Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

У вересні 2015 року приватне підприємство «Під ключ» в особі керуючого санацією, арбітражного керуючого Ковези А.І. ( далі по тексту - позивач, ПП «Під ключ») звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] ( далі по тексту - відповідач) про визнання недійсним договором купівлі-продажу майнових прав № 78/НП34А/щ від 10.08.2011 року, що укладений між Приватним підприємством «Під ключ» та [PERSON]. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 березня 2015 року введено процедуру санації боржника Приватного підприємства «Під ключ» строком на шість місяців. При виконані повноважень керуючим санації встановлені дані, що 10 серпня 2011 року між керівництвом ПП «Під ключ» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 78/НП34А/щ, відповідно до умов якого продавець продав, а покупець купив майнові права на об'єкт нерухомості, нежитлове приміщення, розташоване в об'єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS], загальна площа - 68,05 кв. м , поверх-2, секція - 2. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що у зв'язку з тим, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 23 травня 2011 року порушено провадження у справі про банкрутство ПП «Під ключ» та введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Тарасова С.О. Вказаною ухвалою суду також накладено арешт на все майно боржника - ПП «Під ключ». Враховуючи, що з 23 травня 2011 року керівництво боржника не мало прав розпоряджатись будь-якими активами ПП «Під ключ» позивач просив визнати договір купівлі - продажу майнових прав № 78/НП34А/щ від 10.08.2011 року, що укладений між ПП «Під ключ» та [PERSON] недійсним. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позовну заяву задовольнити з підстав, викладених у ній. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивачі проти заочного розгляду справи не заперечували, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 10 серпня 2011 року між ПП «Під ключ» та [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу майнових прав № 78/НП34А/щ. Відповідно до п.1.2 договору сторони домовились, що об'єктом нерухомості, майнові права на який передаються за цим договором є нежитлове приміщення, розташоване в об'єкті капітального будівництва за будівельною адресою : [ADDRESS] загальна площа - 68,05 кв. м , поверх-2, секція - 2 (а.с.57-63) Ухвалою господарського суду Черкаської області від 23 травня 2011 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокол" порушено провадження у справі про банкрутство приватного підприємства "Під ключ" (вул. Леніна, 5, м. Монастирище, Монастирищенський район, Черкаська область, код ЄДР 33020013), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, накладено арешт на все майно боржника, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Тарасова Сергія Олексійовича. У відповідності до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Правочин не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно зі ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 216 ЦК України передбачено загальні наслідки недійсності правочину - недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а згідно зі статтею 236 ЦК України такий правочин є недійсним з моменту його вчинення та не породжує тих юридичних наслідків, задля яких укладався, у тому числі не породжує переходу права власності до набувача. З наданих в розпорядження суду доказів вбачається, що укладаючи договір купівлі-продажу майнових прав 10 серпня 2011 року ПП «Під ключ» в особі директора [PERSON] не розпоряджалось майном ПП «Під ключ», а відтак вказаний договір, з огляду на приписи ст.ст.203,215 ЦК України, є недійсним. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved