Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

01 липня 2016 року до суду звернулося ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 28 грудня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8107,77 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте в порушення умов договору відповідач у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатив, що стало підставою для звернення до суду. Позивач просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 16667.06 грн. з яких 6276,36 грн. заборгованість за кредитом, 3304,51 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 4769,95 грн. заборгованість за пенею та комісією, 2316,24 - штраф, а також 1378,00 грн. понесених судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про підтримання свого позову та розгляд справи без їхньої участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, до початку судового засідання подав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. З матеріалів справи вбачається, що 28 грудня 2012 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 8107,79 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 1,5% відсотків на місяць з кінцевим терміном погашення до 31.12.2014 року (а.с. 5-30). Відповідно до умов і правил надання батьківських послуг, які є частиною договору, відповідач взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Проте, відповідач зобов'язання, передбачені кредитним договором, не виконує. Внаслідок цього станом на 26 травня 2016 року у нього виникла заборгованість у розмірі 16667 грн. 06 коп., яка складається з 6276,36 грн. заборгованості за кредитом; 3304,51 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 4769,95 грн. - заборгованості по пені та комісії, 2316,24 грн. заборгованість по штрафу (а.с. 4). Суд погоджується з розрахунком позовних вимог. Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Так, відповідно до п. 2.2 генеральної угоди при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 31 день, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 2316,24 грн. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлених договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. При поданні позову до суду позивач сплатив 1378 гривень 00 копійок судового збору, про що засвідчує платіжне доручення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому судові витрати слід покласти на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved