Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

01 березня 2016 року, позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та матері дитини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано 03 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, за актовим записом № 65. За період шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою та знаходиться на її утриманні. В даний час позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує лише державну соціальну допомогу при народжені дитини у сумі 860 грн. на місяць, інших доходів вона не має. Розмір отримуваної допомоги не дозволяє позивачці самостійно забезпечити належний рівень утримання їхньої спільної дитини та свого утримання також. Всі гроші повністю витрачаються на догляд за сином, а саме: на купівлю одягу, засобів гігієни, продуктів харчування, ліки. Рідня відповідачки не в змозі надавати їй матеріальну допомогу. Відповідач офіційно працевлаштований, працює на Вільногірському ГМК водієм, отримує заробітню плату в розмірі приблизно 5000 грн. на місяць. В добровільному порядку відповідач ухиляється від утримання спільного сина та її утримання. Просить стягнути з відповідача - [PERSON], аліменти на її користь на утримання їхнього неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] аліменти, у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дітей відповідного віку та на своє утримання до досягнення дитиною віку 3-х років у розмірі 1/6 частини його щомісячного доходу . Позивачка - [PERSON], в судове засідання не з'явилась, надала через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати та закінчувати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач - [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі, позивні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого іншим працівником апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд вважає за можливе, виходячи з положень ст. 185 ЦПК України, розглянути справу за відсутністю сторін. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Так судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 03 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, за актовим записом № 65 (а.с. 5). За період шлюбу, у них народився син - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Позивачка ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та відпоідно до довідки про отримання допомоги № 155 від 01.03.2016 року - отримує щомісячно державну допомогу в сумі 860 грн. (а.с. 17) Згідно з довідкою про доходи № 294 від 30.03.2016 року, наданої відповідачем, він дійсно працює на підприємстві «Вільногірський ГМК» ПрАТ «Юкрейніан» в підрозділі ГТВ з 01.10.2012 року, і його щомісячний заробіток приблизно становить 7000 грн. на місяць (а.с.16). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (стягнення аліментів у твердій грошовій сумі). Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік», прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років складає з 01 січня 2016 року 1167 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 1455 грн. Враховуючи визнання відповідачем позову про стягнення аліментів на утримання дитини, суд доходить висновку, що стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку відповідає положенням діючого законодавства та інтересам дитини, інтересів інших осіб не порушує. Згідно положень ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у позивачки існує паралельно із правом дітей на утримання і не залежить від нього, аліменти можуть одночасно стягуватися за двома правовими підставами, як на утримання дітей, так і на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років. Зважаючи на те, що спільний син проживє разом з позивачкою, яка не працює так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та отримує соціальні виплати у розмірі 860 грн., через що потребує матеріальної допомоги від чоловіка на період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, натомість відповідач працює та отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати, тому вважається таким, що може надавати матеріальну допомогу, суд дійшов висновку щодо можливості стягнення з [PERSON], на користь [PERSON], аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів). Визначений розмір аліментів відповідає принципам розумності та справедливості, і забезпечуватиме [PERSON], реалізацію конституційного права на прожитковий мінімум. Підстав для стягнення аліментів у більшому розмірі на час розгляду справи судом не вбачається. Стягнення аліментів на утримання дитини слід розпочати з 01 березня 2016 року по день досягнення дииною повноліття, а на утримання дружини з якою проживає дитина - від дня подання позову до суду (ч. 1 ст. 79 СК України), тобто з 01 березня 2016 року до досягнення [PERSON], [INFO] віку трьох років, тобто до [INFO] р. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ч.2 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 копійок. На підставі ст.ст. 84, 180 - 183, СК України,

Outcome: approved