Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] (далі-позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕККО» (далі - відповідач) про стягнення страхової суми. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.05.2009 року між ним та відповідачем ЗАТ «Страхова компанія «Екко» укладений Договір добровільного страхування життя додаткового страхування на випадок інвалідності в результаті нещасного випадку і додаткового страхування на випадок госпіталізації № Р0013-0905. Полісом страхування життя та здоров`я Програма ЕККО-ЛАЙФ-ПЛЮС № Р0013-0905, який є невід`ємною частиною Договору, встановлено дію страхового захисту з 01.06.2009 о 30 год. 00 хв. до 31.05.2024 о 24 год. 00 хв. Відповідно до Договору та Полісу страхування життя та здоров`я Програма ЕККО- "ЛАЙФ-ПЛЮС № Р0013-0905, який є невід`ємною частиною зазначеного договору, предметом є майнові інтереси, які не суперечать законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи, на випадок настання страхових випадків, зокрема у випадку госпіталізації. Вигодонабувачем за Договором є страхувальник, а у випадку смерті в період дії страхового захисту - [PERSON] . Згідно з випискою з історії хвороби та випискою з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 9.2329 (форма первинної облікової документації № 027/о) [PERSON] у період з 14.02.2016 по 09.03.2016 перебував у стаціонарі КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня-центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф» з встановленим діагнозом: «Поліморфноклітинна гліобластома лівої скроневої частки. Стан після операції декомпресивної скроневої краніотомії, видалення пухлини (15.02.2016). Правобічний помірний геміпарез, гемігіпестезія, моторна афазія, лікворно- гіпертензійний, вестибуло-атактичний, астенічний синдром. ІХС: стабільна стенокардія напруги II ф. кл. Гіпертонічна хвороба II ст. Диффузний аортокардіосклероз. СН II А ст (С -71.2)». З метою подальшого лікування [PERSON] був направлений до поліклініки за місцем проживання ХНІІМР, ХОКОЦ в режимі «стаціонар» в період з 10.03.2016 по 29.04.2016, що підтверджується лікарняним листом № 633325. Страхувальник свої обов`язки за Договором № Р0013-0905 від 28.05.2009 щодо сплати страхових внесків в порядку, визначеному в додатку № 1, виконав, що підтверджується відповідними банківськими квитанціями: № 1963958 від 28.05.2009 на суму 4815,00 грн.; №F-7172 від 31.05.2011 на суму 5021,48 грн.; № 8792894 від 22.05.2012 на суму 5034,65 грн.; № 11110114 від 30.05.2013 на суму 5035,59 грн.; № 7021108513 від 23.10.2014 на суму 8158,55 грн. Пунктом 2.4 Договору та Полісом страхування життя та здоров`я Програма ЕККО- ЛАЙФ-ПЛЮС № Р0013-0905 встановлено розмір страхової виплати у разі госпіталізації, яка на території України та Росії складає 20 доларів США за кожну добу перебування застрахованої особи на стаціонарному лікуванні, починаючи з четвертого дня перебування. 09.07.2016 року страхувальник звернувся в межах строків та в порядку, визначеному Договором № Р0013-0905 від 28.05.2009, до ПрАТ «СК «ЕККО» із заявою, направленою на юридичну адресу, про виплату страхової суми у зв`язку з госпіталізацією з зазначенням банківських реквізитів, що підтверджується поштовою квитанцією ПН 215600426655. Проте, ПрАТ «СК «ЕККО» не виконав своїх зобов`язань по виплаті позивачу страхової суми, чим порушив умови укладеного договору і норми законодавства. Позивач пояснює, що його права було порушено, у зв`язку з чим звернувся до суду. Тому позивач просив стягнути з відповідача страхову суму в розмірі 35980,00 грн. та судовий збір. Ухвалою судді від 28.09.2016 року було відкрито провадження у справі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2017 року провадження по даній справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступника померлого [INFO] позивача [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи [INFO] помер позивач [PERSON] , у жовтні приватний нотаріус Іноземцева Ритта Миколаївна направила до суду належним чином завірену копію спадкової справи №9/2017, відкритої після смерті [INFO] року [PERSON] , у якій міститься заява про прийняття спадщини [PERSON] . Ухвалою суду від 01.11.2018 року вирішено відновити провадження у справі, призначити підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 22.01.2019 року о 13.00 год., залучити правонаступника померлого [INFO] року позивача [PERSON] - [PERSON] . Ухвалою суду від 22.01.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28.05.2009 року між ним та відповідачем ЗАТ «Страхова компанія «Екко» укладений Договір добровільного страхування життя додаткового страхування на випадок інвалідності в результаті нещасного випадку і додаткового страхування на випадок госпіталізації № Р0013-0905. Полісом страхування життя та здоров`я Програма ЕККО-ЛАЙФ-ПЛЮС № Р0013-0905, який є невід`ємною частиною Договору, встановлено дію страхового захисту з 01.06.2009 о 30 год. 00 хв. до 31.05.2024 о 24 год. 00 хв. Відповідно до Договору та Полісу страхування життя та здоров`я Програма ЕККО- "ЛАЙФ-ПЛЮС № Р0013-0905, який є невід`ємною частиною зазначеного договору, предметом є майнові інтереси, які не суперечать законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи, на випадок настання страхових випадків, зокрема у випадку госпіталізації. Вигодонабувачем за Договором є страхувальник, а у випадку смерті в період дії страхового захисту - [PERSON] . Згідно з випискою з історії хвороби та випискою з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 9.2329 (форма первинної облікової документації № 027/о) [PERSON] у період з 14.02.2016 по 09.03.2016 перебував у стаціонарі КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня-центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф» з встановленим діагнозом: «Поліморфноклітинна гліобластома лівої скроневої частки. Стан після операції декомпресивної скроневої краніотомії, видалення пухлини (15.02.2016). Правобічний помірний геміпарез, гемігіпестезія, моторна афазія, лікворно- гіпертензійний, вестибуло-атактичний, астенічний синдром. ІХС: стабільна стенокардія напруги II ф. кл. Гіпертонічна хвороба II ст. Диффузний аортокардіосклероз. СН II А ст (С -71.2)». З метою подальшого лікування [PERSON] був направлений до поліклініки за місцем проживання ХНІІМР, ХОКОЦ в режимі «стаціонар» в період з 10.03.2016 по 29.04.2016, що підтверджується лікарняним листом № 633325. Відповідно п. 1.2 Договору № Р0013-0905 від 28.05.2009 страховик при настанні страхового випадку зобов`язується сплатити страхову суму вигодонабувачеві, а страхувальник зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктами 4.4, 4.8 Договору встановлено розмір щорічного страхового внеску страхових платіж) за згодою сторін визначений у вільно конвертованій валюті та складає 630,00 доларів США, в тому числі: за основним страхуванням - 525,00 доларів США; за додатковим страхуванням на випадок інвалідності в результаті нещасного випадку - 31,5 доларів США; за додатковим страхуванням на випадок госпіталізації - 73,5 доларів США Розмір щорічних страхових внесків та періодичність їхньої плати визначений в додатку № 1, який є невід`ємною частиною Договору. Страхувальник свої обов`язки за Договором № Р0013-0905 від 28.05.2009 щодо сплати страхових внесків в порядку, визначеному в додатку № 1, виконав, що підтверджується відповідними банківськими квитанціями: № 1963958 від 28.05.2009 на суму 4815,00 грн.; №F-7172 від 31.05.2011 на суму 5021,48 грн.; № 8792894 від 22.05.2012 на суму 5034,65 грн.; № 11110114 від 30.05.2013 на суму 5035,59 грн.; № 7021108513 від 23.10.2014 на суму 8158,55 грн. Пунктом 2.4 Договору та Полісом страхування життя та здоров`я Програма ЕККО- ЛАЙФ-ПЛЮС № Р0013-0905 встановлено розмір страхової виплати у разі госпіталізації, яка на території України та Росії складає 20 доларів США за кожну добу перебування застрахованої особи на стаціонарному лікуванні, починаючи з четвертого дня перебування. Відповідно до п. 7.1 Договору страхові виплати здійснюються страховиком відповідно до умов Договору на підставі письмової заяви страхувальника (вигодонабувача), яка надається протягом трьох днів з дня настання страхового випадку, та страхового акту, складеного страховиком. У випадку госпіталізації застрахованої особи до заяви подаються: оригінал виписки з історії хвороби, з приводку якої відбувалося лікування в стаціонарі; копія лікарняного листа: виписка з амбулатоної карти (п.п. 7.2.5 Договору). Пунктом 7.4 Договору встановлено, що страхова виплата здійснюється протягом 15 днів з моменту отримання всіх необхідних документів, які підтверджують настання страхового випадку, або в цей же строк письмово повідомляється підстави відмови у виплаті. Відповідно до п. 7.6 Договору страхові виплати за додатковим страхуванням у випадку госпіталізації проводяться відповідно до умов п. 2.4 Договору. Право вимоги щодо виплати існує протягом 30 днів перебування в лікарні по кожному страховому випадку і не може перевищувати 90 днів в рік за всіма страховими випадками. 09.07.2016 року страхувальник звернувся в межах строків та в порядку, визначеному Договором № Р0013-0905 від 28.05.2009, до ПрАТ «СК «ЕККО» із заявою, направленою на юридичну адресу, про виплату страхової суми у зв`язку з госпіталізацією з зазначенням банківських реквізитів, що підтверджується поштовою квитанцією ПН 215600426655. Проте, ПрАТ «СК «ЕККО» не виконав своїх зобов`язань по виплаті позивачу страхової суми, чим порушив умови укладеного договору і норми законодавства. Позивач в позовній заяві пояснює, що його права було порушено, у зв`язку з чим звернувся до суду. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що передбачено ст. 628 ЦК України. Та відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами . Відповідно до ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані: з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування); з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності). Відповідно до ст. ст.5,6 Закону України «Про страхування» страхування може бути добровільним або обов`язковим. Обов`язкові види страхування, які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону. Забороняється здійснення обов`язкових видів страхування, що не передбачені цим Законом. Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми(страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування. Договір страхування повинен містити: назву документа; назву та адресу страховика; прізвище, ім`я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження; прізвище, ім`я, по батькові, дату народження або назву вигодонабувача та його адресу; зазначення предмета договору страхування; розмір страхової суми за договором страхування іншим,ніж договір страхування життя; розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя; перелік страхових випадків; розміри страхових внесків(платежів,премій)і строки їх сплати; страховий тариф(страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума); строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; права та обов`язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін; підписи сторін. Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 991 ЦК України страховик має право відмовити від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. З урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Тобто, виходячи зі змісту цих норм, можна зробити висновок, що коли виникає страховий випадок, страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись окремо у кожному випадку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено в судовому засіданні, страхувальником в повному обсязі та належним чином виконувалися зобов`язання перед відповідачем в частині сплати страхових внесків, що, серед іншого, підтверджується наявними в матеріалах справи документами в їх сукупності. При цьому, будь-які докази щодо порушення умов договору страхування життя з боку позивача в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на належних та допустимих доказах, беручи до уваги, що страхувальником в повному обсязі та належним чином виконувалися зобов`язання перед відповідачем в частині сплати страхових внесків, що, серед іншого, підтверджується наявними в матеріалах справи документами в їх сукупності, крім того, позивач звертався до страховика стосовно виплати страхового відшкодування, проте відповідач не виконує належним чином своїх зобов`язань, тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved