Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

у березні 2017 року позивач звернувся із вказаним вище позовом до суду та просить суд: -визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує немайнові права та ганьбить ділову репутацію ПП «Новатор агро» інформацію, поширену [PERSON], редакцією філії Національної компанії України «Полтавська регіональна дирекція Лтава» та автором сюжету [PERSON] [INFO] року о 19 год. 30 хв. шляхом трансляції у телепередачі «[INFO]» на телеканалі Лтава філії Національної телекомпанії «Полтавська регіональна дирекція Лтава» та опубліковану [INFO] року об 15 год. 47 хв. в мережі Інтернет на сайті філії у однойменній рубриці «[INFO]», наступного змісту: «Я… побачив як несанкціоновано на ньому «Новатор Агро» збирає урожай, який должен буть у ПТУ»; -зобов'язати редакцію філії Національної компанії України «Полтавська регіональна дирекція Лтава» та [PERSON] опублікувати спростування поширеної вищезазначеної недостовірної інформації у спосіб, найбільш близький до способу її поширення, шляхом відповідного повідомлення у запланованому найближчому випуску телепрограми «[INFO]» на телеканалаі Латава; -зобов'язати редакцію філії Національної телекомпанії України «Полтавська регіональна дирекція Лтава» та [PERSON] не пізніше наступного дня після трансляції повідомлення про спростування поширеної недостовірної інформації на телеканалі Лтава опублікувати його на офіційному сайті філії у рубриці телепрограми «[INFO]» під назвою «Спростування» з текстом наступного змісту: «у сюжеті «Правда» [INFO]» [PERSON] поширено недостовірну інформацію щодо протиправної діяльності ПП «Новатор Агро» на земельній ділянці Державного навчального закладу «Гадяцьке вище професійне аграрне училище»; -стягнути відповідно до ступеня вини кожного з відповідачів на користь ПП «Новатор Агро» 10000 грн. моральної шкоди, а саме: з [PERSON] - 5000 грн., з редакції філії Національної телекомпанії України « Полтавська регіональна дирекція Лтава» та [PERSON] по 2500 грн. з кожного. Позов мотивований позивачем тим, що на сайті філії Національної телекомпанії України «Полтавська регіональна дирекція Лтава» [INFO] року об 15 год. 47 хв. розміщено відеосюжет чергового щотижневого випуску циклу телепередач «[INFO]», поширений [INFO] року шляхом трансляції на телеканалі Лтава про спільну діяльність Державного навчального закладу «Гадяцьке вище професійне аграрне училище» та ФОП [PERSON] щодо обробки і вирощування сільськогосподарської продукції та організації виробничого навчання і практики учнів навчального закладу, автором і ведучим якого був [PERSON]. У даному сюжеті було розповсюджено інтерв'ю [PERSON] щодо побаченого ним на земельній ділянці, що належить вказаному вище навчальному закладу, який поширив наступну інформацію: «Я… побачив, як несанкціоновано на ньому «Новатор Агро» збирає урожай, який должен буть у ПТУ». Даний вислів є недостовірною інформацією, яка принижує його ділову репутацію та підлягає спростуванню, оскільки було створено враження причетності до протиправної діяльності, створює уявлення у оточуючих як злочинця у зв'язку з причетністю до вчинення кримінального правопорушення. Поширена недостовірна інформація не відповідає дійсності, оскільки між Державним навчальним закладом «Гадяцьке вище професійне аграрне училище» та ФОП [PERSON] укладено договір про спільну діяльність № 29/1 від 01.03.2016 року, згідно якого сторони домовилися про спільну обробку земель, вирощування сільськогосподарської продукції та організації виробничого навчання і практики учнів навчального закладу. Водночас засновником та керівником ПП «Новатор Агро» є інша особа [PERSON], а не ФОП [PERSON] Питання правомірності здійснення спільної діяльності між Навчальним закладом та ФОП [PERSON] було предметом перевірки, проведеної Управлінням північно - східного офісу Держаудитслужби у Полтавській області, тобто контролюючим органом у даній сфері, за результатами якої порушень діючого законодавства виявлено не було. Зазначені обставини негативно вплинули на ставлення підприємств - партнерів, що призвело до недовіри оточуючих щодо діяльності підприємства. Поширена недостовірна інформація принизила соціальну оцінку громадськості про його професійну діяльність, чим порушила право на повагу до ділової репутації. Розмір спричиненої моральної шкоди оцінено у 10000 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, наполягала на його задоволенні, з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] заперечила проти задоволення позову, оскільки у [PERSON] у поданому інтерв'ю висловив свою особисту думку від побаченого про те, що ПП «Новатор Агро» не мав права збирати врожай із поля, виходячи з того, що будь - які договори з цього приводу з навчальним закладом не укладалися. Представник відповідача ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позову просив відмовити, оскільки розповсюджена телеканалом «Лтава» інформація про те, що [PERSON] бачив, як несанкціоновано ПП «Новатор Агро» збирає урожай, є суб'єктивною думкою останнього, не носить стверджувальний характер та за своїм змістом має суспільне значення про події, які відбувалися у Гадяцькому районі Полтавської області, а тому є оціночними судженнями. Окрім цього, позивач не звертався до телеканалу із заявою щодо спростування інформації, яку він вважав недостовірною та жодних доказів на підтвердження своїх втрат немайнового характеру, які б могли настати у зв'язку з розповсюдженням такої інформації з боку телеканалу не надав. Відповідач [PERSON] заперечив проти задоволення позову, оскільки, будучи автором відеосюжету чергового щотижневого випуску циклу передач «Правда, Журналістське розслідування Лтави» діяв виключно як журналіст у відповідності до діючого законодавства і в силу своєї професійної діяльності висвітив інтерв'ю [PERSON] щодо побаченого тим на земельній ділянці (полі). Будь - якого розповсюдження недостовірних відомостей у своїй роботі, як журналіст, не допускав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку: [INFO] року об 15 год. 47 хв. на сайті філії Національної телекомпанії України «Полтавська регіональна дирекція Лтава» було розміщено відеосюжет чергового щотижневого випуску циклу телепередач «[INFO]», поширений [INFO] року шляхом трансляції на телеканалі Лтава про спільну діяльність Державного навчального закладу «Гадяцьке вище професійне аграрне училище» та ФОП [PERSON] щодо обробки і вирощування сільськогосподарської продукції та організації виробничого навчання і практики учнів навчального закладу, автором і ведучим якого був [PERSON]. У даному сюжеті було висвітлено інтерв'ю [PERSON], в якому той говорить: «Я… побачив, як несанкціоновано на ньому «Новатор Агро» збирає урожай, який должен буть у ПТУ». Статтею 34 Конституції України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Одночасно, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією слід розуміти документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі. Згідно з частиною першою статті 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Статтею 94 цього Кодексу передбачено, що юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Отже, за змістом статті 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене частиною першою статті 277 цього Кодексу, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб'єкта. Відповідно до частини другої статті 34 Господарського кодексу України дискредитацією суб'єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов'язаних з особою чи діяльністю суб'єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб'єкта господарювання. Відповідно до положень п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). В п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вказано, що суд повинен у рішенні зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. У судовому засіданні встановлено, що інформація у вигляді інтерв'ю, наданого [PERSON], в якому той говорить: «Я… побачив, як несанкціоновано на ньому «Новатор Агро» збирає урожай, який должен буть у ПТУ» була розміщена [INFO] року об 15 год. 47 хв. на сайті філії Національної телекомпанії України «Полтавська регіональна дирекція Лтава» у відеосюжеті чергового щотижневого випуску циклу телепередач «[INFO]», поширений [INFO] року шляхом трансляції на телеканалі Лтава, а отже була доведена до відома широкому колу осіб. Дана інформація стосується юридичної особи ПП «Новатор Агро». При цьому, судом встановлено, що 01.03.2016 року між ДНЗ «Гадяцьке вище професійне технічне училище» (сторона - 1) та ФОП [PERSON] (сторона -2) було укладено договір про спільну діяльність, відповідно до якого сторони домовилися про організацію спільної діяльності в сфері господарської діяльності, пов'язаної з обробкою земель сільськогосподарського призначення для досягнення наступних цілей: надання новітньої техніки та новітніх технологій обробітку землі для проведення виробничого навчання та практики учнів сторони - 1 по опануванню професії «Тракторист - машиніст сільськогосподарського виробництва»; обробка земель сільськогосподарського призначення; вирощування сільськогосподарської продукції. Земельна ділянка площею 286.8507 га сторони -1. Згідно акту планової виїзної ревізії фінансово - господарської діяльності Державного навчального закладу «Гадяцьке вище професійне аграрне училище» за період з 01.01.2013 року по 30.09.2016 року порушень щодо здійснення спільної діяльності не встановлено. Рішенням Господарського суду Полтавської області позов заступника прокурора Полтавської області до Державного навчального закладу «Гадяцьке вище професійне аграрне училище» про визнання недійсним договору про спільну діяльність у сфері господарської діяльності від 01.03.2016 року залишено без задоволення. Згідно з положенням статті 277 ЦК України і статті 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширені відомості не відповідають дійсності, покладається на відповідача. Проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Так, судом встановлено, що Управлінням Північно - східного офісу держаудитслужби у Полтавській області проводилася виїзна ревізія фінансово - господарської діяльності Державного навчального закладу «Гадяцьке вище професійне аграрне училище» за період часу з 01.01.2013 року по 30.09.2016 року, за результатами якої порушень щодо здійснення спільної діяльності встановлено не було. Відповідно до даних виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - керівником ПП «Новатор Агро» зазначено [PERSON]. Із даних відео сюжету вбачається, що правоохоронними органами проводилася перевірка щодо правомірності здійснення спільної діяльності посадовими особами Державного навчального закладу «Гадяцьке вище професійне аграрне училище», відповідні відомості було внесено 19.09.2016 року до ЄРДР № 42016171260000082 за ч. 1 ст.364 КК України, що вбачається із інтерв'ю заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури [PERSON] та з даних витягу з ЄРДР. Окрім цього, [PERSON] був заявником у вказаному кримінальному провадженні. Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України). Таким чином, суд приходить до висновку, що інтерв'ю [PERSON], в якому той говорить: «Я… побачив, як несанкціоновано на ньому «Новатор Агро» збирає урожай, який должен буть у ПТУ» не може вказувати на вчинення дій, які б могли порушувати немайнові права та ганьбити ділову репутацію ПП «Новатор Агро» як суб'єкта господарювання. Так, в той час, коли було надано дане інтерв'ю правоохоронними органами проводилося досудове розслідування відносно правомірності дій посадових осіб ДНЗ «Гадяцьке вище професійне технічне училище», а наявність на полі робочої техніки, могла справити враження у особи, яка дала інтерв'ю про збирання урожаю саме цим підприємством. Таким чином, суд вважає, що вказане інформація, яку надав у інтерв'ю [PERSON] щодо діяльності ПП «Новатор Агро» не може розцінюватись як поширення недостовірної інформації, оскільки у даному випадку мала місце реалізація відповідачем [PERSON] свого конституційного права на свободу вираження поглядів, передбаченого ст. 40 Конституції України право, а не поширення недостовірної інформації. Європейський суду з прав людини у своїй практиці виходить з принципу відповідно до якого свобода висловлювань також охоплює інформацію чи ідеї, які ображають, шокують чи дратують має, звичайно, також особливу важливість стосовно преси. Хоча преса не повинна переступати обмеження, встановлені, між іншим, "для захисту репутації інших", її завданням є, проте, передавати інформацію і ідеї щодо політичних питань і щодо інших питань, які представляють загальний інтерес. Преса здійснює суттєву функцію у демократичному суспільстві, і це є фактором особливої важливості для рішення Суду у справах про захист честі і гідності. Суд уважно ставиться до того факту, що журналістська свобода також охоплює можливі звернення до рівня перебільшення чи навіть провокації. Саме тому національна межа розуміння окреслюється інтересом демократичного суспільства у наданні можливості пресі виконувати належну їй по праву роль "сторожового собаки суспільства" у поширенні інформації, що представляє серйозний громадський інтерес. Зазначений правовий висновок викладений у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 травня 1999 року «Бладет Тромсо і Стенсаас проти Норвегії». У справі «Лінгенс проти Австрії» (рішення від 8 липня 1986 року) Європейський Суд з прав людини визначив, що для журналістів може бути неприйнятним позбавлення судовими рішеннями можливості вираження критичної оцінки, незважаючи на те, чи міг він чи вона довести свою правдивість. З урахуванням викладеного суд приймає до уваги пояснення [PERSON] в частині того, що він створенні відеосюжету чергового щотижневого випуску циклу передач «Правда, Журналістське розслідування Лтави» діяв виключно як журналіст у відповідності до діючого законодавства і в силу своєї професійної діяльності висвітив інтерв'ю [PERSON] з приводу подій, які відбувалися у Гадяцькому районі Полтавської області та за своїм змістом мали суспільне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати. Оскільки у судовому засіданні не встановлено підстав для визнання інформації, яка містилася у інтерв'ю [PERSON] такою, що є недостовірною, а є оціночними судження, то і підстав для задоволення позовної вимоги в частині зобовязання позивачів спростувати дану інформацію у спосіб, в який вона була поширена, не вбачається. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. У судовому засіданні позивач не надав суду доказів та не довів факту спричинення йому моральної шкоди у розмірі 10000 грн. Так, останній не мотивував, яким же чином відбулося погіршення господарських відносин з контрагентами та іншими його партнерами та як це відобразилося на його діловій репутації. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати стягненню із відповідачів на його користь не підлягають.

Outcome: dismissed