overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

01.09.2017 року до суду із даною заявою звернулася [PERSON]. Просить суд: - знизити шлюбний вік для неповнолітньої [PERSON], [INFO], для реєстрації шлюбу; - надати неповнолітній [PERSON], [INFO], право на шлюб з [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала і надала суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві. В судовому засіданні заінтересована особа, [PERSON], заяву підтримав і повідомив, що заявниця є вагітною від нього, і він бажає зареєструвати із нею шлюб. Просить заяву [PERSON] задовольнити. В судовому засіданні заінтересовані особи, батьки заявниці, [PERSON] та [PERSON], заяву своєї доньки, [PERSON], підтримали і пояснили, що вони не заперечують проти того, щоби дочка взяла шлюб із [PERSON], від якого вагітна. В судове засідання заінтересована особа - представник виконавчого комітету Бітлянської сільської ради Турківського району Львівської не прибув, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином. Вислухавши заявницю, заінтересованих осіб, дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, із таких підстав. Заявниця [PERSON] досягла 16-річного віку, має бажання укласти шлюб, на даний час є вагітною, перешкод для укладення шлюбу немає, укладення шлюбу відповідає інтересам заявниці. Наведені вище обставини підтверджуються: довідкою поліклінічного відділення Турківської комунальної центральної районної лікарні № 227 від 20.07.2017 року про те, що [PERSON], [INFO], має вагітність 14-15 тижнів; паспортом [PERSON], серії [NUMBER], який виданий 21.01.2017 року Турківським РС ГУ ДМС України у Львівській області, із якого вбачається, що заявниця має повних 17 років; копією паспорта [PERSON], серії [NUMBER], який виданий 14.04.2010 року Турківським РВ ГУМВС України у Львівській області, із якого вбачається, що [PERSON] має 24 роки. Не довіряти даним доказам у суду підстав немає. В силу ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

01.09.2017 року заявник звернувся в суд із заявою, в якій просить встановити факт що має юридичне значення, а саме, що [PERSON], який помер 04.11.2016 року, є її чоловіком, з яким вона уклала шлюб 01.09.1979 року. Свою заяву заявник мотивує тим, що 04.11.2016 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. Померлий [PERSON] заповіт не залишив. Заявник прийняв спадщину за законом шляхом постійного проживання разом із померлим до дня його смерті. 22.07.2017 року заявник звернувся до Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, але державний нотаріус [PERSON] винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з розбіжністю у прізвищах у правовстановлюючих документах, тому і подано дану заву до суду. В судовове засідання заявник не з*явилася, направивши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Набутівська сільська рада, будучи належним чином повідомленою про час і місце слухання справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 1942500029063, в судове засідання свого представника не направила без пояснення причини. Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява підлягає до задоволення повністю. У судовому засіданні встановлено, що 04.11.2016 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-СР №288057, видане Драбівською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області 07.11.2016 року (а.с.8)), після смерті якого відкрилася спадщина. Померлий [PERSON] заповіт не залишив. Заявник прийняв спадщину за законом шляхом постійного проживання разом із померлим до дня його смерті, що підтверджується довідкою №899/02-31, виданою 22.07.2017 року державним нотаріусом [PERSON] Крім [PERSON] заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] ніхто не подавав (а.с.12). 22.07.2017 року постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину державним нотаріусом [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину тому, що в свідоцтві про одруження прізвище як спадкодавця так і спадкоємиці вказане «Бабяк» (а.с.11). У свідоцтві про народження серії І-УР №241037, виданому Нетеребською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області 24.08.1959 року (а.с.10), прізвище померлого записано «Бабяк», у свідоцтві про одруження серії ІІ-АБ № 722235, «Бабяк» (а.с.7), у свідоцтві про смерть «Бабяк». Відповідно до свідоцтва про одруження серії ІІ-АБ № 722235, виданого повторно Камянець-Подільським міським відділом ЗАГС Хмельницької області, /актовий запис №670/, [PERSON] та [PERSON] одружились, після реєстрації одруження присвоєно прізвища: чоловіку Бабяк, дружині Бабяк (а.с.7). Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином суд приходить до висновку, що даний факт родинних відносин підтверджено в судовому засіданні письмовими доказами, а тому даний факт підлягає встановленню. Судові витрати по справі, суд залишає за заявником відповідно до вимог ст.235 ч.7 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

01.09.2017 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла 18 березня 2017 року є його рідною тіткою по матері [PERSON]. В обгрунтування заяви посилається на відсутність документального підтвердження факту родинних відносин з тіткою, що створює йому перешкоди в оформленні права на спадщину. У судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив той факт, що [PERSON], яка померла 18.03.2017 року є рідною тіткою [PERSON] по матері [PERSON]. Заслухавши пояснення, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. 18 березня 2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (серія I-ЕЛ № 294075) (а.с. 3). З архівної довідки Державного архіву Чернігівської області від 23.05.2017 року № К-1567 вбачається, що у книзі реєстрації первинних актових записів про народження по Жовтневій сільській раді Коропського району Чернігівської області за 1929 рік є актовий запис № 33 від 25 березня 1929 року про народження [PERSON], місце проживання батьків с. Жовтневе, Коропського району, Чернігівської області. Батько: [PERSON] Данил., Мати: [PERSON]. З архівної довідки Державного архіву Чернігівської області вбачається, що книги реєстрації первинних актових записів про народження за 1919 рік по селу Жовтневе/Рождественське/ Коропського району Чернігівської області на зберігання до архіву не надходили. Архів не має можливості надати відомості про народження [PERSON], [INFO]. Згідно довідки виданої Рождественським старостинським округом Коропської селищної ради Коропського району, Чернігівської області № 1420 від 09.08.2017 року [PERSON], [INFO], яка померла 18 березня 2017 року та [PERSON], [INFO], яка померла 02.05.2006 року, були рідними сестрами по матері [PERSON] Здобуті судом в процесі розгляду справи докази повністю узгоджуються між собою, а тому факт родинних відносин заявника та його тітки [PERSON] вважається доведеним. Відсутність у заявника документального підтвердження родинних відносин з тіткою створює перешкоди в оформленні ним права на спадщину, що є підставою для захисту прав заявника у судовому порядку шляхом встановлення факту родинних відносин. На підставі вищевикладеного заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

