Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

представник позивача Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування звернувся до суду з позовом, в якому просить відібрати дитину [PERSON] [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Стягнути із [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Передати [PERSON] [INFO] , органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації для влаштування його під сімейну форму опіки. В обґрунтування позову покликається на те, що у відділі "Служба у справах дітей" перебуває дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах, [PERSON] , [INFO] , згідно наказу начальника управління "Служба у справах дітей" ДГП ЛМР від 07.02.2020 №40, як дитина, яка зазнала фізичного насильства. Неповнолітній проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] без реєстрації, однак зареєстровані у [ADDRESS] . Неповнолітній [PERSON] неодноразово самовільно покидав місце проживання, вчинив кримінальне правопорушення, жебракував, що стало причиною неодноразових профілактичних бесід працівників відділу та відділу соціальної роботи з матір`ю та самим неповнолітнім, надавалось відповідні консультації, однак мати відмовилася від послуг фахівців щодо покращення свого виховного потенціалу та налагодження сімейних стосунків і на даний час відмовляється від сина, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно сина. Ухвалою від 16 вересня 2020 прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. В підготовчому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити. Відповідачка позовні вимоги у підготовчому судовому засіданні визнала, просила позовну заяву задовольнити. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №573 [PERSON] та син [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 03.02.2020, неповнолітній повідомив, що вдома мати вчиняє насильницькі дії щодо нього. Відповідно до заяв [PERSON] від 09.07.2020 та від 26.09.2020, така не заперечує щодо відібрання сина, без позбавлення її батьківських прав. Відповідно до листа Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 29.07.2020 вказано, що відомість про батька дитини [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). З висновку органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації від 31.07.2020 №19 вбачається, що рекомендовано відібрати дитину від матері без позбавлення її батьківських прав. Відповідно до положень ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст.150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.1 ст.170 СК України, закріплено загальні положення про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Так, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України. А саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Таким чином, в підготовчому судовому засіданні встановлено, що відповідач позов визнала, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, її утриманню, неспроможна забезпечити необхідні умови для нормального життя та розвитку. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні та обґрунтовані докази на підтвердження того, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, у зв`язку із наведеним позов в частині відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав підлягає до задоволення. Відповідно до ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів. Згідно вимог статей 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що відібрання дитини від матері не позбавляє її обов`язку утримувати сина, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.08.2020 і до досягнення сином повноліття. Згідно із положеннями ч.1 ст.170 СК України у разі постановлення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав дитина передається органові опіки та піклування для влаштування його під сімейну форму опіки. Питання судових витрат вирішити відповідно ст.ст.141, 142 ЦПК України. На підставі ст.ст.150, 164, 166, 170, 181-182, 191 СК України та

Outcome: approved