Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

01 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним позовом, в якому просив скасувати обтяження у виді заборони на нерухоме майно, а саме з квартири [ADDRESS] . На підтвердження позовних вимог посилається на те, що він 27 січня 2002 року та відповідач на Українській Універсальній Біржі уклали договір купівлі-продажу № НМ-0517, згідно якого він купив, а відповідач продав квартиру [ADDRESS] . Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області по справі № 541/438/15-ц, визнано за ним право власності на спірне житлове приміщення. Однак коли мав намір продати дану квартиру, дізнався про обтяження у виді заборони на нерухоме майно, а саме з квартири [ADDRESS] . З метою розпорядження майном він змушений звернутись до суду з даною позовною заявою про скасування заборони з майна. Ухвалою суду від 28.04.2021 відкрито провадження по вищезазначеній справ та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність , позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.43). Відповідач в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимоги [PERSON] не заперечував (а.с. 44). Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що 27 січня 2002 року позивач [PERSON] придбав у відповідача [PERSON] за договором купівлі-продажу укладеному на Українській Універсальній біржі житлову квартиру [ADDRESS] (а.с.4) . Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 30.03.2015 визнано дійсним договір №НМ-0517 купівлі-продажу нерухомості від 27 січня 2002 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований на Українській універсальній біржі щодо квартири [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] зареєстроване право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30.03.2015 (а.с. 5-8). Згідно з\~Інформаційною довідкою\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів\~нерухомого майна\~ виявлено\~обтяження:реєстраційний номер обтяження 1693485; вид обтяження: заборона на нерухома майно; зареєстровано: 18.02.2005 реєстратором Перша миргородська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: договір купівлі продажу в розстрочку від 15.07.1997, видавник: Миргородська державна нот.контора (а.с. 6-7). Вищезазначене обтяження було здійснено Другою Миргородською державною нотаріальною конторою на підставі договору купівлі продажу квартири [ADDRESS] в розстрочку від 15.07.1997 укладеного між Підсобним сільським господарством ім. Іваненка та [PERSON] . Згідно довідки Підсобного сільського господарства ім. Іваненка [PERSON] виконав умови договору купівлі продажу квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] в частині сплати вартості квартири. Вартість квартири вважається погашеною (а.с.35,47). Відповідно до розпорядження сільського голови Гаркушинської сільської ради Миргородського району №02-03/03 від 15.02.2016 «Про перейменування вулиць населених пунктів Гаркушинської сільської ради Миргородського району Полтавської області» вулицю Леніна перейменовано на вулицю Центральна (а.с. 46). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ч.\~1,2\~ст.\~319\~ЦК України\~встановлено,\~що власник\~володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно з ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Позовні вимоги позивача не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, визнання позову відповідачем є безумовним, тому позов підлягає до задоволення. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved