Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

01 лютого 2016 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 14 лютого 2007 року між сторонами було укладено договір позики на суму 65200 гривень. 20 грудня 2010 року Солом'янським районним судом м. Києва ухвалене заочне рішення про стягнення з [PERSON] 65200 гривень боргу, суми інфляції у розмірі 36055 гривень 60 копійок, 3 % річних в сумі 5863 гривні 60 копійок, судовий збір у розмірі 1071 гривні 19 копійок та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Рішення набрало законної сили 07 січня 2011 року. На підставі виданого судом виконавчого листа відкрито виконавче провадження, проте кошти з відповідача не стягнуті. Позивач зазначає, що зобов'язання відповідача не припинилось, тому на підставі ст. 625 ЦК України [PERSON] має сплатити суму індексації боргу та три проценти річних у розмірі 111651 гривні 95 копійок за період з 08 січня 2011 року по 31 грудня 2015 року. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлений позов та просили його задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась, будь-яких заяв чи клопотань щодо поважності причин неявки до суду не подавала. Суд за згодою позивача та його представника ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 14 лютого 2007 року між сторонами укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Коновалом З.Ф., на суму 65200 гривень (а.с. 6). Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2010 року стягнуто з [PERSON] 65200 гривень боргу, суму інфляції у розмірі 36055 гривень 60 копійок, 3 % річних в сумі 5863 гривні 60 копійок, судовий збір у розмірі 1071 гривні 19 копійок та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 7-8) Позивач просить стягнути з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України за інфляційні втрати на суму боргу та три проценти річних від простроченої суми за інший період, після ухвалення рішення судом - з 08 січня 2011 року по 31 грудня 2015 року. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, за змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобов'язання і виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2010 року вже було встановлено розмір завданої позивачу шкоди та стягнуто на його користь з відповідача грошові кошти. Встановлений судовим рішенням у цій справі розмір шкоди відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України має преюдиційне значення для суду при вирішенні цієї справи і суд не вправі змінювати його, в тому числі шляхом застосування положень ст. 625 ЦК України. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року в справі № 6-3019цс15 та є обов'язковою для застосування (ч. 1 ст. 3607 ЦПК України). З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed