Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог, просила: - визнати громадянина України [PERSON], [INFO], батьком [PERSON], [INFO], та внести відповідні зміни про батька до актового запису № 19 про її народження, складеного 24 травня 2007 року виконавчим комітетом Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області; - стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, з дня пред'явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що у травні 2006 року вона познайомилася із [PERSON], між ними склалися добрі стосунки, вони почали зустрічатися, у подальшому стали проживати разом за місцем проживання останнього за адресою: [ADDRESS]. У серпні 2006 року вона завагітніла від [PERSON] 29 жовтня 2006 року вони обвінчалися у храмі Різдва Богородиці у селі Гоголів Броварського району Київської області та відсвяткували весілля. У державному органі реєстрації актів цивільного стану шлюб вони не реєстрували. [INFO] року у них народилася дочка [PERSON]. З метою уникнення складнощів щодо реєстрації народження дитини, оформлення документів по виплаті допомоги при народженні, дитину вона народжувала за зареєстрованим місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS]. Оскільки шлюб між нею і відповідачем [PERSON] зареєстрованим не був, реєстрація народження дитини виконавчим комітетом Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області була проведена відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України, у зв'язку чим прізвище батька записано [PERSON], ім'я та по батькові відповідача [PERSON]. Про можливість подання ними як батьками спільної заяви їм не роз'яснили. Відповідач [PERSON], біологічний батько дитини, забирав її із новонародженою дочкою з пологового будинку, на хрестини дитини приїжджали рідні відповідача. Через два місяці після народження дочки [PERSON] вони втрьох знову переїхали проживати до відповідача у село Русанів Броварського району Київської області. [INFO] року у них народилася друга дитина - син [PERSON]. Для реєстрації народження сина вони, як мати і батько дитини, подали до виконавчого комітету Русанівської сільської ради Броварського району Київської області спільну заяву, тому батьком сина записаний відповідач [PERSON]. Усе життя вони проживають разом, хоча шлюб між ними не зареєстрований по даний час. Відповідач ставився до обох дітей як до своїх рідних, виховував та забезпечував їх усім необхідними. Останнім часом [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги двом дітям не надає, коштів на їх утримання у неї не вистачає, тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Відповідач [PERSON] є фізично здоровою і працездатною особою. Стягнення за виконавчими документами з нього не проводяться. Інших дітей він не має. Представник позивача [PERSON] у суді позов підтримав, просив суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] визнав повністю, про що надав суду відповідну заяву, у якій зазначав, що визнає себе батьком [PERSON], [INFO], згоден сплачувати на користь позивача аліменти на двох їхніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу). Третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Свалявського районного управління юстиції у Закарпатській області у суд не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], та відповідач [PERSON], [INFO], проживали із серпня 2006 року однією сім'єю як жінка і чоловік без шлюбу за зареєстрованим місцем проживання відповідача за адресою: [ADDRESS]. 29 жовтня 2006 року вони обвінчалися у храмі Різдва Богородиці у селі Гоголів Броварського району Київської області, про що свідчить копія свідоцтва про вінчання. Шлюб між ними в органі державної реєстрації актів цивільного стану не зареєстрований. За час спільного проживання сторін у них народилося двоє дітей: [INFO] року - дочка [PERSON], [INFO] року - син [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Актовий запис про її народження за № 19, складений 24 травня 2007 року виконкомом Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області. Реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, виданим 12 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київської області за № 00015363437. Із свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], видно, що його батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Актовий запис про народження дитини за № 01, зроблений 21 січня 2009 року виконкомом Русанівської сільської ради Броварського району Київської області. На даний час позивач [PERSON], відповідач [PERSON] та двоє їхніх малолітніх дітей: дочка [PERSON] і син [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] останнім часом матеріальної допомоги дітям добровільно не надає. У ч. 2 ст. 125 СК України встановлено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини чи рішенням суду. За змістом норми ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно із ч. ч. 2-4 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю дитини. Судом такий позов приймається, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. У ч. 1 ст. 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Реєстрація народження [PERSON], [INFO], проведена згідно із ч. 1 ст. 135 СК України, оскільки її батьки: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували, спільну заяву не подавали. За змістом ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву, у якій визнає себе батьком [PERSON], [INFO], та згоден сплачувати аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу). Визнання ним позову вимогам закону не суперечить. У ч. 1 ст. 134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] батьком [PERSON], [INFO], та внесення змін в актовий запис про народження дитини відомостей про батька знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом норми ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. У ч. 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Виходячи з наведеного вище, враховуючи, що відповідач [PERSON] останнім часом позивачу [PERSON] коштів на утримання двох їхніх малолітніх дітей не надає, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і в частині стягнення з відповідача аліментів на дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються. У ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи ставки судового збору, визначені у ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за вимоги про стягнення аліментів на дітей із відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно із приписами п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved