Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

01 червня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував таким. 05 липня 1995 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області зареєстрували шлюб з відповідачкою, актовий запис №249. Шлюбні відносини припинено, оскільки між ними зникло взаєморозуміння та повага один до одного; проживають окремо; спільного господарства не ведуть; примирення неможливе. На час звернення до суду подружжя неповнолітніх дітей не має, водночас відповідачка не бажає оформити розірвання шлюбу через органи ДРАЦС. Ураховуючи викладене, позивач просить суд шлюб розірвати. Ухвалою суду від 04 червня 2020 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи призначено на 02 липня 2020 року. У судовому засіданні 02 липня 2020 року за клопотанням відповідачки, мотивованим необхідністю отримати правову допомогу, було оголошено перерву до 27 липня 2020 року. У судовому засіданні 27 липня 2020 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі; просив позов задовольнити; зазначив, що фактично він з позивачкою не проживає з 19 травня 2020 року. Відповідачка в судовому засіданні 27 липня 2020 року до початку розгляду справи по суті позов визнала в повному обсязі; просила шлюб розірвати; підтвердила, що фактично вона з позивачем не проживає з 19 травня 2020 року. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 05 липня 1995 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, актовий запис №249; свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 26 травня 2020 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.4). На час розгляду справи подружжя неповнолітніх дітей не має. Шлюбні відносини між сторонами припинено; з травня 2020 року проживають окремо. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно із частинами 1, 4 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка визнала позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно з частиною 1 статті 141ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Згідно з частино 1 статі 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, з відповідачки на користь позивача має бути стягнуто судовий збір у розмірі 420,40 грн., з державного бюджету має бути повернуто позивачу судовий збір у сумі 420,40 грн., сплачений відповідно до квитанції від 25 лютого 2020 року, номер платежу 1015532180, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Outcome: approved