Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Представник позивача Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» - Темір І.К. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків за договором. В обґрунтування зазначеного позову зазначила, що 01.10.2015 року між Комунальним підприємством «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» (далі за тестом - КП «МТТУ») та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 61 на професійно-технічне навчання професії водій тролейбусу. За умовами вказаного договору, позивач взяв на себе зобов`язання здійснити професійну підготовку відповідача професії водій трамваю за свій рахунок, а відповідач зобов`язана після закінчення навчання відпрацювати на посаді водія трамваю не менше 3 років. Згідно наказу №101л від 30.03.2016 року [PERSON] було переведено водієм тролейбусу у депо №4 КП «МТТУ» після закінчення навчання та отримання посвідчення водія. Відповідно до п. 4.3 даного Договору №61 у разі звільнення за власним бажанням або переведення на іншу посаду протягом третього року після закінчення курсів, слухач курсів відшкодовує Підприємству витрати на навчання в розмірі 80% суми, передбаченої п.4.2 цього договору.\~ 10.07.2018 року відповідач подав на ім`я начальника КП «МТТУ» заяву про звільнення, на підставі якої наказом № 143л від 10.07.2018 року його було звільнено за згодою сторін. 11.07.2018 року між сторонами було укладено договір про реструктуризацію заборгованості № 371 за умовами якого позивач надав розстрочку у погашенні відповідачем витрат, які були понесені на її професійно-технічне навчання професії водій трамваю у сумі 6793,42 гривень, шляхом щомісячного внесення грошових коштів на розрахунковий рахунок КП «МТТУ» до 31.12.2018 року. Проте, в порушення умов договору № 371 від 11.07.2018 року відповідач не виконував в повній мірі взяті на себе зобов`язання, сплативши на користь КП «МТТУ» лише 1133 грн. та припинив відшкодування витрат повністю, у зв`язку з чим представник позивача просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь КП «МТТУ» Збитки за договором №61 від 01.10.2015 у сумі 5660,42 гривень, пеню у сумі 102,68 гривень, а також суму судового збору у розмірі 2 102,00 грн. Представник позивача КП "МТТУ" Темір І.К. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника КП "МТТУ", не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив, відповідач не надав. Ухвалою суду від 28.01.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час представник позивача не заперечував проти заочного вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. 30 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до керівництва КП «МТТУ» з заявою про зарахування його на курси підготовки водіїв тролейбусу із відривом від виробництва. Наказом від 01.10.2015 за № 480 «Про організацію учбових груп № 2, 3 та про внесення змін розміру погодинної оплати за проведення учбових занять», виданим КП «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» наказано учбовому центру організувати групи курсового професійно-технічного навчання професіям «Водій тролейбусу» 3 класу та «Водій трамвая» 3 класу, заняття в учбових групах розпочати 01.10.2015 року, до складу учбової групи зараховано [PERSON] 01 жовтня 2015 року між КП «МТТУ» (підприємство), з одного боку, та [PERSON] (слухач курсів), з іншого боку, було укладено договір № 61 на професійно-технічне навчання професії водій тролейбусу. Згідно із пп. 3.1.1., 3.1.3., 3.1.4. п. 3.1 вказаного Договору КП «МТТУ» зобов`язалося надати [PERSON] навчальні послуги на рівні державних стандартів освіти, видати відповідне свідоцтво державного зразка, а також після закінчення курсів та здачі екзамену у МРЕВ ДАІ забезпечити відповідачку роботою за спеціальністю водій тролейбуса. Згідно із п.п. 3.3.1, 3.3.5. п. 3.3 Договору відповідач [PERSON] зобов`язалася успішно пройти курс теоретичної підготовки, стажування, здати екзамени та заліки, згідно затвердженого навчального плану, а також в повному обсязі пройти виробниче навчання, а також після закінчення навчання відпрацювати за отриманою професією на підприємстві на посаді водія тролейбусу 3 роки. Крім того, відповідно до п. 4.1 Договору у випадку відрахування з курсів відповідачка зобов`язалася відшкодувати підприємству одноразово єдиним платежем у день відрахування суму, витрачену на навчання у відповідності зі кошторисом витрат на професійно-технічне навчання, у розмірі пропорційно часу навчання. Наказом від 30.03.2016 року № 101л «Про переведення на іншу роботу, допуску до самостійної роботи», виданим КП «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» наказано [PERSON] перевести водієм тролейбусу 3 класу в депо №4 з 30.03.2016 року, після закінчення курсів підготовки водіїв тролейбусу допустити до самостійної роботи на лінії водієм тролейбусу 3 класу. 05.07.2018 року відповідач [PERSON] звернувся до керівництва КП «МТТУ» із письмовою заявою про звільнення його з 10.07.2018 року за згодою сторін. Наказом КП «МТТУ» від 10 липня 2018 року № 143л «Про припинення трудового договору (контракту)» [PERSON] було звільнено з посади водій тролейбусу 3 класу за угодою сторін, підстава заява [PERSON] 10.07.2018 року відповідач [PERSON] звернувся до керівництва КП «МТТУ» з письмовою заявою, в якій зазначив, що погоджується та зобов`язується відшкодувати витрати, понесені на його навчання за професією водій тролейбусу в сумі 6793,42 грн. та просив позивача укласти з ним договір про реструктуризацію заборгованості на 6 місяців, починаючи з липня 2018 року. 07.08.2019 року між КП «МТТУ», з однієї сторони, та [PERSON] з іншої сторони, було укладено договір № 371 «Про реструктуризацію заборгованості» на суму 6793,42 грн. терміном на 6 місяців щомісячно рівними платежами по 1132,22 грн. до повного погашення заборгованості. Пунктом 5.1 Договору відповідач [PERSON] у випадку несвоєчасного внесення плати за договором зобов`язався сплатити пеню у розмірі 0,01% за кожний день прострочення, але не більше 100% загальної суми боргу. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на день звернення із позовом до суду загальний борг [PERSON] перед підприємством за фактично понесеними витратами на його навчання становить 5660,42 гривень. При цьому відповідачеві нарахована пеня за прострочення внесення платежів за договором у загальній сумі 102,68 гривень. Частина 1 ст.509 ЦК України наголошує, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином згідно до умов договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно із звичаями ділового обороту чи іншими вимогами, які звичайно ставляться. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (належне виконання). Пункт 4 ч.1 ст.611 ЦК України передбачає правові наслідки порушення зобов`язання, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.614 ЦК). Згідно зі ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] умови договору не виконав та не відшкодував витрати, які були понесені на його навчання, тому позов Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» про стягнення матеріальних збитків є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн., то у порядку передбаченому ст.141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved