Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 20.12.2011 року, [PERSON], отримала кредит у сумі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісія за користування кредитом та інших витрат. У порушення умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 31.07.2015 року, має заборгованість в сумі 5565,38 гривень, що складається з наступного: 1846.59 гривень - заборгованість за кредитом; 2977.58 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 гривень - штраф (фіксована частина); 241.21 гривень - штраф (процентна складова). На підставі наведеного просили стягнути з відповідачки, в користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 20.1.2011 року в сумі 5565,38 гривень та судові витрати, понесені банком при подачі даної позовної заяви до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Однак представник за дорученням, [PERSON] надіслав клопотання, в якому просить справу розглянути без представника банку. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, [PERSON], у жодне із судових засідань не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином рекомендованими листами, однак останні поверталися до суду із відміткою, про те, що адресат за вказаною адресою не проживає. Зі згоди представника позивача суд відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. \~ В силу ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в справі докази, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON], був укладений кредитний договір № б/н від 20.12.2011 року, виражений, за згодою останньої, у формі заяви, умов і правил надання банківських послуг, за якими банк надав останній кредит в сумі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, та відповідно до умов яких [PERSON] зобов'язувалася здійснювати погашення заборгованості. З матеріалів справи, досліджених у ході судового розгляду, вбачається, що відповідачка, [PERSON], взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов вищевказаних угод, не виконувала, внаслідок чого, допустила заборгованість за кредитом. Станом на 31.07.2015 року, відповідачка має заборгованість в сумі 5565,38 гривень, що складається з наступного: 1846.59 гривень - заборгованість за кредитом; 2977.58 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 гривень - штраф (фіксована частина); 241.21 гривень - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом достовірно встановлено, що відповідачкою порушені умови кредитного договору, зокрема нею прострочено свої зобовязання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, порушено графік погашення заборгованості за кредитом, отже, в даному випадку, має місце невиконання зобовязання відповідачкою. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст. ст. 79, 80 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 1218 гривень, суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача.

Outcome: approved