Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

01 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив визнати недійсним договір найму (піднайму) житлового приміщення [ADDRESS] укладеного між позивачем та відповідачем від 08.04.2008 року. В обґрунтування позову зазначив, що є власником квартири [ADDRESS]. В 2008 році з відповідачем уклав договір найму (піднайму) житлового приміщення. Остання зареєструвалася до квартири, проти не вселялася і не проживає в ній. Оскільки реєстрація відповідача не надає можливості позивачу оформити субсидію та відповідач відмовляється розривати договір та виписуватися з квартири, тому просив визнати недійсним договір найму (піднайму) житлового приміщення, який не був спрямований на реальне настання правових наслідків, а саме вселення, проживання та сплати комунальних послуг. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач позов не визнала та пояснила суду, що за договором найму (піднайму) житлового приміщення від 08.04.2008 року була зареєстрована до [INFO], оскільки іншого житла для прописки не має, проте наміру вселятися до квартири не мала, а укладала договір лише для набуття прописки. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.12.2006 року є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 15). 08.04.2008 року [PERSON] подав заяву до директора ТОВ «Габріель» та просив зареєструвати на його житлову полощу наймача [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с. 18). Також 08.04.2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір найму (піднайму) житлового приміщення, відповідно до умов якого [PERSON] здає в найм (піднайм) для проживання кімнату житловою площею 12,7 кв.м. за адресою [ADDRESS]. Наймач (піднаймач) прописується за вказаною адресою і зобов'язується проживати на даній житловій площі терміном постійно. Оплата за надану для проживання житлову площу буде проводитись в рамках встановлених законом. У разі зміни місця проживання наймач зобов'язується в терміновому порядку виписатися з вказаної адреси. У разі не проживання наймача (піднаймача) у вказаній квартирі, домовласник (квартиронаймач) несе відповідальність за порушення паспортного режиму. Вказаний договір був підписаний [PERSON] [PERSON] та директором ТОВ «Габріель» (а.с. 18) . Згідно копії паспорта [PERSON] (а.с. 8-13), місце проживання зареєстровано за адресою: [INFO]. 20.07.2016 року начальником КП «Гончарівське» затверджено акт перевірки проживання, що [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з квітня 2008 року. Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Згідно з ч. 1 ст. 812 ЦК України, предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Частина 1 ст. 821 ЦК України встановлює, що договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п'ять років. Відповідно до ч. 1 ст. 823 ЦК України, за договором піднайму житла наймач за згодою наймодавця передає на певний строк частину або все найняте ним помешкання у користування піднаймачеві. Піднаймач не набуває самостійного права користування житлом.. В силу ч. 3 ст. 825 ЦК України, договір найму частини будинку, квартири, кімнати (частини кімнати) може бути розірваний на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого наймодавця та членів його сім'ї. Наймодавець повинен попередити наймача про розірвання договору не пізніше ніж за два місяці. Згідно вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В матеріалах справи відсутні докази, що з боку відповідача укладання договору не було спрямоване на його виконання, оскільки остання була зареєстрована до квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору найму (піднайму) житлового приміщення від 08.04.2008 року. Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання недійсним договору найму (піднайму) житлового приміщення від 08.04.2008 року з підстав передбачених ст. 230 ЦК України, якими визначено зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 4 ЦПК України, визначені способи захисту, які застосовуються судом, зокрема здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З врахуванням вищевикладеного, позов [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору найму (піднайму) житлового приміщення від 08.04.2008 року за таких підстав у спосіб визначений позивачем позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed