overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

01.11.2016 р. до суду заявлено цей позов, в якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останнього часу вони з відповідачем подружніх стосунків не підтримують, разом не живуть, миритися категорично не бажає; неповнолітніх дітей не має, спірного майна не мають. Після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем [PERSON]. Відповідач в судове засідання вдруге не з'явився, хоча належно був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення справи не заявляв. З урахуванням наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, протягом останнього часу вони подружніх стосунків не підтримують, позивачка миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, вказує на те, що їх сім`я остаточно розпалася, неповнолітніх дітей не має, спірного майна не мають; відповідач в судові засідання 17.02.2017 р. та 09.03.2017 р. не з`явився, не повідомивши про причини неявки, жодних письмових пояснень чи заперечень проти позову суду не надав, клопотань про надання строку для примирення з позивачкою та про бажання зберегти шлюб до суду не надходило. Вказані обставини свідчать про те, що збереження шлюбу на час розгляду справи неможливе. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, подружніх стосунків протягом останнього часу не підтримують та разом не живуть, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

01.11.2016 р. заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить надати їй право на шлюб з [PERSON] у зв`язку з тим, що вона вагітна, бажає народити дитину і виховувати її в повній сім`ї. Так як вона не досягла шлюбного віку, просить суд надати їй право на шлюб для подальшої його реєстрації. Допустити негайне виконання судового рішення. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала, просила надати їй право на шлюб. Заінтересовані особи: мати [PERSON], [PERSON] просили задовольнити заяву та надати право на шлюб заявникові. Начальник Доманівського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області [PERSON] у письмовій заяві просила справу розглядати за відсутності представника, при ухваленні рішення поклалася на розсуд суду. Голова органу опіки та піклування Щасливської сільської ради Доманівського району [PERSON] надала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника та надати право на шлюб [PERSON] Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.23 ч.2 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народилася 08 травня 1999 р., що підтверджується копіями свідоцтва про її народження та паспорту, тобто на момент звернення до суду вона досягла шістнадцяти років, але не досягла шлюбного віку. Заявник вагітна, що підтверджене довідкою лікарсько-консультативної комісії поліклініки Доманівської ЦРЛ від 31.10.2016 р., термін її вагітності на 31 жовтня 2016 р. становить 10-11 тижнів. Зі свідчень заявника та заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] не є родичами, психічних захворювань не мають, тобто можуть перебувати у шлюбі між собою. Жоден з них у шлюбі не перебував та не перебуває. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що надання права на шлюб [PERSON] відповідатиме її інтересам, а тому заява в частині надання права на шлюб підлягає задоволенню. Заявлена вимога про допущення рішення до негайного виконання задоволенню не підлягає, оскільки перелік рішень, які підлягають негайному виконанню, визначений ст.367 ЦПК України, є вичерпним, розширеному тлумаченню не підлягає. Рішення про надання права на шлюб не міститься у вказаному переліку, а тому не може бути допущене до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

01.11.2016 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено Рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів, відповідно до якого в задоволенні позовних вимог відмовлено. Однак при постановленні Рішення судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Вказана обставина є підставою для постановлення додаткового рішення. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні. В судове засідання сторони не зявились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином. Дослідивши матеріали справи № 2/489/2202/2016, суд встановив наступне. 01.11.2016 р. судом Ленінського району м. Миколаєва було постановлено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів, відповідно до якого в задоволенні позовних вимог відмовлено. При цьому, при постановленні Рішення судом не було в повному обсязі вирішено питання про розподіл судових витрат. Так, при подачі позову [PERSON] сплатив судовий збір не в повному обсязі. Ним було подано позов про стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 712\~500 грн. 00 коп., однак судовий збір оплачено лише в сумі 1\~100 грн. 00 коп., замість вірного 6\~890 грн. 00 коп. (1 % ціни позову та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати). За таких обставин при постановленні рішення з позивача підлягає також стягненню на користь держави недоплачений ним при подачі позову судовий збір в розмірі 5\~790 грн. 00 коп. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України\~\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що судом при постановленні вищевказаного рішення не було в повному обсязі вирішено питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

01.11.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.02.2016 року він позичив відповідачу грошові кошти в розмірі 4000 доларів США, які останній зобов'язався повернути до 04.03.2016 року. Проте, до цього часу відповідач зобов'язання не виконав. Позивач просить суд, з врахуванням уточнених позовних вимог, стягнути з відповідача в його користь заборгованість за позикою в розмірі - 4000 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 102301,75 грн. та понесені судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Проте, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовну заяву, з підстав в ній зазначених. Просив суд позов задовольнити. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не з'явились за наявними матеріалами справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 553, 554, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до договору позики укладеного 04.02.2016 року позичив у [PERSON] суму в розмірі 4000 доларів США, яку зобов'язувався повернути до 04.03.2016 року (а.с. 5). Ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Однак, суму боргу за договором позики в розмірі 4000 доларів США, що станом на 01.11.2016 року (1 долар США = 2551,5438 грн.) еквівалентно 102301,75 грн. до цього часу відповідач не повернув тобто, умови договору не виконав. Отже, з відповідача слід стягнути в користь позивача суму боргу за договором позики в розмірі - 102301,75 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги [PERSON] про відшкодування [PERSON] судових витрат підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

01.11.2016 року [PERSON] звернувся з позовом до суду та просить визначити йому додатковий строк терміном 1 місяць з дня набрання рішенням суду законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 01.05.2010 року. Мотивує це тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті батька, але своєчасно в шестимісячний строк не звернувся до державної контори для оформлення спадщини так як в період з 25.10.2010 року по 05.11.2010 року знаходився на амбулаторному лікуванні у лікаря травматолога. Позивач просить справу розглядати у його відсутність. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причину неявки свого представника суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 01.05.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП №142288 та є батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ТП №268329. На час смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. З повідомлення приватного нотаріуса Овруцького районного нотаріального округу [PERSON] № 897/01-16 від 07.11.2016 р. видно, що звернень про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 01 травня 2010 року не було. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. З матеріалів справи видно, що постановою приватного нотаріуса Овруцького районного нотаріального округу [PERSON] №848/02-32 від 27.10.2016 р. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.11). Крім того, як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. [PERSON] вчасно не звернувся до нотаріальної контори, оскільки знаходився на амбулаторному лікуванні у травматолога з 25.10.10 по 05.11.2010 року, що підтверджується довідкою районної поліклініки Овруцької ЦРЛ №195 від 04.10.2016 року, а тому суд вважає, що останній пропустив вказаний строк з поважної причини і йому слід надати додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

01.11.2016року [PERSON] звернулась в суд з позовом в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратили право користування квартирою №44 на вул. Мазепи,27 у м. Львові. В обґрунтування своїх позовних вимог покликаються на те, що їм на праві власності належить квартира, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Мазепи, 27/44. Право власності підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.07.2014 р., індексний номер витягу 24921650 (ЕЕВ 689151). Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї і прописки № 3319 від 17.10.2016 р. в зазначеній вище квартирі зареєстрований, окрім неї та її сина, також відповідач, її колишній чоловік [PERSON] Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18.07.2014 р. (справа №466/3993/14-ц) шлюб між ними розірвано. Починаючи із квітня 2015року та по даний час, відповідач зі нею та сином однією сімєю в квартирі не проживає, не веде з нами спільне господарство. З цього часу відповідач фактично припинив проживати у вказаному житлі і там не зявляється, тому змушені звернутись до суду для захисту своїх житлових прав. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений про час та місце слухання справи. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що в квартирі №44 на вул. Мазепи,27 в м. Львові зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як вбачається з долучених до матеріалів справи актів ЛКП «Північне-411» від 04.04.2016року, 04.07.2016року, 03.10.2016року [PERSON], який зареєстрований за адресою [INFO], там не проживає. У судовому засіданні встановлено, що відповідач відмовляється добровільно знятись з реєстрації за адресою м. Львів, вул. Мазепи,27/44, а тому в силу формальної реєстрації відповідача у спірній квартирі, порушує право позивача на володіння та користування належним позивачам майном. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

01.11.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача аліменти, на утримання сина - [PERSON] , [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.04.2005 року, який було розірвано заочним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2016 року /а.с.2/. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Згідно наданої довідки виконкому Киселівської сілської ради Чернігівського району Чернігвіської області за № 3-18/1239 від 31.10.2016 року, позивач зареєстрована та проживає [ADDRESS], разом з сином - [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні /а.с.4/. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже суд вважає, що з відповідача на користь позивача утримання неповнолітньої дитини слід стягнути аліменти у розмірі заявленому позивачем. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

01.11.2016 року [PERSON] звернулась з позовом до суду до [PERSON], про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебувала у шлюбі з Відповідачем, від якого мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. У звязку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання синів в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав уточнені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти уточнених вимог, а саме просив стягнути з нього аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. В матеріалах справи є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено і підтверджується доданими до позовної заяви, а саме копії рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13.10.2016 року, яке набрало законної сили 25.10.2016 року розірвано шлюб укладений 17.08.2001 року між [PERSON] та [PERSON]. Згідно копій свідоцтв про народження серії І-КГ №173115, І-КГ №020617, що відповідач [PERSON], [INFO] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Статтями 180 та 181 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину (дітей) до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності з вимогами п.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги у повному обсязі стягнути аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.11.2016 року. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судові витрати у розмірі 551,20 грн. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

01.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 28.04.2012 року у виконавчому комітеті Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та перебувають на її повному утриманні. Спільне проживання сторони припинили по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, тому позивач прохала шлюб розірвати, стягти понесені нею судові витрати, а після розлучення залишити їй прізвище «Близнюк». Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надала письмову заяву, в якій просить суд справу розглянути без її присутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій прохав справу розглядати в його відсутності, позов визнав, однак вказав, що не має можливості сплатити судові витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви до суду. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання в жовтні 2013 року, майновий спір відсутній, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved