Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

01 серпня 2019 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В позовній заяві зазначає, що [INFO] в с.Стоянів Радехівського району Львівської області помер його родич [PERSON] (надалі - « Спадкодавець »), що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , видане 15 липня 1995 року Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області. Згідно з свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , видане повторно Бюро записів актового громадянського стану Радехівського району Львівської області 22 червня 1953 року, [PERSON] народився [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області від 22.11.2011 року № [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] . Батько - [PERSON] , мати- [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , видане повторно Бюро записів актового громадянського стану Радехівського району Львівської області 26 серпня 1981 року, [PERSON] народилася [INFO] . Батько - [PERSON] , мати- [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про зміну прізвища, імені, по батькові, серії [NUMBER] , виданого відділом запису актів громадянського стану Радехівської ради народних депутатів Львівської області 26 серпня 1981 року, [PERSON] зробила заміну по батькові на « [PERSON] ». Після чого в книзі реєстрації актів про зміну прізвища, імені, по батькові зроблений запис [PERSON] . З свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] від 06.02.1961 року видане Пониковицькою сільською радою Бродівського району Львівської області вбачається, що зареєстровано одруження між громадянином [PERSON] і громадянкою [PERSON] . Після реєстрації одруження присвоєно прізвища « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] видане Пониковицькою сільською радою Бродівського району Львівської області від 08.03.1965 року вбачається, що [PERSON] (позивач син племінниці) народився [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . [INFO] в с.Стоянів Радехівського району Львівської області помер дідо позивача [PERSON] який являється рідним братом «Спадкодавця», що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 20 листопада 1976 року Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області. Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України від 14.01.2019 року за № 056/40-m вбачається, що при дослідженні особового імені [PERSON] (свідоцтва про смерть, запис [PERSON] ) та [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON] , запис батько [PERSON] ; витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України, запис [PERSON] ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Після смерті Спадкодавця, окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ № 042046, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 18 вересня 1998 року за № 3032. З копії державного акта на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ № 042046 вбачається, що Спадкодавцю було передано у приватну власність земельна ділянка площею 3,2286 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 042046 вбачається, що Спадкодавцю було передано у приватну власність наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 2,3909 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,4884 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,3493 гектарів. Згідно Довідки № 2707 від 19.12.2018 року, виданої виконкомом Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області вбачається наступне: «що гр. [PERSON] , 1904 р.н., який помер [INFO] ) на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . На день його смерті разом з гр. [PERSON] , 1904 р.н. зареєстровані і проживали такі особи: [PERSON] , родич 1964р.н. Як вбачається з вище згаданої довідки позивач проживав із Спадкодавцем в тому числі і на день смерті [INFO] . Тобто, він є таким, що прийняв спадкове майно після смерті спадкодавця. Маючи намір оформити спадщину після смерті свого родича, він звернувся до Державної нотаріальної контори, однак нотаріусом було в усній формі відмовлено у оформленні спадщини у зв`язку з пропущеним терміном прийняття спадщини та невідповідності документа на землю до «Інструкції про порядок видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі». Відповідно до довідки відділу у Радехівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 19.04.2019 року №97-13-0.30-950/173-19 нормативно грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів по Львівській області визначається із розрахунку 22 809,79 грн.(рілля,перелоги) Радехівського району за 1 га. Звідси нормативно-грошова оцінка земельних ділянок належних спадкодавцю ( [PERSON] ) становить 22 809,76 грн. х 3,2286 га = 73 643,69 грн. Крім нього, спадкоємцем за законом до майна померлого є його мама, племінниця «Спадкодавця»- [PERSON] , яка не прийняла спадщини в нотаріальну контору вчасно не звернулася та не була зареєстрована за однією адресою із Спадкодавцем на день його смерті, та має намір в судовому порядку відмовитись від прийняття спадщини на вказані земельні ділянки. Інших осіб, які б претендували на майно, ні за законом ні за заповітом немає. Після смерті Спадкодавця, він фактично вступив у володіння спадщиною оскільки проживав з Спадкодавцем разом, і надалі продовжує користуватись та розпоряджається майном, а саме житлом, городом, садом, земельною ділянкою площею - 3,2286 га. Факт користування спадковим майном та спільного проживання із Спадкодавцем, підтверджує довідка Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області № 2707 від 19.12.2018 року. Просить ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за які належали Спадкодавцю відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 042046, а саме: земельну ділянку, загальною площею 2,3909 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,4884 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,3493 гектарів (а.с.4-6). Представник позивача в підготовчому судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила постановити рішення про задоволення вимог. Представник Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнають повністю (а.с.32). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався представник відповідача. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача на підтримку позовних вимог, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права. Суд встановив, що [INFO] в с.Стоянів Радехівського району Львівської області помер родич позивача [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , видане 15 липня 1995 року Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.8). Згідно з свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим повторно Бюро записів актового громадянського стану Радехівського району Львівської області 22 червня 1953 року, [PERSON] народився [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.9). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області від 22.03.2011 року № [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.10-10 зворот). Згідно з свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , видане повторно Бюро записів актового громадянського стану Радехівського району Львівської області 26 серпня 1981 року, [PERSON] народилася [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про зміну прізвища, імені, по батькові, серії [NUMBER] , виданого відділом запису актів громадянського стану Радехівської ради народних депутатів Львівської області 26 серпня 1981 року, [PERSON] зробила заміну по батькові на « [PERSON] ». Після чого в книзі реєстрації актів про зміну прізвища, імені, по батькові зроблений запис [PERSON] (а.с.13). З свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] від 06.02.1961 року видане Пониковицькою сільською радою Бродівського району Львівської області вбачається, що зареєстровано одруження між громадянином [PERSON] і громадянкою [PERSON] . Після реєстрації одруження присвоєно прізвища « [PERSON] » (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] видане Пониковицькою сільською радою Бродівського району Львівської області від 08.03.1965 року вбачається, що [PERSON] (позивач син племінниці) народився [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.16). [INFO] в с.Стоянів Радехівського району Львівської області помер дідо позивача [PERSON] який є рідним братом «Спадкодавця», що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 20 листопада 1976 року Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.15). Із експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України від 14.01.2019 року за № 056/40-m вбачається, що при дослідженні особового імені [PERSON] (свідоцтва про смерть, запис [PERSON] ) та [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON] , запис батько [PERSON] ; витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України, запис [PERSON] ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними (а.с.20). Після смерті Спадкодавця, окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ № 042046, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 18 вересня 1998 року за № 3032, з якого вбачається, що Спадкодавцю було передано у приватну власність земельна ділянка площею 3,2286 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.21-21 зворот). Згідно Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акта на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ № 042046 вбачається, що Спадкодавцю було передано у приватну власність наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 2,3909 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,4884 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,3493 гектарів (а.с.21). Згідно Довідки № 2707 від 19.12.2018 року, виданої виконкомом Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області вбачається, що гр. [PERSON] , 1904 р.н., який помер [INFO] ) на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . На день його смерті разом з гр. [PERSON] , 1904 р.н. були зареєстровані і проживали такі особи: [PERSON] , родич 1964р.н (а.с.22). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР). Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими, відповідно такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved