Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Представник позивача просить визнати належність будинковолодіння по адресі: вул. Шевченка, 22 в с. Гудзівка, Звенигородського району, Черкаської області, спадкодавцю [PERSON] та визнати за його довірителькою, [PERSON], [INFO], жителькою [ADDRESS] право власності в порядку спадкування на будинковолодіння по адресі вул. Шевченка, 22, в с. Гудзівка, Звенигородського району, Черкаської області, що складається з жилого будинку «А-1» вартістю 38067грн., прибудови «а» вартістю 3321 грн., сараю «Б» вартістю 1792 грн., сараю «В» вартістю 7445грн, літньої кухні «Г» вартістю 6101 грн., сараю «Д» вартістю 2056 грн., огорожі №1 вартістю 901грн., ворота №2 вартістю 314 грн., свердловини №3 вартістю 1139 грн., що фактично належало [PERSON], який помер 15 липня 2011 року. Позов мотивує тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належний останній житловий будинок. [PERSON] є його спадкоємцем за законом. Зазначає, що прийняла спадщину шляхом подання заяви у нотаріальну контору, однак отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса вона не може у зв'язку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на житловий будинок тому, просить за нею визнати право власності на це спадкове майно. Представник позивача [PERSON] у судове засідання подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить повністю задовольнити. Від Гудзівської сільської ради надійшов лист з проханням розглядати справу за відсутності її представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Третя сторона в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області, представник якої в судове засідання не з»явився, по невідомій суду причині, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що є підтвердження в матеріалах справи, а тому судом ухвалено проводити розгляд справи у відсутності представника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області та інших учасників процесу. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Судом встановлено, що [PERSON] помер 24.04.2013 р. згідно Свідоцтва про смерть № 363124 (а.с.10). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить будинковолодіння по адресі вул. Шевченка, 22, в с. Гудзівка, Звенигородського району, Черкаської області, з господарськими спорудами, у якому він проживав. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю, цей факт підтверджується довідками виконкому Гудзівської сільської ради, Державної інспекції техногенної інспекції Звенигородського районного відділу Держтехногенбезпеки у Черкаській області та висновком № 138 від 06.11.2012 року /а.с.16-23/. [PERSON] був одружений, але дітей не мав. Його дружина, [PERSON] померла 18.09.1998 року. Останній рік до смерті, з травня 2010 року по 17.07.2011 року, він проживав у позивачки [PERSON] і вона разом з своїм покійним чоловіком його доглядали, що стверджується копією довідки Нижньотеплівської сільської №961. (а.с.18). Так як батьки померли вже давно, дружини та дітей покійний не мав, тобто спадкоємці першої черги були відсутні, покійний чоловік позивачки, як його єдиний брат, прийняв спадщину після смерті брата відповідно до ст.. 1262 ЦК України та на підставі ст.1268 ЦК України. З метою оформлення права власності на спадкове майно позивачка вчасно звернувся до державного нотаріуса, яка надала йому список необхідних документів та надала запит в ВТІ для видачі виписки з свідоцтва про право власності на будинковолодіння та у відділ Держкомзему. При зверненні до Звенигородського відділення ЧОБТІ було встановлено, що будинковолодіння по вул. тсбудоване ще в 1965 році і в БТІ право власності на нього не зареєстроване. Представники БТІ за його заявою виготовили технічний паспорт на будинковолодіння, але витягу з права власності на вказане домоволодіння видати не в змозі, так як будинковолодіння не було оформлене при житті спадкодавця. Відповідно до п.3.1 «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків першої та другої категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затвердженого Наказом №91 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.06.2011 року із змінами, внесеними Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №304 від 13.06.2012 року, об'єкти будівництва, закінчені будівництвом до 05.08.1992 року, територіальними органами державної архітектурно-будівельної інспекції України в експлуатацію не приймаються. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Будинковолодіння, побудоване на земельній ділянці площею 5300 кв.м., яка згідно довідки сільської ради (а.с.16) належала померлому [PERSON], фактично здане в експлуатацію і не являється самочинним будівництвом, що також стверджується копією технічного паспорту (а.с. 25, 26), але зареєструвати право власності на померлого неможливо. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва на спадщину на саме будинковолодіння по вул. Шевченка, 22 в с. Гудзівка, мотивуючи відсутністю правовстановлюючих документів на нерухомість. З метою визнання права власності в порядку спадкування [PERSON] В.0. звернувся до суду з позовною заявою. В процесі розгляду справи було встановлено, що у покійного [PERSON] був син [PERSON], про якого не було нічого відомо, в зв'язку з чим [PERSON] звернувся до суду із заявою про залишення позову без розгляду (а.с. 15). 29.04.2013 року рішенням Звенигородського районного суду по справі №694/542/13-ц [PERSON], 31.03.197 6 року народження, зареєстрований в [INFO] визнаний померлим з часу вступу рішення в законну силу (а.с. 14). Проаналізувавши, 24.04.2013 року [PERSON] помер. Спадкоємцем майна померлого [PERSON] стала його дружина - [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка відповідно до ст.. 1261 ЦК України та на підставі ст.1268 ЦК України. Відповідно до ст. 127 6 ЦК України якщо спадкоємець за законом чи заповітом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців. Так як [PERSON] був єдиним спадкоємцем спадкового майна свого покійного брата [PERSON], але при житті з поважних причин не встиг його прийняти, право на прийняття спадщини покійного брата свого покійного чоловіка отримала його дружина - [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За вимогами ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону. Згідно з п.п.5 п. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р. правовстановлювальним документом, на підставі якого провадиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна може бути рішення суду, що набрало законної сили про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами, цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права, а у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що він за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказане спадкове майно. Судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі п.п.5 п. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст. ст. 11, 15, 16, 328-330, 1217, 1218, 1268, 1269, 1296 ЦК України та

Outcome: approved