Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 12.10.2010 року на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн.\~ до її повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання їхньої спільної доньки в розмірі 300 грн. Відповідач сплачує вказану суму, однак на сьогоднішній день цієї суми категорично не вистачає для її утримання. Позивач не взмозі забезпечити доньці належне харчування, навчання, оздоровлення. Відповідач неофіційно працює на різних будівельних роботах в Одеській області, а донька повністю знаходиться на її утриманні. Розмір аліментів, які сплачує відповідач, занадто низький. Тому вона змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. В судове засідання позивач не зявилася. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України за місцем реєстрації. Заяв, заперечень до суду не надійшло. Беручи до уваги, що позивач не заперечувала проти вирішення справи без присутності відповідача з постановленням заочного рішення, суд проводить розгляд справи на підставі наявних доказів по справі. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, вони зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2017 року - 1355 грн., з 01.05.2017 року 1426, з 01.12.2017 року 1492 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2017 року 1689 грн., з 01.05.2017 року 1777 грн., з 01.12.2017 року 1860 грн. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що у позивача змінився матеріальний стан в сторону погіршення, оскільки зросли витрати на утримання доньки у зв'язку із ростом цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Відповідач не надав суду жодних пояснень для спростування позовних вимог, тому суд враховує, однак розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та\~ обмежений вимогами закону щодо мінімального розміру аліментів, а тому приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог задовольняє їх частково в розмірі 900 грн. При визначенні такого розміру суд враховує, що позивач, всупереч вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не довела суду, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1200 грн. Відповідно до п.7\~ст.214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Стаття 367 ЦПК України\~передбачає випадки обов'язкового і факультативного негайного виконання рішення суду. Згідно до п.1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки на виконанні перебуває виконавчий лист по справі № 2-1951/10, а дане рішення суду набире законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги підстав для негайного виконання рішення суду, немає. Збільшений розмір аліментів слід стягувати згідно положень п. 23 ПП ВСУ "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року з дня набрання рішенням законної сили. Відтак, встановлені обставини для часткового задоволення позову. Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 88 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з [PERSON] у дохід держави має бути стягнено судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial