Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

01 листопада 2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], Волицької сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Мати позивачки залишилась проживати в будинку одна, спадщину після померлого батька прийняла, так як була зареєстрована і проживала разом в одному будинку, але не встигла її оформити належним чином. [INFO] мати позивачки [PERSON] померла, після смерті якої відкрилась спадщина на домоволодіння в [ADDRESS] на земельну ділянку (пай) та на інше майно. Спадщину на земельну ділянку (пай) позивачка прийняла та оформила відповідно до діючого законодавства. Реалізовуючи своє право на спадщину позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом двадцять першої Київської державної нотаріальної контори було відмовлено з підстав відсутності документів та реєстрації права власності на ім'я померлої [PERSON] на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На даний час позивачка не має можливості надати оригінали правовстановлюючих документів на домоволодіння на померлу, так як вчинення дій відносно померлих громадян не передбачено, оскільки цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. На підставі зазначеного просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння (житловий будинок та надвірні споруди) в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та її представник надали пояснення, аналогічні викладеним, просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Представник відповідача Волицької сільської ради Фастівського району Київської області в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, через канцелярію суду надав клопотання, в якому зазначив, що не заперечує проти позову та просить розглядати справу без участі представника. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до довідки №341 від 01.12.2011 року, виданою Волицькою сільською радою, [PERSON], 1924 року народження, помер і похований на кладовищі с. Волиця Фастівського району Київської області (а.с.12). Фастівською районною державною адміністрацією Київської області надана архівна довідка від 16.01.2018 року № 07/06-03, відповідно до якої в документах архівного фонду «Колгосп «Прогрес» с. Волиця Фастівського району Київської області в земельній шнурованій книзі за 1951 рік зазначені відомості щодо громадянина [PERSON], а саме, що за ним закріплена присадибна земля колгоспного двору всього 0,25 (в гектарах до сотки), під жилими - 0,01. (а.с.106). Відповідно до довідки №92 від 04.05.2017 року, виданою Волицькою сільською радою, вбачається, що в будинку по [ADDRESS] проживали: [PERSON] (голова двору), [PERSON] (дружина), [PERSON], [PERSON], [PERSON] (діти) (а.с.13). [PERSON] спадщину після померлого чоловіка прийняла, так як була зареєстрована і проживала разом з ним в одному будинку, але не встигла її оформити належним чином. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим [INFO] виконавчим комітетом Волицької сільської ради Фастівського району Київської області, серія [NUMBER] (а.с.10). Після смерті якої відкрилась спадщина на домоволодіння в [ADDRESS] на земельну ділянку (пай) та на інше майно. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.10.2015 року, яке зареєстровано в реєстрі за № 3-1284, виданого [PERSON] на ? частку земельної ділянки, розташованої за адресою: Київська область, Фастівський р-н, с/рада Волицька, спадкоємцями майна [PERSON], яка померла [INFO] є ? частка - донька [PERSON], ? частка - донька [PERSON].(а.с.15). Матеріали справи містять нотаріально засвідчену заяву [PERSON] від 28.12.2017 року, відповідно до якої остання відмовляється від прийняття спадщини на частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.97). Реалізовуючи своє право на спадщину позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом двадцять першої Київської державної нотаріальної контори було відмовлено з підстав відсутності документів та реєстрації права власності на ім'я померлої [PERSON] на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Об'єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки (ст.179 ЦК України). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. Згідно довідки № 1658 КП Фастівської міської ради Фастівського бюро технічної інвентаризації від 16.11.2017 року, вбачається, що згідно архівних даних КП ФМР «Фастівське БТІ», станом на 01.01.2013 року, житловий будинок [ADDRESS] по праву власності не зареєстровано. Первинна інвентаризація будинку була проведена 17.09.2015 року на ім'я [PERSON] (а.с.76). Відповідно до довідки №224/01-15 від 19.06.2017 року, виданою Волицькою сільською радою, згідно погосподарських книг сільської ради раніше за життя [PERSON] та [PERSON] будинковолодіння в [ADDRESS] належало їй на праві власності, присадибна ділянка 0,6600 га, що рахується за будинковолодінням рішенням сільської ради не розмежовувалась (а.с.14). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], спадкоємиця [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на частину житлового будинку, [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тому набула право спадкування, але не має правовстановлюючого документа про право власності на спадкове нерухоме майно, саме тому у суду є всі підстави для визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при відсутності правовстановлюючого документа не існує. На підставі викладеного,

Outcome: approved