Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому згідно уточнених позовних вимог просила визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 04.01.1999 року, укладеного на Павлоградській товарній біржі, визнати за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], розташований на земельній ділянці площею 1000 кв. м., визнати за відповідачем [PERSON] право власності на земельну ділянку, розташовану на території Петрівської сільської ради Петропавлівського району площею 4,763 га в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між [PERSON], з однієї сторони, та відповідачем [PERSON], з другої сторони, було укладено договір купівлі - продажу 1/2 частини житлового будинку, розташованого на земельній ділянці, за вищевказаною адресою. Договір купівлі-продажу було посвідчено Павлоградською товарною біржею. [INFO] року померла [PERSON], яка позивачу та відповідачу [PERSON] доводилася матір'ю. Позивач та відповідач [PERSON] звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Проте, їм було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, оскільки договір купівлі-продажу не посвідчено нотаріально. У зв'язку з тим, що сторонами повністю виконано договір, проте його нотаріальне посвідчення є неможливим у зв'язку зі смертю однієї із сторін договору, позивач просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору дійсним та визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог позивач за зустрічним позовом зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з відповідачем [PERSON] її мати [PERSON] придбала 1/2 частину житлового будинку. Договір не було посвідчено нотаріально, проте сторони виконали всі його умови, тому позивач просить визнати договір дійсним, а також визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину зазначеного будинку в порядку спадкування. Також її матері [PERSON] належала земельна ділянка, розташована на території Петрівської сільської ради Петропавлівського району площею 4,763 га, на яку позивач просить визнати право власності за нею. Позивач за первісним позовом [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач за первісним позовом [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 04 січня 1999 року, Павлоградською товарною біржею за реєстраційним номером 1/3-НД було зареєстровано договір купівлі-продажу нерухомого майна: 1/2 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці площею 1000 кв. м., укладений між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з другої сторони /а.с.9-10/. Зазначений договір було зареєстровано 04.01.1999 р. Павлоградським БТІ, про що свідчить відповідний штамп на договорі. Згідно довідки КП "Павлоградське міжміське БТІ" від 29.08.2013 р., а також інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 04.01.1999 року Павлоградською товарною біржею /а.с.8,27/. На підставі державного акту 1-ДП №000852, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,1 га. для обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] /а.с.34/. На підставі державного акту серії ІІІ-ДП №053737 [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка розміром 4,763 га, розташована на території Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с.98/. На момент смерті [PERSON] проживала у спірному будинку, що свідчить про те, що продавець передав покупцю нерухоме майно, а покупець прийняв та сплатив вартість майна /а.с.82/. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.83/. Відповідно до ч.3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації. Сторонами не посвідчено нотаріально договір, у зв'язку з тим, що на час укладення договору купівлі-продажу, діяв Закон України "Про товарну біржу" від 10 грудня 1991 року, статтею 15 якого передбачено, що договір, який зареєстрований на товарній біржі, не підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ст.47 ЦК України 1963 року, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Правилами ст.220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, у судовому засіданні підтверджено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, відбулося повне виконання договору, договір підлягав нотаріальному посвідченню, проте таке посвідчення неможливе у зв'язку зі смертю покупця, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу. Як вбачається з копії спадкової справи, заведеної після померлої [PERSON], остання доводилася матір'ю [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу /а.с.73,74,77,78/. Спадкоємці у строк, встановлений для прийняття спадщини, звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно /а.с.94/. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.ст.125,126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом і викає з моменту його державної реєстрації. У відповідності до ст. 1225 ЦК України та згідно п.10 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч.3 ст. 1267 ЦК України спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Оскільки [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON], яка була власником земельної ділянки, а також набула права власності на частину житлового будинку, спадкоємці дійшли згоди щодо зміни розміру частки у спадщині, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку, та за [PERSON] право власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після смерті матері.

Outcome: approved