Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» 09.06.2015 року звернулося до суду з позовом до [PERSON], 3 особа - [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу - у розмірі 50000,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 22.11.2013 року між ТДВ СК «Кредо» (позивачем) та [PERSON] (3 особою) було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс №АС/5498296 щодо забезпечення транспортного засобу - автомобіля [NUMBER]; 18.05.2014 року на перехресті вул. Клименко - вул. Головка в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) - зіткнення автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] (відповідача) та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що належить ТОВ «Агрокабель», внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження; ДТП сталася з вини [PERSON] (відповідача). Згідно Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу «Volkswagen Touareg» номерний знак [NUMBER], складеного ТОВ «Довіра», розмір матеріального збитку складає 144516,43 грн.; сума страхового відшкодування до виплати потерпілій особі з урахуванням визначеної Договором страхування франшизи на підставі Страхового акту № ОСГПО-1136 від 19.08.2014 року складає 50000,00 грн., яку Позивач виплатив потерпілій особі. Оскільки ДТП сталася з вини відповідача [PERSON], який залишив місце ДТП, чим порушив п.2.10 а), 16.11 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ст.124 КпАП України; відповідно до ст.38.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після ДТП за його участю самовільно залишив місце пригоди; відповідач фактично відмовився відшкодувати на рахунок позивача завданий позивачу збиток в сумі 50000,00 грн., тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] (довіреність від 25.09.2013 року) позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві; після оголошення перерви в судовому засіданні до матеріалів справи представник позивача [PERSON] надала заяву від 30.03.2016 року, якою просила справу розглядати за відсутності представника позивача, підтримуючи позовні вимоги у повному обсязі та не заперечуючи проти постановлення у справі заочного рішення; відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився повторно; про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього не надходило; 3 особа - [PERSON] в судове засідання також не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: 22.11.2013 року між ТДВ СК «Кредо» (позивачем) та [PERSON] (3 особою) було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс №АС/5498296 щодо забезпечення транспортного засобу - автомобіля [NUMBER] (а.с.3 - копія полісу); строк дії Договору з 23.11.2013 р. по 22.11.2014 р., ліміт відповідальності Страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50000,00 грн., розмір франшизи «нуль». Згідно довідки про ДТП - 18.05.2014 року на перехресті вул. Клименка - вул. Головка в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) - зіткнення автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] (відповідача, власник автомобіля та Страхувальник - [PERSON], 3 особа) та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], автомобіль належить ТОВ «Агрокабель», внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.4-5). Згідно копії постанови Солом»янського районного суду м. Києва № 760/10980/14-п від 26.06.2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України водія [PERSON] (а.с.6-зв., 93) ДТП сталася з вини водія [PERSON], який порушив п.16.11 ПДР України; як зазначено в постанові - ДТП мала місце 23.05.2014 року. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно Звіту №65-2014 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen Touareg» номерний знак [NUMBER], складеного суб»єктом оціночної діяльності ТОВ «ЕАК «Довіра» від 13.06.2014 року, розмір матеріального збитку станом на 13.06.2014 року складає 144 516,43 грн. (в тому числі ПДВ 24086,07 грн.) - а.с.13-14. Сума страхового відшкодування до виплати потерпілій особі з урахуванням визначеної Договором страхування франшизи «0» на підставі Страхового акту № ОСГПО-1136 від 19.08.2014 року складає 50000,00 грн., яку Позивач виплатив ЗАТ «Агрокабель» (потерпілій особі) згідно платіжного доручення №3694 від 20.08.2014 року на суму 50000,00 грн. (а.с.19-21). Згідно ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (п.38.1.1 в) - Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після ДТП за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Позивачем пред»явлено регресний позов до [PERSON] з підстав саме - самовільного залишення ним місця ДТП. Разом з тим, згідно матеріалів справи №760/10980/14-п (а.с.81-95) - постановою Солом»янського районного суду м. Києва № 760/10980/14-п від 26.06.2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України водія [PERSON], ДТП сталася з вини водія [PERSON], який порушив п.16.11 ПДР України; як зазначено в постанові - ДТП мала місце 23.05.2014 року (а.с.93); [PERSON] не був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КпАП України, тобто не було в установленому порядку встановлено факту залишення водієм [PERSON] місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.05.2014 року, до якої він був причетний. З матеріалів справи №760/10980/14-п та пояснень [PERSON] вбачається (а.с.81-95), що після зіткнення автомобілів - автомобіль [NUMBER] залишався на місці зіткнення; як стверджував [PERSON], він відходив з місця події з метою повідомити про подію в органи ДАІ, де втрачав свідомість, після повернення до місця ДТП він звертався з повідомленням до ДАІ Святошинського району м. Києва (а.с.88). Як зазначено в довідці №9387885 про дорожньо-транспортну пригоду від 18.05.2014 року - водій [PERSON] «перевірка на стан сп»ягніння: тверезий», тощо (а.с.4-5). За встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТДВ СК «Кредо» не доведені в судовому засіданні достатніми належними доказами, тому в задоволенні позову має бути відмовлено.

Outcome: dismissed