Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] предявила через суд позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини на час навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 27 квітня 1996 року до 22 листопада 2000 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який з 01 вересня 2012 року навчається на денному відділенні Дніпропетровського монтажного технікуму, проте відповідач матеріально перестав допомагати після досягнення сином повноліття, хоча таку можливість має, а у позивача відсутня можливість самотужки матеріально утримувати сина, тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання 30 червня 2016 році. Будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не зявилася, у поданій через канцелярію суду заяві позов підтримала, наполягаючи на його задоволенні з наведених у позовній заяві підстав, а також клопотала про проведення розгляду за її відсутності. Третя особа [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, у поданій через канцелярію суду заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності з ухваленням рішення про задоволення позову. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав та, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, свого представника до суду не направив, про розгляд справи в його відсутність не клопотав та про причини неявки не повідомив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно.. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи принцип диспозитивності за ст.11 ЦПК України та положення ч. 4 ст.174 ЦПК України, вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, проте таке право дитини припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання, що визначено ч.3 ст.199 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом РАГС виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська 04 лютого 1997 року, актовий запис №109 (а.с.4) та свідоцтвом про одруження від 02 червня 2001 року, виданим Відділом РАГС Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська з якого вбачається, що позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.7). Дитина сторін (третя особа у справі) проживає та зареєстрована разом з позивачем, про що свідчить довідка Житлово-будівельного кооперативу №267 про склад сім'ї позивача від 14 січня 2015 року №221 (а.с.5). Відповідно до даних довідки Дніпропетровського монтажного технікуму (код ЄДРПОУ 04760713, вул. Столярова, 8, м. Дніпропетровськ) від 16 січня 2015 року вих.№984 [PERSON] є студентом ІІІ курсу денної форми навчання з державним забезпеченням та проходить навчання з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2016 року (а.с.6). Доказів отримання стипендії та її розміру суду не надано та такі в матеріалах справи відсутні. Позивач працює на посаді диспетчер каналізації КП "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради та отримала дохід за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року в сумі 31761,32 грн., що вбачається з довідки про доходи позивача з місця роботи від 13 березня 2015 року №137 (а.с.13). Відповідач працює за трудовим договором в ПАТ "Укртелеком", має постійний заробіток, інших осіб на утриманні не має, знаходиться у працездатному віці. Оскільки судом зясовано, що відповідач з сином не проживає, регулярного утримання йому не надає, то належить визнати, що ним не виконується покладений на нього статтею 199 СК України обовязок. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує рівний обовязок обох батьків з утримання повнолітньої дитини під час навчання, а також вік дитини, її потяг до навчання, який має істотне значення, майновий стан матері, здатність батька до праці і його сімейний та майновий стан, визнання відповідачем позову у повному обсязі, та, відповідно, приходить до висновку у відповідності із ст. 183 СК України про присудження на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання з відповідача в розмірі ? частки його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня предявлення позову 02 березня 2015 року та до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2016 року, але не більш ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 81,88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved