Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 15 лютого 2013 року відповідач отримала кредит в сумі 16 966,36 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач не виконувала умови договору належним чином, у неї станом на 16 січня 2014 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ "ПриватБанк" в сумі 20 037,02 грн., що складається з заборгованості по кредиту - 16 966,36 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 1 640,33 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 930,33 грн. Враховуючи наведене, просить стягнути з [PERSON] 20 037,02 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. В ході судового розгляду представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, просив стягнути з [PERSON] 20 037,02 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 15 лютого 2013 року, розірвати кредитний договір № б/н від 15 лютого 2013 року, укладений між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнути з [PERSON] судові витрати по справі. Представник позивача подав в суд заяву, в якій просить справу розглядати за наявними матеріалами, щодо постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. За погодженням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з копії генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 15 лютого 2013 року, відповідач отримала кредит в сумі 16 966,36 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернула. Відповідно до ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що у відповідача станом на 16 січня 2014 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ "ПриватБанк" в сумі 20 037,02 грн., що складається з заборгованості по кредиту - 16 966,36 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 1 640,33 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 930,33 грн. Проаналізувавши зібрані та досліджені по справі докази, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] слід стягнути в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 20 037,02 грн., що складається з заборгованості по кредиту - 16 966,36 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 1 640,33 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 930,33 грн. Крім того, підлягає до задоволення вимога позивача про розірвання кредитного договору № б/н від 15 лютого 2013 року. Так, у відповідності до вимог ч. ч. 1. 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне зобов'язання). Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: approved