Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме 37/100 частки будівлі офісного центру на [ADDRESS]. Ухвалою Рівненського міського суду від 04 червня 2013 року до участі в справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог було залучено [PERSON] та [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що між Акціонерним комерційним банком «Імексбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» та Приватним підприємством «Ранг» був укладений кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 року, на підставі якого кредитор надав позичальнику кредит з максимальним лімітом заборгованості до 2 000 000, 00 гривень зі сплатою 28 % річних та кінцевим терміном повернення за всіма траншами до 17 червня 2009 року (п п. 1.1.1. договору кредитної лінії). Відповідно до додаткової угоди № 1 від 25 липня 2008р. до договору кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 р. передбачено зміну до п. 1.1.1.,1.1.2. максимальний ліміт заборгованості позивачем для ПП «Ранг», був змінений до загальної суми 3 000 000, 00 гривень. За збільшення ліміту діючої не відновлювальної кредитної лінії позичальник зобов'язаний до 25.07.2008 року включно сплатити одноразову комісію в розмірі 1 відсотка від суми збільшення ліміту в сумі 10 000,00 грн. 00 коп. на рахунок кредитора . Відповідно до додаткової угоди № 2 від 26 серпня 2008р. до договору кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 р. передбачено зміну до п. 1.1.1.,1.1.2. максимальний ліміт заборгованості позивачем для ПП «Ранг» був змінений до загальної суми 3 500 000, 00 гривень. За збільшення ліміту діючої не відновлювальної кредитної лінії позичальник зобов'язаний до 25.07.2008 року включно сплатити одноразову комісію в розмірі 1 відсотка від суми збільшення ліміту в сумі 5 000,00 грн. 00 коп. на рахунок кредитора . Відповідно до додаткової угоди № 3 від 17 вересня 2008р. до договору кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 р. передбачено зміну до п. 1.1.1.,1.1.2. максимальний ліміт заборгованості позивачем для ПП «Ранг», був змінений до загальної суми 3 900 000, 00 гривень. За збільшення ліміту діючої не відновлювальної кредитної лінії позичальник зобов'язаний до 25.07.2008 року включно сплатити одноразову комісію в розмірі 1 відсотка від суми збільшення ліміту в сумі 4 000,00 грн. 00 коп. на рахунок кредитора. Відповідно до додаткової угоди № 4 від 08 жовтня 2008р. до договору кредитної лінії № 072 /08 від 18 червня 2008 р. передбачено зміну до п. 1.1.1.,1.1.2. максимальний ліміт заборгованості позивачем для ПП «Ранг», був змінений до загальної суми 4 100 000, 00 гривень. За збільшення ліміту діючої не відновлювальної кредитної лінії позичальник зобов'язаніий до 25.07.2008 року включно сплатити одноразову комісію в розмірі 1 відсотка від суми збільшення ліміту в сумі 2 000,00 грн. 00 коп. на рахунок кредитора . Відповідно до додаткової угоди № 5 від 08 грудня 2008 р. до договору кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 р. передбачено зміну до п. 1.1.2. ліміт кредитної лінії зменшується. Відповідно до додаткової угоди № 6 від 18 березня 2009 р. до договору кредитної лінії № 072/0 від 18 червня 2008 р. сторони дійшли згоди продовжити термін погашення заборгованості по договору в залишку заборгованості 3 981 060,00 грн. 00 коп. до 17 вересня 2009 року . Відповідно до додаткової угоди № 7 від 17 вересня 2009 р. до договору кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 р. сторони дійшли згоди продовжити термін погашення заборгованості до договору в залишку заборгованості 3 981 060,00 грн. 00 коп. до 17 вересня 2010 року . Відповідно до додаткової угоди № 8 від 17 вересня 2010 року до договору кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 р. сторони дійшли згоди продовжити термін погашення заборгованості по договору в залишку заборгованості 2 564 920,00 гривень до 17 грудня 2010 року. З метою забезпечення виконання зобов?язань позичальника за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 072/08/1 від 18 червня 2008 року, відповідно до якого [PERSON] надав банку в іпотеку: земельну ділянку площею 0,0930 га, яка розташована у [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування офісного центру та 95/100 частки незакінченого самочинного будівництва офісного центру на [ADDRESS]. Після укладення іпотечного договору [PERSON], з дозволу банку, із належної йому частки 95/100 незавершеного будівництва офісного центру на [ADDRESS], було реалізовано різним фізичним та юридичним особам частку 58/100 будівлі зазначеного офісного центру в рахунок погашення кредитної заборгованості ПП «Ранг» і залишився власником частки 37/100 будівлі офісного центру. Кінцевий термін дії договору кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 р. закінчився 17 грудня 2010р., проте на сьогоднішній день зобов'язання позичальника по договору кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 р. залишились не виконані ні позичальником, ні майновим поручителем. Банк неодноразово звертався до позичальника і майнового поручителя із вимогою про усунення порушень договору кредитної лінії (листи № 101 від 29.10.2010р., № 1006 від 29.10.2010р.). Проте, вказані вище листи-вимоги позивача були залишені позичальником та майновим поручителем без належної уваги та не було надано останніми жодної відповіді на ці звернення. Станом на 18 грудня 2012 року загальна заборгованість за кредитом ПП «Ранг» по кредитному договору про відкриття кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 року склала З 506 939,18 гривень , в т.ч. сума основного боргу - 2 564 920,99 грн., сума прострочених та нарахованих відсотках 942 018,19 грн. Просять позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до [PERSON] , треті особи [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити. В письмових запереченнях проти позову [PERSON] позов не визнав та вказав, що ним було передано в іпотеку згідно іпотечного договору № 072/08/1 від 18.06.2008 року частку в розмірі 95/100 від 15,7 % незакінченого самочинного будівництва офісного центру на [ADDRESS], що на момент передачі офісного центру в іпотеку складало 14,9 % від незакінченого самочинного будівництва. Після укладання іпотечного договору, з дозволу банку із належної мені частини мною було реалізовано різним фізичним та юридичним особам частку незакінченого самочинного будівництва офісного центру в рахунок погашення кредитної заборгованості ПП «Ранг». Згодом об'єкт незакінченого самочинного будівництва будувався за кошти залучених інвесторів, тому станом на сьогоднішній день частка 37/100 будівлі офісного центру на [ADDRESS], фактично належна третім особам. З огляду на вказане вище стягнення на частку 37/100 будівлі офісного центру на [ADDRESS] є безпідставне, оскільки частка 37/100 будівлі офісного центру на [ADDRESS], фактично належна третім особам, та стягнення 37/100 будівлі офісного центру порушує їх права та інтереси, як власників вищевказаної частки. Таким чином, частка у розмірі 37/100 будівлі офісного центру не є предметом іпотеки, і на це майно не може бути звернено стягнення за іпотечним договором. Просить в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить задовольнити його в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з?явився, хоча був заздалегідь та належним чином повідомлений про дату та час судового засідання , про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, де зазначено, що повістка була вручена йому особисто 26 грудня 2013 року. Оскільки відповідач виклав свою позицію в письмових запереченнях проти позову, з урахуванням думки представника позивача, суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача, який не з?явився в судове засідання без поважної причини, заяви про відкладення судового засідання не подав.. Треті особи в судове засідання також не з?явились. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним банком «Імексбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» та Приватним підприємством «Ранг» був укладений кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 року, на підставі якого кредитор надав позичальнику кредит з максимальним лімітом заборгованості до 2 000 000, 00 гривень зі сплатою 28 % річних та кінцевим терміном повернення за всіма траншами до 17 червня 2009 року (п п. 1.1.1. договору кредитної лінії). Відповідно до додаткової угоди № 1 від 25 липня 2008р. до договору кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 р. передбачено зміну до п. 1.1.1.,1.1.2. максимальний ліміт заборгованості позивачем для ПП «Ранг», був змінений до загальної суми 3 000 000, 00 гривень. За збільшення ліміту діючої не відновлювальної кредитної лінії позичальник зобов'язаний до 25.07.2008 року включно сплатити одноразову комісію в розмірі 1 відсотка від суми збільшення ліміту в сумі 10 000,00 грн. 00 коп. на рахунок кредитора . Відповідно до додаткової угоди № 2 від 26 серпня 2008р. до договору кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 р. передбачено зміну до п. 1.1.1.,1.1.2. максимальний ліміт заборгованості позивачем для ПП «Ранг» був змінений до загальної суми 3 500 000, 00 гривень. За збільшення ліміту діючої не відновлювальної кредитної лінії позичальник зобов'язаний до 25.07.2008 року включно сплатити одноразову комісію в розмірі 1 відсотка від суми збільшення ліміту в сумі 5 000,00 грн. 00 коп. на рахунок кредитора . Відповідно до додаткової угоди № 3 від 17 вересня 2008р. до договору кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 р. передбачено зміну до п. 1.1.1.,1.1.2. максимальний ліміт заборгованості позивачем для ПП «Ранг», був змінений до загальної суми 3 900 000, 00 гривень. За збільшення ліміту діючої не відновлювальної кредитної лінії позичальник зобов'язаний до 25.07.2008 року включно сплатити одноразову комісію в розмірі 1 відсотка від суми збільшення ліміту в сумі 4 000,00 грн. 00 коп. на рахунок кредитора. Відповідно до додаткової угоди № 4 від 08 жовтня 2008р. до договору кредитної лінії № 072 /08 від 18 червня 2008 р. передбачено зміну до п. 1.1.1.,1.1.2. максимальний ліміт заборгованості позивачем для ПП «Ранг», був змінений до загальної суми 4 100 000, 00 гривень. За збільшення ліміту діючої не відновлювальної кредитної лінії позичальник зобов'язаніий до 25.07.2008 року включно сплатити одноразову комісію в розмірі 1 відсотка від суми збільшення ліміту в сумі 2 000,00 грн. 00 коп. на рахунок кредитора . Відповідно до додаткової угоди № 5 від 08 грудня 2008 р. до договору кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 р. передбачено зміну до п. 1.1.2. ліміт кредитної лінії зменшується. Відповідно до додаткової угоди № 6 від 18 березня 2009 р. до договору кредитної лінії № 072/0 від 18 червня 2008 р. сторони дійшли згоди продовжити термін погашення заборгованості по договору в залишку заборгованості 3 981 060,00 грн. 00 коп. до 17 вересня 2009 року . Відповідно до додаткової угоди № 7 від 17 вересня 2009 р. до договору кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 р. сторони дійшли згоди продовжити термін погашення заборгованості до договору в залишку заборгованості 3 981 060,00 грн. 00 коп. до 17 вересня 2010 року . Відповідно до додаткової угоди № 8 від 17 вересня 2010 року до договору кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 р. сторони дійшли згоди продовжити термін погашення заборгованості по договору в залишку заборгованості 2 564 920,00 гривень до 17 грудня 2010 року. З метою забезпечення виконання зобов?язань позичальника за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 072/08/1 від 18 червня 2008 року, відповідно до якого [PERSON] надав банку в іпотеку: земельну ділянку площею 0,0930 га, яка розташована у [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування офісного центру та 95/100 частки незакінченого самочинного будівництва офісного центру на [ADDRESS]. Після укладення іпотечного договору [PERSON], з дозволу банку, із належної йому частки 95/100 незавершеного будівництва офісного центру на [ADDRESS], було реалізовано різним фізичним та юридичним особам частку 58/100 будівлі зазначеного офісного центру в рахунок погашення кредитної заборгованості ПП «Ранг» і залишився власником частки 37/100 будівлі офісного центру. Кінцевий термін дії договору кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 р. закінчився 17 грудня 2010р., проте на сьогоднішній день зобов'язання позичальника по договору кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 р. залишились не виконані ні позичальником, ні майновим поручителем. Банк неодноразово звертався до позичальника і майнового поручителя із вимогою про усунення порушень договору кредитної лінії (листи № 101 від 29.10.2010р., № 1006 від 29.10.2010р.). Проте, вказані вище листи-вимоги позивача були залишені позичальником та майновим поручителем без належної уваги та не було надано останніми жодної відповіді на ці звернення. Станом на 18 грудня 2012 року загальна заборгованість за кредитом ПП «Ранг» по кредитному договору про відкриття кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 року склала З 506 939,18 гривень , в т.ч. сума основного боргу - 2 564 920,99 грн., сума прострочених та нарахованих відсотках 942 018,19 грн. Частиною 1 ст. 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позичальник порушив свої зобов'язання за кредитним договором - не сплатив заборгованість за кредитом у передбачені договором кредитної лінії строки та проценти за користування кредитами. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.п. 2.6., 2.7. договору кредитної лінії № 172/08 від 18 червня 2008 р. нарахування відсотків за користування кредитними коштами здійснюється щоденно у валюті кредиту щоденно на фактичну суму заборгованості на позичковому рахунку за методом «факт/факт» виходячи з кількості днів у році та сплачується пзичальником щомісячно до останньої робочого дня поточного місяця в період дії цього договору. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день повернення кредитних коштів. Відповідно до п. п. 3.3.6., 3.3.7., 3.3.8. Договору кредитної лінії позичальник зобов?язаний повернути в повному обсязі кредитз нарахованими відсотками за фактичний час його використання з можливими штрафними санкціями у термін визначений договром кредитної лінії. Кінцевий термін дії договору кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 р. закінчився 17 грудня 2010 року, проте на сьогоднішній день зобов?язання позичальника по договору кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 року не виконані ні позичальником ні майновим поручителем. Банк неодноразово звертався до Позичальника і майнового поручителя із вимогою про усунення порушень договору кредитної лінії (листи № 101 від 29.10.2010р., № 1006 від 29.10.2010р.) Проте, вказані вище листи-вимоги позивача були залишені позичальником та майновим поручителем без належної уваги та не було надано останніми жодної відповіді на ці звернення. Станом на 18 грудня 2012 року загальна заборгованість за кредитом ПП «Ранг» по кредитному договору про відкриття кредитної лінії № 072/08 від 18 червня 2008 року склала З 506 939,18 гривень , в т.ч. сума основного боргу - 2 564 920,99 грн., сума прострочених та нарахованих відсотках 942 018,19 грн. Частиною 1 ст. 575 ЦК України встановлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Зокрема, спеціальним законом, який регулює відносини, які виникають у зв'язку з застосування такого виду застави як іпотека, є Закон України «Про іпотеку». Так, відповідно до ст. 1 вказаного Закону, іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною 2 ст. 5 ЗУ «Про іпотеку» предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеної будівництва. Згідно вимог ст. 16 ЗУ «Про іпотеку» після завершення будівництва будівля (споруда), житловий будинок або житлова квартира залишається предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору. В ч. 5 ст. 16 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що у разі передачі в іпотеку об'єкта незавершеного будівництва забудовником і звернення стягнення на завершену будівлю (споруду) іпотека і поширюється на ту її частину, яка виділена в натурі і була придбана будь-якою особою (покупцем) на підставі цивільно-правового договору шляхом повної сплати її вартості до моменту прийняття рішення про звернення стягнення, якщо інше не встановлено договором з покупцем. Після звернення стягнення до нового власника завершеної будівлі (споруди) або об'єкта незавершеного будівництв переходять визначені договором права і обов'язки забудовника щодо третіх осіб-покупців. Крім того, відповідно до п.3.1.4 договору іпотеки 072/08/1 від 18 червня 2008 року, кредитор у випадку невиконання зобов'язань позичальником за кредитним договором має право звернути стягнення на предмет іпотеки,реалізувати його відповідно до розділу 5 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки За змістом ст.35 вказаного Закону, у разі, зокрема, порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення; в цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та упередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги; якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Поряд з цим, ч.2 цієї норми визначає, положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. На виконання приписів ст. 35 Закону України «Про іпотеку», позивачем направлено відповідачу вимогу про усунення порушення (вих. № 1004 від 28.10.2010р.), відповідно до якої позивач вимагав у відповідача протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги усунути порушення кредитного договору та договору іпотеки, у тому числі сплатити пеню та інші штрафні санкції за відповідні порушення. При цьому, у відповідній вимозі позивач попереджав, що у разі не сплати відповідачем заборгованості, банк в порядку, встановленому договором іпотеки та законодавством України, розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до ст. 36 Закону України „Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет Іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Відповідно до розділу 6 іпотечного договору, що є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя та надає йому право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття предмету іпотеки у власність, в порядку визначеному ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» встановлена можливість Іпотекодержателя задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно пункту 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" ; виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Отже, позивач може звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки на підставі положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку». Виходячи з наведеного,

Outcome: approved