Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що 27 лютого 2017 року Личаківським районним судом м. Львова по цивільній справі № 463/5367/15-ц за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку ( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття. В той же час як на підставу для зменшення розміру аліментів, зазначає наступні обставини. 25 лютого 2017 року позивач зареєстрував шлюб з гр. [PERSON] . Від шлюбу народилась дочка - [PERSON] [INFO] . Подружнє життя не склалось і подружжя розлучилося. Дочка залишилась проживати із матір`ю. Новозаводським районним судом м. Чернігова 23 січня 2019 року розглянуто справу № 751/7852/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] та вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на утримання дружини в розмірі десяти базових величин, щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] трирічного віку та вирішено стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 25% всіх видів заробітку чи іншого доходу, але не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи з 05 грудня 2017 року і до повноліття дитини. На даний час позивач позбавлений батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] . В час стягнення аліментів в користь відповідача на утримання їх дитини, позивач був військовослужбовцем Збройних Сил України, приймав участь в АТО, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданого 05 лютого 2016 року. На даний час його матеріальне становище змінилося, він не працює, має заборгованість по аліментам, яку в міру своїх можливостей погашає. Також на його утриманні знаходяться батьки: [PERSON] , [INFO] та мати [PERSON] [INFO] , які є пенсіонерами та зареєстровані і проживають разом з позивачем. Крім того, мати позивача хворіє, 15.03.2017 року перенесла оперативне втручання з приводу онкологічного захворювання, є інвалідом 3 групи. Таким чином позивач просить суд змінити розміру аліментів шляхом їх зменшення до 1/8 частки заробітку (доходу),але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 22 січня 2020 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідачкою подано суду відзив на позов у якому вказує, що в обґрунтування позову позивач покликається на те, що у нього змінились обставини, які, на його думку є підставою для зменшення розміру аліментів. Про те, що [PERSON] має ще одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] було враховано Апеляційним судом Львівської області у постанові від 18.12.2017 року. Тому одночасне стягнення аліментів з [PERSON] на утримання двох дітей не суперечить закону. В позовній заяві зазначено, що позивач на даний час не працює, має заборгованість по аліментах, яку в міру своїх можливостей погашає. Однак відповідач звертає увагу суду, на те що позивач є працездатною особою, тому сам факт, що він ніде не працює не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. В позовній заяві вказується, що батьки позивача пенсійного віку і мати має третю групу інвалідності, однак відсутні документальні підтвердження того, що батьки перебувають на його утриманні. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с.9) [PERSON] , народилася [INFO] , батьками дітей є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст.ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. - Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.9 ст.7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.141 Сімейного кодексу Українимати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Рішення від 27 червня 2017 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів вирішено стягувати з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Як вбачається з постанови Апеляційного суду Львівської області від 18 грудня 2017 року, рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 червня 2017 року в частині визначення розміру коштів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] - змінити, збільшити їх розмір з "1/4" до "1/3" частки заробітку ( доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття.В решті рішення суду залишити без змін. Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, призначених на підставі рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку ( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття. Як на підставу позову вказує на те, що він, що він сплачує аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] .Його мати [PERSON] є пенсіонером за віком, відповідно до історії хвороби має ряд захворювань, її матеріальне становище є незадовільним, відсутність у неї інших джерел доходів не дає можливості забезпечити їй гідне життя у зв`язку з чим зобов`язаний надавати їй матеріальну допомогу для забезпечення щоденних побутових потреб. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу Українирозмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Згідно з ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. В той же час згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. У відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Відповідно до ч.1, ч.5 ст.83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд вважає, що з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, позивачем підтверджено факт погіршення його матеріального становища, з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. На це вказує той факт, що позивач на даний час втратив роботу, звільнений із Збройних Сил України і окрім того, є рішення суду про стягнення із нього аліментів на утримання бувшої дружини та доньки. Однак, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити частково, зменшивши розмір аліментів і стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд роз`яснює позивачу, що у випадку працевлаштування чи зміни (покращення) матеріального становища відповідача, позивач вправі подати новий позов про збільшення розміру аліментів. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з позивача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. При цьому, у відповідності до ст.137 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню понесені позивачем витрати на правовому допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 2 520 грн.

Outcome: approved