Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз» про стягнення суми страхового відшкодування. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 106159 від 10.04.2016 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Volkswagen Crafter», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 18.04.2017 року в м. Кам`янське сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія [PERSON] , автомобіля ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер [NUMBER] під управлінням водія [PERSON] , автомобіля Mercedes-Benz 308 D, державний реєстраційний номер [NUMBER] під управлінням [PERSON] та автомобіля Mercedes Atego, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] . В результаті ДТП було пошкоджено застрахований автомобіль. Відповідно до постанов Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.05.2017 року особами винними в настанні ДТП визнано [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та притягнено останніх до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до рахунку № КС6678 від 04.05.2017 року, актів виконаних робіт № СН92693 від 29.11.2017 року, № КН6065 від 29.11.2017 року, № КН6020 від 29.11.2017 року, № СН88652 від 31.10.2017 року вартість відновлюваного ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 288096,35 грн. Згідно умов договору страхування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило страхувальнику (на рахунок СТО) суму страхового відшкодування в розмірі 283096,35 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку від 20.04.2017 року та страхових актів № UA2017041800049/L54/03 від 06.09.2017 року та № UA2017041800049/L54/05 від 18.01.2018 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжними дорученнями № 26250 від 13.09.2017 року та № 10935 від 22.01.2018 року. На підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. У зв`язку з тим, що постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.05.2017 року винними у скоєнні ДТП було визнано три особи (винуватці несуть солідарну відповідальність щодо відшкодування завданої шкоди), то після виплати страхового відшкодування у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до [PERSON] та [PERSON] , що становить 1/3 виплаченої суми страхового відшкодування: 283096 грн. 35 коп. / 3 = 94365 грн. 45 коп. В той же час, цивільно-правова відповідальність Відповідача-1 на момент настання страхової події була забезпечена в ПрАТ «Європейський Страховий Союз» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/004360298, а цивільно-правова відповідальність Відповідача-2 на момент настання страхової події була забезпечена в АТ «Страхова компанія «Країна» за договором \~ \~ \~ \~обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5276850. Відповідно до п.37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого. Оскільки, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» не звернулося з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди до ПрАТ «ЄСС» та АТ «СК «Країна» протягом року з моменту дати ДТП, то у останніх не виник обов`язок виплати страхового відшкодування. З цього випливає, що у страховиків (ПрАТ «ЄСС» та АТ «СК «Країна») не виник обов`язок виплати страхового відшкодування, а отже завдана шкода повинна бути відшкодована страхувальниками за Полісом № АК/004360298 та Полісом № АК/5276850, як особами, з вини яких сталось ДТП. Просить позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, з підстав, викладених у відзиві на позов. Зазначив, що дійсно 18.04.2017 року о 18.00 годині в м. Кам`янське по вул. Січеславський шлях в районі електроопори № 293 водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Volkswagen Crafter», державний реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху та безпечну дистанцію, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes Atego, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що рухався попереду, по тій же смузі руху, чим порушив вимоги п.12.1, 12.3, 13.1 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 181484 від 18.04.2017 року, за результатами розгляду якого 22.05.2017 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська була прийнята постанова, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і призначене стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. [PERSON] визнає, що ним 18.04.2017 року було допущене порушення п.2.3 «б» ПДР в частині невиконання обов`язку щодо стеження за технічним станом автомобіля, що призвело до поломки у рульовому механізмі, тобто пошкодження та зупинки керованого ним автомобілю ВАЗ 21011, н.з. [NUMBER] . [PERSON] також визнає, що на момент настання ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПАТ «Європейський Страховий Союз» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № АК4360298. При цьому [PERSON] категорично заперечує наявність його вини в пошкодженні автомобіля «Volkswagen Crafter», н.з. [NUMBER] , оскільки пошкодження останнього відбулося внаслідок невиконання водієм цього автомобіля [PERSON] вимог ПДР, а саме: п.12.1, п.12.3, п.13.1 ПДР. Внаслідок порушення водієм [PERSON] вказаних вимог ПДР, відбулось зіткнення автомобіля «Volkswagen Crafter», н.з. [NUMBER] під його керуванням, з автомобілем Mercedes Atego, н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , і саме у зв`язку з цим зіткненням автомобіль «Volkswagen Crafter» отримав механічні пошкодження. Своїми діями водій [PERSON] скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, що підтверджується постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.05.2017 року, якою також встановлені вищезазначені обставини ДТП. Також звертає увагу на те, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», як власника автомобілю «Volkswagen Crafter», н.з. [NUMBER] , не визнавали потерпілим в ДТП за участю [PERSON] . З наведеного випливає, що винним в пошкодженні автомобіля «Volkswagen Crafter», н.з. [NUMBER] , є його водій [PERSON] , а не відповідач [PERSON] , автомобіль під керуванням якого навіть не контактував з автомобілем позивача. Також наголошує на тому, що вартість відновлювального ремонту не може дорівнюватися розміру завданої шкоди, з огляду на різний порядок їх визначення, а також на тому, що сам по собі факт пропуску строку звернення до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування, не є безумовною підставою для відмови в його виплаті. В подальшому надав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача [PERSON] . Просить відмовити в задоволенні позову повністю. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, з підстав, викладених у відзиві на позов. Зазначив, що 18.04.2017 року в м. Кам`янське сталося ДТП за участю автомобіля Volkswagen Crafter, д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобілю ВАЗ 21011, д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобіля Mercedes-Benz 308 D, д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанов Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.05.2017 року всіх вищевказаних осіб визнано винними у скоєнні ДТП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали пошкодження, зокрема: позивач сплатив страхове відшкодування в сумі 188730,09 грн. за пошкоджений автомобіль Volkswagen Crafter, д.н.з [NUMBER] , який був застрахований у позивача за договором майнового страхування. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , застрахована за полісом АК/004360298 у третьої особи АТ СК КРАЇНА. Звертає увагу суду на те, що відповідно до постанови Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.05.2017 року в справі № 207/1007/17, встановлено, що водій автомобілю Volkswagen Crafter [PERSON] , д.н.з [NUMBER] не вибрав безпечну швидкість руху та дистанцію, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Мерседес Атео д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Таким чином, безпосередньою причиною заподіяння матеріальної шкоди застрахованого у позивача автомобілю Volkswagen Crafter, д.н.з [NUMBER] , була бездіяльність водія цього транспортного засобу, а саме: [PERSON] . Натомість, відповідно до постанови суду від 22.05.2017 року в справі № 207/1014/17 відносно відповідача [PERSON] , встановлено, що той також не вибрав безпечної швидкості та дистанції, але зіткнення сталося із автомобілем ВАЗ 21011, д.н.з [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] . В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про безпосередній причинний зв`язок дій чи бездіяльності відповідача [PERSON] із шкодою, заподіяної іншим учасником ДТП автомобілю Volkswagen Crafter. У зв`язку із тим, що позивач не виконав приписи ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (не звертався із заявою до страховика у якого застрахована відповідальність відповідача [PERSON] ), позивач не має права посилатися на ст. 37 Закону та вимагати грошового відшкодування понесених ним витрат з відповідача [PERSON] . Також зазначає, що у зв`язку із відсутністю прямого причинно-наслідкового зв`язку із діями чи бездіяльністю відповідача [PERSON] та матеріальною шкодою, вимога про відшкодування такої шкоди є безпідставною. В подальшому надав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача [PERSON] . Просить відмовити в задоволенні позову повністю. Суд, вислухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 106159 від 10.04.2016 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Volkswagen Crafter», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 18.04.2017 року в м. Кам`янське сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія [PERSON] , автомобіля ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер [NUMBER] під управлінням водія [PERSON] , автомобіля Mercedes-Benz 308 D, державний реєстраційний номер [NUMBER] під управлінням [PERSON] та автомобіля Mercedes Atego, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] . В результаті ДТП було пошкоджено застрахований автомобіль. Відповідно до рахунку № КС6678 від 04.05.2017 року, актів виконаних робіт № СН92693 від 29.11.2017 року, № КН6065 від 29.11.2017 року, № КН6020 від 29.11.2017 року, № СН88652 від 31.10.2017 року вартість відновлюваного ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 288096,35 грн. Згідно умов договору страхування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило страхувальнику (на рахунок СТО) суму страхового відшкодування в розмірі 283096,35 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку від 20.04.2017 року та страхових актів № UA2017041800049/L54/03 від 06.09.2017 року та № UA2017041800049/L54/05 від 18.01.2018 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжними дорученнями № 26250 від 13.09.2017 року та № 10935 від 22.01.2018 року. На підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Згідно з ч.2, ч.5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто, у разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом №1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18). Позивач визнав, що не звертався до страховиків у яких застрахована цивільно-правова відповідальність відповідачів. Однак, для застосування приписів ст. 37 Закону № 1961-IV, необхідно виконати приписи, зокрема, ст. 35 - подати відповідну заяву. Приписами ст. 36 Закону № 1961-IV, встановлюється, що страховик приймає рішення або про виплату страхового відшкодування, або про відмову у такій виплаті. Підстави для відмови, передбачені ст. 37 Закону № 1961-IV, зокрема: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого. Таким чином, виключно за наслідками вчинення вказаних дій, які зумовлюють початок перебігу встановленого законодавцем у положеннях статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строку на прийняття страховиком рішення щодо відповідного страхового випадку, та у випадку нездійснення страхової виплати (неповної її виплати) за спливом такого строку чи повідомлення про прийняття рішення щодо відмови у виплаті страхового відшкодування взагалі, може йтися про існування порушених прав потерпілого або іншої особи, яка має право на отримання страхового відшкодування за договором (полісом), що підлягає судовому захисту. В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що позивач звертався до АТ СК КРАЇНА про виплату страхового відшкодування і про те, що йому було відмовлено на підставах, передбачених ст. 37 Закону № 1961-IV. Відповідно до\~постанови Баглійського\~районного суду\~м.\~Дніпродзержинська від\~22.05.2017\~року в\~справі №\~207/1007/17,\~встановлено,\~що водій\~автомобілю Volkswagen\~Crafter\~ [PERSON] ,\~д.н.з\~ [NUMBER] \~не вибрав\~безпечну швидкість\~руху та\~дистанцію,\~в результаті\~чого скоїв\~зіткнення з\~транспортним засобом\~Мерседес Атео\~д.н.з\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~ [PERSON] .\~Таким чином,\~безпосередньою причиною\~заподіяння матеріальної\~шкоди застрахованого\~у позивача\~автомобілю Volkswagen\~Crafter,\~д.н.з\~ [NUMBER] ,\~була бездіяльність\~водія цього\~транспортного засобу,\~а саме:\~ [PERSON] . Натомість, відповідно до постанови суду від 22.05.2017 року в справі № 207/1014/17 відносно відповідача [PERSON] , встановлено, що той також не вибрав безпечної швидкості та дистанції, але зіткнення сталося із автомобілем ВАЗ 21011, д.н.з [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] . В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про безпосередній причинний зв`язок дій чи бездіяльності відповідачів [PERSON] та [PERSON] із шкодою, заподіяної іншим учасником ДТП автомобілю Volkswagen Crafter. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Outcome: dismissed