Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

У лютому 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 09 серпня 2013 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . На теперішній час шлюб між сторонами справи розірвано. Позивач стверджувала, що на цей час син мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому зазначив, що він у добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] . [PERSON] вказував на те, що він одружений з [PERSON] . Відповідач стверджував, що на сьогодні він утримує дружину [PERSON] , яка перебуває у відпустці по догляду за донькою [PERSON] до досягнення нею трьох років, а також сина [PERSON] від попереднього шлюбу - [PERSON] . Покликаючись на наведені обставини та незадовільний фінансовий стан його сім`ї, [PERSON] просив суд частково задовольнити позов [PERSON] та стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн щомісячно. Позивач [PERSON] подала до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначила про неправдивість тверджень відповідача щодо надання [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] та щодо скрутного матеріального становища відповідача і його сім`ї. Судом було залучено до участі у справі в якості третьої особи дружину відповідача [PERSON] , яка є матір`ю його малолітньої доньки [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги свого довірителя з мотивів, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву. Представник відповідача, яка одночасно є представником третьої особи, просила суд частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, дійшов такого висновку. 09 серпня 2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1161 (а. с. 11). [INFO] у подружжя народився син [PERSON] (а. с. 14). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року у справі №756/7602/17-ц шлюб, укладений між сторонами справи, було розірвано (а. с. 12-13). Після розірвання шлюбу малолітній [PERSON] залишився мешкати з матір`ю у квартирі [ADDRESS] . Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За положеннями ч. 1 ст. 184 СК України Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] працевлаштований у ТОВ "Пелском", за період з листопада 2019 року до квітня 2020 року він отримав дохід у сумі 59484,00 грн (73200,00 грн - 13176,00 грн = 59484,00 грн). Відомості про незадовільний стан здоров`я відповідача у справі відсутні. На утриманні [PERSON] перебуває його малолітня донька [PERSON] та дружина [PERSON] , яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Наведені обставини беруться до уваги судом при визначенні розміру аліментів. Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" передбачено, що з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років становив 1779,00 грн, а з 01 липня 2020 року його розмір збільшено до 1859,00 грн. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч. 2 ст. 182 СК України). Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, зокрема розмір доходу відповідача, який дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання сина у сумі, що перевищує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , має становити 2000,00 грн щомісячно, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дитини її мати [PERSON] , є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява подана [PERSON] 27 лютого 2020 року, тому суд присуджує стягнення аліментів саме з цього дня. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи 27 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 840,80 грн в дохід держави. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial