Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

02.04.2014 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. Квартира [ADDRESS] належить відповідачу на підставі довідки № 43, виданої 04.08.1992 року Управлінням будинками по обслуговуванню ЖБК. Право власності на вказану квартиру зареєстровано в Комунарському МБТІ 08.09.1992 року за реєстровим номером 108. 10 лютого 2014 року позивач купила у представника відповідача вищезазначену квартиру. В той же день вона сплатила представнику відповідача гроші в сумі 25000 (двадцять п'ять тисяч) гривень. На підтвердження правочину представник відповідача надала їй розписку та передала ключі та документи від квартири. Позивач, перебуваючи на той час в зареєстрованому шлюбі, спірну квартиру купила у представника відповідача за власні кошти. В той же день сторони звернулися до нотаріуса з проханням оформити укладений правочин нотаріально, оскільки позивач не може вільно розпоряджатись придбаним майном. Але їм було відмовлено, оскільки представник відповідача не надала нотаріусу повний комплект документів, які необхідні для нотаріального посвідчення. Відповідач та представник відповідача вважають свої обов'язки по договору купівлі-продажу виконаними в повному обсязі. Ці обставини змусили позивача звернутися з позовом до суду, в якому вона просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 10 лютого 2014 року між відповідачем, від імені та в інтересах якої діє на підставі довіреності [PERSON] (продавець) та нею (покупець); визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON], діюча на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 07.04.2014 року (а.с. 23), у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, згідно довідки № 43, виданої 04.08.1992 року Управлінням будинками по обслуговуванню ЖБК, [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] (а.с. 13). Право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] в Комунарському МБТІ 08.09.1992 року за реєстровим номером 108 (а.с. 13 зворот). Згідно ст. 328 ЦК України право власності отримується на підставах, не заборонених законом. Право власності передбачається таким, що виникло правомірно, якщо інше прямо не виходить із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. 10.02.2014 року [PERSON] та [PERSON], від імені та в інтересах якої діє на підставі довіреності [PERSON], уклали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Судом встановлено, що [PERSON] придбала спірну квартиру за власні кошти. На час купівлі квартири вона зі своїм чоловіком вже не мешкала, сумісне господарство не вела, тобто фактично шлюбні відносини між ними були припинені. Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини є майно, набуте нею за час шлюбу, але за кошти, які належали їй особисто. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої 07.04.2014 року приватним нотаріусом Алчевського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], посвідчення вищенаведеного договору купівлі-продажу спірної квартири є неможливим, оскільки сторонами не надано до нотаріальної контори відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії (а.с. 22). Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. [PERSON], як представник продавця, передала у власність [PERSON], як покупцю, правовстановлюючі документи на квартиру та ключі від квартири, а остання у свою чергу сплатила вартість нерухомості у розмірі 25000 (двадцять п'ять тисяч) гривень, про що представник продавця написала розписку (а.с. 17). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 21), відомості щодо обтяжень по спірній нерухомості відсутні. Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с. 20), відомості щодо обтяжень по спірній нерухомості відсутні. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому випадку подальше нотаріальне посвідчення договору не потрібне. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся, та визнати право особистої приватної власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved