Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Представник позивача ПП МПК «Альфа», адвокат Тарновецький В.І., звернувся в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: [PERSON] , Кіцманський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ТзОВ «Альтан Груп», ДП «Сетам», про витребування майна з чужого незаконного володіння, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.09.2002 року між МКП «Альфа», як покупцем, та ВАТ «Кіцманське АТП 17739», як продавцем, було укладено договір купівлі-продажу №001 згідно якого покупець МКП «Альфа» набув у власність автозаправочну станцію, що знаходиться по [ADDRESS] . 17.09.2002 року право власності на вищевказану АЗС було зареєстровано у Кіцманському районному бюро технічної інвентаризації за МКП «Альфа», з 08.05.2011 року зареєстроване в електронному реєстрі прав на нерухоме майно. Зазначає, що рішенням Господарського суду Чернівецької області від 10.04.2012 року по справі №5027/144/2012, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.08.2012 року, стягнуто з МКП «Альфа» на користь ТОВ «Альтан-Груп» борг в розмірі 308699,70 грн., 3% річних в сумі 3423,09 грн., інфляційних втрат в розмірі 1723,74 грн., штраф в сумі 1000 грн., а також 6731,93 грн. судового збору. 05.11.2015 року у ході виконавчого провадження по виконанню вищевказаного рішення суду (наказу) відбулись електронні торги з продажу належного позивачу нерухомого майна, а саме: будівель та споруд автозаправочної станції, що складаються із цегляної будівлі операторської, загальною площею 48,10 кв. м., склад літ. Б, що складається із механічних ємностей (1 ємність - 16 куб.м., 2 ємність - 25 куб.м., 2 ємності ю 25 куб.м., 2 масляні колонки, 2 ємності до масла по 10 куб.м.); вбиральня літ.Б; асфальтована площадка (замощення) №1, зливна ємність №2, об`ємом 12 куб.м., яка знаходиться по [ADDRESS] (лот № .469). Вказує, що за результатами проведення електронних торгів переможцю електронних торгів [PERSON] було видано акт державного виконавця про реалізацію майна від 17.11.2015 року на підставі якого приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області Олексюк С.В. було видано Свідоцтво про право власності на реалізоване майно (будівлі і споруди автозаправочної станції, що знаходяться в [ADDRESS] , вартістю 772105, 50 грн.) покупцю [PERSON] . Також зазначає, що не погодившись із проведеними електронними торгами, внаслідок яких було реалізовано майно позивача, МКП «Альфа» звернулось до господарського суду Чернівецької області із позовною заявою про визнання вищезгаданих електронних торгів недійсними. Рішенням господарського суду Чернівецької області по справі №926/1845/15 від 24.12.2015 року, залишеним без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.2016 року та Вищого господарського суду України від 08.12.2016 року, вищезгадані електронні торги та акт державного виконавця про реалізацію майна було визнано недійсними. Вище вказаними рішеннями судів всіх трьох інстанцій, які набрали законної сили, встановлено незаконність проведення електронних торгів з продажу спірного майна, а також складення акту за результатами даних торгів. Також вказує, що після визнання електронних торгів недійсними, МКП «Альфа» у 2017 році звернулось до Кіцманського районного суду з позовом [PERSON] про застосування наслідків недійсності правочину, однак у зв`язку із смертю керівника МКП «Альфа», [PERSON] , який був також засновником позивача (якому належало більше 99% статутного капіталу МКП «Альфа») Кіцманський районний суд за клопотанням представника [PERSON] залишив позовну заяву без розгляду з підстав саме припинення представництва за довіреністю у зв`язку із смертю особи, яка її видала. 27.05.2019 року, після оформлення спадщини, прийняття спадкоємця до складу учасників МКП «Альфа», обрання нового керівника підприємства, МКП «Альфа» подало для ведення державної реєстрації нову редакцію статуту, а також зміни про керівника юридичної особи. Зазначає, що [PERSON] , якому було відомо як про наявність рішення суду про визнання недійсними електронних торгів з реалізації спірного майна, так і про смерть керівника МКП «Альфа», 08.06.2019 року, дізнавшись про зміну керівника МКП «Альфа», уклав договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна із своєю дочкою [PERSON] , як покупцем, внаслідок чого право власності на спірну нерухомість перейшло до неї. На час укладення вказаного договору купівлі-продажу [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] - актовий запис про реєстрацію шлюбу №1574 від 15.09.2006 року, складений Чернівецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Чернівецькій області. Вважає, що спірне майно перебуває у незаконному володінні [PERSON] , а тому, враховуючи вище викладене, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі - витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] та [PERSON] спірне майно та стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати. В судовому засіданні представники позивача Тарновецький В. І. та Василатій О.О. підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, у відповіді на відзив та у письмових поясненнях. Представник відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] , адвокат Гладкий А.П., заперечував щодо задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що [PERSON] придбала спірне майно у добросовісного набувача [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу без будь-яких порушень чинного законодавства і не може бути позбавлена права володіння цим майном шляхом його витребування. В судове засідання 18.06.2020 року адвокат Гладкий А.П. не з`явився, однак скерував на електронну адресу суду заяву про відкладення судового засідання так як карантин продовжено до 31 липня 2020 року у зв`язку з поширення коронавірусу на всій території України. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час місце розгляду справу, що підтверджується оголошенням про його виклик як співвідповідача, яке міститься на офіційному сайті веб порталу Судова влада. Представник Кіцманського РВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Співак Р., в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце слухання справи, однак скерував до суду заяву у якій просив справу розглядати без його участі та вказав, що матеріали виконавчого провадження ВП 34006622 по примусовому виконанні наказу Господарського суду № 5027/144 від 27.04.2012 року про стягнення з МКП «Альфа» на користь ТОВ «Альтан Груп» боргу у сумі 339264 гривень 36 коп. знищено у заявку з закінченням трьохрічного терміну зберігання. Представник третьої особи ДП «Сетам» до суду не з`явився, однак подав письмові пояснення вказавши, що Державним підприємством «Сетам» було проведено електронні торги з реалізації будівель та споруд автозаправочної станції в м.Кіцмань за номером лоту № 102469 . Однак, оскільки рішенням Господарського cуду Чернівецької області від 24.12.2015 року у справі № 926/1845/15, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного Господарського суду від 20.09.2016 року та постановою Вищого спеціалізованого суду України від 08.12.2016 року, визнано недійсними торги з реалізації лоту № 102469 , то гарантійний внесок (винагорода організатора) вже повернуто переможцю торгів. Просив справу розглядати у його відсутності. Представник третьої особи ТзОВ «Альтан Груп» в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справу, що підтверджується оголошенням про виклик третьої особи, яке міститься на офіційному сайті веб порталу Судова влада. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи те, що всі учасники процесу були належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, а представник відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] , адвокат Гладкий А.П., у встановленому порядку подав відзив на позовну заяву та в судовому засіданні надавав пояснення, суд вважає, що його неявка в судове засідання 18.06.2020 року не може бути підставою для відкладення судового засідання, оскільки розгляд цієї справи тривалий, а дія карантину не перешкоджала йому скористатися правом участі в судовому засіданні в режимі відео конференції та/або за допомогою EasyCom, Zoom, Skype або у інший спосіб. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватне підприємтво МКП «Альфа» 19.12.2000 року здійснено державну реєстрацію юридичної особи (а.с.18). Відповідно до договору купівлі-продажу №001 від 10.09.2002 року та витягу з реєстру про право власності на нерухоме майно №515606 від 08.08.2003 року МКП «Альфа» являється власником АЗС, що складається із цегляної будівлі операторської, загальною площею 48,10 кв. м., складу ПММ літ. Б, з механічними ємностями (1 ємність - 16 куб.м., 2 ємність - 25 куб.м., 2 ємності ю 25 куб.м., 2 масляні колонки, 2 ємності до масла по 10 куб.м.); вбиральні літ.Б; асфальтованої площадка (замощення) №1, зливної ємності №2, об`ємом 12 куб.м., розташованої по [ADDRESS] (а.с.19-21). Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 10.04.2012 року в справі №5027/144/2012 стягнуто з МКП «Альфа» на користь ТОВ "Альтан-Груп" борг в розмірі 308699 гривень 70 коп., 3% річних в сумі 3423 грн. 09 коп., інфляційних втрат в розмірі 1723,74 грн., штраф в сумі 1000 грн., а також 6731 гривень 93 коп. судового збору (а.с.22-23). Згідно додаткового рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.04.2012 року, по справі 5027/144/2012, стягнуто з МКП «Альфа» на користь ТОВ "Альтан-Груп" пеню в розмірі 17658 гривень 90 коп.(а.с.24). Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.08.2012 року, рішення Господарського суду Чернівецької області від 10.04.2012 року, залишено без змін, а апеляційну скаргу МКП «Альфа» залишено без задоволення.(а.с.25-26). Відповідно до свідоцтва від 30.11.2015 року [PERSON] являється власником АЗС, що складаються із цегляної будівлі операторської, загальною площею 48,10 кв. м., складу літ. Б, що складається із механічних ємностей (1 ємність - 16 куб.м., 2 ємність - 25 куб.м., 2 ємності ю 25 куб.м., 2 масляні колонки, 2 ємності до масла по 10 куб.м.); вбиральні літ.Б; асфальтованої площадки (замощення) №1, зливної ємності №2, об`ємом 12 куб.м., розташованої по [ADDRESS] (а.с.31). Встановлено, що рішенням Господарського суду Чернівецької області від 24.12.2015 року, ухваленого в справі №926/1845/15, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.2016 року, визнано недійсними електронні торги оформлені протоколом № 127046 від 05.11.2015 року та визнано недійсним акт державного виконавця про реалізацію майна від 17.11.2015 року (а.с.32-39). Відповідно до постанови Вищого господарського суду від 08.12.2016 року, касаційну скаргу ДП «Сетам» залишено без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.2016 року без змін (а.с.40-42). Крім того встановлено, що МКП «Альфа» у жовтні 2017 року зверталося до суду з цивільним позовом про скасування свідоцтва та витребування майна з чужого незаконного володіння. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17.10.2017 року, з врахуванням ст. 248 ЦК України та на підставі п.2.ч.1 ст.207 ЦПК України, позовну заяву МКП «Альфа» про скасування свідоцтва та витребування майна з чужого незаконного володіння, залишено без розгляду (а.с.43). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 174033082 від 16.07.2019 року та №1880754928 від 12.09.2019 року власником АЗС, яка складається із цегляної будівлі операторської, загальною площею 48,10 кв. м., склад літ. Б, що складається із механічних ємностей (1 ємність - 16 куб.м., 2 ємність - 25 куб.м., 2 ємності ю 25 куб.м., 2 масляні колонки, 2 ємності до масла по 10 куб.м.); вбиральня літ.Б; асфальтована площадка (замощення) №1, зливна ємність №2, об`ємом 12 куб.м., розташованої по [ADDRESS] , являється [PERSON] згідно договору купівлі-продажу №2964 від 08.06.2019 року, попередній власник - «Альфа» мале колективне підприємство на підставі договору купівлі-продажу №001 від 10.09.2002 року (а.с.47-53). Згідно Актового запису про народження №3701 від 25 листопада 1986 року батьками [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Актового запису про шлюб №1574 від 15 вересня 2006 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Отже, оскільки спірне нерухоме майно придбано [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №2964 від 08.06.2019 року, укладеного з [PERSON] , який є її близьким родичем - батьком, то вона знала чи могла знати про визнання торгів вказаного майна недійсними. Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 5 ст. 124, п. 9 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. До основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Як передбачено частинами першою-третьою статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Аналіз вказаної норми та зміст позовних вимог за даним позовом свідчить про те, що даний позов відноситься до віндикаційних позовів (витребування майна з чужого незаконного володіння). Віндикаційним позовом захищаються права власності в цілому, оскільки він пред`являється в тих випадках, коли порушені права володіння, користування та розпорядження одночасно. Однак право власності за власником зберігається, тому що може бути підтвердженим правовстановлюючими документами, або іншими письмовими доказами. Позивачем за віндикаційним позовом є неволодіючий власник. Відповідачем за віндикаційним позовом виступає незаконний володілець майна, який може і не знати про неправомірність і незаконність свого володіння та утримання такого майна. Незаконним володільцем визнається така особа, яка здійснює володіння майном без належних правових підстав. Предметом доказування у справах за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та інше. Підставою віндикаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна із чужого незаконного володіння, зокрема факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, знаходження його в натурі у відповідача, які і становлять предмет доказування. Аналіз статті 387 Цивільного кодексу України свідчить про те, що віндикаційний позов ґрунтується передусім на тому, що право власності на річ є абсолютним і слідує за річчю, зберігаючись навіть у випадку незаконного вибуття з володіння власника та в період перебування в незаконному володінні іншої особи. Тому віндикаційна вимога може бути заявлена щодо витребування лише індивідуально-визначеної речі. Таким чином, звертаючись з даним позовом, позивач має надати докази на підтвердження права власності на спірне майно, має довести індивідуальні ознаки майна, що витребовується, наявність майна у незаконному володінні відповідача, а також відсутність в останнього правових підстав для володіння цим майном. За даним позовом позивач просить витребувати з чужого незаконного володіння відповідачів [PERSON] та [PERSON] будівлі та споруди автозаправочної станції, що складаються із цегляної будівлі операторської, загальною площею 48,10 кв. м., склад літ. Б, що складається із механічних ємностей (1 ємність - 16 куб.м., 2 ємність - 25 куб.м., 2 ємності ю 25 куб.м., 2 масляні колонки, 2 ємності до масла по 10 куб.м.); вбиральня літ.Б; асфальтована площадка (замощення) №1, зливна ємність №2, об`ємом 12 куб.м., які знаходяться по [ADDRESS] , право власності на які перейшло до [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу укладеного з [PERSON] , переможцем електронних торгів з продажу вказаного нерухомого майна. Тобто витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і таке майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Відповідно до положень ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Пунктами 23, 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що відповідно до статті 387 ЦК України та частини 3 статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Під час розгляду такого позову відповідач, згідно зі статтею 388 ЦК України, має право заперечити проти позову про витребування майна з його володіння шляхом подання доказів відплатного придбання ним цього майна в особи, яка не мала права його відчужувати, про що він не знав і не міг знати (добросовісний набувач). Згідно пункту 30 вказаної постанови Пленуму ВССУ застосовуючи положення частини другої статті 388 ЦК про те, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд повинен мати на увазі, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті публічних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недійсними, оскільки відповідно до частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача. З правової позиції Верховного Суду України, висловленої у Постанові від 17.12.2014 року по справі №6-140цс14, слідує, що за положеннями статей 330, 387, 388 ЦК України власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 зазначено, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням, що передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, оскільки судом встановлено, що спірне нерухоме майно, а саме будівлі та споруди автозаправочної станції, що знаходяться по [ADDRESS] , у ході виконавчого провадження по виконанню рішення господарського суду Чернівецької області від 10.04.2012 року, залишеного без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду від 28.08.2012 року, було предметом продажу електронних торгів, які за рішенням господарського суду Чернівецької області від 24.12.2015 року, залишеним без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.2016 року та Вищого господарського суду України від 08.12.2016 року, визнано недійсними, суд вважає позовні вимоги ПП МКП «Альфа» обґрунтованими та такими, що слід задовольнити. У відповідності до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 16, 317, 319, 321, 387, 388 ЦК України,

Outcome: approved