Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

01.08.2017 року до Жовтневого районного суду з позовом про стягнення заборгованості звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 серпня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що між первісним кредитором ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] було укладено кредитні договори: № 4011211602 від 18 січня 2012 року на суму 11499,74 грн. та № 500353580 від 18 березня 2013 року на суму 10747,60 грн. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитними договорами № 4011211602 від 18 січня 2012 року на суму 11499,74 грн. та № 500353580 від 18 березня 2013 на суму 10747,60 грн. 10.10.2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги коштів до Відповідача. Відповідач заборгованість за кредитним договором не погасила у зв`язку з чим, станом на 10.10.2016 року утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився надав суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача надав пояснення по суті справи та просив суд відмовити у задоволені позову у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом вивчені докази та встановлені фактичні обставини. 18 січня 2012 року між ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4011211602 на суму 11499,74 грн., про що свідчить підпис відповідача на відповідному договорі (а.с. 6). 18 березня 2013 року між ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500353580 року на суму 10747,60 грн., про що свідчить підпис відповідача на відповідному договорі (а.с. 11). Дані обставини в судовому засіданні не оспорювались представником відповідача. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитними договорами № 4011211602 від 18 січня 2012 року на суму 11499,74 грн. та № 500353580 від 18 березня 2013 на суму 10747,60 грн. (а.с.21-23). 10.10.2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги коштів до Відповідача (а.с.24-26). Згідно положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач належним чином умови договору не виконувала, внаслідок чого, станом на 10.10.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 46 427,09 грн., яка складається з: заборгованість відповідно до кредитного договору № 4011211602 від 18 січня 2012 року в сумі 14992,51 грн., з яких: - 3792,29 грн. заборгованості за основною сумою кредиту; - 2300,22 грн. заборгованості по процентам та комісією; - 8900,00 грн. пеня, штраф, неустойка; також, заборгованість відповідно до кредитного договору договір № 500353580 від 18 березня 2013 року в сумі 31434,58 грн., з яких: - 10511,79 грн. заборгованості за основною сумою кредиту; - 8872,79 грн. заборгованості по процентам та комісією; - 12050,00 грн. пеня, штраф, неустойка; Однак при розгляді справи в суді представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності. В зв`язку з цим необхідно зазначити, що відповідно ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. При цьому заст. 257 ЦК України року загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Передбачених підстав для зупинення чи переривання перебігу строків позовної давності у даному випадку не вбачається, і про такі підстави, як і про поновлення строку давності позивачем не заявлено. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Зазначена правова позиція висловлено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18) Отже, оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів кожного місяця, відповідно до графіку платежів, впродовж строку кредитування (24 місяці), перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. Згідно відомостей наданих представником відповідача у судовому засіданні, що також підтверджуються наданими представником позивача розрахунками заборгованості за кредитами останні платежі відповідачем [PERSON] було здійснено 19.04.2013 року та 20.05.2013 року. ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся з позовом до [PERSON] 01.08.2017 року. Таким чином, визначений ст.257 ЦК України, трирічний строк позовної давності за вимогами, що випливають з умов договорів від 18 січня 2012 року та 18 березня 2013 року - закінчився. Згідно ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Перебіг позовної давності, відповідно до ст.264 ЦК України, переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається спочатку. Матеріали справи не містять обставин, які б свідчили про зупинення, перерив або про наявність підстав для поновлення строку позовної давності, клопотань щодо поновлення строку звернення до суду позивач також суду не заявляв. Відповідно до ч.4 ст.267 сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За таких обставин, заявлені позивачем вимоги, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитними договорами від 18 січня 2012 року та 18 березня 2013 року, заявлені позивачем з пропуском строку позовної давності. Враховуючи, що закінчення строку позовної давності є підставою для відмови в задоволені позову та відповідач звернувся до суду із такою заявою, то суд дійшов висновку, що в задоволені позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід відмовити у зв`язку із закінченням строку позовної давності. Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір, який за правиламист. 141 ЦПК України, відшкодуванню не підлягає.

Outcome: dismissed