Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

01 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON], у якій просить ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 08 вересня 1984 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 229. Свої вимоги обґрунтував тим, що з січня 2009 року подружніх відносин вони не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин різності характерів. Маючи різні погляди на життєві стосунки, на їх формування, вони з відповідачем не могли знайти згоди. З цього приводу між ними постійно виникали непорозуміння. Все це призвело до встановлення таких внутрішніх сімейних відносин й такої обстановки домашнього побуту, при яких продовження сімейного життя стало неможливим. Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містяться заяви сторін, де [PERSON] та [PERSON] просять справу розглядати за їх відсутності. При цьому, позивач позовні вимоги підтримує і просить шлюб розірвати, а відповідач позов визнає, також зазначаючи на необхідності розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та [PERSON] З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 08 вересня 1984 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 229, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, який видано повторно (а.с.8). При цьому дошлюбне прізвище відповідача «Говоркова».\~\~\~\~\~ Позивач та відповідач неповнолітніх дітей не мають. Сторони тривалий час, а саме з січня 2009 року подружніх стосункві не підтримують, проживають окремо, і на даний час відновлювати відносини [PERSON] та [PERSON] не бажають. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на життєві стосунки, на їх формування, з приводу яких сторони не могли знайти згоди. Між сторонами постійно виникали непорозуміння. Все це призвело до встановлення таких внутрішніх сімейних відносин й такої обстановки домашнього побуту, при яких продовження сімейного життя стало неможливим. Весь період окремого проживання сторони не здійснювали спроб для відновлення стосунків та збереження шлюбу. Між ними втрачені взаєморозуміння один одного, почуття любові, на підставі яких повинні будуватися сімейні відносини. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. За таких обставин, позивач, як і відповідач, наполягають на розірванні шлюбу, вважають, що примирення між ними не можливе. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН\~10\~грудня\~1948\~ року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких\~обмежень\~за\~ознакою раси,\~національності або релігії одружуватися і засновувати\~ сім'ю.\~Вони\~ користуються\~ однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.4. ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач та відповідач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, від спільного життя неповнолітніх дітей сторони не мають, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а відтак позов необхідно задовольнити. При цьому, відповідач, яка змінила своє прізвище, у зв'язку із реєстрацією шлюбу, бажає у подальшому іменуватись прізвищем «Марчук» Позивач [PERSON] в позовній заяві просить судові витрати віднести за його рахунок.

Outcome: approved