overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

01.11.2018 року позивач через представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,80 га., кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Молочківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. За життя [PERSON] склала заповіт на позивача, інші спадкоємці відсутні. Представник позивача звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Позивач та його представник у судове засідання не зявились, від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач Краснопільська обєднана територіальна громада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом Краснопільського сільського голови Патея І.В., згідно якої Краснопільська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

01.11.2018 року представник позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №725/3435/18. У поданій заяві посилався на те, що судом при ухвалення рішення суду від 10.10.2018 року не було вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу, а також у рішенні суду не зазначено про негайне виконання рішення про стягнення аліментів із дня подання заяви. Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку засідання не проводиться. Тому, враховуючи положення ч.4 ст.270 ЦПК України щодо необовязковості виклику сторін, суд вважає за можливе розглянути подану заяву в порядку письмового провадження. Як було встановлено судом, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 жовтня 2018 року, позов [PERSON] було задоволено частково. Розмір аліментів, визначений рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 05.09.2017 року та рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 17.10.2017 року - змінено. Стягнено з [PERSON], [INFO] (РНОКПП [NUMBER], проживаючого в [INFO], не працюючого, аліменти на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) на утримання дитини: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 1200 гривень щомісячно до повноліття дитини. У відповідності до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з частково досліджених матеріалів справи, судом дійсно при ухваленні рішення суду не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу. Так, з акту виконаних робіт №1 від 22.06.2018 року та квитанції №4/18 судом встановлено, що позивач сплатила за отриману правничу допомогу кошти у розмірі 2100 гривень (а.с.22). Таким чином, вказані витрати з урахуванням вимог ст.141 ЦПК України, підлягають стягнення з відповідача. Щодо вимоги заяви про зазначення у резолютивній частині рішення суду на підставі ст.430 ЦПК України про його негайне виконання, суд зауважує, що у даному спорі вирішувалось питання не про стягнення аліментів, а про зміну розміру присуджених до стягнення аліментів. Тобто, у даному випаду рішення суду підлягає виконанню на загальних підставах згідно ст.18 ЦПК України після набрання ним законної сили, про що не має необхідності зазначати у його резолютивній частині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

01.11.2018 року представник позивача звернувся з позовом до суду, в якому просить визначити [PERSON] додатковий строк протягом 15 днів для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Мотивує це тим, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері, але своєчасно в шестимісячний строк не звернувся до державної контори для оформлення спадщини, у зв'язку з скрутним матеріальним становищем. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому засіданні. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] та є матір»ю позивача, про що свідчить копія свідоцтва про народження [NUMBER]. На час смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. З матеріалів справи видно, що постановою Овруцької ДНК №4151/02-14 від 29.10.2018 року. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.9). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З повідомлення Овруцької ДНК №4815/02-14 від 02.11.2018 року. видно, що після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, про відмову від спадщини до контори не зверталися. Крім того, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. [PERSON] вчасно не звернувся до нотаріальної контори, оскільки мав фінансові труднощі , а тому суд вважає, що йому слід надати додатковий строк у п'ятнадцять днів для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

01.11.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю. У підготовчому засіданні позивач позов підтримав і наполягав на задоволенні; відповідач позов визнала; сторони відмовилися від надання судом строку на примирення. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 09.09.2015, при цьому мають спільну неповнолітню дочку [PERSON] , 2018 року народження (а.с. 4, 10). Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. Як випливає з позовної заяви і пояснень сторін, з серпня 2018 року сторони проживають окремо. Подружжя припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з частиною третьою статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім`єю, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

01.11.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні. Відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 30.12.1977, при цьому спільних неповнолітніх дітей не мають. Як убачається з пояснень позивача, з 2000 року сторони проживають окремо; вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що натепер шлюб носить формальний характер і позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

01.11.2019 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 14.09.2002 зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного життя мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, вважає, що сім`я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, строку для примирення не потребує. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти розірвання шлюбу, строку для примирення не потребує. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію сторін, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.09.2002 виконкомом Лантратівської сільської ради Охтирського району Сумської області, актовий запис №03. Мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Відповідач не оспорив ту обставину, що внаслідок відсутності взаєморозуміння стосунки між сторонами погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення. Наміру відновлювати стосунки сторони не виявляють. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім`ї і порушуватиме права сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

01.11.2019 до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги умотивовано тим, що 25.04.2003 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Виконкомі Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, актовий запис №6, в період якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання, а також через різні погляди щодо виховання сина. Вказує, що їх шлюб фактично розпався, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду та просить суд розірвати їх шлюб . Ухвалою судді Вінницького районного суду від 11.11.2019 відкрито провадження у даній справі. 27.01.2019 у підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилась, попередньо, через канцелярію суду подала заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також до підготовчого засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. З урахуванням поданих сторонами письмових заяв, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, на підставі ч.ч.3,4 ст.200, ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що 25.04.2003 сторони зареєстрували шлюб у Виконкомі Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, актовий запис №6, про що свідчить свідоцтво про одруження (а.с.7). У період шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини. ( а.с.8). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, з`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові та в їх заявах те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, а відповідач визнав позовні вимоги позивача у повному обсязі, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », що відповідає вимогам закону. Відповідно до ст.141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

01.11.2019 заявниця звернулась до суду із заявою про надання їй права на шлюб, посилаючись на те, що перебуває у фактичних шлюбних стосунках із [PERSON] , вона вагітна від нього та вони мають намір створити сім`ю. Однак, оскільки вона не досягла шлюбного віку, то вимушена звернутись до суду із даною заявою. 01.11.2019 суддею Лизенко І.В. відкрито окреме провадження у справі та призначено до судового розгляду. Заявниця у судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити, зазначає, що надання права на шлюб буде в її інтересах (а.с.25) Заінтересовані особи, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явились, надавши до суду заяви, в яких просять справу розглядати за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечують та вважають, що надання права на шлюб [PERSON] буде в її інтересах (а.с.26-28). Справу розглянуто згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України за відсутності учасників справи, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності, судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] та на момент розгляду справи їй виповнилось повних 17 років, що підтверджується копіями її свідоцтва про народження та паспорту (а.с.4-5). [PERSON] та неповнолітня [PERSON] бажають створити сім`ю. Батьки заявниці: [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти надання їхній дочці права на шлюб із [PERSON] , що підтверджується їхніми заявами (а.с.27-28). Із довідки № 503, виданої Решетилівською центральною районною лікарнею Решетилівської районної ради Полтавської області, вбачається, що заявниця знаходиться на обліку у лікаря акушер-гінеколога КНП «Решетилівської ЦРЛ» у зв`язку з вагітністю терміном 6-7 тижнів (а.с.10). Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України,справи про надання права на шлюб розглядаються у порядку окремого провадження. Статтею ст.22 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюбний вік для жінок та чоловіків встановлюється у 18 років. Відповідно до ст.23 Сімейного Кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що надання права на шлюб неповнолітній [PERSON] відповідає її інтересам, тому заяву слід задовольнити і надати останній право на шлюб із [PERSON] . На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~01.11.2019 позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 31 липня 2004 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Мають неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалось, мають різні погляди на сім`ю, між ними постійно виникають сварки. Проживають окремо. Примирення не можливе, шлюб існує формально, а тому просить його розірвати. \~ \~ \~ \~У судове засідання сторони не з`явилися, позивачка у наданій заяві просить проводити розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням справу слухати за його відсутності, позов визнав. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 31.07.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міського управління юстиції Житомирської області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №\~302 (а.с. 5). \~ \~ \~ \~Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с. 6, 7). \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). \~ \~ \~ \~Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, про що свідчить його письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, а відтак позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

01.11.2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 16581 грн. 52 коп.. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує її право на належну оплату праці. Ухвалою суду від 04.11.2019 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 28.11.2019 року на адресу суду відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на скрутне фінансове становище, що унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати працівникам, та надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі перед позивачем. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач знаходиться у трудових відносинах з відповідачем, працює на посаді завідуючої складом. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі - Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка складає 16581 грн. 52 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача від 26.11.2019 № 466/228. Таким чином, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved