Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до Понятівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, Департамента Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] та на земельні ділянки: площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: с. Понятівка та площею 3,75 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Понятівської сільської ради. Вона у встановленому порядку після смерті чоловіка звернулася до державного нотаріуса Роздільнянської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.09.2017 року нотаріусом їй відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що Постановою б/н, виданою 23.09.2012 року, видавник не вказано, ВВС м. Ялти зареєстровано обтяження (арешт нерухомого майна) на все майно, яке належить [PERSON] На теперішній час територія АР Крим є тимчасом окупованою, а тому вона не має можливості жодним чином з'ясувати додаткові дані щодо зазначеного арешту. Тому позивач просила суд ухвалити рішення, яким звільнити майно з-під арешту, шляхом скасування арешту нерухомого майна, яке належало померлому [PERSON], [INFO], місце народження Хасанського району Приморського краю Росія, ПІН [NUMBER], померлого [INFO] року, а саме з: -житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15.05.1992 року; -земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: с.Понятівка Роздільнянського району Одеської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02.02.2011 року; -земельної ділянки, площею 3,75 га, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Понятівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], від 14.03.2005 року, який накладений Постановою б/н, виданою 23.09.2012 року, видавник не вказано, ВВС м.Ялти зареєстровано обтяження (арешт нерухомого майна) на все майно, яке належить [PERSON]. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 червня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, суду пояснила, що [INFO] року помер її чоловік. Після його смерті відкрилась спадщина на належне його майно, а саме житловий будинок, що розташований по [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: с.Понятівка Роздільнянського району Одеської області та земельну ділянку, площею 3,75 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Понятівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. Коли вона у встановленому порядку звернулася до державного нотаріуса Роздільнянської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини то їй було відмолено у зв'язку з тим, що Постановою б/н, виданою 23.09.2012 року, видавник не вказано, ВВС м. Ялти зареєстровано обтяження (арешт нерухомого майна) на все майно, яке належить [PERSON] Вона категорично заявила, що ніяких боргових зобов'язань її чоловік ні перед ким не мав, він постійно проживав у с. Понятівка Роздільнянського району Одеської області до дня смерті, з 01.02.2003 року по 01.07.2012 року працював в Понятівській сільській раді на посаді рахівника-касира. Тому просила суд, звільнити майно з під арешту, шляхом скасування арешту на нерухоме майно, яке належить її чоловіку [PERSON], який помер [INFO] року. Відповідач - Понятівська сільська рада Роздільнянського району Одеської області, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи за відсутністю їх представника, не заперечував проти задоволення позову ( а.с. 52) Відповідач - Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з'явився, надали суду відзив на позовну заяву, в якому просили позовну заяву [PERSON] залишити без задоволення та просили справу розглядати без участі їх представника ( а.с.47-49) Суд, заслухавши пояснення позивачв, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ст. ст. 4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 15.05.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайнного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №359 (а.с.5). При житті [PERSON] на праві власності належав житловий будинок з господарчими спорудами, що розташований по [ADDRESS], що підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15.05.1992 року (а.с.9-10), земельна ділянка площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: с.Понятівка Роздільнянського району Одеської області, кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02.02.2011 року (а.с.15) та земельна ділянка, площею 3,75 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Понятівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], від 14.03.2005 року (а.с.16).. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. За життя [PERSON] заповіту не склав, а тому має місце спадкування за законом. Спадкоємцем першої черги за законом є дружина спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 01.10.1977 року Понятівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №19. ( а.с.17) При зверненні до нотаріальної контори з заявою щодо прийняття спадщини після смерті чоловіка позивачу державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори, Ворсуляк\~А.М. винесеноПостанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.09.2017 року, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що Постановою б/н, виданою 23.09.2012 року, видавник не вказано, ВВС м. Ялти зареєстровано обтяження (арешт нерухомого майна) на все майно, яке належить [PERSON] ( а.с.25). Згідно довідки №61 виданої Понятівською сільською радою 13.02.2018 року, [PERSON] дійсно проживав та був зареєстрований з 18.08.1977 року за адресою: [ADDRESS] по день смерті-[INFO] року. ( а.с.22) Відповідно до довідки №60 виданої Понятівською сільською радою 13.02.2018 року, [PERSON] дійсно працював в Понятівській сільській раді рахівником-касиром з 01.02.2003 року по 01.07.2012 року ( а.с.21). Згідно листа № 1707 Роздільнянського міжрайонного відділу ДВС від 05.02.2018 року у Відділі державної виконавчої служби не перебувають на виконанні виконавчі документі про стягнення з [PERSON], [INFO]. Відомості АСВП відсутні. (а.с.23). Відповідно до інформації № 82025/18/40677 представленої на адвокатський запит Управління Федеральної служби судових приставів по республіці Крим від 20.06.2018 року ОСП по м. Ялта повідомляє, що на примусовому виконанні документів по відношенню [PERSON], [INFO] станом на 20.06.2018 року не знаходяться. Інформація про арешт та обтяження на майно в базі ПК АІС відсутня.( а.с.20) У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. Згідно статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» 1. Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Згідно п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Відповідно до ч.2 ст.30 Цивільного процесуального кодексу України, пункту 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016р.,позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Таким чином, ретельно та неупереджено дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що на час розгляду даного позову у суді, відповідачами будь-яких доказів на підтвердження факту накладення арешту саме на майно [PERSON], [INFO] - не надано, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судовий збір сплачений у повному обсязі при подачі позову. На підставі ст.ст. 316-317, 319, 321, 391 ЦК України, Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України, п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна",

Outcome: approved