Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

01 липня 2021 року [PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до [PERSON] , в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.12.2006 року на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 200,00 грн. на 1/4 частину від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 16 березня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.12.2006 року з [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 200,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 28.11.2006 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.11.2017 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. 24.03.2018 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . На даний час донька виросла. З урахуванням вікових особливостей дитини, зросли витрати на її утримання. Розмір аліментів, що стягується з [PERSON] є недостатнім для забезпечення потреб дитини, яка потребує більшого матеріального забезпечення. [PERSON] самостійно не має змоги задовольнити всі необхідні потреби доньки, тому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 липня 2021 року позовну заяву [PERSON] передано за підсудністю до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини \~якого пояснили так, як це викладено в заяві. \~ Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, про що надав відповідну письмову заяву. Пояснив, що на його утриманні перебуває також донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з ним, а її мати [PERSON] померла [INFO] . Він зареєстрований як фізична особа-підприємець, але від підприємницької діяльності на даний час доходи не отримує, проте має тимчасові заробітки. Фактично сплачує щомісячно аліменти на утримання дитини [PERSON] більше 2000 грн. Зможе сплачувати до повноліття дитини [PERSON] аліменти у розмірі, в якому просила її мати. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані матеріали і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , яка змінила прізвище з [PERSON] на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №235, та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05 квітня 2005 року Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 64 від 19 січня 2005 року; рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 грудня 2006 року у справі №2-3820/2006 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини; рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 листопада 2017 року у справі №524/2080/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 грудня 2006 року задоволено позов [PERSON] ( [PERSON] ) та стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 200,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 28 листопада 2006 року і до повноліття дитини. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач працездатний, є фізичною особою-підприємцем, доходів немає, має на утриманні дочку [PERSON] , [INFO] , має задовільний стан здоров`я. Відповідач диспозитивно розпорядився своїми правами та визнав позовні вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманню та матеріальному забезпеченню дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно ст. 192 СК України, зміст якої роз`яснино в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто зазначена законодавча норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства, суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. В зв`язку з наведеним позовна вимога про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) батька, підлягає задоволенню. Щодо визначення частки заробітку (доходу) платника аліментів, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що розмір частки від заробітку (доходу), що приходиться на утримання дитини, законом не встановлюється, а визначається судом у кожному конкретному випадку стягнення аліментів з урахуванням обставин, які передбачені у ст.182 СК України. Визначаючи частку заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд враховує стан здоров`я дитини, задовільний стан здоров`я платника аліментів, а й відповідно його працездатність. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. ВС у справі № 755/14148/18 не підтримав практику призначення аліментів у мінімальному розмірі і роз`яснив, що при ухваленні рішення про стягнення аліментів, суди мають керуватись інтересами дитини, яка має право на достойний рівень матеріального забезпечення. ВС визначив, що аліменти не обов`язково мають присуджуватись у мінімальному розмірі, передбаченому ст.182 СК України, а також встановив, що відповідач має довести свою неспроможність платити аліменти, встановлені судом. Також ВС дійшов висновку, що сам факт відсутності у одного з батьків можливості надавати певний розмір утримання своїй дитині не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при встановленні розміру аліментів. Така обставина не є підставою звільнення батьків від обов`язку по утриманню дитини. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2019 року у справі № 344/10971/16-ц Позивач, як одержувач, довела свої вимоги про збільшення розміру аліментів, зокрема тому, що на даний час змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку порівняно з 2006 роком, змінився вік дитини, а відповідно зросли потреби у забезпеченні дитини необхідним для проживання, харчування. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову та з урахуванням визначених ст.ст.182,\~192\~СК України обставин, визнання позову відповідачем, вважає за необхідне змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.12.2006 року з 200,00 грн. на 1/4 частину від його доходів щомісячно. Разом із\~тим,\~вирішуючи питання\~щодо часу,\~з якого\~будуть стягуватись\~аліменти у\~новому розмірі,\~суд зауважує,\~що згідно з роз`ясненнями, що містяться у\~Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на наведене, суд присуджує аліменти у новому розмірі щомісячно з часу набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

Outcome: approved