01.09.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомо майна квартири [ADDRESS], зареєстрований на Одеській товарній біржі 13.02.1995 року за № 6555. При цьому позивач посилається на те, що, вказаний договір повністю виконано сторонами. Однак, у зв'язку із протиріччям правових норм, позивач змушений звернутись до суду. До судового засідання позивач [PERSON] не зявився, повідомлялася належним чином. Матеріали справи містять заяву представника [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не зявилися, повідомлялися належним чином, до суду надали заяви про визнання позову та просять справу розглядати за їхньої відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до розяснень абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, враховуючи визнання відповідачами [PERSON] та [PERSON] позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, та приймаючи до уваги розяснення абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

01.09.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] При цьому позивач посилаються на те, що вона є власником квартири [ADDRESS], у якій зареєстрований, але тривалий час не проживає відповідач. Факт реєстрації відповідача призводить до порушення прав позивача як власника майна, у зв'язку із чим позивач змушена звернутись до суду. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву представника позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином, у відповідності зі ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Вказана обставина підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 27.05.2008 року /а.с. 5-6/. Згідно довідки /витяг з будинкової книги про склад сім'ї та реєстрації/ № 57 від 08.08.2017 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] /а.с. 8/. З акту, складеного 08.08.2017 року жителями будинку [ADDRESS], вбачається, що [PERSON], [INFO], з вересня 2009 року по теперішній час не проживає у [ADDRESS], особисті речі у квартирі відсутні /а.с. 7/. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

01.09.2017 року позивач звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому Шосткинським міським ВДРАЦс Головного територіального управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 73 шлюбі з відповідачем з 28.04.2012 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сімї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] [INFO]. Спір про майно відсутній. Отже, вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Термін на примирення не потрібен. В судове засідання сторони не зявились. До суду від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, в свою чергу представник позивача [PERSON] на позовних вимогах наполягає, просить розірвати шлюб, відповідач не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про одруження 28.04.2012 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с.5). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

01.09.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 13.06.2015 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з квітня 2015 року у зв'язку з тим, що різні погляди на життя, несумісність характерів . Вважає, що подальше сімейне життя не можливе, спору про розділ майна немає. Позивач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність,\~ наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, де зазначено, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 371442 виданого 13.06.2015 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Захарова) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.06.2015 року, актовий запис № 373. Згідно свідоцтва про народження серії І-НО № 686969 виданого 30.06.2015 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сімї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому шлюб підлягає розірванню.\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

01.09.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 12.09.2001 року, від якого мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 12.09.2001 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

01.09.2017 року позивач звернувся із позовом, в якому просив визнати відповідача такою, що втратила право на користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач являється наймачем квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі 13.09.1990 року були зареєстровані позивач та його колишня дружина відповідачка, яка в 2008 році забрала свої речі та залишила квартиру і таким чином більше шести місяців без поважних причин не проживає в квартирі, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву в якій позов підтримав та просив його задовольнити, справу розглядати у його відсутність, згоден на заочний розгляд справи. Відповідач, належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання повторно не зявилась, заперечень по суті позову та відповідних доказів не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копій паспортів сторін видно, що вони 13.09.1990 року були зареєстровані в [INFO]. Із копії рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.10.2013 року видно, що шлюб між сторонами, який був зареєстрований 09.12.1989 року розірвано. Із акту про не проживання в квартирі від 23.10.2017 року затвердженого директором КП «Затишок» видно що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], але не проживає протягом шести років. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст.. 71 ч.ч.1, 2 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців , цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Ст.. 72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі викладеного, враховуючи відсутність заперечень та відповідних доказів відповідача по суті позову, суд знаходить доведеним те, що відповідачка понад шість місяців відсутня в спірному житлі без поважних причин, а тому вважає що позов доведений і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

01.09.2017 року позивач звернулася до Шосткинського міськрайонного суду з вищевказаним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивується тим, що відповідач є батьком дитини, яка мешкає разом із своєю матірю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, аліментів нікому не платить, є працездатною особою, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої доньки. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач надав суду заяву, в якій позов підтримує, просить справу розглянути без її участі, проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався. На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши подані докази, судом встановлено, що відповідач є батьком дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини за а.з. № 418 від 22.08.2006 р. (а.с. 6), згідно довідки з місця проживання від 04.08.2017 р (а.с. 7) вбачається, що малолітня дитина проживає разом з матірю - позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини згідно ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є батьком дитини, дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні, для забезпечення належного рівня життя дитині необхідна матеріальна допомога, отже враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved