Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], згідно якої просила стягувати з [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі 3000,0 (три тисячі) гривень з моменту пред'явлення позову до досягнення [PERSON], повноліття. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11 листопада 2006 року між [PERSON] та [PERSON] в Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси було зареєстровано шлюб, який було розірвано на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2013 року. [INFO] року від спільного шлюбу позивачки та відповідача народилася донька [PERSON]. Відповідач взагалі не утримує дитину, не надає жодних коштів на розвиток та щоденні витрати, харчування та одяг, лікування дитини,у зв'язку із чим позивачка була змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання представник позивача - [PERSON] зявилася, на задоволенні позову наполягала, на заочний розгляд справи згодна. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності, відзив на позовну заяву до суду не подавав. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Підставою звернення до суду стали посилання позивача на те, що відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку по утриманню доньки. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідно до рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2013 року шлюб між [PERSON], [INFO], уродженкою м. Одеси, зараз - Мор, відповідно до свідоцтва про шлюб від 05 травня 2015 року і [PERSON] було розірвано. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції в Одеській області від 07 лютого 2013 року, яка залишилась проживати разом з матір'ю [PERSON] . Згідно з довідкою Одеського навчально-виховного комплексу № 90 ім. О.С. Пушкіна від 26.02.2018 року № 90-04/034 та довідкою № 033 від 26.02.2018 року [PERSON] навчається в Одеському НВК № 90 ім. О.С. Пушкіна. У довідці зазначається, що питаннями навчання і виховання займається позивачка, [PERSON]. Протягом навчання дитини відповідач в школі не з'являвся, жодного разу не був присутній на батьківських зборах. В суспільному житті класу та школи участь не бере. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Право на життя та охорону здоров'я встановлене ст.6 Закону України "Про охорону дитинства". Згідно викладеного в ній: "Кожна дитина має право на життя з моменту визначення її живонародженою та життєздатною за критеріями Всесвітньої організації охорони здоров'я. Держава гарантує дитині право на охорону здоров'я, безоплатну кваліфіковану медичну допомогу в державних і комунальних закладах охорони здоров'я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя". Відповідно до ст. 4 Закону України «Про охорону дитинства» система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає забезпечення належних умов для охорони здоров'я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності. Ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, згідно видів діяльності КВЕД займається оптовою торгівлею текстильними товарами, одягом і взуттям, роздрібною торгівлею одягом у спеціалізованих магазинах(основний вид), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 20.03.2018 року, має високий, але нерегулярний заробіток. Відповідач по справі до судового засідання не з'явився, не скористався своїм правом надати докази на підтвердження своїх заперечень проти позову. Таким чином, суд дійшов висновку, враховуючи потреби дитини [PERSON], [INFO], стягнути на її утримання аліменти у розмірі 3000 (трьох тисяч) гривень, що є достатньою сумою для нормального фізичного, розумового та творчого розвитку дитини та не буде перевищувати ту суму коштів, що відповідач може згідно своїм можливостям сплачувати у якості аліментів, без збитків для себе. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.Отже, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved