Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

У вересні 2014 року приватне акціонерне товариство «МТС Україна» (далі за текстом - ПрАТ «МТС Україна», Позивач) звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди. Заявлені позовні вимоги обґрунтовувало тим, що [INFO] року на веб-сайті ділового порталу «Капитал», за Інтернет-адресою: [INFO] було розміщено статтю [PERSON] під назвою «[INFO]» будет принимать новая Нацкомиссия». Як вбачається зі змісту статті, її матеріал було підготовлено зокрема за результатами наданого її автору інтерв'ю колишнім головою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації (далі за текстом - НКРЗІ) [PERSON] (зустріч журналіста «Капіталу» з [PERSON] у Феофанії на території лікарні). У зазначеній статті Відповідачем по справі було поширено щодо ПрАТ «МТС Україна» інформацію наступного змісту (мовою оригіналу): «иностранное оборудование, которое могло получать данные об украинских абонентах МТС, появилось задолго до проверки»; «зарубежный коммутатор, с помощью которого «МТС Украина» может управлять услугами сети, появился еще в 2012 г. Последняя плановая проверка оператора проводилась в 2011 г., поэтому НКРСИ, по словам [PERSON], до проведения внеплановой проверки по запросу СБУ о его существовании не знала». На думку Позивача, Відповідач мав на увазі необізнаність НКРЗІ (до проведення позапланової перевірки за запитом СБУ) про існування закордонного комутатора, за допомогою якого ПрАТ «МТС Україна» може керувати послугами мережі, а сам такий комутатор дозволяв отримувати дані про українських абонентів Позивача. В подальшому, вже [INFO] року у газеті «Факти» та мережі Internet за адресою: [INFO] у статті під загальною назвою «[INFO]» опубліковано нове інтерв'ю Відповідача. У своєму інтерв'ю Відповідачем поширено інформацію такого змісту (мовою оригіналу): «СБУ. Они проинформировали НКРСИ, и комиссия провела внеплановую проверку оператора». (Відповідь [PERSON] на питання журналіста: «Если человек ничего не знал, то кто тогда обнаружил слежку?»); «при закаже услуги conference-call возможно подключение третьоего абонента к двум разговаривающим. И люди часто заказывают такую услугу. Данным механимом и воспользовались иностранные представители …». (Відповідь [PERSON] на питання журналіста: «А каким образом им удалось слушать разговоры?»); «… два транзитных комутатора оператора, которые обслуживают украинских абонентов, находяться на территории соседнего государства Как они нам обьяснили: из экономических соображений, посколько речь идет о компании, являющейся «дочкой» российского оператора, зашедшего на украинский рынок»; «… все сигнальне каналы международного трафика были заведены на два транзитных коммутатора в России, а точнее, в Санки-Петербурге и Москве. И представители спецслужб другого государева без особах усилий могли подключаться к телефонным разговорам украинских абонентов этого оператора. Ведь все управляющие узлы были на их территории» (Відповідь [PERSON] на питання журналіста: «Я не совсем понимаю, что значит «транзитный коммутатор» и чем опасно то что он в России?» ) На поставлене журналістом питання, чи є це проблемою одного оператора, Відповідач повідомив (мовою оригіналу): «Только одного. У остальных наших операторов мобильной связи управляющие узлы находяться в Украине». Таким чином, незважаючи на відсутність згадування у даній статті найменування Позивача, узгодженість висловлювань Відповідача у ній з його попередніми висловлюваннями в статті «[INFO]» будет принимать новая Нацкомиссия» недвозначно наводить читача на думку про те, що [PERSON] має на увазі саме ПрАТ «МТС Україна» (серед операторів мобільного зв'язку в Україні). Позивач зауважив, що у статті «[INFO]» Відповідач (як співавтор інтерв'ю) виступає не лише як колишній голова НКРЗІ, а й як експерт ринку зв'язку. Позивач зазначив, що 04.04.2014 року ПрАТ «МТС Україна» негайно інформує Голову Служби безпеки України про виявлення ознак надходження на свою мережу протягом 1-3 квітня 2014 року з Global Title зареєстрованих на території Росії повідомлень міжнародного сигнального обміну для отримання інформації щодо українських абонентів (копія листа ПрАТ «МТС Україна» за вих. № GD-14-7102 від 04.04.2014 року). Адресат також попереджався про те, що зазначені сигнальні повідомлення можуть використовуватися для отримання інформації щодо місця знаходження абонента, його телефонних з'єднань та, в окремих випадках, контролю його телефонних розмов. Одночасно ПрАТ «МТС Україна» повідомляло Службу безпеки України про прийняте рішення по блокуванню таких GT, з яких надходили вказані сигнальні запити та пропонувало створити робочу групу з представників зацікавлених органів державної влади та операторів зв'язку для відпрацювання ефективних засобів протидії вказаним загрозам. Того ж дня, звернення аналогічного змісту були також адресовані голові Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України (далі - ДССЗЗІУ) та голові НКРЗІ, яким на той час був Відповідач. Таким чином, твердження Відповідача про те, що саме Служба безпеки України була першоджерелом виявлення слідкування за українським абонентами та іноземного обладнання, що дозволяло його здійснювати - не відповідає дійсності та вводить читача наведених статей в оману. Щодо твердження Відповідача «…зарубежный коммутатор, с помощью которого «МТС Украина» может управлять услугами сети, появился еще в 2012 г.» Позивач зазначив, що 26.10.2012 року між ПрАТ «МТС Україна» та Вікдритим акціонерним товариством «Мобильные ТелеСистемы» була укладена Угода про Міжнародний роумінг. Згідно визначень даної угоди, ВАТ «Мобильные ТелеСистемы» як провайдер послуг міжнародного роумінгу та сигнального обміну «МТС Україна» надає такі послуги за допомогою технічної інфраструктури, платформи апаратного та програмного забезпечення, що іменується «Хаб МТС». Таким чином, «Хаб МТС» не є транзитним комутатором (у тому розумінні, яке вкладав у свої висловлювання Відповідач), адже має зовсім інші функції, властивості та призначення (забезпечення надання іноземним провайдером міжнародних телекомунікаційних послуг, що здійснюється практично усіма операторами мобільного зв'язку). ПрАТ «МТС Україна» ніколи не здійснювало та не здійснює керування послугами мережі за допомогою закордонного комутатора. Всі комутатори ПрАТ «МТС Україна» знаходяться на території України. Щодо твердження Відповідача «…при закаже услуги conference-call возможно подключение третьоего абонента к двум разговаривающим. И люди часто заказывают такую услугу. Данным механимом и воспользовались иностранные представители …», Позивач зазначив, що послуга conference-call передбачає підключення до розмови додаткових сторін за ініціативою одного з учасників розмови, а не щось інше. Прослуховування тут взагалі ні до чого. Якщо дзвінок міжнародний, голосовий канал проходитиме через міжнародні мережі голосових провайдерів (вони можуть бути у різних країнах). Відтак, що можуть зробити в контексті прослуховування розмов такі оператори чи спецслужби іноземних держав - не відомо. Маршрути дзвінків між абонентами ПрАТ «МТС Україна», що перебувають на території України, ніяк не виходять за межі мережі ПрАТ «МТС Україна» в Україні. Твердження Відповідача «… два транзитных комутатора оператора, которые обслуживают украинских абонентов, находяться на территории соседнего государства…» також не відповідають дійсності, оскільки мова йде не про комутатори (яких у ПрАТ «МТС Україна» на території інших держав немає), а про два транзитних пункти сигналізації. Такі транзитні пункти сигналізації не обслуговують абонентів, через них прямує транзитний міжнародний сигнальний обмін для забезпечення міжнародного роумінгу (наприклад, між мережею ПрАТ «МТС Україна» та Vodafone Egypt). Міжнародний обмін у будь-якому випадку має проходити через транзитні пункти сигналізації, хоча б знаходились вони у США, Бельгії, Німеччині, Італії чи в Російській Федерації. Твердження Відповідача, що «… все сигнальне каналы международного трафика были заведены на два транзитных коммутатора в России, а точнее, в Санки-Петербурге и Москве. И представители спецслужб другого государева без особах усилий могли подключаться к телефонным разговорам украинских абонентов этого оператора. Ведь все управляющие узлы были на их территории» є проявом перекручування понять та причинно-наслідкового зв'язку. Дійсно всі сигнальні канали міжнародного трафіку буди «заведені» на два транзитних комутатори в Російській Федерації. Однак, Позивач зазначив, що мова йде про міжнародний SCCP трафік, тоді як SCCP не має жодного відношення до дзвінків, оскільки дзвінки обслуговуються за допомогою ISUP повідомлень. Твердження Відповідача «Только одного. У остальных наших операторов мобильной связи управляющие узлы находяться в Украине» не відповідє дійсності, адже ПрАТ «МТС Україна» не заводило керуючих вузлів за межі власної мережі, в інші мережі також їх не заводило. Наведені у статтях «[INFO]» будет принимать новая Нацкомиссия» та «[INFO]» висловлювання [PERSON] - не відповідають дійсності. Фактично, у висловлюваннях Відповідача йдеться про звинуваченням ПрАТ «МТС Україна» у діях, які цілком можуть кваліфікуватися як злочин (зокрема, шпигунство та сприяння у ньому). Такі твердження Відповідача вимальовують у загальному сприйнятті необмеженої кількості користувачів Інтернету образ Позивача (та, відповідно, його працівників) як грубого правопорушника основ національної безпеки України, що прямо зачіпає законні права та інтереси Позивача, завдає моральної шкоди його діловій репутації. Негативна та недостовірна, на думку Позивача, поширена Відповідачем щодо ПрАТ «МТС Україна», порушила право на захист ділової репутації Позивача, оскільки формує негативну соціальну оцінку особи Позивача внаслідок розповсюдження щодо нього фактичних обвинувачень у причетності до шпигунства на користь ворожо налаштованої до України держави, спотворює та принижує оцінку його діяльності з боку суб'єктів підприємницької діяльності, громадськості та суспільства, породила сумніви щодо дотримання Позивачем моральних та правових норм. Прикладом сформування такої негативної оцінки щодо ПрАТ «МТС Україна» внаслідок висловлювань Відповідача, є службова записка заступника генерального директора з аеронавігації Державного підприємства обслуговування повітряного руху за вих. № 5.09-610 від 14.07.2014 року, адресована генеральному директору Украероруху, про зміну провайдера стільникового зв'язку на іншого, не пов'язаного з головними компаніями, що розташовані в Російській Федерації. Як зазначив Позивач, необґрунтованими негативними висловами Відповідач завдав шкоди діловій репутації ПрАТ «МТС Україна» шляхом підриву довіри необмеженого кола осіб до законної діяльності Позивача як українського оператора мобільного зв'язку на вітчизняному ринку телекомунікацій. 13.0.2014 року у приміщенні НКРЗІ відбулось засідання робочої групи з питань визначення умов втручання у роботу телекомунікаційної мережі ПрАТ «МТС Україна». Засідання відбувалось під головуванням члена НКРЗІ [PERSON], а також за участю інших посадових осіб НКРЗІ, Державного підприємства «Український державнимй центр радіочастот», оперативного співробітника Департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки Служби безпеки України, співробітників Адміністрації Держспецзв'язку, Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут зв'язку», голови Правління ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв'язок» та керівника групи експлуатації роумінгу ПрАТ «МТС Україна». Під час обговорення обставин виникнення загроз втручання у роботу телекомунікаційної мережі ПрАТ «МТС Україна» керівником групи експлуатації роумінгу відділу експлуатації NSS звернув увагу учасників на те, що інформація, що передається у повідомленнях, є технічними даними, а не персональною інформацією про абонентів. Так, зокрема, інформація щодо номеру соти не містить жодних вказівок на географічні координати. Протоколи CAMEL, MAP є стандартними на міжнародному рівні і можливість отримання їх за допомогою певної інформації обумовлена їх стандартною реалізацією, а не дією чи бездіяльністю ПрАТ «МТС Україна». Під час обговорення потенційно-можливих заходів з запобігання загрозам несанкціонованого втручання в роботу телекомунікаційної мережі ПрАТ «МТС Україна» голова робочої групи та, на той час, член НКРЗІ [PERSON] підкреслив, що стандартні повідомлення Send Routing Info ForSM, за допомогою яких запитуюча сторона отримує адресу комутатора, в зоні дії якого знаходиться абонент, заблокувати неможливо, тому що це одна з умов отримання послуг абонентами та функціонування глобальної телекомунікаціної мережі. В той же час, представник Служби безпеки України [PERSON] виклав проблеми, що існують у всіх операторів зв'язку України з питання, а не тільки МТС, та запропонував силами технічних спеціалістів здійснити спробу вирішення зазначеного питання технічними та програмними засобами, або органами державної влади здійснити необхідні зміни в законодавчій та нормативно-правовій базі. За результатами проведеного засідання його учасниками одностайно були прийняті такі рішення: 1) однією з основних мір з запобігання загрозам несанкціонованого втручання в роботу телекомунікаційних мереж мобільних операторів у подальшому є внесення відповідних змін в законодавство України та нормативно-технічну документацію; 2) рекомендувати Держспецзв'язку розробити нормативно-технічні документи щодо запобігання несанкціонованому наданню інформації про абонента телекомунікаційний мереж загального користування за межі держави. 16.06.2014 року відповідно до Закону України «Про телекомунікації», на підставі акта перевірки дотримання законодавства про телекомунікації від 16.05.2014 року № 155/пос/154-1, враховуючи листи Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 13.06.2014 року № 01-1983, Міністерства оборони України від 30.04.2014 року № 335/1807, Міністерства внутрішніх справ України від 27.05.2014 року № 10297/Ев, Державної служби України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва від 28.05.2014 року № 4354/0/20-14, ПрАТ «Діпрозв'язок» від 04.06.2014 року № 609/00, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації, зокрема, вирішила: 1) визнати, що в умовах тимчасової окупації території України та подолання на ній терористичної загрози протидія несанкціонованому доступу до телекомунікаційних мереж операторів телекомунікацій та інформації, що передається цими мережами, ускладнена; 2) запропонувати Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України утворити робочу групу за участю працівників НКРЗІ, інших заінтересованих органів, підприємств, установ та організацій з метою вироблення комплексу заходів для захисту від несанкціонованого доступу до телекомунікаційних мереж операторів телекомунікацій та інформації, що передається цими мережами. 03.11.2014 року до канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської області було подано додаткові пояснення по справі, відповідно до яких зазначено, що твердження Позивача про «керування за допомогою «закордонних комутаторів» порушує принципові засади, на яких побудовані сучасні мережі стільникового зв'язку GSM. Так для надання додаткових послуг, зокрема - передплаченого зв'язку, використовується концепція інтелектуальної мережі, що стандартизована Міжнародним Союзом Електрозв'язку у стандартах серії Q.1200, у якій для керування послугами і тарифікації передбачається новий елемент мережі - SCP, чи інакше - IN платформа, від якої комутатори можуть отримувати інструкції. МТС Україна використовує тільки власні, встановлені в Україні, SCP/IN-платформи для керування послугами для своїх абонентів. Також у відповідних додаткових поясненнях, Позивачем були освітлені технічні моменти функціонування послуги conference-call або сервіс Multy party, функціонування транзитних елементів через транзитний обмін, здійснення «прослуховування» розмов шляхом особливого функціоналу законного перехоплення розмов - Lawful Interception та здійснення міжнародного дзвінку шляхом проходження голосового каналу через міжнародні мережі голосових провайдеріав та операторів мереж. Позивач просив суд визнати порушеними права ПрАТ «МТС» на повагу до його ділової репутації зі сторони [PERSON] через публікацію на веб-сайті ділового порталу «Капитал», за Інтернет-адресою: [INFO] статті під назвою «[INFO]» будет принимать новая Нацкомиссия» з наведенням його висловлювань; визнати недостовірними відомості, що поширені [PERSON] через публікацію на веб-сайті ділового порталу «Капитал», за Інтернет-адресою: [INFO] статті під назвою «[INFO]» будет принимать новая Нацкомиссия», а саме: «иностранное оборудование, которое могло получать данные об украинских абонентах МТС, появилось задолго до проверки»; «зарубежный коммутатор, с помощью которого «МТС Украина» может управлять услугами сети, появился еще в 2012 г. Последняя плановая проверка оператора проводилась в 2011 г., поэтому НКРСИ, по словам [PERSON], до проведения внеплановой проверки по запросу СБУ о его существовании не знала»; визнати порушеними права ПрАТ «МТС» на повагу до його ділової репутації зі сторони [PERSON] через публікацію у газеті «Факты» та мережі Internet за адресою: [INFO] у статті «[INFO]» його інтерв'ю; визнати недостовірними відомості, що поширені [PERSON] через публікацію у газеті «Факты» та мережі Internet за адресою: [INFO] у статті «[INFO]», а саме: «СБУ. Они проинформировали НКРСИ, и комиссия провела внеплановую проверку оператора»; «при закаже услуги conference-call возможно подключение третьоего абонента к двум разговаривающим. И люди часто заказывают такую услугу. Данным механимом и воспользовались иностранные представители …»; «… два транзитных комутатора оператора, которые обслуживают украинских абонентов, находяться на территории соседнего государства Как они нам обьяснили: из экономических соображений, посколько речь идет о компании, являющейся «дочкой» российского оператора, зашедшего на украинский рынок»; «… все сигнальне каналы международного трафика были заведены на два транзитных коммутатора в России, а точнее, в Санки-Петербурге и Москве. И представители спецслужб другого государева без особах усилий могли подключаться к телефонным разговорам украинских абонентов этого оператора. Ведь все управляющие узлы были на их территории»;«Только одного. У остальных наших операторов мобильной связи управляющие узлы находяться в Украине»; зобов'язати [PERSON] викласти у мережі Інтернет спростування у такій редакції: «Спростування. Мною, [PERSON], було повідомлено журналісту газеті «Факты» та ділового порталу «Капітал» недостовірну інформацію відносно ПрАТ «МТС», а саме: вищезазначені висловлювання містять інформацію, що не відповідає дійсності. Дана інформація викладена неправдиво»; стягнути з [PERSON] 1,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 487,20 грн. витрат по сплаті судового збору. В судовому засіданні представники Позивача просили задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі, зазначивши, що [PERSON] у вищевказаних джерелах зазначив недостовірну інформацію, вказавши, що ПрАТ «МТС» навмисно сприяла несанкціонованому втручанню до функціонування телекомунікаційної мережі даного оператора, що призвело до формування негативної соціальної оцінки особи Позивача та завдало істотної шкоди діловій репутації юридичної особи. На підтвердження даного факту представниками Позивача було звернено увагу суду на наявний в матеріалах справи лист заступника генерального директора з аеронавігації від 14.07.2014 року № 5.09-610 з пропозицією найближчим часом змінити провайдера стільникового зв'язку МТС Україна на іншого провайдера, не пов'язаного з головними компаніями, що розташовані в Російській Федерації. Представник Відповідача заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що Відповідачем в його висловлюваннях не було вказано, що ПрАТ «МТС» навмисно сприяла несанкціонованому втручанню до функціонування телекомунікаційної мережі даного оператора, оскільки його висловлювання стосувалися лише факту перевірки товариства без аналізу того, чи втручання було здійснено цілеспрямовано чи ні, заперечуючи проти твердження представників Позивача, що даний умисел вбачається в контексті даної статті. Більш того, у статті газеті «Факти» під загальною назвою «[INFO]» взагалі не вказується найменування оператора, у зв'язку з чим, формування думки суспільства, що даному випадку йдеться мова про ПрАТ «МТС» ґрунтується лише на припущеннях. Крім того, представник Відповідача, зазначив, що представниками Позивача не було надано доказів порушення ділової репутації ПрАТ «МТС». А лист заступника генерального директора з аеронавігації від 14.07.2014 року № 5.09-610 не є допустимим доказом по справі, оскільки в матеріалах справи наявна лише його копію, в судове засідання не було наданого його оригінал, адресований він був Генеральному директора Украероруху та заступнику генерального директора із зв'язку, навігації та спостереження, і не був направлений до ПрАТ «МТС», що викликає сумніви у отриманні його у встановленому законом порядку. Суд, вислухавши думку учасників процесу, пояснення свідка, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог з наступних підстав. У ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року на веб-сайті ділового порталу «Капитал», за Інтернет-адресою: [INFO] було розміщено статтю [PERSON] під назвою «[INFO]» будет принимать новая Нацкомиссия», матеріал якої було підготовлено, зокрема за результатами наданого її автору інтерв'ю колишнім головою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації. [INFO] року у газеті «Факти» та мережі Internet за адресою: [INFO] у статті під загальною назвою «[INFO]» опубліковано нове інтерв'ю Відповідача. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Відповідно до ст. 94 ЦК України, юридична особа має право на недоторканість її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Згідно зі ст. 201 Цивільного кодексу України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім'я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" вбачається наступне: чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Ділову репутацію юридичної особи становить престиж її фірмового (комерційного) найменування, та інших належних їй нематеріальних активів серед кола споживачів її товарів та послуг; приниженням ділової репутації суб'єкта господарювання (підприємця) є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати його господарської (підприємницької) діяльності у зв'язку з чим знижується вартість його нематеріальних активів. Суб'єкт відносин у сфері інформації, відповідно до ч. 2 ст. 200 ЦК України, може вимагати, зокрема, усунення порушень його права. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Згідно Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-ІУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року; далі - Конвенція) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права, а також враховувати роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року N 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя». Частиною 1. ст. 10 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено право особи на вільне поширення інформації та ідей. Проте, частиною другою вказаної норми передбачена можливість обмеження цього права на підставі закону з легітимною метою за умови, що таке обмеження є необхідним у демократичному суспільстві. Такою легітимною метою визначається охорона репутації осіб-фігурантів інформації. Тобто, беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Судом встановлено, що Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації, за участю працівників Служби безпеки України було проведено позапланову перевірку дотримання суб'єктом ринку телекомунікацій ПрАТ «МТС Україна» законодавства, стандартів у сфері телекомунікацій, за результатом якої складено акт від 15.04.2014 року № 143/пос/154-1 на підставі письмового звернення Департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки Служби безпеки України від 18.03.2014 року № 30/1/2638 . Відповідно до вищезазначеного акта, ПрАТ «МТС Україна» не вжило відповідно до законодавства технічних та організаційних заходів із захисту телекомунікаційних мереж, засобів телекомунікацій, інформації з обмеженим доступом про організацію телекомунікаційних мереж та інформації, що передається цими мережами заходів для недопущення несанкціонованого доступу до телекомунікаційних мереж, що є порушенням частини 3 статті 9 Закону України «Про телекомунікації»; ПрАТ «МТС Україна» не вжило заходів для недопущення несанкціонованого доступу до телекомунікаційної мережі ПрАТ «МТС Україна» та несанкціонованого втручання у функціонування телекомунікаційної мережі ПрАТ «МТС Україна», що є порушенням пункту 17 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про телекомунікації»; ПрАТ «МТС Україна» не вжило згідно пункту 17 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про телекомунікації» заходів для недопущення несанкціонованого доступу до телекомунікаційних мереж та інформації, що передається цими мережами, що є порушенням пункту 4.1.20 Ліцензійних умов здійснення діяльності у сфері телекомунікацій з надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку, затверджених рішенням НКРЗ 26.01.2006 року № 179, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 лютого 2006 року за № 145/12019, яким зобов'язано ліцензіата виконувати обов'язки операторів і провайдерів телекомунікацій, визначених статтею 39 Закону України «Про телекомунікації»; ПрАТ «МТС Україна» не вжило заходів для недопущення несанкціонованого доступу до телекомунікаційних мереж, технічних засобів провайдерів та інформації, що передається ними, що є порушенням підпункту 30 пункту 39 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року № 295.15.03.2014 року та 16.03.2014 року зафіксовано відповідно до законодавства дії невстановлених осіб, що призвели до підробки блокування, порушення порядку маршрутизації трафіку у телекомунікаційній мережі ПрАТ «МТС Україна», що є несанкціонованим втручанням в роботу телекомунікаційної мережі ПрАТ «МТС Україна» на території АР Крим, при цьому можуть вбачатися ознаки злочину, що передбачено статтею 361 Кримінального кодексу України «несанкціоновані втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп'ютерів, автоматизованих систем, комп'ютерних мереж чи мереж електрозв'язку)». Належних та допустимих доказів того, що вищезазначений акт перевірки був визнаний протиправним та скасований у встановленому законом порядку сторонами справи надано не було. Більш того, як вбачається із листа ПрАТ «МТС Україна» від 18.03.2014 року № FD-14-5728, Позивач визнав факт несанкціонованого втручання в мережу ПрАТ «МТС Україна». Вищевикладене також підтвердив свідок [PERSON] (директор Департаменут Державного Нагляду Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері зв'язку та інформатизації), допитаний у відповідності до ЦПК України, попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, відмову від давання показання, приведений до присяги, зазначивши, що перевірка ПрАТ «МТС Україна» 15.04.2014 року була ініційована працівниками СБУ, оскільки останніми були виявлено факт втручання іноземного оператора в роботу вищезазначеного мобільного оператора. Так, дана команда надавала можливість іноземному оператору дізнаватись місцезнаходження абонентів, відслідковувати вхідні та вихідні виклики, здійснювати переадресацію зазначених викликів через територію Російської Федерації у зв'язку із чим здійснювати повний контроль за розмовами абонентів. Відповідними органами, було прийнято рішення про проведення перевірки вищезазначеного товариства за результатами якої було складено відповідний акт. Свідок зазначив, що в даному випадку наявна вина ПрАТ «МТС Україна» у тому, що товариство не забезпечило та не вжило відповідних заходів для недопущення несанкціонованого доступу до телекомунікаційної мережі ПрАТ «МТС Україна» та вручання у його роботу. Свідок звернув увагу, що йому невідомо чи сприяла ПрАТ «МТС Україна» у несанкціонованого доступу та вручанні у роботі телекомунікаційної мережі чи ні, йому лише відомо, що товариство, у порушення Ліцензійних умов здійснення діяльності у сфері телекомунікацій з надання рухомого (мобільного) телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку та Закону України «Про телекомунікації», не вжило заходів для недопущення несанкціонованого доступу до телекомунікаційних мереж, технічних засобів провайдерів та інформації, що передається ними. Також [PERSON] зазначив, що зв'язок абонентів номерів, які знаходились у містах Сімферополь, Севастополь, Феодосія з абонентами на території України забезпечувався базовими станціями Позивача та повинен був здійснюватись через його комутатор. Тобто в ході судового засідання з'ясовано, що факти, на які посилається Відповідач у зазначених у позовній заяві статтях є достовірними. Більш того, Відповідачем в його висловлюваннях не було вказано, що ПрАТ «МТС» навмисно сприяла несанкціонованому втручанню до функціонування телекомунікаційної мережі даного оператора, оскільки його висловлювання стосувалися лише по факту перевірки товариства без аналізу того сприяння українським оператором у даній дії іноземному оператору чи ні. Твердження представників Позивача, що даний умисел вбачається в контексті даної статті суд вважає надуманим. Більш того, у статті газеті «Факти» під загальною назвою «[INFO]» взагалі не вказується найменування оператора, у зв'язку з чим, дана стаття лише надає можливість проаналізувати та сприйняти зміст інформації згідно власних суб'єктивних переконань. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1,0 грн. 00 коп. слід зазначити, що згідно до вимог, ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. При цьому, ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Разом з тим, згідно до абзацу другого п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Оскільки обставини, на які посилаються представники Позивача як на підставу для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, зокрема щодо заподіяння саме Відповідачем Позивачу моральної шкоди, протиправності його дій та наявності причинного зв'язку між шкодою заподіяною Позивачу і діями [PERSON], а також щодо вини останнього в заподіянні, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а суд відмовив в задоволені первісних позовних вимог щодо порушення, на думку позивача, його особистих немайнових прав, то відповідно не підлягають до задоволення й похідні від них вимоги про стягнення моральної шкоди. Більш того, суд не приймає до уваги лист заступника генерального директора з аеронавігації від 14.07.2014 року № 5.09-610, оскільки останній не є допустимим доказом по справі, так в матеріалах справи наявна лише його копію, в судове засідання не було наданого його оригінал, адресований він був Генеральному директора Украероруху та заступнику генерального директора із зв'язку, навігації та спостереження, і не був направлений до ПрАТ «МТС», що викликає сумніви у отриманні його у встановленому законом порядку і більш того зазначений лист містить лише пропозицію про зміну мобільного оператору. У зв'язку із вищевикладеним, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову. На підставі ст. ст. 10, 11, 15, 16, 23, 91, 94, 200, 201, 1167 Цивільного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», та

Outcome: dismissed