Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») звернувся із зазначеним позовом та просив звернути стягнення на предмет іпотеки - трьохкімнатну квартиру загальною площею 60,7 кв.м, житловою площею 37,2 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить відповідачці на праві власності в рахунок погашення боргу за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 29.03.2007 року в сумі 59 000,00 дол.США, шляхом продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.215). Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.222,223), причини неявки не повідомили, будь яких заяв не надходило, відзив на позов не подавали. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином (а.с.224), причини неявки не повідомила, будь яких заяв не надходило. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України про що не заперечував представник позивача (а.с. 215). Судове рішення ухвалено за відсутності учасників справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником якого є - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - Банк) та [PERSON] (ділі - Позичальник) 29.03.2007р., було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф070223П з урахуванням Додаткової угоди №1 від 14.12.2007 року, Додаткової угоди №2 від 20.10.2010 року, Договору про внесення змін №4 від 29.05.2015р. (далі - Договір кредиту-1) відповідно до якого Позивач надає Позичальнику кредит в сумі 353 756,27грн. та 752 700,23 грн. з порядком повернення кредиту, передбаченим Статтею 1 Договору кредиту-1 зі сплатою 13.00 % річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту-1 до 28 жовтня 2038 року або достроково у випадках, передбачених Договором кредиту-1 (а.с.18). Також, 29 березня 2007 року Позивач та [PERSON] уклали Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф070224П, з урахуванням Додаткової угоди №1 від 14.12.2007 року, Додаткової угоди №2 від 20.10.2010 року, Договору про внесення змін №4 від 29.05.2015р. (далі - Договір кредиту-2), відповідно до якого Позивач надав [PERSON] кредит в сумі 1 105 507,04 грн. та 519 569,46 грн., з порядком повернення кредиту, передбаченим Статтею 1 Договору кредиту-2 зі сплатою 13.00 % річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту-2 до 28 травня 2055 року або достроково у випадках, передбачених Договором кредиту-2 (а.с.36). Крім того, 30.03.2007р., в якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредиту-2 [PERSON] , [PERSON] та Банк уклали Договір поруки №02-23-Ф070224П-557, з урахування Додаткової угоди №1 від 14.12.2007 року, Додаткової угоди №2 від 20.10.2010 року (далі - Договір поруки), відповідно до якого Відповідач зобов`язався перед Позивачем повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов`язань за Договором кредиту-1 (а.с.51). Позивач свої зобов`язання за Договром кредиту -1 та Договором кредиту-2 виконав, що підтверджується заявами на видачу готівки № 114-1 від 03.04.2007р., № 111-1 від 03.04.2007р., № 111 від 04.04.2007р., № 118від 13.04.2007р., № 111 від 15.05.2007р., № 03 від 17.12.2007р. (а.с. 55-59). Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст.1048 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний планувати відсотки від суми займу щомісячно до дня повернення позики, при відсутності іншої домовленості. Позичальник свої зобов`язання за Договором кредиту -1 не виконує, у зв`язку з чим станом на 04.04.2016 року заборгованість за кредитом складає 375 862,63 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 348 720,59 грн., заборгованість за відсотками - 23 799,51 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 747,80 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 2 277,60 грн., інфляційні втрати за кредитом - 78,74 грн., інфляційні втрати за відсотками - 238,40 грн. та 603 632,25 грн. в тому числі: заборгованість за кредитом - 582 305,93 грн., заборгованість за відсотками - 20 526,28 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 769,41 грн., інфляційні втрати за відсотками - 30,62 грн. Третя особа [PERSON] , також свої зобов`язання за Договором кредиту -2 не виконує, у зв`язку з чим станом на 04.04.2016 року заборгованість за кредитом складає 886 567,66 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 855 245,24 грн., заборгованість за відсотками - 30 147,39 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 1 130,05 грн., інфляційні втрати за відсотками - 44,98 грн. та 554 833,34 грн. в тому числі: заборгованість за кредитом - 515 239,70 грн., заборгованість за відсотками - 35 165,29 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 642,97 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 3 365,40 грн., інфляційні втрати за кредитом - 67,70 грн., інфляційні втрати за відсотками - 352,28 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним довором застосовуються положення параграфа 1 цієї Глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. Згідно із п.п. 3.3.7, 3.3.9. Договору кредиту-1 та Договору кредиту-2 Відповідач і Третя особа зобов`язався своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами та можливими штрафними санкціями. У відповідності до п. 3.3.5. Договору кредиту-1 та Договору кредиту-2, Відповідач і Третя особа зобов`язався суворо дотримуватись положень Договору кредиту-1 та Договору кредиту-2. Відповідно до п. 4.5. Договору кредиту-1 та Договору кредиту-2 у разі невиконання (неналежного виконання) Відповідачем та Третьою особою своїх зобов`язань за Договором кредиту-1 та Договором кредиту-2 протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Відповідач та Третя особа зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит та повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нарахованими штрафними санкціями (штраф, пеню). У разі прострочення Відповідачем та Третьою особою строків повернення Кредиту та сплати процентів, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочки Відповідач та Третя особа сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (п. 4. Договору кредиту-1 та Договору кредиту-2). Також, відповідно до п.4.1. ст. 4 іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобов`язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки. Відповідно до п.4.2. ст. 4 Іпотечного договору, у разі порушення Іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.4.5. ст. 4 Іпотечного договору, Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів: п.4.5.1 на підставі рішення суду. Відповідно до п.4.6. Іпотечного договору, у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду. Відповідно до п. 4.6.2. вищезазначеного договору передбачений один зі способів реалізації іпотечного майна, а саме: шляхом продажу предмета на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження. В забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредиту-1 та Договором кредиту-2, Позивач та Відповідач 02.04.2007р. уклали відповідно Іпотечний договір №02-23- Ф070223П-555 (а.с.14), з урахуванням Додаткового договору №1 від 14.12.2007 року, Додаткового договору №2 від 21.10.2010 року (далі Іпотечний договір-1) та Іпотечний договір №02-23- Ф070224П-556 (а.с.32), з урахуванням Додаткового договору №1 від 14.12.2007 року, Додаткового договору №2 від 21.10.2010 року (далі Іпотечний договір-2), відповідно до умов яких, Відповідач надав Позивачеві в іпотеку нерухоме майно, а саме: трьохкімнатну квартиру N [ADDRESS] , яка належить відповідачці [PERSON] , на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу серії АЕР номер 021716, посвідченого 30.01.2002 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єсіною Л.М. та зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за №503, право власності на яку зареєстровано КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі 440пр-7, номер запису 278, за реєстраційним номером 12619542. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Це право банку також передбачено ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», згідно якої у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов`язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки . Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки (штрафи, пені), основної суми боргу. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Згідно п.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; 2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); 3) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи. Таким чином, судом встановлено, що кредит надано в іноземній валюті (подальше перерахування відповідно додаткових угод суми кредиту в грошову одиницю України правового значення немає), нерухоме майно (предмет іпотеки) використовується як місце постійного проживання, наявність іншого майна судом не встановлено, загальна площа квартири не перевищує 140 кв.м., а отже трьохкімнатна квартира, загальною площею 60,7 кв.м, житловою площею 37,2 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] яка є предметом іпотеки не може бути примусово відчужена без згоди власника, оскільки на неї поширюється дія Закону України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а власник [PERSON] згоди на відчуження не надавала. Вартість нерухомого майна, що є предметом іпотеки становить 845 308,00 грн., що підтверджується звітом № ВА 180823-001 про незалежну оцінку майна проведеної суб`єктом оціночної діяльності (а.с. 174). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір . На підставі ст. ст. 526, 598, 590 ЦК України,

Outcome: partial