Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16 листопада 2004 року зареєстрували шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через різність поглядів на шлюб та сім`ю, з 2013 року шлюбні відносини з відповідачкою фактично припинили, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому просить шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача - адвокат Голубенко Д.К. в поданій заяві просив справу слухати у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу; проти заочного розгляду справи заперечень не має (вх. № 7845/21-вх 23.12.2021). Відповідачка про день та час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації, яку вручено. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 16 листопада 2004 року Центральною сільською радою Снігурівського району Миколаївської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 8); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 16 листопада 2004 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Краснознам`янської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області 01 вересня 2006 року на підставі актового запису № 8 (а.с. 13). З 2013 року шлюбні відносини між подружжям припинені за різності поглядів на життя та сім`ю, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого вони втратили почуття любові і поваги один до одного, спільного господарства не ведуть. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка до суду не з"явилася та відзиву на позовну заяву не подала, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову.

Outcome: approved