Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що після померлої 25 серпня 2003 року [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 4,13 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката серії ЧН № 0089327. Вона як спадкоємець за законом четвертої черги має право на зазначене майно, але не може оформити на нього свої спадкові права, оскільки пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини через юридичну необізнаність, так як вважала, що такого права в неї немає, оскільки померла не доводилася їй родичкою і за життя заповіту на її користь не склала, але в звязку з тим, що вона проживала з [PERSON] однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини звернулася до суду із заявою про встановлення даного факту, але вже після пропущеного строку, тому просила\~визначити їйдодатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком на два місяці. За клопотанням позивача ухвалою судді від 02 квітня 2019 року витребувано від Ічнянської державної нотаріальної контори відомості чи заводилася спадкова справа до майна померлої 25 серпня 2003 року [PERSON] (а.с.11-12). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Позивач у судове засідання не зявилася, яка письмово у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ічнянського району Чернігівської області у судове засідання також не зявився, який надав заяву про розгляд справи за відсутності та визнання позовних вимог. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 25 серпня 2003 року померла [PERSON] (а.с. 4), після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 4,13 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0089327 (а.с. 5). Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Ічнянського району Чернігівської області № 37/03-06 від 22.04.2019 року [PERSON], яка померла 25 серпня 2003 року, була зареєстрована в [INFO] одна, на день смерті проживала разом із [PERSON] (а.с. 19). Як убачається з наданої Ічнянською районною районного державною нотаріальною конторою інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 55943172 від 22.04.2019 року, спадкова справа до майна померлої 25 серпня 2003 року [PERSON] не заводилася (а.с. 22). Рішенням Ічнянського районного суду від 09 січня 2019 року встановлено факт проживання [PERSON] з померлою [PERSON] однією сімєю з жовтня 1996 року до дня смерті останньої 25 серпня 2003 року (а.с. 6). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними для пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об"єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення даних дій. Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі „Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Аналізуючи зібрані по справі докази суд вважає встановленим, що позивач як спадкоємець за законом першої черги, має право на зазначену вище спадщину, однак може оформити свої права, так як у передбачений законом строк своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через юридичну необізнаність, так як вважала, що такого права в неї немає, оскільки померла не доводилася їй родичкою і за життя заповіту на її користь не склала, але в звязку з тим, що вона проживала з [PERSON] однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини звернулася до суду із заявою про встановлення даного факту вже після пропущеного строку. Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що позивач пропустила строк для подання заяви до нотаріуса з поважних причин, при цьому враховує відсутність інших спадкоємців після померлої 25 серпня 2003 року [PERSON], які б бажали прийняти спадщину, тому [PERSON] слід встановити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, визначивши його в два місяці. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved