Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

02.06.2015 року позивачем подано до суду відповідну позовну заяву. В обґрунтування позову зазначено, що вона є власником квартири №1, що розташована за адресою м.Харків проспект Косіора, 71. В період часу з 07.03.2015 року по 09.03.2015 року її не було вдома, а коли вона повернулась додому 10.03.2015 року, то побачила, що в ванній кімнаті стеля та стіни є вологими з ознаками залиття. Краска та штукатурка зі стелі та стін частково обсипалась та вздулася, фарба спотворена залиттям, частково вздулася та розмита. Вона стукала у двері квартири №5, що розташована над її квартиру на поверх вище, але двері ніхто не відчинив. 12 березня 2015 року нею було подано заяву до КП «Жилсервіс» з приводу того, що було здійснено залиття квартири орієнтовно в ніч з 07 на 08 березня, про що комісією за участю співробітників ділянки №46 було складено відповідний акт. Що стосується власника квартири, зазначила наступне. Після смерті [PERSON] в квартирі №5 ніхто не мешкав, зі слів сусідів та співробітників КП «Жилкомсервіс» їй стало відомо, що в квітні 2012 року було проведено заміну дверей до квартири №5 працівниками ЖЕКу. З літа 2014 року до квартири набув доступ [PERSON], представник [PERSON] спадкоємця [PERSON], яким було здійснено заміну вхідних дверей та після отримання свідоцтва про право на спадщину мав намір розпочати виконання ремонтних робіт в квартирі №5, оскільки комунікації в квартирі з його слів та слів працівників ЖЕКу знаходяться в аварійному стані. А 20 лютого 2015 року [PERSON] зі своєю матірю [PERSON] та невідомими особами здійснили злам замків у вхідних дверях, проникли до цієї квартири та з тих пір в ній перебувають, про що подано [PERSON] відповідну заяву до [PERSON] З урахуванням зазначено, вважала, що оскільки квартира перебуває в користуванні відповідачів [PERSON] та його матері [PERSON], то саме ними було здійснено залиття її ванної кімнати. Також зазначала, що в 2014 році нею було проведено свіжий ремонт в ванній кімнаті, загальна вартість ремонту склала 9776 гривень 77 копійок без врахування вартості самих робіт. Просила зобовязати [PERSON] та [PERSON] солідарно відшкодувати завдану ними майнову шкоду та стягнути з них на її користь суму завданих збитків у розмірі 9776 гривень 77 копійок, а також стягнути суму сплаченого нею судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок. В судовому засіданні позивач подану позовну заяву підтримала, просила її задовольнити. Суду пояснила, що вона є власником квартири №1 що розташована за адресою м.Харків проспект Косіора, 71. Після придбання квартири вона проводила там ремонт. Квартира була в дуже поганому стані, проводився ремонт протягом року, вона придбала будматеріали, накладні вона надала до суду як визначення розміру збитків. Коли було проведено ремонт сталося залиття квартири. Факт залиття був зафіксований представниками будинкоуправління, обстеження проводилось комісією у складі 3-х осіб, в квартиру №5 вони не заходили. Також зазначала, що при визначення розміру вона керувалась витратами, які були нею понесені на первісний ремонт квартири, до цих витрат вона не включила витрати на оплату робіт, а лише за придбання матеріалів. Проводити експертизу вона не має коштів. Інших доказів на підтвердження розміру збитків вона надати не може. Відповідачі в судове засідання не зявились, причини неявки суду не відомі, на адресу суду від відповідача [PERSON], яка діє в інтересах відповідача [PERSON], надійшла заява, в якій зазначено, що позивач в квартирі №1 не проживає, вважала, що позивач бажає провести ремонт за її рахунок, не було надано акт про розмір завданої шкоди, особу 3-ї особи у справі не встановлено, на представника 3-ї особи [PERSON] заведено три кримінальних справи, його не можна вважати належним представником. Вважала, що позивач, 3-я особа та його представник навмисно заявили вимоги до неї з метою збагачення. Зазначала, що ані вона, ані її син в період з 07.-09.03.2015 року в квартирі №5 не знаходились, а були у гостях. Також зазначала, що вона не працює, перебуває на обліку в УПСЗН, а її син не має можливості сплатити зазначену суму. Посилалась на те, що вона та її сини після смерті [PERSON] фактично вступили в спадщину, проживали їз нею за життя понад 10 років та продовжуються проживати, окремий рахунок не переоформлений, вони очікують рішення суду /а.с.41/. 3-я особа [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду письмові пояснення за позовом, що долучені до матеріалів справи, в яких зазначено, що він є племінником померлої [PERSON], після її смерті звернувся до суду та на підставі рішення суду прийняв спадщину. 20.02.2015 року відповідачами було зламано двері квартири №5 та після цього ані він, ані його представник не мають доступу до квартири. З цього приводу його представник звернувся до правоохоронних органів. Представник 3-ї особи [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що ним, та його довірителем було подано до суду письмові заяви, в яких викладено їх позиції, повідомив, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді відповідної квартири №5. Його довірителю відповідно до рішення суду, як спадкоємцю було визначено додатковий строк для прийняття спадщини, відкрито спадкову справу. Від сусідів він випадково дізнався, що квартиру було відкрито відповідачами, про зазначені події ним подано заяву до [PERSON] Наполягав на тому, що з моменту відкриття квартири відповідачами він та його довіритель не мають можливості зайти до квартири, а тому не мають нести будь-яку відповідальність. Станом на день розгляду справи триває судовий розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення від спадщини, рішення не прийнято. Суд, вислухавши доводи позивача, представника 3-ї особи, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Позивач у справі є власником квартири [ADDRESS] /а.с.6/. Відповідачі у справі є співвласниками квартири [ADDRESS] /а.с.47 /. В період з 07-09 березня 2015 року сталося залиття квартири [ADDRESS]. Оскільки позивач в даний період часу була відсутні в квартирі, встановити конкретну дату залиття не стало можливим. 12.03.2015 року позивач подала до КП «Жилкомсервіс» заяву про проведення обстеження квартири за наслідками залиття та надання відповідного акту /а.с.15/. Відповідно до акту №59 від 12.03.2015 року комісією було проведено обстеження квартири [ADDRESS] та встановлено, що пошкоджено у вбиральні стелю та стіни, обсяг залиття на стелі 0,5 кв.м. /а.с.16/. За висновком комісії залиття відбулось з квартири №5 зі слів мешканців квартири №1. Також зазначено, що провести обстеження квартири №5 не стало можливим. Позивачем надано суду копії товарних чеків на придбання будматеріалів від 19.03.2014 року /а.с.17/, від 16.04.2014 року /а.с.18/, від 12.05.2014 року /а.с.19/, як на підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди. В судовому засіданні позивач пояснила, що відповідні витрати вона понесла під час проведення первісного ремонту після придбання квартири. Обсяг шкоди після залиття визначений в акті, а безпосередньо розмір шкоди після залиття нею не оцінювався. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матірю позивача. Дійсно була придбана квартира [ADDRESS]. Квартира знаходилась в поганому стані, вони протягом року проводили ремонті роботи, витратили багато коштів. 10 березня 2015 року коли вона із донькою приїхала до квартири, то побачила залиття у вбиральні. Були сліди залиття на стелі та стіні. Вона підіймалась до квартири №5, яка знаходиться поверхом вище, але двері ніхто не відчинив. Зверталась до батька [PERSON], який мешкає в квартирі №2, але той повідомив, що донька поїхала та ключі від квартири №5 є тільки у неї. Сусіди з квартири, що знаходиться вище квартири №5 повідомили, що в них все сухо. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мешкає в квартирі [ADDRESS]. 10 березня 2015 року мати позивача запросила її до квартири №1, де вона побачила залиття на стелі та стіні. На стелі пляма ще була мокра, на стіні видно як текла вода. До 10 березня 2015 року була в квартирі в лютому 2015 року бачила, що зроблений ремонт, таких плям не було. Заходила до квартири й до ремонту, було дуже брудно, квартира була в поганому стані. Також зазначала, що чула, як [PERSON] при сусідах попереджав [PERSON] про те, що в квартирі №5 дуже погані труби, неможливо відкривати крани. В квартирі №5 проживає [PERSON] та її син [PERSON], знає що у них йде судовий розгляд справи за спадщину з [PERSON]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає в квартирі №13 в цьому ж підїзді, напередодні залиття перед 8 березня в квартирі №5 щось святкували, було дуже галасно, кричали якісь молоді люди, хто саме перебував в квартирі в той день вона не знає, оскільки сама не бачила. Також суду пояснила, що залиття вона не бачила, знає лише зі слів позивачки та її матері, але до того як позивач придбала цю квартиру, вона була в дуже поганому стані, вони проводили там ремонт. Що стосується квартири №5 повідомила суду, що в ній проживала бабуся [PERSON], після її смерті там ніхто не проживав, а потім зявився племінник бабусі, яким почав там проводити якісь роботи, потім з лютого там стала проживати [PERSON] із сином, яка демонтувала двері, також знає, що триває судовий спір в суді. [PERSON] проводила в квартирі ремонт, поміняла вікна, провела інтеренет, підключила кабельне телебачення. Знає, що зараз там проживає якийсь молодий чоловік, нібито квартирант, що винайняв квартиру у [PERSON]. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він за заявою власника квартири №1 від 11.03.2015 року вийшов 12.03.2015 року та після огляду квартири склав акт. Дійсно мало місце залиття з квартири поверхом вище, але назвати причину він не може, оскільки двері в квартирі №5 ніхто не відчинив, не стало можливим провести огляд квартири. В акті причину залиття було зазначено зі слів позивача. Обсяг залиття в акті зазначено безпосередньо за результатами огляду. Додатково повідомив, що квартира після смерті [PERSON] була опечатана, потім було встановлено, що двері в квартиру демонтовані та встановлені інші. Про ситуацію він доповідав до КП «Жилкомсервіс». Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. Згідно зі ст. ст.\~59,\~60 ЦПК України\~доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з правовідносин, які склались між сторонами факт завдання шкоди підлягає спростуванню безпосередньо відповідачем, а розмір шкоди повинен бути доведений стороною позивача. В провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем, визнання факту прийняття спадщини, визнання позивача спадкодавцем четвертої черги, визнання відповідача спадкоємцем пятої черги та усунення від права на спадщину за законом /а.с.27/. Розгляд справи триває, рішення не прийнято. Тобто, на момент розгляду даної справи, право власності на відповідну квартиру [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON], відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно - свідоцтво про право власності /а.с.76/, що померла 24 лютого 2012 року, відповідно до копії свідоцтва про смерть /а.с.75/. Право власності в порядку спадкування ні за ким не оформлено. З наданого суду копії акту №82 від 06.04.2012 року вбачається, що [PERSON] було встановлено інші двері в квартиру №5, але за результатами проведених дій працівниками дільниці №46 відповідні двері було демонтовано, встановлено інші двері, які 06.04.2012 року опечатані /а.с.9-11/. З наданої копії заяви представника 3-ї особи [PERSON] [PERSON] вбачається, що 20.02.2015 року було навмисно пошкоджено майно, що є спадковим майном, взламували двері відповідачі та інші невідомі особи /а.с.12/. Допитаний в судовому засідання свідок [PERSON] повідомляла суду, що не бачила хто був в квартирі. Також з пояснень свідка [PERSON] та [PERSON], що були надані в судовому засіданні вбачається, що квартирою розпоряджається відповідач [PERSON], але в той же час, в квартирі проживає який молодий чоловік, нібито винаймає квартиру. В суді триває спір з приводу права власності. Тобто, в ході розгляду справи не стало можливим чітко встановити особу, якій на праві власності чи на праві користування належала квартира на момент залиття. Позивач відповідно до вимог ст.11 ЦПК України самостійно визначає предмет та підставу позову, а також визначає відповідача, саме за клопотанням позивача можливо проведення заміни неналежного відповідача чи залучення співвідповідача Будь-яких клопотань з боку позивача з цього приводу до суду не заявлялось. Частиною 1\~статті 64 ЦПК України\~встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Суд вважає що в ході розгляду справи було встановлено факт залиття квартири [ADDRESS], в період з 07.-09 березня 2015 року. При цьому факт залиття підтверджується відповідним актом та поясненнями свідків, відеозаписом пошкоджень на СД-диску наданому позивачем /а.с.48/ в судовому засіданні. Будь-яких заперечень щодо форми та змісту складеного акту з боку сторін не подавалось. Надана відповідачем копія акта №147 від 18 травня 2015 року не може бути врахована в даному випадку як належний доказ, оскільки свідчить лише про сухі стояки на момент огляду в квартирі №5, а це 18.05.2015 року. Також в ході розгляду справи позивачем було надано суду копії товарних чеків та як пояснила, що це витрати понесені нею під час проведення ремонту вбиральні після придбання квартири, вартість завданої шкоди вона не оцінювала, проводити експертизу відмовилась, будь-яких інших доказів щодо визначення розміру завданої шкоди суду не надала. Слід зазначити, що в ході розгляду справи судом неодноразово розяснювались процесуальні права сторін, наголошувалось на тому, що саме відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона доводить суду ті обставини на які вона посилається, та розяснювалось безпосередньо позивачу, що на неї покладено обовязок доведення розміру завданої шкоди. Заяв, клопотань з цього приводу до суду не подавалось. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позову не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed