Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом, в якому просило з урахуванням змін стягнути з [PERSON] 351 107,07 грн. заборгованості по кредиту, яка складається із 230 637,37 грн. несплачене тіло кредиту, та 120 493,70 заборгованість за відсотками, звернути на користь Банку стягнення на предмет іпотеки, житловий будинок з господарськими спорудами, загальною площею 90,5 кв. м, житловою - 48,3 кв. м, розташований в [ADDRESS], що є власністю [PERSON] за іпотечним договором від 29.11.2007 року, а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказував, що 29.11.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого позикодавець надав відповідачці кредит в розмірі 21800 доларів США з розрахунку 13,9 % річних зі строком погашення до 23.10.2017 року. У забезпечення виконання даного зобов'язання цього ж дня між «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким іпотекодавець передав передав в іпотеку згаданий жилий будинок. ПАТ «Дельта Банк» отримало від АТ «УкрСиббанк» згідно договору від 08.12.2011 року право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Позичальниця умови кредитного договору належним чином не виконує, їй направлялись Банком письмові вимоги з приводу необхідності усунення порушень договірних зобов'язань, які [PERSON] не виконані. Станом на 03.09.2013 року позичальниця має перед Банком заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 351 107,07 грн. із яких 230 637,37 грн. заборгованість за тілом кредиту, 120493,70 грн. заборгованість за відсотками. В судовому засіданні представник Банку позов підтримала, та просила задовольнити його вимоги. Представник відповідачки [PERSON] позов визнав частково, пояснив, що його довірителька погоджується на стягнення з неї суми кредитної заборгованості, яка заявлялась Банком при подачі позову до суду, але не погоджується з сумою боргу, вказаного у заяві про уточнення позовних вимог від 03.07.2014 року. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являвся. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити частково Встановлено, що 29.11.2007 року між «УкрСиббанк» (право вимоги по укладених ним кредитним та забезпечувальним договорам має позивач), і [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким позичальниця отримала кредит в сумі 21800 доларів США, який зобов'язувалась повернути у повному обсязі в терміни, розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до договору. Також, цього ж дня на забезпечення виконання вказаного кредитного договору між «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, згідно якого відповідач передав в іпотеку належний для нього жилий будинок з господарськими будинками. [PERSON] умови кредитного договору по повній та своєчасній сплаті коштів не виконує, станом на 03.09.2013 року у неї перед Банком утворилась заборгованість вказаних вище сум. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Отже, оскільки відповідачкою допущено порушення взятих на себе зобов'язань по погашенню кредиту з неї підлягає стягненню на користь Банку заборгованість за кредитом. При вирахуванні розміру боргу суд приймає до уваги розрахунок виконаний Банком, оскільки він відповідає положенням кредитного договору з його додатком. Разом з тим, 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відповідно пункту 1) статті 1 цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із змісту договору іпотеки, жилий будинок, який є предметом іпотеки являється постійним місцем проживання відповідача [PERSON], його загальна площа становить 90,5 кв. м, а тому на підставі вказаного Закону на це житло не може бути звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитом в іноземній валюті наданого Банком для [PERSON], тому в цій частині відсутні підстави задовольнити позов.

Outcome: partial