Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

01 жовтня 2018 року Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування в інтересах малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що на підставі поданого службою у справах дітей Одеської міської ради проекту висновку від 18.09.2018 року № 01-11/1463/5 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] встановлено, що з 21.05.2018 року за розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, малолітній [PERSON] , [INFO] , був влаштований до КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3, малолітню [PERSON] , [INFO] , було влаштовано до КУ «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» перебуває по теперішній час. Мати дітей - [PERSON] , [INFO] , безробітня, зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відомості про батька дітей внесені до актового запису про народження відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Наказами служби у справах дітей Одеської міської ради від 04.10.2017 року № 122 малолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було поставлено на облік як таких, що опинилася у складних життєвих обставинах, у зв`язку з невиконанням матір`ю своїх батьківських обов`язків. За інформацією Одеського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, мати малолітніх дітей, [PERSON] , 1990 року народження, вживає алкогольні напої, палить в присутності дітей, залишала їх вдома одних без нагляду дорослих. Проте мати дітей не покращила свої житлово-побутові умови: в кімнатах брудно, наявні таргани, діти не забезпечені одягом та взуттям відповідного до сезону, відсутні окремі спальні місця та постільна білизна. З метою з`ясування думки матері щодо позбавлення її батьківських прав, спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради 06.07.2018 року було здійснено вихід за адресою проживання [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , проте двері ніхто не відчинив. Зі слів сусідів вдалося з`ясувати, що мати дітей [PERSON] знаходиться дома, було залишено запрошення до територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради. Станом на 18.07.2018 рік, [PERSON] до служби у справах дітей Одеської міської ради не з`явилася, пояснень з порушеного питання не надала. Ухвалою від 16 жовтня 2018 року провадження по справі відкрито, встановлений загальний порядок розгляду справи. Призначено проведення підготовчого судового засідання. 19 січня 2019 року закрито підготовче судове засідання. Відзив на позов не надавався. В ході розгляду справи представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, оскільки мати не приймає участь у вихованні дитини Сторони в судове засідання 25 липня 2019 року не з`явились. Про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача звернулась до суду з заявою про розгляд справи за ії відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради звернулась до суду з заявою про розгляд справи за ії відсутністю, позовні вимоги підтримує. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, надавши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Предметом даного позову є вирішення питання про позбавлення батьківських прав мати дитини, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з метою соціального захисту неповнолітньої особи. Відповідно до ст.164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, негативно впливають на дітей своїм аморальним поводженням при цьому особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При дослідженні письмових доказів в даній справі судом встановлено. На підставі поданого службою у справах дітей Одеської міської ради проекту висновку від 18.09.2018 року № 01-11/1463/5 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] встановлено, що з 21.05.2018 року за розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, малолітній [PERSON] , [INFO] , був влаштований до КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3, малолітню [PERSON] , [INFO] , було влаштовано до КУ «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» перебуває по теперішній час. Мати дітей - [PERSON] , [INFO] , безробітня, зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відомості про батька дітей внесені до актового запису про народження відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Наказами служби у справах дітей Одеської міської ради від 04.10.2017 року № 122 малолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було поставлено на облік як таких, що опинилася у складних життєвих обставинах, у зв`язку з невиконанням матір`ю своїх батьківських обов`язків. Відповідно до інформації Одеського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, мати малолітніх дітей, [PERSON] , 1990 року народження, вживає алкогольні напої, палить в присутності дітей, залишала їх вдома одних без нагляду дорослих. Проте мати дітей не покращила свої житлово-побутові умови: в кімнатах брудно, наявні таргани, діти не забезпечені одягом та взуттям відповідного до сезону, відсутні окремі спальні місця та постільна білизна. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків. Названі дії у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] . Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п. 16 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст. 164 СК України). З метою з`ясування думки матері щодо позбавлення її батьківських прав, спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради 06.07.2018 року було здійснено вихід за адресою проживання [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , проте двері ніхто не відчинив. Зі слів сусідів вдалося з`ясувати, що мати дітей [PERSON] знаходиться дома, було залишено запрошення до територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради. Станом на 18.07.2018 рік, [PERSON] до служби у справах дітей Одеської міської ради не з`явилася, пояснень з порушеного питання не надала. Станом на 18.07.2018 року [PERSON] до служби у справах дітей Одеської міської ради не з`являлась, пояснень з порушеного питання не надала. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки поведінки як для батька (матері), так і для дітей. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Також слід зауважити, що частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, з`ясовано, що відповідачка тривалий час не виконує батьківських обов`язків щодо виховування та утримання дітей, тому з метою захисту прав та інтересів дитини та для забезпечення позитивного результату її долі, позов підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне задовольнити позов та позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] . При цьому, в силу ч.3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В порядку ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При таких обставинах, відповідно до ч.1 ст.183 СК України, необхідно стягнути аліменти з [PERSON] на користь малолітніх: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитини повноліття. В порядку ч.3 ст.193 СК України за рішенням суду аліменти, необхідно перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, про що суд встановлює спосіб та порядок виконання судового рішення в частині стягнення аліментів (ч.7 ст.434 ЦПК України). В силу ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, з позивачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1762,00 гривень, тобто в розмірі та порядку, який встановлений станом на час звернення до суду.

Outcome: approved