Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

У липні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою, відповідно до якої прохав суд визнати за ним право власності право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (житловий будинок А1, сарай Б. погріб вхідний В, огорожа № 3, ворота № 4), що розташований за адресою - [ADDRESS] , в порядку правонаступництва після [PERSON] , який помер [INFO] . На обґрунтування позову позивачем зазначено, що він є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті Першою Полтавською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу. За життя його батькові було надано в безстрокове користування земельну ділянку загальною площею 960 кв.м.. цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] , однак не оформив своїх спадкових прав на будинок у передбаченому законом порядку. Позивач, маючи намір оформити право власності на вказаний будинок звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадкової справи. 04.07.2019 року державним нотаріусом Першою Полтавською державною нотаріальною конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на гараж було, про що винесено постанову. При цьому, відповідно до типового проекту житлового будинку [ADDRESS] та дозволу № 406 будівництву спірного будинку, відповідно до проекту був побудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Згідно довідки № 83 виданої Міським відділом комунального господарства, померлий [PERSON] являється індивідуальним будівельником вищевказаного житлового будинку. Згідно даних домової книги зареєстрованим місцем проживання батьків було [ADDRESS] , за вказаною адресою вони проживали до дня своєї смерті. Таким чином, позивач має перешкоди в оформленні права власності на спадкове майно, у зв`язку із тим, що вказаний об`єкт спадкового майна неможливо однозначно ідентифікувати, оскільки відсутній документ, який би підтверджував право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок. З метою захисту своїх спадкових прав позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 15.07.2021 року відкрито загальне позовне провадження з викликом всіх учасників справи. Відповідно до\~ст. 174 ЦПК України, відзив відповідача на позов, а також інших заяв по суті справи від учасників справи до суду не надходило. Ухвалою суду від 19.10.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Мілевська І.А. подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішення справи покладається на розсуд суду. Третя особа - Перша Полтавська державна нотаріальна контора у судове засідання не з`явилися. Представник третьої особи - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області подав заяву про розгляд справи без їх участі, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. Позивач [PERSON] є сином та єдиним спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] , після смерті якого 07.04.1988 року Першою Полтавською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за №143 на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] , є рідним сином померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно, від 19.01.1956 року та акту відводу садибної ділянки під індивідуальне житлове будівництво забудовнику від 13.12.1955 року вбачається, що померлому [PERSON] було надано в безстрокове користування земельну ділянку загальною площею 960 кв.м., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що відповідно до типового проекту житлового будинку [ADDRESS] , та дозволу № 406 будівництву спірного будинку, відповідно до проекту був побудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Згідно довідки № 83 виданої Міським відділом комунального господарства, померлий [PERSON] являється індивідуальним будівельником вищевказаного житлового будинку. Згідно домової книги, зареєстрованим місцем проживання батьків позивача було [ADDRESS] , за вказаною адресою вони проживали до дня своєї смерті. Так, відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 09.04.2019 року вбачається, що до спірного житлового будинку входить житловий будинок А1, сарай Б, погріб вхідний В, огорожа № 3, ворота № 4. Позивач, як спадкоємець після смерті батька, [PERSON] , звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадкової справи, для оформлення спадкових справ на вказаний будинок Однак, 04.07.2019 року державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори Троцькою О.А. винесено постанову про відмову у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки не можливо встановити склад спадкового майна. Із вказаної постанови нотаріуса вбачається, що у вчиненні вказаної нотаріальної дії було відмовлено, оскільки за життя спадкодавцем не оформлено право власності на вищевказаний житловий будинок. Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» висловив відповідні правові позиції, в тому числі і про те, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Статтею 1297 ЦК України\~встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного законодавства, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті\~1296,\~1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (cт. 1299\~ЦК). Таким чином, спадкові права позивача [PERSON] на вказаний житловий будинок, після смерті спадкодавця батька [PERSON] , підлягають захисту у судовому порядку. Згідно зі\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права. Відповідно до ч. 3\~ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідністю зі\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 5\~статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності з ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Позовні вимоги є законними, обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved