Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

01 грудня 2016 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що банк видав [PERSON] кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту, на підставі укладеного між ними 22 грудня 2006 р. договору без номеру, який складається з підписаної позичальником Заяви, «Умов та правил надання банківських послуг», Правилами користування платіжною картою та Тарифів банку. У звязку з неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобовязань по поверненню кредиту, станом на 31 жовтня 2016 р. утворилася заборгованість по договору на суму 30390,54 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 2888,95 грн., заборгованості по процентах в сумі 22528,23 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 3050,00 грн., штраф в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 1423,36 грн. (процентна складова), яку банк просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, згідно заяви просить розглянути справу за відсутності представника банку. Відповідач відмовився до одержання поштового повідомлення, направленого судом, в якому містилися ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками, тому, згідно ст. 74 ЦПК України, він вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Справа розглянута заочно, на підставі заяви представника позивача про такий розгляд, викладеній у позовній заяві, та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. 22 грудня 2006 року між кредитодавцем Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого являється Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», (далі Банк), та позичальником [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, який складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною картою та Тарифів, на виконання якого Банк відкрив позичальнику рахунок № 4149605332467885 з встановленим кредитним лімітом в сумі 500 грн. та надав кредитну карту для доступу до нього. Сторони передбачили у п. 5.3 Умов право банку на зміну розміру наданого на платіжну карту кредитного ліміту в односторонньому порядку, по власному рішенню банку та без попереднього повідомлення клієнта, тому відповідачем було використано кредитних коштів на суму, більшу від первинного кредитного ліміту. [PERSON], відповідно до умов даного договору, зобовязувався щомісячно вносити на погашення кредиту платежі в розмірі 7 % від суми заборгованості та процентів за ставкою 36 % річних. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, яка згідно ст. 549 ЦК України є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пунктом 6.5 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, проценти за його користування, а також оплачувати комісії на умовах договору. За несвоєчасне виконання боргових зобовязань, зокрема користування простроченим кредитом, відповідно до п. 5.5.1 держатель карти сплачує проценти по підвищеній процентній ставці. Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, починаючи з 26 грудня 2006 р. по 28 лютого 2013 року [PERSON] використовував кредитні кошти з кредитної карти, про що свідчить зміна показників в графах 4 «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» та 5 «Сальдо, на яке в цьому періоду проценти не нараховуються (пільговий період)» даного Розрахунку. Відповідач частково вносив кошти на погашення кредиту, які розподілялися в черговості, визначеній статтею 534 ЦК України, тобто спочатку на погашення пені, потім заборгованості по процентах та в останню чергу тіло кредиту, що підтверджується зменшенням залишку поточної заборгованості по кредиту та пропорційним збільшенням залишку простроченої заборгованості, з врахуванням внесених платежів, а починаючи з 26 лютого 2014 року він взагалі не вносив коштів на погашення заборгованості, тому заборгованість по тілу кредиту підлягає стягненню в повному обсязі. Відсотки за користування кредитними коштами в сумі 22528,23 грн. нараховані відповідно до умов договору, тому підлягають стягненню в повному обсязі. Довідкою про умови кредитування передбачено, що у випадку невчасного погашення заборгованості нараховується пеня, яка розраховується як 1/30 частка від базової процентної ставки по договору за кожен день прострочення кредиту, та, крім того, 1 % від суми заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, яка нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму 50 грн. та більше, тому позовна вимога в частині стягнення нарахованої пені в сумі 3050,00 грн. підлягає задоволенню. Пунктом 8.6 Умов і правил надання банківських послуг, як складовою частиною кредитного договору, визначено, що при порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 120 днів, то позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в сумі 500 грн. та 5 % від суми позову, у звязку з чим дана неустойка підлягає стягненню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved