Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

01 серпня 2015 року помер дід позивачки [PERSON], житель [INFO], після смерті якого відкрилась спадщина на майно у вигляді земельної ділянки площею 2.9722 га, кадастровий номер 7121588400:06:002:0579 та земельної ділянки площею 0,4663 га, кадастровий номер 7121588400:03:002:0528, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території [PERSON] сільської ради Золотоніського району Черкаській області. За свого життя [PERSON] склав заповіт, за яким все рухоме і нерухоме майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, він заповів позивачці по справі. Проте [PERSON] не може оформити право на спадщину, так як відсутні оригінали документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вказані земельні ділянки, і за цих підстав нотаріус, постановою від 20.10.2016 року, відмовив у вчиненні нотаріальної дії. За вказаних обставин позивач була змушена звернутися до суду із відповідним позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. У судове засідання позивач по справі [PERSON] та її представник [PERSON] не зявились, від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій представник позивача просить розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву за вих. № 287 від 03.11.2016 року, в якій просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 та ст. 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до свідоцтва про смерть (серії І-СР № 261566 від 03.08.2015 року) [PERSON] помер 01.08.2015 року, про що зроблений відповідний актовий запис №13. Згідно ізст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Із копії Державного акту серії ЧР №5-26 вбачається, що [PERSON] за життя належала земельна ділянку площею 3.44 га, яка розташована в межах [PERSON] сільської ради та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка складається із земельних ділянок, площею 2.97 га та 0.47 га. Судом встановлено, що вказаний державний акт на землю втрачений, про що в газеті «Вісник Золотоніщини» від 13.10.2016 року зроблено відповідне повідомлення. Суд бере до уваги, що право власності [PERSON] на вказані вище земельні ділянки стверджуються також Витягами з Державного земельного кадастру від 04.08.2016 року за №НВ-7104016752016 та №НВ-7104016712016. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадщину мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до заповіту [PERSON] від 21.07.2015 року, посвідченого секретарем Плешканівської сільської ради Золотоніського району, зареєстрованого в реєстрі за №43, [PERSON] все своє рухоме і нерухоме майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на випадок смерті, заповідає своїй онучці [PERSON]. Як вбачається із матеріалів справи, позивач прийняла спадщину, подавши до Золотоніської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що стверджує Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №42771247. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.10.2016 року Золотоніська районна державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказані земельні ділянки, що знаходиться у Черкаській області, Золотоніському районі на території [PERSON] сільської ради, у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючого документа на дане майно. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з повідомленням Золотоніської районної державної нотаріальної контори №1126/01-16 від 10.11.2016 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа 27.01.2016 року №17/2016. Підставою для її заведення були подані заяви про прийняття спадщини від [PERSON] та заява про відмову від прийняття спадщини [PERSON]. 25 жовтня 2016 року на імя [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач належним чином прийняла спадщину після смерті [PERSON], а оскільки оригінал правовстановлюючого документа втрачено, власник помер, а отримати дублікат вказаного державного акту на землю не можливо, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому позов [PERSON] підлягає до повного задоволення. На підставі зазначеного та

Outcome: approved