overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

02.04.2014 року позивач [PERSON], який вказує, що є власником житлового будинку [ADDRESS], звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], який є сином його знайомого, про визнання його таким, що втратив право користування цим житловим будинком через не проживання у ньому більше одного року ( з 2011року) та проживання за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він за біржовим договором купівлі-продажу укладеним 28.03.2001 року та визнаним рішенням Вознесенського міського суду від 18.09.2003 року дійсним є власником спірного житлового будинку, відповідач є зареєстрованим в ньому з 14.01.2009 року, але не проживає і не бажає добровільно знятися з місця реєстрації. Посилаючись на вимоги ст. 405 ЦК України, позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, суду надав письмове пояснення на позов, де позов визнає, просить справу розглянути в його відсутність. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку укладеного 28.03.2001 року на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі «Номінал» позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]. Рішенням Вознесенського міського суду від 18.09.2003року біржовий договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку визнаний дійсним. Право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано за ним в КП «Вознесенське МБТІ», що підтверджується реєстраційним посвідченням. Відповідач [PERSON] є сином знайомого позивача. У відповідності до даних будинкової книги на житловий будинок з 14.01.2009 року відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на підставі паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Вознесенським МВ УМВС України в Миколаївській області 14.01.2009 року. В надісланому поясненні на позов відповідач зазначає адресу свого проживання: [ADDRESS]. Згідно статті 405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

02.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину в сумі 5286 грн. 56 коп., в якому зазначає, що внаслідок винних дій [PERSON], вчинених відносно [PERSON], який отримав тяжкі тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи № 158 від 29.08.2013 року та № 180 від 26.09.2013 року, останній знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Полтавської обласної лікарні. На його лікування, закладом здоров'я було затрачено 5286 грн. 56 коп. 29.11.2013 року Кобеляцьким районним судом [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121, ч. 1 ст.185 КК України, потерпілим в якому є [PERSON]. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області дії [PERSON] перекваліфіковані з ч. 1 ст. 121 КК України на ст. 128 КК України та призначено по ній покарання у вигляді 1 рік 6 місяців обмеження волі, перевівши його у відповідності зі ст. 72 КК України в позбавлення волі, що відповідає 9 місяцям позбавлення волі . За ч. 1 ст. 185 КК України до міри покарання, призначеної судом, - 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено 1 рік позбавлення волі. В решті вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29 листопакда 2013 року щодо [PERSON] залишити без змін. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського 5286, 56 грн. в порядку відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, що потерпіла від злочину. Прокурор прокуратури Кобеляцького району Титаренко С.О. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON], який знаходиться під вартою та перебуває в СІЗО № 23 м. Полтави, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, враховуючи, що діями [PERSON] завдано збитки державі в особі Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського в розмірі 5286 грн. 56 коп., оскільки фінансування лікарні здійснюється за рахунок державного бюджету, вважає за потрібне стягнути з відповідача затрачені витрати на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, а саме [PERSON] в сумі 5286 грн. 56 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

02.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про виключення з актового запису про народження дитини - [PERSON], [INFO] даних про його батьківство. В обґрунтування позову приведені доводи про те, що з 09.10.1998 року по 14.09.1999 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та записані батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. але він не є біологічним батьком дитини. Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач позов визнала, про що її представник [PERSON] листом від 31.07.2014 року повідомила суд (а.с.181). Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 09.10.1998 року по 14.09.1999 року перебували в зареєстрованому шлюбі та, згідно відповідного актового запису №167 від 21.12.1998 року, є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER], яке видане 21.12.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану міста Вугледар Донецької області (а.с.6). Згідно ст.136 Сімейного України, особа, яка записана батьком дитини (народженої в шлюбі), має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до положень ст.61 ч.1 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідач позов визнала, тобто має місце відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною, а тому встановлені судом обставини є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

02.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, спільного господарства та бюджету сім'ї вони не ведуть. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач без поважних причин в судове засідання не прибув. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони по справі з 26.04.1985 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.9). Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки сторони спільного господарства та бюджету не ведуть і з вересня 2013 року їх сім'я припинила існувати, поновлювати сімейні стосунки позивач не бажає і заперечує щодо надання судом строку для примирення, а ступінь нерозуміння подружжя один одного є значним - їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

02.04.2014 року позивач звернувся з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно нього. У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку. Представник третьої особа подав заяву в якій підтримав позовні вимоги позивача. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено наступне. У [ADDRESS] мешкає неповнолітній [PERSON], [INFO]. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між батьками [PERSON] розірвано 13.12.2007 року. Матері позивача присвоєно прізвище [PERSON]. [INFO] мати [PERSON] - [PERSON] померла. Батько позивача на даний час мешкає окремо, вихованням та матеріальним утриманням сина не займається, не цікавиться успіхами в навчанні та здоров'ям сина. Після смерті матері, [PERSON] став проживати з рідною сестрою матері - [PERSON], по [ADDRESS]. Вихованням та матеріальним утриманням [PERSON] займається його тітка. Згідно з норми ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до висновку служби у справах дітей Деснянської районної у місті Чернігові ради м. Чернігова відповідача доцільно позбавити батьківських прав. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

02.04.2014 року позивач звернулась до суду з даною позовною заявою та прохає суд стягнути з громадянки [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона прохала суд справу слухати за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак в матеріалах справи наявна від неї заява, в якій вона прохає суд слухати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ксерокопії Рішення Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON], [INFO], встановлення опіки та призначення опікуна над нею та її майном (а.с.№10-11), вбачається, що опікуном над [PERSON] призначено її бабусю - [PERSON]. Із ксерокопії свідоцтва про народження на [PERSON] (а.с.№9), вбачається, що дійсно - [PERSON], народилась [INFO] і в графі «Батько» вказано - [PERSON], записано за ст. 135 СК України, а в графі «Мати» зазначено [PERSON], відповідач по справі, яка згідно з висновком лікарсько - консультативної комісії Лозівської міської лікарні №36 від 21.02.2014 року має хворобу, яка перешкоджає виконанню батьківських прав (а.с.№12). Як вже вище зазначалося, відповідач визнала позов. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

02.04.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 14.11.2013 року на період його навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, наполягала на їх задоволенні. Відповідач та представник відповідача позовні вимоги визнали частково, просив зменшити розмір аліментів до 500 грн. щомісяця до закінчення сином навчання. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та навчається на 1 курсі денної форми навчання факультету інформаційних систем і технологій Державного вищого навчального закладу «Київського національного економічного університету ім. В. Гетьмана» (а.с 18). Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що у відповідача на утриманні знаходиться неповнолітній син [PERSON] [INFO], у зв'язку з чим він не може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину у розмірі 1000 грн. на місяць, просив зменшити розмір аліментів до 500 грн. на місяць.(а.с. 20) Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються, за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів з 1000 грн. на місяць та стягнути з відповідача на утримання повнолітнього сина аліменти в розмірі 500 грн. щомісяця на період навчання [PERSON] в Державному вищому навчальному закладі «Київський національний економічний університету ім. В. Гетьмана», але не більше як до досягнення ним 23 років. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

02.04.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у відповідності до заяви про зменшення позовних вимог, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення нею 23 років. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу, який укладено 08.10.2010 року мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка навчається на 1 курсі денної форми навчання економічного факультету Чернігівського національного технологічного університету. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються, за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця на період її навчання в Чернігівському національному технологічному унівеситеті, але не більше як до досягнення нею 23 років. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

02.04.2014 року позивач звернулась з позовом про визнання за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0987 га розташованої по [ADDRESS] в м. Первомайськ Миколаївської області. Позов мотивований тим, що згідно договору дарування житлового будинку від 15.03.2001 року вона прийняла в дар від [PERSON] житловий будинок з господарчими спорудами [ADDRESS] в м. Первомайськ Миколаївської області який розташований на земельній ділянці площею 0,0987 га, яка згідно державного акту на право приватної власності на землю від 19.05.1993 року за № 013 передана у власність [PERSON]. Так як до неї перейшла власність на житловий будинок, то їй повинна належати і земельна ділянка. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, а справу розглядати без неї. В судове засідання відповідачка не з'явилась, надала заяву в якій визнала позовні вимоги і не заперечувала проти їх задоволення, а справу розглядати без неї. Управління Держземагентства в Первомайському районі Миколаївської області надало листа з проханням слухати справу у відсутність представника та винести рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії державного акту на право приватної власності на землю виданого на підставі рішення виконкому Первомайської міської ради № 116 від 20.04.1993 року ( а.с.4) та висновку про вартість земельної ділянки від 31.03.2014 року ( а.с.13) видно, що земельна ділянка по [ADDRESS] в м. Первомайськ Миколаївської області належить [PERSON] для обслуговування житлового будинку і її вартість складає 20390 грн., а із копії договору дарування житлового будинку від 15.03.2001 року видно, що остання подарувала [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] в м. Первомайськ Миколаївської області ( а.с.3). Так як ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України (в редакції яка діяла до 2010 року та яка не протирічить теперішній редакції) передбачають, що до особи, яка придбала житловий будинок переходить право власності і на земельну ділянку, на якій він розміщений, без зміни її цільового призначення на ту частину, яка зайнята житловим будинком та яка є необхідною для його обслуговування, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

02.04.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 17.08.2002 року, від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з«явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.08.2002 року, від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

02.04.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідачем вони 07.12.2012 року вступили до шлюбу, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 124. У шлюбі в них народилась донька: [PERSON], [INFO]. Позивачка неодноразово зверталась в усній формі до відповідача з проханням матеріально підтримувати доньку але відповідач не реагує. Позивач в судове засіданні не з'явилася, надала заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З свідоцтва про шлюб від 07.12.2012 року, встановлено, що 07.12.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, у результаті чого остання змінила своє прізвище на «[PERSON]». З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.02.2013 року, встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON]. З довідки виконавчого комітету Апостолівської міської ради від 25.03.2014 року № 1115, встановлено, що на утриманні [PERSON] знаходиться її донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд приходить до висновку, що досліджені докази, є належними та достатніми, вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

02.04.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення судового збору. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 червня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу були задоволені. Шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (дошлюбне прізвище Андрієнко) зареєстрований 18 червня 2011 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного станку Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 67 було розірвано. При цьому, питання щодо стягнення з відповідача на користь позивачки суми сплаченої позивачкою судового збору у сумі 243,60 грн. під час винесення судового рішення вирішено не було. Сторони до судового засідання не зявились за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, у разі якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої було ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, під час подання позовної заяви, [PERSON] було сплачено судовий збір у загальній сумі 243,60 грн. Проаналізувавши норми цивільного процесуального законодавства, на підставі Закону України «Про судовий збір», дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, про необхідність прийняття додаткового рішення по справі.

Outcome: approved