Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. У вказаному будинку з 17 грудня 2012 року був зареєстрований брат її чоловіка [PERSON], який з часу реєстрації за місцем реєстрації не проживає. Тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування в житловим приміщенням. Позивач надав заяву згідно якої просить розглядати позов за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Від третьої особи повідомлень про причини неявки не надходило, повідомлені про дату час та місце судового розгляду належним чином. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який згідно заяви не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 17 червня 2010 року /а.с.8-9, 10, 11/. В будинку за вказаною адресою також з 17 грудня 2012 року зареєстрований рідний брат чоловіка позивача - [PERSON] (відповідач по справі) /а.с.5, 12, 17/. Як вбачається з довідки голови квартального комітету № 10, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з 11 грудня 2012 року за адресою реєстрації не проживає. місцезнаходження його невідоме /а.с.15/. На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Член сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Судом не встановлено наявності між сторонами угод про порядок користування жилим приміщенням. Згідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником житлового будинку не позбавляє колишніх членів сім'ї права користування займаним житловим приміщенням. Враховуючи те, що відповідач не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що відповідач може бути визнані таким, що втратив право користування спірним житлом, в зв'язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими. У відповідності до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved