Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Сторони із 31 серпня 2013 року по 20 грудня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі і мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач добровільно не приймає участі в утриманні дочки, позивач заявила до суду вимогу про стягнення з [PERSON] на її користь на утримання дочки 1/4 частини його заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення нею повноліття. Позивач у судовому засіданні позовну вимогу підтримала та пояснила, що 20 грудня 2014 року вона припинила шлюб з відповідачем, з яким має спільну дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач з моменту припинення подружніх стосунків - жовтень 2014 року - не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню їх спільної дочки, не надає матеріальної допомоги. Їй відомо, що невелику матеріальну допомогу відповідач може надавати регулярно, проте на даний час обмежується лише обіцянками. Ії одній важко утримувати дитину, а тому вона звернулась до суду з відповідним позовом. Відповідач позов визнав та пояснив, що до кінця грудня він мав заробіток, а тому надавав матеріальну допомогу на утримання дочки. В даний час він без роботи, а тому не заперечує, щоб з нього стягували аліменти на утримання дочки у заявленому позивачем розмірі. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у заявленому об`ємі. Поясненнями сторін у судовому засіданні, рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 09 грудня 2014 року (а.с. 4) стверджується, що із 31 серпня 2013 року по 20 грудня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Свідоцтвом про народження (а.с. 3) доводиться, що сторони мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Довідками Снітківської сільської ради № 24 та № 25 від 19 січня 2015 року (а.с. 5) стверджується заява позивача про те, що дочка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, а відповідач проживає окремо від них. Сам відповідач є працездатною особою, інших утриманців, крім спільної з позивачем дочки не має (а.с. 7), про що ствердив у судовому засіданні. Відповідно до статті третьої Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. З урахуванням викладених вище обставин, положень ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів, суд вважає, що розумним і таким, що відповідає інтересам обох сторін та дитини буде визначення розміру аліментів як 1/4 частини від його заробітку щомісячно. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати державного мита звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому підпунктом ч. 1, п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч. 1 ст. 191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулася до суду з цим позовом 21 січня 2015 року.

Outcome: approved