Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

У вересні місяці 2014 року позивач звернувся до суду із позовом який мотивує тим, що 15 квітня 2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений договір кредиту без номеру згідно умов якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 15 000 грн. на умовах, викладених в Умовах надання банківських послуг у тимчасове користування у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2 та 3.3 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. встановленого банком, відповідно до пункту 3.3 умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір. Однак позичальник належним чином своїх зобов'язань за договором не виконував, і станом на 30.06.2014 року заборгованість відповідача перед банком складає 20920,10 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту 14702,26грн., заборгованості по відсотках 4433,55 грн., заборгованості з пені та комісії 550,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг 250 грн. (фіксована частина) та 984,29 грн. (процентна складова). Просить стягнути заборгованість по кредиту з відповідача у примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просить їх задоволити в повному обсязі. Суду пояснив, що відповідач порушив вимоги укладеного договору визначеного сторонами, має прострочену заборгованість. Посилається на те, що укладений кредитний договір є споживчим кредитом, і строк його дії не минув відповідно до пункту 9.12 умов та правил надання банківських послуг. Відповідач користувався платіжною карткою до 09.12.2013 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 15 квітня 2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений договір кредиту без номеру згідно умов якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 15 000 грн. на умовах, викладених в Умовах надання банківських послуг у тимчасове користування у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У відповідності до умов договору позичальник зобов»язаний щомісяця та в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості, а також сплачувати проценти та пеню. Відповідач умов договору в повному обсязі не виконував, і в строк визначений договором суми заборгованої позики та заборгованості по відсотках, та інших платежах, визначених умовами договору не повернув. Сума заборгованості позичальника станом на 30.06.2014 року становить 20920,10 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту 14702,26 грн., заборгованості по відсотках 4433,55 грн., заборгованості з пені та комісії 550,00грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг 250 грн. (фіксована частина) та 984,29 грн. (процентна складова). Відповідно до пункту 9.12 умов та правил договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання, якщо протягом цього строку ні одна із сторін не поінформує другу сторону про закінчення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Як вбачається із матеріалів справи відповідач користувався платіжною карткою до 09.12.2013 року. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок за договором та погасити заборгованість перед банком. Тому стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості 20920,10 грн. та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved