Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 16514 грн. 79 коп., оскільки позивачем відшкодовано шкоду завдану відповідачем дорожньо-транспортною пригодою, відповідач самовільно покинув місце пригоди, а тому в нього виникло право зворотної вимоги до відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,\~на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову\~з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 22 червня 2017 року о 18 год 10 хв. водій [PERSON] керуючи транспортним засобом Nissan Almera, номерний знак [NUMBER] по вулиці Вінграновського по другорядній дорозі, на перехресті з вул. Троїцькою в місті Миколаєві, в порушення п.п. 16.11 Правил дорожнього руху України, не дав дорогу, допустив зіткнення із рухаючимся по головній дорозі по вул. Троїцькій транспортному засобу Chevrolet Aveo, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, в порушення п. 2.10 а Правил дорожнього руху, місце пригоди залишив. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.09.2017 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців; за ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Цивільно правова відповідальність водія автомобіля Nissan Almera, номерний знак [NUMBER] , застрахована в ПрАТ «СК Юнівес» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0434418. 26 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до звернувся до приватного акціонерного товариства ««Страхова компанія «Юнівес» з заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно звіту № 522 про оцінку колісного транспортного засобу від 22.11.2017 року, вартість матеріальної шкоди транспортного засобу марки Chevrolet Aveo, номерний знак [NUMBER] становить [NUMBER] грн. 79 коп.. Згідно страхового акту № ГО-7993/ОД від 27.11.2017 року та платіжного доручення № 21742 від 30.11.2017 року сплачено потерпілій особі суму страхового відшкодування в розмірі 16514 грн. 79 коп.. 22 грудня 2017 року за вих. № 17/12/22-27, ПрАТ «СК «Юнівес» на адресу [PERSON] направлено претензію щодо відшкодування завданих збитків в розмірі 16514,79 грн. в досудовому порядку. Проте, до теперішнього часу відповідачем не повернуто суму страхового відшкодування. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV1 від липня 2004 року, встановлює порядок подання регресного позову страховика. Зокрема підпункт 38.1.1.в, пункт 38.1. передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Судом встановлено, що [PERSON] після вчинення ДТП, будучи причетним до нього, в порушення вимог п. 2.10 ПДР України місце пригоди залишив, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КпАП України. Таким чином у страховика виникло право на відшкодування сплаченої страхової виплати в порядку регресу. Згідно ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн..

Outcome: approved