Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

01.03.2018 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що 06.02.2004 між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого вони мають неповнолітніх дітей та повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, і яка на даний час навчається в Криворізькому коледжі Національного авіаційного університету вищому навчальному закладі І-ІІ рівня акредитації денної форми навчання, за державним замовленням (довідка з місця навчання додається). Відповідач проживає окремо від позивача та їх дітей, в житті доньки [PERSON], її вихованні та розвитку участі не приймає, а вона самостійно не може забезпечити належний рівень життя повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Позивач до суду не зявилася, відповідно до її заяви просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с. 23). Відповідач до суду не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, відзиву не подав (а.с. 26). Третя особа [PERSON], будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, до суду не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, пояснень по суті позову не надала, що не перешкоджає розгляду справи за її відсутності. У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що 06.02.2004 року відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 7). [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що визнано сторонами, та підтверджується повторним свідоцтвом про народження (а.с. 8). [INFO] року [PERSON] досягла повноліття. Як вказувала позивач у позовній заяві та не заперечив відповідач, вони проживають окремо, при цьому неповнолітні діти подружжя та повнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 716 від 22.02.2018 (а.с. 10). [PERSON], навчається в Криворізькому коледжі Національного авіаційного університету вищому навчальному закладі І-ІІ рівня акредитації з 01.09.2014 на денній формі навчання за державним замовленням, термін навчання закінчується 30.06.2018 (а.с. 9). Як вказувала позивач у позові та не заперечив відповідач, він проживає окремо від [PERSON], допомоги на її утримання не надає. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Так, згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Беручи до уваги той факт, що [PERSON] є повнолітньою донькою [PERSON], віку 23 років не досягла, проживає окремо від батька, продовжує навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, що визнано сторонами, а [PERSON] є фізично здоровим, працездатним чоловіком, який працює та отримує заробітну плату (а.с. 25), а отже має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, що вказав у заяві про визнання позову, а тому суд, беручи до уваги можливість надання утримання матірю - [PERSON], вважає за необхідне стягнути з [PERSON], на користь [PERSON], на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення [PERSON] 23 річного віку, але не більше як до закінчення навчання. Вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів в розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягнення донькою повноліття, суд розцінює критично, зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. [PERSON] є повнолітньою донькою [PERSON], але не є дитиною в розумінні ст. 6 СК України. Відповідно до змісту ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, суд враховує обставини визначені ст. 182 СК України. Такі обставини визначені ч.1 ст. 182 СК України. Частина друга ст. 182 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на дитину - не меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, застосовується саме для аліментів на утримання дитини, тобто особи, яка не досягла повноліття. Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина, регулюється спеціальною нормою - статтею 200 СК України, яка визначає, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином, при цьому враховує обставини визначені ч.1 ст. 182 СК України. Вимога про стягнення аліментів до досягнення [PERSON] повноліття, не підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] на момент подання позову вже є повнолітньою. Строк до якого присуджуються аліменти на повнолітню доньку, сина, визначено ст. 199 СК України. У звязку з вище викладеним, суд вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання [PERSON] в розмірі та в межах строку, визначеного ст. 199- 200 СК України. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial