Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

01 вересня 2014 року, позивачка звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 18 березня 2000 року, у Відділі РАГСу Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 17 (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] від 18.03.2000 р.), в період якого у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яку після розірвання шлюбу відповідачка просила залишити собі на виховання, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, останнім часом їхні стосунки почали псуватись, з'ясувалось що у них різні погляди на життя, духовні та моральні цінності, між ними стали виникати сварки по всім життєвим питанням, які стали причиною повного непорозуміння та негативного ставлення один до одного, в наслідок чого, сторони 4 роки живуть окремо і ніяких стосунків не підтримують, що остаточно призвело до втрати необхідних для подружжя почуття любові та взаємоповаги. В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, особисто під розписку, причини неявки не повідомила, однак надала до суду письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримала позов і просила суд, слухати справу без її участі, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 10, 11). Відповідач в судове засідання, без поважних причин не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою з особистим підписом відповідача, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав (а.с. 12). Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, або якщо причини неявки відповідача на думку суду є неповажними, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між сторонами був зареєстрований 18 березня 2000 року, у відділі РАГСу Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 17 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18.03.2000 р.), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 18 березня 2000 р. (а.с. 4). Матеріалами справи підтверджується, що в період спільного проживання сторін, [INFO] у них народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02 липня 2001 року народження (а.с. 6). З позовної заяви вбачається, що між позивачкою та відповідачем, спільне життя не склалося у зв'язку з виявленням несумісності характерів, різних поглядів на життя з відповідачем, з яким вони втратили почуття любові, поваги один до одного, взаємодопомоги, порозуміння, внаслідок, чого в сім`ї панувала напруженість, розлад та сварки, внаслідок яких, сторони не проживають разом 4 роки, і їхній шлюб на сьогодні носить формальний характер. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи позицію позивачки, яка у позові просила суд, не надавати їм строку на примирення та стосовно її бажання на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам позивачки, малолітньої дитини та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved