Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

02.04.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 29.12.2016 р. по 30.08.2018 року. Заочним рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 30.08.2018 року по справі за №330/1323/18, шлюб між сторонами було розірвано.Від цього шлюбу [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON] .На даний час позивач з відповідачем спільного господарства не ведуть. Спільна донька мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Дані обставини підтверджується довідкою про склад сім`ї №730 від 30.03.2021 року.Матеріальну допомогу на утримання дитини позивач не надає, хоча відповідач працює неофіційно і отримує чималі доходи.Позивач неодноразово намагалася вирішити з відповідачем це питання в добровільному порядку, але відповідач ухиляється від вирішення його вирішення. На підставі викладеного позивач просила суд стягнути з [PERSON] [INFO] , зареєстрованого за адресою : [ADDRESS] , аліменти на її користь на утримання малолітньої - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову та досягнення донькою повноліття. В судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача на адресу суду надійшла письмова заява у якій останній просив суд розглядати зазначену справу за його відсутності, зазначивши, що він погоджується з вимогами позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, врахувавши письмові заяви учасників процесу, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дитини з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 29.12.2016 року було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 29.12.2016 року серії [NUMBER] виданого Якимівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №74. Заочним рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 30.08.2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №544, позивач [PERSON] є матір`ю, а відповідач - батьком дитини [PERSON] , [INFO] . На теперішній час дитина проживає разом із позивачем, що підтверджується довідкою виданою Якимівською селищною радою №730 від 30.03.2021 року. Таким чином, судом встановлено, що дитина проживає з матір`ю - позивачем [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини та забезпечення його достатнього та гармонійного розвитку. Відповідач у письмовій заяві визнав позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментних платежів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвій рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність людини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 121 СК України, права та обов`язки батька, матері, дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитини повної загальної середньої освіти; готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів може бути визначено у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як зазначено в ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України. Крім того, суд приходить до висновку, що вимоги позивача відповідають інтересам дитини та не заперечуються відповідачем. За таких обставин, враховуючи всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, враховуючи також наявність у відповідача зобов`язань по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення, а саме: стан здоров`я та загальний матеріальний стан відповідача [PERSON] , відсутність у нього інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, родичів, яких би він був зобов`язаний утримувати, відповідно до Сімейного кодексу України, а також стан здоров`я дитини, суд вважає, що з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] необхідно стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02.04.2021 року та досягнення донькою повноліття. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі зазначеного суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] , судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок в дохід держави.

Outcome: approved