Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Представник позивача, звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що відповідно до укладеного договору №1/228-МК від 26.04.2007 [PERSON] 26.04.2007 року отримав кредит у розмірі 10000 (долар США) зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 26.04.2010. В зв`язку з тим, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, станом на 16.12.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 25780,90 (долар США), або 677999,30 грн. В забезпечення виконання цього договору позивач та [PERSON] 26.04.2007 р. уклали договір застави рухомого майна (надалі - договір застави), згідно з яким позичальник надав в заставу автомобіль марки Mersedec-Benz, рік випуску: 1997, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , що належав на праві власності [PERSON] ( [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] ). Вартість заставного автомобіля складає 55550,00 грн. В порушення вимог закону та умов договору, позичальник зобов`язання за кредитним договором не виконує, а предмет застави в заклад банку не передав. В зв`язку з тим, що в ході здійснення моніторингу даного кредиту було встановлено, що в порушення умов договору, ч.2 ст. 586 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про заставу», без згоди банку, [PERSON] було реалізовано вищезазначений заставний автомобіль, та на даний час власником його є [PERSON] , що стверджується ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області, а звернення стягнення та реалізація предмету застави, в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту без фактичного знаходження предмету застави у володінні позивача є неможливим, останній звернувся до суду з даним позовом та просить суд: - вилучити у відповідача та передати позивачу: предмет застави - автомобіль марки Mersedec-Benz, рік випуску: 1997, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , тр/н [NUMBER] ; комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт автомобіля марки Mersedec-Benz, рік випуску: 1997, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , діючий тр/н [NUMBER] , що належить [PERSON] ; - в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1/228-МК від 26.04.2007 року у розмірі 25780,90 (долар США), що за курсом 26,298510 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.12.2016 року складає 677999,30 грн, звернути стягнення на предмет застави: Mersedec-Benz, рік випуску: 1997, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , діючий тр/н [NUMBER] , що належить [PERSON] , шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах регіонального сервісного центру, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; - стягнути з відповідача судові витрати - 11050,99грн, які складаються із судового збору в розмірі 10169,99 грн (1,5 відсотки ціни позову - 677999,30 грн) та 881 грн судового збору за забезпечення позову. Представником відповідача подано відзив на позов, в якому він позовні вимоги не визнав з підстав, що [PERSON] не є власником предмета застави - автомобіля марки Mersedec-Benz, рік випуску: 1997, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , діючий тр/н [NUMBER] . Відповідно до інформації Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України власником автомобіля залишається [PERSON] , який не є, ані боржником перед банком, а ні стороною у даній справі, що також підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (обліковою карткою № 75303476 від 27.10.2015 року). Зазначив, що даний автомобіль 28.10.2015 року відповідачу було запропоновано придбати на автобазарі в м.Києві. Автомобіль був знятий з обліку та власником даного автомобіля у свідоцтві про реєстрацію [NUMBER] був вказаний [PERSON] . Інтереси власника, щодо відчуження вище вказаного транспортного засобу представляв гр. [PERSON] . Обумовивши вартість автомобіля, від імені власника на ім`я відповідача була виписана довідка-рахунок серія [NUMBER] . При перевірці працівниками ВРЕВ-6 УДАІ в м.Києві, за ініціативою відповідача, інформації, щодо наявних арештів та штрафів на попереднього власника, було встановлено, що в базі даних відносно даного автомобіля є обтяження, в зв`язку з чим за заявою відповідача довідка-рахунок, серія [NUMBER] від 28.10.2015 року, була анульована, що підтверджується відповідною відміткою на обліковій картці №75303476 від 27.10.2015 року. Зазначає, що посилання представника позивача на обставини, що власником спірного авто є [PERSON] та підтверджені ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09.06.2018 року не відповідають дійсності, оскільки [PERSON] не залучався до розгляду даної справи та був позбавлений можливості надати свої заперечення та пояснення з приводу фактичних обставин справи. В даному випадку власником автомобіля залишається [PERSON] , а фізично автомобіль станом на 28.10.2015 року перебував у [PERSON] . Даний позов банку вважає безпідставним та надуманим, а фактичні обставини такими, що викладені невірно. А тому, просить у позові відмовити та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, а саме витрати за надання правничої допомоги адвокатом в розмірі 3500 грн. Представником позивача, враховуючи поданий відзив, на електронну адресу суду було подано додаткові пояснення, в яких представник спростовує твердження представника відповідача, що справжнім власником спірного автомобіля є [PERSON] , посиланням на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 06.06.2016 (яка і стала підставою для подачі позову до відповідача). Так відповідно до цієї ухвали на запит суду було отримано відповідь територіального сервісного центру №1241 регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області МВС України від 23.05.2016 №31/4-1241/735 з якої встановлено, що власником спірного транспортного засобу є відповідач по справі - [PERSON] . Крім того, звертає увагу суду, що матеріали справи не містять доказів, що на момент подачі позову до суду даний автомобіль не належав відповідачу. Враховуючи викладене просить позовну заяву задовольнити повністю. 24.04.2019 представник відповідача подав до суду пояснення у справі, які за своїми доводами та змістом щодо позовних вимог є аналогічними раніше поданому ним відзиву. Натомість збільшив вимогу щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат за надання правничої допомоги. Станом на 24.04.2019 їх розмір становив 5500 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, на електронну адресу суду надіслав клопотання з проханням розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов, у задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду. З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх поданими доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 26.04.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] - третьою стороною по справі, було укладеного кредитний договір №1/228-МК, за яким останній отримав кредит у розмірі 10000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16% річних, з кінцевим терміном повернення - 26.04.2010. В забезпечення виконання цього договору, позивач та [PERSON] 26.04.2007 р. уклали договір застави рухомого майна (надалі - договір застави), згідно з яким позичальник [PERSON] надав в заставу автомобіль марки Mersedec-Benz, рік випуску: 1997, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , що належав йому на праві власності. Вартість заставного автомобіля - 55550,00 грн (а.с.14-24). Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №48778339 від 18.01.2016 Дніпропетровською філією державного підприємства «Інформаційний центр» МЮУ 22.05.2007 року було зареєстровано приватне обтяження, тип обтяження: усі типи, боржник: [PERSON] , яким заборонено відчужувати об`єкт відчуження, а саме зазначений вище автомобіль (а.с.26-27). Позичальник [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував і станом на 16.12.2016 року він має заборгованість перед позивачем, як правонаступником позикодавця за зазначеним кредитним договором, у розмірі 25780,90 доларів США. У відповідності з п.1 Договору застави рухомого майна, в зв`язку з невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань, позивач, як правонаступник позикодавця за зазначеним кредитним договором, бажає задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави, а саме здійснити стягнення вищезазначеного автомобіля. Відповідно до облікової картки № 75303476 від 27.10.2015 вказаний автомобіль знятий з обліку для реалізації, власником був [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] (а.с.64, 123). Відповідно до довідки - рахунку серії ААЕ [NUMBER] , виданої ФОП « [PERSON] », 28.10.2015 року відповідач повинен був зареєструвати у реєстраційно-екзаменаційному підрозділі Державтоінспекції протягом 10 днів автомобіль марки Mersedec-Benz Е200, двигун № [NUMBER] , шасі №б/н, кузов № [NUMBER] , рама №б/н, вартість 60000,00 грн. (а.с.64, 64 об.). Того ж дня, відповідач, маючи намір перевірити інформацію, щодо наявних арештів та штрафів на попереднього власника звернувся до ВРЕВ-6 УДАІ в м.Києві. При перевірці працівниками ВРЕВ-6 УДАІ в м.Києві, було встановлено, що в базі даних відносно даного автомобіля є обтяження, в зв`язку з чим довідка-рахунок, серія [NUMBER] від 28.10.2015 року, була анульована ФОП « [PERSON] », що підтверджується відповідною відміткою на обліковій картці №75303476 від 27.10.2015 року (а.с.64,123). Крім того, згідно на запит суду надійшла відповідь територіального сервісного центру 3249 РСЦ МВС в Київській області МВС України №92 від 25.01.2019 про те, згідно Єдиного державного реєстру МВС автомобіль Mersedec-Benz, рік випуску: 1997, кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] був зареєстрований 27.10.2015 ВРЕВ-6 УДАІ в м. Києві на ім`я [PERSON] та знятий з обліку для реалізації, видано д.н.з. транзит [NUMBER] . Інформація в Єдиному державному реєстрі МВС щодо реєстрації автомобіля Mersedec-Benz, рік випуску: 1997, кузов № [NUMBER] за громадянином [PERSON] - відсутня. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в ході судового розгляду. Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного. Відносини, пов`язані з купівлею-продажем транспортних засобів, регулюються положеннями ЦК України, Законом України "Про дорожній рух", Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затвердженого постановою КМУ №1388 від 07.09.98 року, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Відповідно до статті 34 Закону України "Про дорожній рух" державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Для автоматизованого обліку транспортних засобів, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, та відомостей про їх власників ведеться Єдиний державний реєстр, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов`язок щодо їх реєстрації. Згідно з пунктом 7 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Крім того, відповідно до пункту 8 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема, укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб. Таким чином, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та виникнення права власності на транспортні засоби, який невід`ємно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Згідно ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Відповідно до ст.ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження. за винятком, якщо обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що під час розгляду даної справи позивачем не було доведено факт набуття відповідачем права власності на об`єкт застави, а саме на автомобіль марки Mersedec-Benz, рік випуску: 1997, кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , як підставу виникнення правовідносин щодо здійснення стягнення на предмет застави в силу ст.27 ЗУ «Про заставу» та ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» з останнього. Дійсним власником зазначеного автомобіля являється [PERSON] , що позивачем не було спростовано. Подані позивачем докази в обґрунтування заявлених вимог не можуть беззаперечно свідчити про набуття відповідачем права власності на об`єкт застави. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований, адже позовні вимоги не доведені належними, допустимими, достовірними доказами, які у своїх сукупності дали б змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed