Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Приватне Акціонерне Товариство «Українська пожежно страхова компанія» (надалі ПрАТ «УПСК») звернулось до суду з цим позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача страхове відшкодування за завдані збитки в сумі 12438 грн. 51 коп., а також судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що 22 червня 2013 року між ПрАТ «УПСК» та відповідачем [PERSON] було укладено договір обовязковго страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/1068934), за умовами якого позивач взяв на себе зобовязання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду , заподіяну третім особам. 14 лютого 2014 року сталася дорожньо транспортна пригода за участю транспортного засобу "Шевролет Лачеті " державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував водій [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілю «Хонда» державний реєстраційний номер [NUMBER] було завдано механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м.Одеси від 18 березня 2014 року відповідач [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні цієї дорожньо транспортної пригоди та притягнений до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП . Відповідно до акту про страхове відшкодування № ОЦ/123/450/14/0162 від 04 серпня 2014 року, ПрАТ «УПСК» виплатило на користь власника пошкодженого в результаті ДТП автомобіля «Хонда» [PERSON] страхове відшкодування в сумі 12438 грн. 51 коп. платіжним дорученням № [NUMBER] від 06 серпня 2014 року. Відповідно до пп. «г» 38.1.1 п.38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «УПСК» має право на відшкодування витрат шляхом подачі регресного позову до водія забезпеченого транспортного засобу , який спричинив дорожньо транспортну пригоду та не повідомив страховика про таку пригоду у строки та на умовах, визначених у пункті 33.1.2 п.33.1 ст. 33 цього Закону. Направлена на адресу відповідача письмова вимога про відшкодування збитків в порядку регресу залишена відповідачем без уваги. Тому він позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом. ПрАТ «УПСК» про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, представник позивача в судове засідання не прибув, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі в судовому засіданні та задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ст.. 74 ч.9 ЦПК України шляхом розміщення оголошення в газеті «Одеські вісті» № 89(4799) від 17 жовтня 2015 року, причину неявки до суду не повідомив , заперечення проти позову не надав. За згодою позивача суд ухвалює в цій справі заочне рішення , що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 червня 2013 року між ПрАТ «УПСК» та відповідачем [PERSON] було укладено договір обовязковго страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/1068934), за умовами якого позивач взяв на себе зобовязання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобілю [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду , заподіяну третім особам. Строк дії договору з 22 червня 2013 року до 21 червня 2014 року (а.с.7). 14 лютого 2014 року о 07 годині 35 хвилин [PERSON] керував автомобілем [NUMBER] в м.Одеса по вул.. М.Жукова, не вибрав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з попереду зупинившимся автомобілем «Хонда» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Під час ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м.Одеси від 18 березня 2014 року по справі № 520/1946/14-п відповідач [PERSON] визнаний винуватим у порушенні Правил дорожнього руху та вчиненні дорожньо транспортної пригоди, притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення з призначенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (а.с.9-10). 22 квітня 2014 року потерпіла від дорожньо транспортної пригоди особа [PERSON] звернувся до страховика ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.49). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 101/14 від 04 квітня 2014 року , складеного субєктом підприємницької діяльності [PERSON]П.(свідоцтво № 1360, видано Міністерством Юстиції України 29 травня 2009 року , дійсно до 13 липня 2015 року) вартість матеріальної шкоди , спричиненої власнику автомобіля «Хонда» державний реєстраційний номер [NUMBER], відповідає 14926 грн. 21 коп. (а.с.17-48). Згідно акту про страхове відшкодування № ОЦ/123/450/14/0162, затвердженого 04 серпня 2014 року, вище зазначена дорожньо транспортна пригода визнана страховим випадком , розмір страхового відшкодування на користь [PERSON] визначено в сумі 12438 грн. 51 коп. (а.с.50). Ця сума страхового відшкодування виплачена [PERSON] за платіжним дорученням № [NUMBER] від 06 серпня 2014 року (а.с.51). 20 жовтня 2014 року на адресу відповідача була направлена вимога про добровільне відшкодування збитків, заподіяних страховику в результаті виплати страхового відшкодування в сумі 12438 грн. 51 коп. (а.с.52-53). Але ця вимога залишена відповідачем без уваги. Відповідно до ст.. 993 ЦК України та ст.. 27 Закону України «Про стархування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Законом України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено виключний перелік підстав, за якими у страховика після виплати страхового відшкодування виникає право подати регресний позов до страхувальника, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до абзацу "г" пп. 38.1.1 п. 38.1 вказаного Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону, згідно з яким, учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. Разом з тим, у п.п. 33.1.4. п.3.1 цього Закону визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності , повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 12.02.2014 р. у справі № 6-1цс14, неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 ст. 33 та підпунктів 38.1 ст. 38 вказаного Закону, після внесених до них змін Законом України від 17.02.2011р. № 3045-V1 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо - транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Відповідач передбачене законом зобов'язання не виконав та не повідомив у встановленому порядку (письмово за відповідним зразком) страховика про дорожньо транспортну пригоду , що є підставою для відшкодування страхувальником в порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування у розмірі 12438 грн. 51 коп. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в загальній сумі 383 грн. 60 коп. , а саме судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.6) та витрати , повязані з розміщенням оголошення в пресі про виклик відповідача до суду в сумі 140 грн. (а.с.71).

Outcome: approved