Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання недійсними та скасування протоколів проведення електронних торгів. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що [PERSON] є власником Ѕ частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. У вересні 2019 року він дізнався, що його квартиру було виставлено на продаж через систему автоматизованих торгів арештованим майном (СЕТАМ), і вже проведено три раунди торгів, про що позивач не повідомлявся. Із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень позивачу випадково стало відомо, що у провадженні АНД ВДВС м. Дніпра ГТУЮ перебуває виконавче провадження №АСВП 57904047 відносно нього. Так, постановою старшого державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кравченко Юлією Олександрівною від 12 грудня 2018 року було відкрито виконавче провадження № 57904047 з виконання ухвали №200/22183/17, виданої 30.05.2018 Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська про стягнення з боржника [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 11,500 доларів США. При примусовому виконанні виконавчого документа старшим державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кравченко Ю.О. було описано та арештовано майно, а саме: Ѕ частина квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 10.04.2019. Із змісту Листа старшого державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кравченко Ю.О. від 14.05.2019 № 12631 вбачається, що було проведено оцінку вартості вищезазначеного майна, яка згідно висновку експерта складає 195000,00 грн. У подальшому, державним виконавцем було направлено заявку на реалізацію арештованого майна, організатором торгів було проведено електронні торги відповідно до протоколу №416384 про проведення електронних торгів від 02.07.2019 з реалізації зазначеного вище майна за ціною 195 000,00 грн., але торги не відбулися через відсутність допущених учасників торгів. У зв`язку із зазначеним було знижено початкову ціну лоту до 85 % його вартості, але внаслідок відсутності допущених учасників торгів торги із початковою ціною лоту у розмірі 165 750,00 грн. не відбулися, що підтверджується протоколом №420836 проведення електронних торгів від 23.07.2019. Потім початкову ціну квартири було знижено до 70 % її ринкової вартості та призначено електронні торги на 13.08.2019. Згідно із протоколом №425380 проведення електронних торгів від 13.08.2019 торги не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів. Постановою старшого державного виконавця від 05.09.2019 зазначене майно було передано [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за ухвалою №200/22183/17, виданої 30.05.2018 Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська, про що складено відповідний Акт від 05.09.2019. Позивач вважає, що електронні торги були проведенні з порушенням норм діючого законодавства, а отже, з урахуванням уточнених позовних вимог остаточно просив суд визнати недійсним та скасувати протокол №416384 про проведення електронних торгів від 02.07.2019 з реалізації майна, визнати недійсним та скасувати протокол №420836 про проведення електронних торгів від 23.07.2019 з реалізації майна, визнати недійсним та скасувати протокол №425380 про проведення електронних торгів від 13.08.2019 з реалізації майна, визнати незаконною та скасувати постанову та акт головного державного виконавця про передачу майна стягувачу від 05.09.2019 (а.с.2-8, 178-186 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2019 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на Ѕ частину нерухомого майна, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] (реєстраційний номер майна 16985110) (а.с.92-93 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.96 т.1). Протокольною ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2020 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] та в якості третьої особи Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради (а.с.191 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2020 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті (а.с.211 т.1). 04 березня 2020 року проведено судове засідання та оголошено перерву на 08.04.2020 (а.с.236 т.1). 08 квітня 2020 року та 07 травня 2020 року розгляд справи відкладено за клопотанням сторін у зв`язку із постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» веденням на території України карантинних заходів (а.с.246 т.1, а.с.14 т.2). 03 червня 2020 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. В судовому засіданні позивач [PERSON] не з`явився. Представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила суд задовольнити його в повному обсязі з підстав викладених у ньому. Зокрема суду пояснила, що не враховано інтереси малолітньої дитини [PERSON] і спірне майно реалізоване за відсутності висновку органу опіки та піклування. Крім того, [PERSON] не був повідомлений про оцінку арештованого майна, дати проведення електронних торгів, а також ту обставину, що його визначено відповідальним зберігачем арештованого майна, тобто Ѕ частини квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Відповідач державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кравченко Ю.О. заперечувала проти позову та просила у задоволенні позову відмовити, оскільки торги відбулися відповідно до норм чинного законодавства. Так, 07.12.2018 до АНД ВДВС звернулася представник [PERSON] по довіреності із заявою, в якій просила відкрити виконавче провадження з виконання мирової угоди укладеної між [PERSON] та [PERSON] від 30 травня 2018 року і яка затверджена ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2018 року. Постановою старшого державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 12 грудня 2018 року відкрито провадження з виконання ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2018 року і саме в процесі виконання судового рішення реалізовано майно боржника [PERSON] . Просила суд звернути увагу на те, що [PERSON] в добровільному порядку мирову угоду не виконано. Крім того, із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що [PERSON] був обізнаний про оцінку майна і про торги, оскільки ознайомився із матеріалами виконавчого провадження. Жодних скарг на дії державного виконавця в процесі виконання мирової угоди від сторін виконавчого провадження не надходило (а.с.203-205 т.1). Відповідачі [PERSON] та представник Державного підприємства «СЕТАМ» до суду, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, до суду не з`явилися. Третя особа - Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради просили розглянути справу у відповідності до закону в інтересах дитини за відсутності їх представника (а.с.230-232 т.1). Вислухавши представника позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, копія якого наявна у матеріалах цивільної справи (а.с.110-166), суд приходить до наступного. Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини першої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Принцип обов`язковості судових рішень конкретизовано у статті 18 ЦПК України: судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є обов`язковою для застосування судами відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України і Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення ЕСПЛ у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece») від 19 березня 1997 року (п. 40)). У Рішенні ЕСПЛ у справі «Войтенко проти України» («Voytenko v. Ukraine») від 29 червня 2004 року Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1. Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно з частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення електронних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних торгах, тобто є правочином. Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Таким чином, правова природа продажу майна з електронних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15. Для застосування наслідків недотримання вимог при проведенні електронних торгів, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Порядку проведення електронних торгів та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Водночас, виходячи зі змісту частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами електронних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами електронних торгів, то підставами для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Порядком (постанова Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 755/21826/15-ц) Відповідно до частини першої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 затверджено Порядок реалізації арештованого майна відповідно до якого реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна. Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною). Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані: повне найменування відділу державної виконавчої служби або прізвище ім`я, по батькові (за наявності) приватного виконавця, виконавчий округ, номер посвідчення приватного виконавця; номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень; повні найменування боржника та стягувача, їх адреси, код за ЄДРПОУ - для юридичних осіб; форма реалізації арештованого майна (електронні торги чи торги за фіксованою ціною); вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті); найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні; відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6 - 10 розділу ІІІ цього Порядку); місцезнаходження майна (для нерухомого майна - точна поштова адреса, для рухомого - адреса зберігача); відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса); відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек); вартість майна, що передається на реалізацію, визначена відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця для перерахування коштів; адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця; фото- та/або відеоматеріали; електронний цифровий або власноручний (у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. В разі якщо заявку на реалізацію арештованого майна подав приватний виконавець, він підписує її самостійно із дотриманням умов, вказаних у цьому пункті. Виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу. Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору. Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» - копія акта опису та арешту майна боржника; копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»); у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду; копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна. Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 57 цього Закону. Згідно із частиною першою статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. (ч. 5 статті 57, статті 58 Закону України «Про виконавче провадження») Відповідно до позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 08 лютого 2018 року у справі № 761/8134/15-ц, у постанові від 10 травня 2018 року у справі № 755/21826/15-ц, зазначено наступне: порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення електронних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Зазначену правову позицію викладено також і у постановах Верховного Суду України: від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12, від 6 квітня 2016 року у справі № 6-342гс16. Судом встановлено, що в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала на розгляді цивільна справа №200/22183/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , де третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко Сергій Вячеславович, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним. 30 травня 2018 року між сторонами по справі було укладено мирову угоду (а.с.113 т.1). Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2018 року затверджено мирову угоду по цивільній справі №200/22183/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , де третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко Сергій Вячеславович, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним (а.с.112 т.1). За умовами вищезазначеної мирової угоди [PERSON] повинен був компенсувати [PERSON] матеріальні втрати, які визначені між ними в грошовому еквіваленті, який дорівнює грошовій сумі, рівній 11 500 доларів США, що в еквіваленті в перерахунку на гривню складає грошову суму, яка буде визначена відповідно до курсу гривні до долару США, який буде встановлений на час розрахунку між сторонами. Суд звертає увагу на те, що [PERSON] , достовірно знаючи про наявну мирову угоду, підписавши її особисто, і зобов`язання по ній виплатити [PERSON] 11500,00 доларів США, не вчинив протягом тривалого часу жодних самостійних дій для виконання мирової угоди, яка затверджена ухвалою суду від 30 травня 2018 року. 12 грудня 2018 року до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області звернулася [PERSON] , яка є представником за довіреністю [PERSON] (а.с.111 т.1). Постановою старшого державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кравченко Юлією Олександрівною від 12 грудня 2018 року було відкрито виконавче провадження № 57904047 з виконання ухвали про затвердження мирової угоди по цивільній справі №200/22183/17, виданої 30.05.2018 Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська про стягнення з боржника [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 11,500 доларів США (а.с.117 т.1). Постановою старшого державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кравченко Юлією Олександрівною від 12 грудня 2018 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] (а.с.118 т.1). Постановою старшого державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кравченко Юлією Олександрівною від 10 квітня 2019 року описано та накладено арешт на майно, а саме - Ѕ частину квартири, яка розташована за адресою - [ADDRESS] , що належить боржнику [PERSON] (а.с.126зв.-127). За правилами проведення прилюдних торгів, передбачених Тимчасовим положенням, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою, та інші відомості. Визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб`єктом оціночної діяльності. Тобто на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об`єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Реалізація арештованого майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч.ч.4,5,6 ст.58 статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться. Судом встановлено, що Звіт про оцінку майна був складений 14 травня 2019 року і в цей же день 14 травня 2019 року старший державний виконавець Кравченко Ю.О. повідомила сторін виконавчого провадження - [PERSON] та [PERSON] про вартість арештованого майна (а.с.129,130-139, 140). Крім того, [PERSON] подано заяву щодо призначення рецензування вартості майна (а.с.142). Проте, оцінка вартості квартири не оскаржена в судовому порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а також не може бути підставою для визнання торгів недійсними. Частиною 1 статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання). Постановою старшого державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кравченко Ю.О. від 10 квітня 2019 року описано та накладено арешт на майно, а саме - Ѕ частину квартири, яка розташована за адресою - [ADDRESS] , що належить боржнику [PERSON] , а також призначено відповідальним зберігачем [PERSON] (а.с.126 зв.-127 т.1). Як зазначає позивач, його не було повідомлено про визначення його відповідальним зберігачем арештованого майна, проте це не є підставою для визнання протоколів про проведення електронних торгів недійсними. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Звертаючись до суду з позовом позивач [PERSON] зазначив, що порушені права малолітньої дитини, оскільки на момент проведення торгів в спірній квартирі була зареєстрована малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] (а.с.25,26 т.1). Проте як вбачається з позовної заяви, [PERSON] звернувся до суду з позовом у власних інтересах, зазначаючи однією із підстав свого позову про порушені права малолітньої дитини. В той же час позов в інтересах дитини до суду поданий не був. В рамках виконавчого провадження державним виконавцем робився запит до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур про зареєстрованих осіб в квартирі [ADDRESS] і отримано відповідь від 01 березня 2019 року, щодо народження дитини і її реєстрації (а.с.120, 121 т.1). Водночас, в матеріалах виконавчого провадження наявна заява боржника [PERSON] від 28.05.2019 (а.с.142). Тобто, боржник [PERSON] знав про відкрите виконавче провадження та проведення оцінки арештованого майна, проте не повідомив державного виконавця про народження дитини та її реєстрацію у спірній квартирі. Ані позивач [PERSON] , ані його представник не надали суду доказів, що після реєстрації місця проживання дитини позивач повідомив державного виконавця про реєстрацію дитини в квартирі, яка була виставлена на торги. Вирішуючи спір про визнання електронних торгів недійсними, необхідно встановити чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати електронних торгів. Так, Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1301/2943, затверджено Порядок реалізації арештованого майна, приписами якого передбачені певні правила проведення торгів, а саме: правила, які визначають процедуру підготовки до проведення торгів (розділ ІІІ); правила, які регулюють безпосередньо порядок проведення торгів (розділ V); правила, які стосуються особливостей реалізації окремих видів майна (розділ VII); правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ VIII), визнання електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) такими, що не відбулися, зупинення електронних торгів та зняття майна з реалізації (розділ XI), вирішення спорів (розділ XIII). Суд вважає, що позивач, посилаючись на те, що його не повідомлено про день, час та місце проведення торгів просто намагається маніпулювати тим, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази вручення йому таких повідомлень. Однак, чинними нормативно-правовими актами не встановлено чіткої форми відправлення письмового повідомлення про проведення торгів і в тому разі коли відповідне повідомлення надсилається простим, а не рекомендованим відправленням, таких доказів і не може бути. "Процедура повідомлення" розрахована на доведення до зацікавлених осіб необхідної інформації стосовно торгів (лоту, місця та часу проведення, ціни) і саме це є важливим при розгляді судами питань щодо дотримання організатором торгів положень статті 43 Закону України "Про іпотеку" та частини 4 пункту 2 Розділу VII Порядку, тобто з`ясуванню перш за все підлягає обставина інформованості боржника. Судом встановлено, що ДП «СЕТАМ» (організатор торгів) оприлюднило на веб-сайті відомості щодо реалізації нерухомого майна шляхом проведення електронних торгів: реєстраційний номер лота - 365026 ; відомості про предмет реалізації, початкова ціна продажу майна (а.с.28-34 т.1). Крім цього, варто враховувати правову позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 25.04.2018 у справі № 910/16955/17 про те, що сам по собі факт неналежного повідомлення особи про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головною умовою є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Щодо не направлення державним виконавцем виконавчих документів на адресу позивача [PERSON] , суд зазначає таке. Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. У вказаній статті чітко визначено перелік документів виконавчого провадження, які надсилаються сторонам та іншим учасникам рекомендованим поштовим відправленням, а саме: постанова про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанови, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону. Із матеріалів виконавчого провадження, копія якого наявна в матеріалах справи, вбачається, що всі документи виконавчого провадження надсилалися сторонам виконавчого провадження, в тому числі і боржнику [PERSON] у спосіб і в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, [PERSON] знав про відкрите виконавче провадження, мав право знайомитися з ним, оскаржувати дії державного виконавця і як зазначено вище підписав мирову угоду, а отже мав можливість виконати її у добровільному порядку. Крім того, ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2018 роз`яснено наслідки не виконання мирової угоди. Таким чином, державним виконавцем дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо повідомлення боржника, а тому усі доводи позивача в цій частині є також необґрунтованими. Суд також зазначає, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними (постанова Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 755/21826/15-ц). За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зважаючи на викладене та урахувавши, що [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушень його цивільних прав, свобод та охоронюваних законом інтересів під час проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та враховуючи результат розгляду справи, судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed