Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

У січня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що після померлого 21 лютого 2017 року його батька [PERSON] відкрилася спадщина на земельні\~ділянки площею\~2,82\~га та\~1,08\~га згідно\~витягів з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно. Він\~ як спадкоємець за законом першої черги, має право на зазначене майно, але не може оформити на нього свої спадкові права, оскільки пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори з поважних причин, так як протягом тривалого часу працював та проживав за межами Чернігівської області. Дана робота не давала змоги відлучитись та подати заяву до нотконтори. Крім того, в період із 15 серпня 2017 року по 25 серпня 2017 року перебував у відрядженні в с. Сокілець Немирівського району Вінницької області відповідно до наказу від 11 серпня 2017 року № 25 у звязку з робочою необхідністю, тому просив\~визначити йомудодатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком на три місяці. За клопотанням позивача ухвалою судді від 31 січня 2019 року витребувано від Ічнянської державної нотаріальної контори відомості чи заводилася спадкова справа до майна померлого 21 лютого 2017 року [PERSON] (а.с. 15-16). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Позивач у судове засідання не зявився, але письмово у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Чернігівської області у судове засідання також не зявився, який надав заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 21 лютого 2017 року помер [PERSON] (а.с. 5), який доводився батьком позивачу (а.с. 7) Після смерті\~[PERSON]\~відкрилася спадщина\~на земельні\~ділянки площею\~2,82\~га та\~1,08\~га згідно\~витягів з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно (а.с. 10, 11). Відповідно до довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Ічнянського району Чернігівської області № 192 від 30.05.2017 року, [PERSON] на день своєї смерті 21 лютого 2017 року проживав та був зареєстрований в [INFO], один (а.с. 6). Відповідно до довідки ПП «Приватне науково-виробниче підприємство стиль-майстер», [PERSON] дійсно перебував у відрядженні з 15 серпня 2017 року по 25 серпня 2017 року відповідно до наказу від 11.08.2017 року № 23 у звязку з виробничою необхідністю (а.с. 8). Як убачається з наданої Ічнянською районною державною нотаріальною конторою інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 54970395 від 01 лютого 2019 року, спадкова справа до майна померлого 21 лютого 2017 року [PERSON] не заводилася (а.с. 24). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними для пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об"єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення даних дій. Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі „Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Аналізуючи зібрані по справі докази суд вважає встановленим, що позивач як спадкоємець за законом першої черги, має право на зазначену вище спадщину, однак може оформити свої права, так як у передбачений законом строк своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як протягом тривалого часу працював та проживав за межами Чернігівської області. Крім того, в період із 15 серпня 2017 року по 25 серпня 2017 року перебував у відрядженні в с. Сокілець Немирівського району Вінницької області відповідно до наказу від 11 серпня 2017 року № 25 у звязку з робочою необхідністю. Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що позивач пропустив строк для подання заяви до нотаріуса з поважних причин, при цьому враховує відсутність інших спадкоємців після померлого 21 лютого 2017 року [PERSON], які б бажали прийняти спадщину, який доводився батьком позивачу, тому останньому слід встановити додатковий строк для подання ними заяви про прийняття спадщини, визначивши його в три місяці. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved