Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася з позовом до суду про стягнення аліментів на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO], на час його навчання. Свої вимоги мотивує тим, що 11 листопада 1995 року вона уклала шлюб з [PERSON] і проживала з ним до 30 березня 2007 року, після чого розлучилися. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з позивачем. З 1 вересня 2013 року [PERSON] навчається на третьому курсі денного відділення Державного навчального закладу «Березанський професійний аграрний ліцей» і у зв'язку із цим потребує матеріальної допомоги. Тому просила позов задовольнити і стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина аліменти на час його навчання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. До суду сторони не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Позивач подала до суду заяву, у якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 16). Відповідач двічі поспіль був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, однак причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає, що здійснити розгляд справи можливо за відсутності у залі суду сторін за наявними у справі доказами у заочному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4), який навчається, згідно з довідкою, на третьому курсі денного відділення Державного навчального закладу «Березанський професійний аграрний ліцей», термін закінчення навчання червень 2015 року (а.с. 6). Таким чином, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову про стягнення аліментів. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. За правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Мінімальна заробітна плата, яка враховується при обчисленні суми судового збору, на момент звернення до суду, складала 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень. У зв'язку з цим суд визначає, що [PERSON] слід сплатити на користь держави 243 гривні 60 коп. на відшкодування судових витрат. На підставі статей 199, 200 Сімейного кодексу України, ст. 5 Закону України "Про судовий збір",

Outcome: approved