Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

01 вересня 2020 року [PERSON] звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, мотивуючи свої вимоги наступним. У позовній заяві зазначено, що позивач уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує державну допомогу, проте цих коштів вкрай не вистачає. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Однак, відповідач ухиляється від вказаного обов`язку по утриманню дружини, матеріальної допомоги не надає, не приймає участі у забезпеченні потреб дружини та дитини, хоча має таку можливість. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини, у розмірі 1/4 частини від його доходу до досягнення дитиною трьох років. 22 вересня 2020 року на підставі ухвали суду з метою виконання вимог частини 1 статті 189 Цивільного процесуального кодексу України розпочато підготовче провадження у справі, розгляд якої здійснюється у загальному порядку. 29 жовтня 2020 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву, в якій просила здійснити розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, його представник - адвокат Мотрук Р.В. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, та просить визначити до стягнення аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 1800 грн, або у розмірі 1/6 частини від заробітку доходу відповідача, оскільки з відповідача на підставі судового наказу вже стягуються аліменти на утримання спільної дитини сторін - [PERSON] , а також, у зв`язку з карантинними обмеженнями, доходи відповідача значно зменшились. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15 та від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17. Оцінивши надані по справі докази, судом встановлено, що між сторонами по справі 31.07.2015 було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 11). Разом із тим, як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, від шлюбу сторони мають сина, [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №747 (а.с. 12). Дитина проживає разом з позивачем по справі та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи. (а.с. 7, 8) У позові зазначено та не спростовано відповідачем, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує державну допомогу, не працює, не має прибутку, оскільки доглядає дитину, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, тоді як відповідач є працездатною особою, фізично здоровий, працює фізичною особою-підприємцем, тому має можливість надавати матеріальну допомогу. Також, судом встановлено, що на підставі судового наказу від 25.09.2020 по справі №216/5057/20 з відповідача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визначає аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 01 вересня 2020 року. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дружини за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial