Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 06 травня 2017 року у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області , актовий запис № 151 . Від шлюбу у сторін народилася дитина син [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, виявилось, що у них різні характери та погляди на сім`ю. Вони неодноразово робили спроби налагодити сімейні відносини, однак виявилось, що подальше проживання однією сім`єю є неможливим. Між ними продовжують виникати протиріччя в питаннях побуту та веденні домашнього господарства. Зазначає, що втратили почуття поваги один до одного. В даний час разом як подружжя не проживають та не підтримують будь-яких стосунків, вважає, що шлюб існує формально. Просить суд розірвати шлюб із відповідачем, неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати з нею,позивачем та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, просить позов задовільнити, дає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений шляхом публікації оголошення на сайті "Судова влада України", причини неявки суду не повідомив та відзиву на позов не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Врахувавши подану заяву представника позивача, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння, подальше спільне проживання і збереження сім`ї суперечить її інтересам, а шлюб існує формально В судовому засіданні встановлено, що у сторін погіршились відносини, спільне життя у них не склалося, як подружжя не проживають , не підтримують будь-яких стосунків, тому зберігати такий шлюб недоцільно, так як він носить лише формальний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, дитини, суд доходить висновку, що сім`я розпалася, а тому шлюб слід розірвати, малолітнього [PERSON] залишити проживати з матір`ю . Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище " [PERSON] " як вона цього просить. На підставі наведеного та ст.ст.109,110,112 СК України,

Outcome: approved