Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що 21 березня 2014 року уклала з відповідачем усну угоду на виготовлення шафу з сосни з фасадами з ясеню. Вартість робіт була визначена відповідачем у розмірі 22000 грн. Строк виконання роботи відповідач зазначив у 2-3 місяці. Відповідач отримав від неї аванс у розмірі 1200 доларів США, що підтверджується розпискою, наданою відповідачем. На теперішній час відповідач свої зобов"язання не виконав, кошти, отримані від неї не повернув. Тому просила стягнути з відповідача отриманий аванс у розмірі 32340 грн. та понесені судові витрати. Позивач у судове засідання не з"явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі. Проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, постановивши по справі заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. У відповідності з вимогами ст.1046 Цивільного кодексу України (в редакції 2004 року) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з вимогами ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У відповідності з вимогами ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з копії розписки від 21.03.2014 року відповідач отримав від позивача в рахунок виготовлення меблів кошти в розмірі 1200 доларів США та зобов"язався протягом 3 місяців виготовити позивачеві шафу (а.с.6). Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність у відповідача підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст.617 ЦК України. На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення за кредитним договором у добровільному порядку. За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі і стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 1200 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09 березня 2017 року (на день звернення позивача до суду) становить 32340 грн.80 коп. У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 640 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved