Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25 серпня 2005 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 149, неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею, при розірванні шлюбу прізвище « [PERSON] » змінити на прізвище « [PERSON] ». Свої вимоги мотивує тим, що вона з 25.08.2005 перебуває у зареєстрованому Долинським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області шлюбі з [PERSON] . За час спільного сімейного життя у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спочатку їх сімейні відносини складалися добре, вони разом дбали про добробут сім`ї, але згодом відносини погіршилися, у них виявилися різні погляди на сімейне життя, яке у них не склалося. На даний час жодних подружніх стосунків не підтримують та не ведуть спільного господарства. Фактично шлюб носить формальний характер, а тому його збереження буде суперечити їх спільним інтересам. Окрім цього, вони вже більше трьох років не проживають разом та у неї народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого визнано [PERSON] . Їх спільні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також її син від іншого чоловіка - [PERSON] , [INFO] , проживають разом з нею в с. Новичка Калуського району Івано-Франківської області. Умови їх проживання є комфортними та прийнятними для цього. Вона піклується про своїх дітей, старається забезпечити їх всім необхідним і дбає про їх благополуччя. На даний час створила для них всі умови для комфорту, тому після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з нею. На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин, які склалися з відповідачем, враховуючи те, що вони протягом тривалого часу не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, ведуть відокремлений спосіб життя, зважаючи на негативний вплив конфліктних відносин на розвиток і виховання їх дітей, вважає, що примирення між ними не можливе, а тому переконана, що їх шлюб може бути розірваний негайно. Крім цього, бажає після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » змінити на прізвище « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте її представник в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його. Зауважив, що три роки сторони разом не живуть, позивачка фактично проживає зі [PERSON] , з яким вона має спільну дитину, тому вона бажала змінити прізвище після розірвання шлюбу саме на [PERSON] . Відновлення сімейних відносин між подружжям неможливе. Також зазначив, що в разі неможливості присвоєння його довірительці прізвища [PERSON] , залишити їй прізвище [PERSON] . Не заперечив щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Просив стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір. Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 09.03.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надав, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, на підтвердження чого в матеріалах справи наявне рекомендовано повідомлення про вручення поштового відправлення «особисто» (а.с.18). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідач клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не направляв, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинство більш ефективно. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, позивачка через свого представника не заперечила проти заочного розгляду справи, а тому протокольною формою ухвали від 30.03.2021 суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 25 серпня 2005 року, який зареєстрований Долинським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, актовий запис № 149, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 16.10.2019 Долинським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області (а.с.11). Як вбачається зі світлокопій свідоцтва про народження серії [NUMBER] тасвідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданих повторно 16.10.2019 Долинським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, у сторін за час шлюбу народилося двоє синів відповідно [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 65 та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 242 (а.с.8, 9). Також у [PERSON] є син [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Долинським РВ ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 340 (а.с.10). Діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю [PERSON] в с. Новичка, їх умови проживання є задовільними, про що свідчить довідка Долинської міської ради №2732 від 05.03.2021 про місце реєстрації та склад сім`ї (а.с.12) та акт обстеження від 04.02.2021 (а.с.13). Сторони три роки проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. За цей час у позивачки народилась дитина, батьком якої є інший чоловік. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, три роки проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають діаметрально протилежні погляди на сімейне життя та обов`язки, що унеможливлюють збереження їх сім`ї. Відповідач заперечень з даного приводу чи будь-яких інших заяв та клопотань не заявляв, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Крім того, позивачка просить спільних з відповідачем дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею. Однак щодо сина [PERSON] , [INFO] , якому вже виповнилося 15 років, то, враховуючи положення ч. 3 ст. 160 СК України, згідно з якою якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою, він сам вправі приймати рішення з ким із батьків проживати, тому в цій частині позову суд вважає слід відмовити. Щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , беручи до уваги відсутність заперечень від відповідача з даного приводу та фактичне його проживання разом з матір`ю, суд вважає, що його слід залишити проживати з позивачкою [PERSON] . Також позивачка просить змінити їй прізвище [PERSON] на [PERSON] , що також не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 16.10.2019 Долинським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, дошлюбне прізвище позивачки - " [PERSON] ". Виходячи з вищевикладеного, суд не справі при розгляді справи про розірвання шлюбу присвоювати дружині будь-яке прізвище на її вибір, оскільки за нею залишається тільки право відновити своє дошлюбне прізвище або ж залишити прізвище чоловіка. Прізвище " [PERSON] " не являється дошлюбним прізвищем позивачки, а відтак відсутні підстави для зміни їй прізвища [PERSON] на [PERSON] в судовому порядку на підставі ст. 113 СК України. Таким чином, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме: шлюб між сторонами слід розірвати, малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з матір`ю, позивачкою у справі, а за неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , залишити право визначати з ким з батьків він бажає проживати, відповідно не визначати в рішенні суду його місце проживання, як і не змінювати позивачці прізвище [PERSON] на [PERSON] . Розподіл судових витрат між сторонами: питання судових витрат, до яких позивачка відносить сплату нею судового збору в розмірі 908 грн (а.с.5) суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, тому слід стягнути на користь позивачки з відповідача 908 грн сплаченого нею судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: partial