Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» (надалі-ПАТ «Кредобанк») звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 28 травня 2014 року між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір про встановлення ліміту кредитування №4205443, відповідно до умов якого відповідачу встановлено ліміт кредитування у розмірі 2656,18 грн., що стверджується випискою руху коштів по рахунку від 08.04.2016р., зі сплатою за користування кредитними коштами відсотків в розмірі 30% річних. Повернення суми кредиту, відповідно до п. 1.17. Договору відбувається шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на рахунок (картковий), визначений у п.1.1. Договору. Відповідно до п. 1.30. Договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим Договором, позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 1.14договору, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення. Оскільки відповідач не виконав умови договору належним чином, у нього станом на 08 квітня 2016 року виникла заборгованість за договором перед ПАТ "Кредобанк" в сумі 3513,20 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 2656,18 грн., прострочених відсотків за користування кредитом - 454,61 грн., нарахованих відсотків- 84,11 грн. , комісії - 66,30 грн. та пені-252грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за вищевказаним кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З матеріалів справи вбачається, що 28 травня 2014 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір про встановлення ліміту кредитування №4205443, відповідно до умов якого відповідачу встановлено ліміт кредитування у розмірі 2656,18 грн., що стверджується випискою руху коштів по рахунку від 08.04.2016р., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 30% річних. Повернення суми кредиту, відповідно до п. 1.17. Договору відбувається шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на рахунок (картковий), визначений у п.1.1. Договору. За умовами даного договору, відповідач зобов'язаний своєчасно та відповідно до графіку погашення кредиту, повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом. Відповідно до п. 1.30. Договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим Договором, позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 1.14договору, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення. Судом встановлено, що банк взяті на себе зобов'язання по кредитному договору виконав в повному об'ємі. Однак, [PERSON] не повертає отримані кредити відповідно до графіків погашення кредитів та відсотків, в зв'язку з чим не виконує зобов'язання належним чином і, згідно розрахунку позивача, станом на 08 квітня 2016 року, у відповідача виникла заборгованість за договором перед ПАТ "Кредобанк" в сумі 3513,20 грн., з них: неповернута сума кредиту - 2656,18 грн., прострочені відсотки за користування кредитом - 454,61 грн., нараховані відсотки - 84,11 грн. , комісія - 66,30 грн. та пеня-252грн. Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, на підставі зазначеного та враховуючи те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, умови договору не виконав, та не бажає погасити заборгованість за вищевказаним договором в добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки вони є обґрунтованими та доведеними належними доказами. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки рішення постановлено в користь позивача, тому його вимога щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат також підлягає до задоволення .

Outcome: approved