Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

02.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та скасування місця реєстрації. Позов мотивує тим, що 17.01.2012 року ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» Донецька філія були проведені прилюдні торги з реалізації нерухомого майна [PERSON], а саме двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], і позивача було визнано переможцем, та 27.02.2012 року нотаріусом йому було видано свідоцтво про право власності на зазначене майно. За вказаною адресою зареєстрований відповідач, який в зазначеній квартирі не мешкав ще до проведення торгів з 2009 року, більше ніж шість років без поважних причин, жодних витрат на утримання квартири не несе. Просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та скасувати реєстрацію його місця проживання, оскільки відповідач не живе в квартирі більше ніж шість місяців без поважних причин та перешкоджає позивачу в реалізації прав власника на житло. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином.. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Як було встановлено судом, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1.1934 від 30.04.2010р., укладеним між ПТ «Ломбард ТОВ «Кеш та Компанія» та ТОВ «Експрес та компанія» і [PERSON] було звернено стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON] на праві власності. Відповідно до додатку №1 до протоколу №17/1101/11/і проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна, що належить [PERSON], а саме, двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], переможцем став [PERSON] 17.02.2012 року державним нотаріусом Третьої Горлівської державної нотаріальної контори [PERSON] на підставі акту про реалізацію предмета іпотеки було посвідчено право власності [PERSON] на вищевказану двокімнатну квартиру. В квартирі зареєстрований відповідач [PERSON],який тривалий час з 2009 року, більше ніж шість років на спірній житловій площі не проживає без поважних причин, його майно в квартирі відсутнє, комунальні платежі не сплачує, ніякої участі в утриманні житла не приймає. Зазначені обставини також підтверджуються показаннями свідків. Так, допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та Мартинєнко АМ, кожна окремо , пояснили, що мешкали з відповідачем в одному будинку. [PERSON] жив в квартирі своєї родички [PERSON] На початку 2009 року він залишив спірну квартиру , забрав своє майно та переїхав на інше місце проживання. На спірну квартиру було укладено договір іпотеки і у зв,язку з несплатою кредиту квартиру вилучили. Відповідно до ст..71,72 ЖК України суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни, зокрема , у разі відсутності без поважних причин понад шість місяців. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно\~ст. 386 ЦК України\~держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS], тому має право вільно розпоряджатися належною йому власністю. Відповідно до\~ст. 150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок(частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 156 ЖК України\~до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2\~ст. 64 ЖК України. Однак при розгляді справи було встановлено, що [PERSON]\~не відноситься до членів родини позивача, не мешкає та не веде разом із ним спільне господарство, вони не пов'язані спільним побутом та не мають взаємних прав та обов'язків. Також договорів оренди та найму квартири за адресою: [ADDRESS] між позивачем та відповідачем не укладалось. Тобто, виходячи з вищевикладеного, 17.01.2012 року відбулась заміна власника квартири за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з проведенням прилюдних торгів. Відповідно до п. 8 ч.1\~ст. 346 ЦК України\~- право власності [PERSON] було припинено. З урахуванням наведеного, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Зі змісту нормативно-правового акта вбачається, що рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням за законом є самостійною підставою для зняття особи з реєстраційного обліку місця проживання. Отже, позовні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку є такими що не підлягають задоволенню. Позивач не ставить питання щодо відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial