Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

У січні 2020 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача в якому просила суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді Ві Ей Груп" на її користь кошти сплачені за договором б/н від 11 вересня 2019 року в сумі 19000 грн. 00 коп., а також пеню в розмірі 17750 грн. 00 коп. Свій позов обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем було укладено Договір № 11-09 від 11.09.2019 року на виготовлення меблів. Відповідно до п. 1.1. Договору, відповідач взяв на себе зобов`язання виготовити та змонтувати меблі, а позивач (замовник за договором) взяла на себе зобов`язання прийняти товар та оплатити його. Відповідно до п. 2.1 Договору, стандартний термін виготовлення Товару складає від 30 днів. У п. 2.2 Договору зазначено, що фактична дата готовності виробу обговорюється із замовником індивідуально і залежить від завантаженості виробництва, побажань замовника, внесення додаткових угод, змін до Договору, наявності державних свят в період виробництва товару. Відповіднодо п. 2.3 Договору, за 3 дні до передбачуваної дати монтажу виконавець повідомляє замовника про готовність і уточнює дату та попередній час відвантаження Товару. Між позивачем та відповідачем було досягнуто усної домовленості, що товар буде готовий та змонтований за адресою монтажу виробу: [ADDRESS] , не пізніше кінця жовтня 2019 року. В п. 3.1 договору, зазначено, що вартість товару за даним Договором становить 25 000, 00 грн. Відповідно п. 3.2. договору, оплата вартості товару проводиться наступним чином: 80 % вартості товару, що становить 20 000, 00 грн. від загальної вартості Товару, позивач оплачує авансом в момент підписання цього договору (п. 3.2.1. Договору), а залишок за Договором, що складає 5000, 00 грн., позивач сплачує після монтажу та приймання Товару (п. 3.2.2. Договору). На виконання п. 3.2. Договору позивач передала відповідачеві в особі директора [PERSON] готівкою грошові кошти в розмірі 20 000, 00 грн. В п. 4.1 Договору, зазначено, що відповідач зобов`язаний передати позивачеві Товар належної якості та відповідної комплектації, згідно з специфікацією Проекту, у строк, зазначений у пункті 2.1 цього Договору - згідно домовленості сторін - не пізніше кінця жовтня 2019 року. Позивач зазначила, що відповідач зобов`язання взяті на себе за договором, не виконав та у вказаний строк не поставив товар та не змонтував його. У зв`язку з тим, що відповідач зобов`язався виготовити та змонтувати товар не пізніше кінця жовтня 2019 року, але свої зобов`язання не виконав, позивач відмовилася від договору та вимагала від позивача повернення їй збитків у розмірі 20 000, 00 грн. Відповідач на вказане погодився: [PERSON] - директор відповідача 03.12.2019 відшкодував позивачеві суму 1 000 грн. шляхом безготівкового перерахування на картку позивача. Стосовно решти грошових коштів - 19 000 грн., 05.12.2019 року [PERSON] написав позивачеві розписку про те, що зобов`язується повернути кошти в розмірі 19 000, 00 грн., що отримав авансом за виготовлення меблів по договору № 11-09 від 11.09.2019 року відпозивача до 10.12.2019 року включно, у зв`язку з невиконанням зобов`язань по виготовленню меблів. Позивач також посилається на п. 4.10 Договору, в якому зазначено, що у разі порушення відповідачем строку виконання своїх зобов`язань, передбачених пунктом 2 цього Договору з винивідповідача, позивач вправі стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 % відзагальної вартості недопоставлених елементів Товару за кожен деньпрострочки, починаючи з дати до моменту підписання акту приймання - передачі, але у будь-якому випадку не більше загальної вартостінедопоставлених елементів. Загальна вартість недопоставлених елементів складала 25 000, 00 грн., оскільки відповідачем не було поставлено та змонтовано жодної одиниці замовленого Товару. 1 % від вартості недопоставлених елементів складає: 25 000, 00 х 1 % = 250 грн. Позивач вказує, що між сторонами була домовленість про поставку та монтаж товару до кінця жовтня 2019 року. Отже, 01.11.2019 - перший день невиконання зобов`язання відповідачем. Станом на 03.01.2020 року період прострочки складає 71 день. Отже, сума пені за період прострочки 71 день складає: 250 х 71 = 17 750, 00 грн. Таким чином, внаслідок невиконання взятого на себе зобов`язання відповідач повинен відшкодувати позивачеві також сплатити пеню у розмірі 17 750, 00 грн. 16 січня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г., прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання по суті на 07 квітня 2020 року. 25 лютого 2020 року до суду подано відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні вимог позивача, при цьому посилається на те, що вимоги не відповідають фактичним обставинам справи. Так, відповідач не заперечує, що 11 вересня 2019 року між [PERSON] та відповідачем укладений договір за № 11-09 на виготовлення меблів, але вказує на те, що сторони жодним чином не узгоджували кінець жовтня 2019 року як дату закінчення робіт. Відповідач зазначив, що 02 грудня 2019 року за адресою [PERSON] були завезені певні матеріали (конструкції) для виконання договору. Виконання робіт постійно затягувалось саме з вини позивача, який неодноразово вносив зміни в проект замовлення, в тому числі і після завезення матеріалів. Позивач в односторонньому порядку відмовилася від виконання договору, перешкоджає у поверненні матеріалів, а тому відсутні підстави для стягнення неустойки. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, суду надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Будь якої заяви про поважність причин неявки до суду не подав. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини справи та виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку, про часткове задоволенні позовних вимог виходячи із наступного. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно із ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд встановив, що між [PERSON] та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Ді Ві Ей Груп" в особі [PERSON], укладений Договір № 11-09 від 11.09.2019 року на виготовлення меблів. (а.с.8-11) Відповідно до п. 1.1. Договору, відповідач взяв на себе зобов`язання виготовити та змонтувати меблі, а позивач (замовник за договором) взяла на себе зобов`язання прийняти товар та оплатити його. Відповідно до п. 2.1 Договору, стандартний термін виготовлення товару складає від 30 робочих днів. У п. 2.2 Договору зазначено, що фактична дата готовності виробу обговорюється із замовником індивідуально і залежить від завантаженості виробництва, побажань замовника, внесення додаткових угод, змін до Договору, наявності державних свят в період виробництва товару. Відповіднодо п. 2.3 Договору, за 3 дні до передбачуваної дати монтажу виконавець повідомляє замовника про готовність і уточнює дату та попередній час відвантаження Товару. Між позивачем та відповідачем було досягнуто усної домовленості, що товар буде готовий та змонтований за адресою монтажу виробу: [ADDRESS] , не пізніше кінця жовтня 2019 року. В п. 3.1 договору, зазначено, що вартість товару за даним Договором становить 25 000, 00 грн. Відповідно п. 3.2. договору, оплата вартості товару проводиться наступним чином: 80 % вартості товару, що становить 20 000, 00 грн. від загальної вартості Товару, позивач оплачує авансом в момент підписання цього договору (п. 3.2.1. Договору), а залишок за Договором, що складає 5000, 00 грн., позивач сплачує після монтажу та приймання Товару (п. 3.2.2. Договору). На виконання п. 3.2. Договору позивач передала відповідачеві в особі директора [PERSON] готівкою грошові кошти в розмірі 20 000, 00 грн. В п. 4.1 Договору, зазначено, що відповідач зобов`язаний передати позивачеві Товар належної якості та відповідної комплектації, згідно з специфікацією Проекту, у строк, зазначений у пункті 2.1 цього Договору. Як вбачається із квитанції Приватбанку від 03 грудня 2019 року на картковий рахунок [PERSON] надійшли грошові кошти від [PERSON] в розмірі 1000 грн. (а.с. 13) 05 грудня 2019 року, [PERSON] написав позивачеві розписку про те, що зобов`язується повернути кошти в розмірі 19 000, 00 грн., що отримав авансом за виготовлення меблів по договору № 11-09 від 11.09.2019 року відпозивача, до 10.12.2019 року включно, у зв`язку з невиконанням зобов`язань по виготовленню меблів. (а.с. 12) Таким чином поверненню позивачу підлягає сума в розмірі 19000 грн. та стягненню її із відповідача, оскільки вказане підтверджено належними доказами, та не спростовано відповідачем. В п. 4.10 Договору, зазначено, що у разі порушення відповідачем строку виконання своїх зобов`язань, передбачених пунктом 2 цього Договору з винивідповідача, позивач вправі стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 % відзагальної вартості недопоставлених елементів Товару за кожен деньпрострочки, починаючи з дати до моменту підписання акту приймання - передачі, але у будь-якому випадку не більше загальної вартостінедопоставлених елементів. В судовому засіданні судом встановлено, про що зазначила і позивач, що 02 грудня 2019 року за адресою виконання умов договору були завезені частково каркас від тумби, тому вартість недопоставлених елементів відповідно до додатку № 1до договору складає 2700+15000= 17700 грн. 1 % від вартості недопоставлених елементів складає: 17700, 00 х 1 % = 177 грн. Суд перевіривши наведені позивачем розрахунки частково з ними погоджується виходячи із того, що за період з 01 листопада 2019 року по 03 січня 2020 року період прострочки складає не 71 день, а 64 дні, а тому сума пені за період прострочки 64 дні складає: 177 х 64 = 11328 грн. Таким чином, внаслідок невиконання взятого на себе зобов`язання відповідач повинен відшкодувати позивачеві та сплатити пеню у розмірі 11328 грн. 00 коп. Відповідно ст. 141 ЦПК України із відповідач на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial