Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 11.01.2017 року в сумі 16017,36 грн. У позовній заяві зазначено, що відповідно до укладеного договору б/н від 11.01.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору, відповідач дала свою згоду, на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Позивач зобов'язалася слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, а в разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку повернути кредит (у тому числі суму простроченого кредиту та овердрафт), виплатити винагороду банку. Відповідно до п. 2.1.1.12.2 договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, визначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Згідно п.2.1.1.12.2.1 договору у разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом, клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту, згідно п.2.1.1.12.6.1 договору, на суму від 100 грн. клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Згідно п.2.1.1.7.6 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф розмірі 500.00 грн.+5% від суми позову. Умови договору позивачем по справі ПАТ КБ "Приватбанк" виконано повністю. Відповідач, в терміни, встановлені кредитним договором кошти не повертає, порушує зобов'язання щодо повернення чергових частин суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 02.03.2018 року має заборгованість у розмірі 16017,36 грн., яка складається з наступного: 7169,01 грн. - тіло кредиту, 1900,04 грн. - відсотки за користування кредитом, 5709,39 грн. - пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - фіксована частина, 738,92 грн. - процентна складова. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 11.01.2007 року у розмірі 16017,36 грн. та судові витрати у розмірі 1762 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю із підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідно до вимог, встановлених ст.43 ЦПК України участь у судових засіданнях - це право, а не обов'язок сторін по справі. Відповідач у судове засідання не прибув і про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом було встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.01.2017 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту позивач керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюються за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінній (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг додаються до позовної заяви. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору передбачено застосування пені (комісії) як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги про стягнення пені слід відмовити, оскільки одночасне застосування подвійної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення суперечить вимогам закону. На підставі викладеного, оцінивши та перевіривши в сукупності усі наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial