Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 77 195 грн. 90 коп., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі кредитного договору № 6533929 від 20 червня 2008 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» надало [PERSON] кредит на придбання транспортного засобу в сумі 51 619 доларів США з терміном повернення не пізніше червня 2015 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] по кредитному договору, між позивачем та [PERSON] 20 червня 2008 року укладено Договір поруки № 6548104. Свої зобов'язання позичальник належним чином не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча повідомлялися судом про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надали, причини неявки не повідомили. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 20 червня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6533929 (а.с.13-18). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 51 619 доларів США на придбання транспортного засобу марки «Lexus IS 250» з розрахунку 12, 99 % річних на строк до 20 червня 2015 року відповідно до графіку погашення заборгованості, що підтверджується копією меморіального ордеру № 457763299 від 20.06.2008 року (а.с.25). Як вбачається зі Статуту позивача, публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» (надалі - ПАТ "ПУМБ") є правонаступником усіх прав та обов'язків закритого акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» (надалі ЗАТ "ПУМБ"). Відповідно до положень ст. 1049 ЦК України, яка згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України застосовується до відносин за кредитним договором, позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з приписами ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 3.1.2 Кредитного договору, проценти за користування кредитом розраховуються виходячи з щоденного залишку заборгованості за кредитом протягом всього строку користування кредитними коштами, починаючи з дня надання кредиту (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за кредитом (не враховуючи цей день). Проценти розраховуються виходячи з 360 днів у році та нараховуються щоденно. За порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язання за кожен день прострочення (п. 5.2. кредитного договору). Згідно п. 5.5. даного кредитного договору за кожен випадок порушення позичальником обов'язків, передбачених п.п. 4.3.2.-4.3.6. кредитного договору, на нього покладається обов'язок сплатити на вимогу банку штраф у розмірі 1% від суми одержаного кредиту. Відповідно до пункту 4.3.1. кредитного договору, позичальник зобов'язаний протягом строку дії цього договору щорічно, до дати закінчення періоду страхування, за який сплачено страховий платіж, поновлювати дію договорів страхування, укладення яких передбачено кредитним договором, на умовах попередньо погоджених з позивачем, при цьому страхова сума за договорами страхування, що будуть укладатись на новий строк, має бути не меншою ніж сума поточної заборгованості позичальника за основною сумою кредиту і не меншою від вартості майна (за договорами страхування майна) на момент укладення таких договорів страхування. На підтвердження виконання цього пункту позичальник зобов'язаний до дати закінчення періоду страхування, за який сплачено страховий платіж, надавати банку, як вигодонабувачу, по одному оригінальному примірнику цих договорів страхування, а також документів, що підтверджують сплату страхових платежів в повному обсязі за період, на який було поновлено дію договорів страхування. Згідно пункту 5.4 кредитного договору за кожен випадок порушення позичальником обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування, передбачених п. п. 4.3.1 кредитного договору, позичальник зобов'язаний на вимогу банку сплатити на його користь штраф у розмірі 10% від мінімальної страхової суми, на яку згідно з вимогами зазначеного пункту договору має бути укладений договір страхування. Як вбачається з розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] нею допущено порушення зобов'язань щодо повернення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 07 грудня 2014 року складає: · 77 195 доларів США 90 центів, з яких 47 261 долар США 23 центи - заборгованість по кредиту та 29 934 долари США 67 центів - заборгованість за відсотками; · 14 174 долари США 26 центів, з яких: 13 658 доларів США 07 центів - пеня та 516 доларів США 19 центів - штраф за порушення обов'язків, передбачених п. 4.3.2 - 4.3.6 Кредитного договору; · 27 013 грн. 60 коп. - штраф за порушення обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини позичальника. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] по кредитному договору, між позивачем та [PERSON] 20 червня 2008 року укладено Договір поруки № 6548104. Згідно ст. 1 договору поруки, поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань, вказаних в ст. 2 цього договору, відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань боржником в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки. Згідно ст. 2 договору поруки, порукою за цим договором забезпечується виконання наступних зобов'язань боржника перед кредитором, що випливають з кредитного договору, а саме: щомісячно здійснювати повернення кредиту частинами в розмірах та строки, передбачених графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом; у випадках передбачених кредитним договором повернути кредит в повному обсязі достроково на вимогу кредитора в строк не пізніше 7 календарних днів з моменту отримання такої вимоги; щомісячно в строки, передбачені графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, сплачувати кредитору проценти за користування кредитом за ставкою 12, 99 % річних, а також сплатити проценти за вказаною ставкою на суму простроченого основного боргу за весь час прострочення; у разі порушення боржником строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, сплатити на користь кредитора пеню у розмірі подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, за кожен день прострочення (а.с. 17-18). Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно частини 2 зазначеної статті, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З матеріалів справи вбачається, що на адресу відповідачів були відправлені рекомендованими листами вимога дострокового повернення кредиту та процентів, та вимога виконати зобов'язання за договором поруки (а.с. 21, 23), які залишені адресатами поза увагою. Відповідно до ч.3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно пункту 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 Цивільного кодексу України. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачами суду не надано. Суд дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача тому позовні вимоги підлягають задоволенню повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідачів на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в сумі 3 654 грн. 00 коп.

Outcome: approved