Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

01 грудня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги було обґрунтовано тим, що 04.07.2017 року відповідач на перехресті пр. [PERSON] і вул. Ульянова в м. Дніпрі, керуючи автомобілем марки «Toyota», реєстраційний номер АЕ1459ЕС, скоїв зіткнення з автомобілем позивачки марки «Hyundai», реєстраційний номер АЕ1217НТ. У результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачці була заподіяна матеріальна шкода. Згідно з автотоварознавчим дослідженням розмір заподіяної шкоди склав 221 160,80 грн. Страховиком було відшкодовано 99\~000,00 грн. Відповідач добровільно не відшкодовує позивачці решту коштів. Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про стягнення з відповідача компенсації заподіяної матеріальної шкоди в сумі 122\~160,80 грн., франшизи в сумі 1\~000,00 грн., послуг евакуатора в сумі 550,00 грн., витрат з проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 2\~500,00 грн., а також витрат з відправки повідомлення про дату проведення експертного дослідження в сумі 56,16 грн. (а.с.а.с. 2, 3). Позивачка, її представник у судовому засіданні підтримали заявлений позов, пояснивши, що 04.07.2017 року відповідач на пр. Олександра Поля в м. Дніпрі, керуючи автомобілем марки «Toyota», реєстраційний номер АЕ1459ЕС, пошкодив автомобіль позивачки марки «Hyundai», реєстраційний номер АЕ1217НТ. Згідно з автотоварознавчим дослідженням розмір заподіяної шкоди склав 221 160,80 грн., з яких страховиком було відшкодовано 99\~000,00 грн. Решту відповідач добровільно не відшкодовує. Представниця відповідача у суді заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що позивач не довів розмір заподіяної шкоди належним чином. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що 04.07.2017 року відповідач на перехресті пр. [PERSON] і вул. Ульянова в м. Дніпрі, керуючи автомобілем марки «Toyota», реєстраційний номер АЕ1459ЕС, скоїв зіткнення з автомобілем позивачки марки «Hyundai», реєстраційний номер АЕ1217НТ, таким чином пошкодивши його. При цьому позивачка понесла витрати з евакуації транспортного засобу в сумі 550,00 грн. (а.с.а.с. 6, 7, 9, 32). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Toyota» застрахована ПрАТ «Київський страховий дім» з лімітом відшкодування 100\~000,00 грн. (поліс від 17.05.2017 року №АК/3598229) (а.с. 8). 09 серпня 2017 року постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 9). 10 жовтня 2017 року позивачка звернулася до відповідача із запрошенням до участі в проведенні автотоварознавчого дослідження (а.с. 10). Згідно з висновком експертного дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, заподіяної володільцю КТС, від 06.11.2017 року №1011/17/17, складеним судовим експертом [PERSON], розмір заподіяної позивачці шкоди склав 221 160,80 грн. За проведене дослідження позивачкою додатково було сплачено 2 500,00 грн. (а.с.а.с. 11 31). 24 листопада 2017 року ПрАТ «Київський страховий дім» сплатило позивачці страхове відшкодування в сумі 99\~000,00 грн. (а.с. 33). Дотепер заподіяну позивачці шкоду відповідачем не відшкодовано. Відповідно до частин 1 3 статті 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності з частиною 2 статті 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За правилами, встановленими пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідач 04.07.2017 року керував автомобілем правомірно, отже, у розумінні закону, був володільцем джерела підвищеної небезпеки, тому має нести відповідальність за заподіяну шкоду. Частиною 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вина відповідача була встановлена Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 09.08.2017 року під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, суд вважає, що вимоги про відшкодування відповідачем позивачці компенсації заподіяної останній матеріальної шкоди (з урахуванням сплаченого страховиком) є цілком обґрунтованими. Ураховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позов, стягнувши з відповідача компенсацію заподіяної матеріальної шкоди в сумі 123\~160,80 грн. (частина, не покрита договором страхування, і франшиза), а також компенсацію витрат позивачки з евакуації транспортного засобу в сумі 550,00 грн. За змістом частини 1 статті 246 ЦПК якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У судовому засіданні представник позивачки звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання з відшкодування позивачці судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, пославшись на поважність причин неподання відповідних доказів. З огляду на викладене, суд вважає за можливе заявлене клопотання задовольнити. Суд критично ставиться до заперечень представниці відповідача щодо недоведення розміру заподіяної шкоди, оскільки, спростовуючи наданий позивачкою висновок автотоварознавчого дослідження, ані відповідач, ані його представниця не надали альтернативного доказу. При цьому заявлене клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи було залишено без задоволення у звязку з відсутністю у ньому будь-якої аргументації.

Outcome: approved