Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

01.06.2021 року [PERSON] звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до Шевченківської районної у місті Полтаві ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. У поданій до суду заяві [PERSON] просить визначити [PERSON] ( [INFO] , Паспорт [NUMBER] виданий Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 13.05.2008 року, ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) додатковий строк для прийняття спадщини після [PERSON] , померлого [INFO] , протягом трьох місяців з дня набрання судовим рішенням законної сили. Визнати за [PERSON] ( [INFO] , Паспорт [NUMBER] виданий Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 13.05.2008 року, ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на гараж № [NUMBER] загальною площею 26,9 м2 за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , (запис №778 від 25.04.2012 року, свідоцтво Серія [NUMBER] видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області). Після нього відкрилась спадщина у вигляді гаража, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [INFO] померла мати позивача, [PERSON] (актовий запис №162 від 30 січня 2021 року, Свідоцтво № [NUMBER] видане Шевченківським районним у місті Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). Позивач був переконаний, що після смерті батька померлий залишив заповіт на дружину (мати позивача), про що неодноразово за життя наголошував батько, але після її смерті стало відомо про те, що заповіт померлий не залишив, а мати в свою чергу не успадкувала належне померлому майно. Ухвалою суду від 18.06.2021 року відкрито провадження у справі. Позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд провести розгляд справи без його участі. 06.07.2021 року від представника відповідача Шевченківської районної у місті Полтаві ради надійшов відзив на позовну заяву де останній просив проводити розгляд справи у його відсутність, при вирішенні спору покладались на розсуд суду. З`ясувавши обставини справи, вивчивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з положеннями ст.5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , запис №778 від 25.04.2012 року, свідоцтво Серія [NUMBER] видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області). [INFO] померла мати позивача, [PERSON] актовий запис №162 від 30 січня 2021 року, Свідоцтво № [NUMBER] видане Шевченківським районним у місті Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Позивач звернувся до 1-ї Полтавської державної нотаріальної контори, отримав відмову, нотаріус не прийняв заяву, та роз`яснив, що строк на прийняття спадщини пропущено та спадкову справу не заведено, та рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Позивач вказував, що був переконаний, що після смерті батька померлий залишив заповіт на дружину (мати позивача), про що неодноразово за життя наголошував батько, але після її смерті стало відомо про те, що заповіт померлий не залишив, а мати в свою чергу не успадкувала належне померлому майно. Крім того вказував, що позивач за життя батька був обізнаний про те, що померлий заповів все своє майно дружині (матері позивача) [PERSON] (померла [INFO] ), а тому позивач не знав про те що батько не залишив заповіт та мати в свою чергу не прийняла спадщину. Він працював та на даний час працює в охоронних фірмах вахтовим методом. Фактично позивач вдома не буває, оскільки вахта передбачає проходження роботи в різних куточках України, працює неофіційно вахтовим методом з 2007 року та приїздить додому з перервами від одного тижня до півтора місяці на декілька днів, а тому не мав можливості звернутись до нотаріальної контори. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270ЦК). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина першастатті 1269 ЦК). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як роз`яснюється у п. 24 Постанови ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьоїстатті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність пропуску строку для прийняття спадщини, а суди відкривають провадження у справі про продовження строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також: за відсутності інших спадкоємців, які б могли дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також: відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Дослідивши письмові докази по справі суд прийшов висновку про можливість задоволення даного позову. Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved