Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

ТзОВ " Менеджмент Інвестицій" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № 2220-17/СК, від 07.12.2017 року, відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 гривень на строк 29 календарних днів з моменту отримання його позичальником, а саме з 07.12.2017 року до 04.01.2018 року, включно, із сплатою 1,50 % в день від суми заборгованості. Також відповідач разом із договором споживчого кредиту підтвердила свою згоду на вищезазначені умови, оскільки, підписала анкету-заяву позичальника\~фізичної особи від 07.12.2017 року. Позивач свій обов`язок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав. Однак, відповідачем не здійснювалось погашення кредитних коштів. Станом на 12.09.2019 року заборгованість відповідача за договором споживчого кредиту становить 45887,61 грн., яка складається з: 5000,00 грн. - заборгованості по кредиту, 2175,00 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 13500,00 грн. - заборгованості по простроченим відсоткам, 24322,00 грн. - заборгованості по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям, 3% річних від простроченої суми - 252,73 грн., інфляційне збільшення боргу - 637,88 грн., які позивач просить стягнути з відповідача та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] двічі 07.11.2019 року, 05.12.2019 р. в судове засідання не з`явилася, хоч розгляд справи повідомлена в установленому законом порядку, що стверджується розписками про вручення рекомендованого повідомлення. Заяви про відкладення розгляду справи, чи про слухання справи у її відсутності до суду не надходило. Тому,\~суд на\~підставі ст.\~280ЦПК України\~розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору №2220-17/СК, від 07.12.2017 року укладеного між ТзОВ "Менеджмент Інвестицій" та [PERSON] відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 1,5 % в день від суми заборгованості на строк до 04.01.2018 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що уклала договір і відповідно погодилася з Умовами надання банківських послуг (а.с. 6-9). Відповідно до п. 8.3 Договору у разі порушення строків повернення відповідачем обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, відповідач зобов`язаний сплатити на вимогу Кредитора штраф 2,00 % від суми кредиту за кожний день такого порушення, починаючи із першого календарного дня, наступного за днем повернення Кредиту та 2,98% від суми кредиту за кожний день такого порушення, починаючи з третього календарного дня. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Однак, відповідачем не здійснювалось погашення кредитних коштів. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 525-526, 530, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Оскільки вказані умови кредитного договору відповідач не виконує належним чином, то суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором, яка станом на 12.09.2019 року становить 45887,61 грн. і складається з: 5000,00 грн. - заборгованості по кредиту, 2175,00 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 13500,00 грн. - заборгованості по простроченим відсоткам, 24322,00 грн. - заборгованості по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям, 3% річних від простроченої суми - 252,73 грн., інфляційне збільшення боргу 637,88 грн., Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору у сумі 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved