Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

У січні 2014 року позивач Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми наданої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, зазначивши, що відповідач за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду від 11 лютого 2013 року повинен був сплачувати аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 27 грудня 2012 року та до досягнення дітьми повноліття, на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] аліменти не отримувала, оскільки боржник, відповідач по справі, ухилявся від їх сплати. 30 липня 2013 року [PERSON] звернулася до позивача за призначенням тимчасової державної допомоги дітям. На підставі п.п.8,9 ст.181 СК України та Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце поживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 22 лютого 2006 року №189, [PERSON] була призначена тимчасова допомога. Всього [PERSON] була надана допомога у розмірі 874 грн. 80 коп. за такі періоди: липень 2013 року у розмірі 291,60 грн.; серпень 2013 року у розмірі 291,60 грн. та вересень 2013 року у розмірі 291,60 грн. 10 вересня 2013 року [PERSON] повідомила, що вона отримує аліменти від батька дитини - [PERSON], а тому просила припинити надання державної допомоги. За таких підстав позивач просив суд стягнути на їх користь з [PERSON] 874 грн. 80 коп. сплаченої суми наданої його дітям тимчасової державної допомоги у зв'язку з тим, що відповідач ухилявся від сплати аліментів та покласти на відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Зла О.С. підтримала позовні вимоги, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, оскільки в період, який зазначив позивач у позові, ним сплачувалися аліменти на утримання дітей, що підтверджується довідками управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Згідно ч.8 ст.181 Сімейного Кодексу України, якщо місце проживання батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Тобто держава допомагає утримувати дитину шляхом виплати частини аліментів за батьків, які не можуть цього на даний час зробити. Разом з тим, відповідно п.10 ст.181 Сімейного Кодексу України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11 лютого 2013 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 грудня 2012 року та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до частини 8 ст. 181 Сімейного кодексу України та абзацу 1 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів "Про порядок призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце знаходження їх не відоме", та за заявою [PERSON], яка не одержувала аліментів, позивачем була призначена тимчасова допомога на дитину, батьки якої ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце знаходження їх не відоме. У вересні 2013 року [PERSON] повідомила спеціалістів управління праці та соціального захисту Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, що отримує аліменти, тобто у відповідача з'явилася можливість утримувати своїх дітей. Відповідно до пунктів 10 та 12 Постанови " Про порядок призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце знаходження їх не відоме", виплата допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем в якому виявлено обставини, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати дитину, якщо такі обставини виявлено, то органи праці та соціального захисту населення зобов'язані звернутися до суду із заявою про стягнення з боржника у державний бюджет суми сплаченої тимчасової допомоги. Виплату допомоги за заявою [PERSON] було припинено. Всього допомога [PERSON] була виплачена у розмірі 874 грн. 80 коп. за такі періоди: липень 2013 року у розмірі 291,60 грн.; серпень 2013 року у розмірі 291,60 грн.; вересень 2013 року у розмірі 291,60 грн. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська та отримує пенсію і у період з серпня 2013 року по вересень 2013 року з його пенсії проводилося стягнення аліментів на утримання дітей на користь [PERSON], що підтверджується довідками управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська та Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Судом також встановлено, що за липень 2013 року [PERSON] аліменти не отримувала, а отримала державну допомогу в розмірі 291,60 грн. Заперечуючи проти позову і в цій частині, відповідачем не надано доказів сплати аліментів за липень 2013 року, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню і з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена державна допомога за липень 2013 року в сумі 291 грн. 60 коп. З урахуванням результату розгляду справи, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: partial