Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до Дарницького райсуду м. Києва з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та встановлення права користування. Обґрунтовуючи позов [PERSON] посилався на те, що відповідач більше 15 років не проживає у квартирі [ADDRESS] але фактично зареєстрований у ній, витрат на житлово-комунальні послуги не несе, своїх речей в квартирі не зберігає, тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування кімнатою площею 9,3 кв.м, та встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] виділивши [PERSON] кімнату площею 9,3 кв.м. У судове засідання позивач та його представник з'явились, позов підтримали та просили суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема через оголошення у газеті "Урядовий кур"єр", про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Третя особа: [PERSON] у судове засідання з"явилась, проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 25.07.1984 року перебувала у шлюбі з [PERSON], від вказаного шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] та [PERSON], крім того, [PERSON] має дочку від першого шлюбу [PERSON] В 1987 році [PERSON] отримала квартиру [ADDRESS] що підтверджується ордером на жиле приміщення, виданого на підставі рішення виконкому районної ради народних депутатів від 09.02.1987 року, за №50/3. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.08.1999 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.04.2001 року залишеним без змін Ухвалою Верховного суду України від 05.10.2001 року, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання таким, шо втратив право користування жилим приміщенням відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про вселення та зміну договору найму жилого приміщення задоволено в повному обсязі. Однак, відповідач в квартирі жодного разу не з'явився. Комунальні та інші платежі за квартиру не сплачує. Більше 15 років, як в кімнаті, площею 9,3 кв.м, у квартирі [ADDRESS] яку виділено в користування відповідачу, відповідач не проживає. На даний час в квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою форма-3 від 15.02.2017 року. Факт не проживання відповідача у спірній кімнаті понад 15 років, також підтвердили допитані у судовому засіданні свідки, а саме: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У відповідності до п. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням визначається ст. 72 ЖК України, якою встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із л цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Отже, відповідач не проживає та не з'являється в квартирі, [ADDRESS] більше ніж 15 років, але до теперішнього часу зареєстрований за даною адресою, що підтверджується актами ЖЕД за №209. У відповідності до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності до ст. 106 ЖК України повнолітній член сімї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сімї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сімї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сімї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов'язок по доведенню обставин справи покладено на кожну із сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved