Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду, мотивуючи це тим, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . В березні 2020 року позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті баби [PERSON] . Листом-роз`ясненням № 72/01-16 від 02.03.2020 року завідуюча Петрівської районної державної нотаріальної контори повідомила позивача про те, що не вправі видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки позивач на протязі 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця не подав заяви про прийняття спадщини, крім цього, в позивача відсутні правовстановлюючі документи на будинок, в зв`язку з чим було рекомендовано звернутись до суду. Представник позивача зазначає, що позивач на дату смерті баби проживав разом з нею, а отже фактично вступив в управління та володіє спадковим майном, а тому має право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, а не на продовження пропущеного строку, а тому представник позивача звернувся до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися, але подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача у підготовче судове засідання також не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 16.04.2021 року вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. На виконання вимог ст.178 ЦПК України відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав. Враховуючи те, що позивач та його представник позовні вимоги підтримали, а відповідач проти позову не заперечив, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши документи справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла баба позивача [PERSON] (а.с.6-7). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . В березні 2020 року позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті баби [PERSON] . Однак листом-роз`ясненням № 72/01-16 від 02.03.2020 року завідуюча Петрівської районної державної нотаріальної контори повідомила позивача про те, що не вправі видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки позивач на протязі 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця не подав заяви про прийняття спадщини, крім цього, в позивача відсутні правовстановлюючі документи на будинок, в зв`язку з чим було рекомендовано звернутись до суду (а.с.12). Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. На це наголошується також у п. 1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування», де зазначається, що у випадку, якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини не залежно від оформлення права на спадщину. Пунктом 4 ППВСУ від 24 червня 1983 року № 4 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", встановлено, що Передбачений ст.549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. З довідки № 795 від 05.04.2021 року, виданої Петрівською селищною радою Кіровоградської області, вбачається, що позивач [PERSON] , з травня 1996 року проживає без реєстрації в житловому будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] (а.с.14). Таким чином позивач на дату смерті баби проживав разом з нею, а отже фактично вступив в управління та володіє спадковим майном, а тому має право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, а не на продовження пропущеного строку. З архівної довідки № 449 від 10.06.2020 року вбачається, що право власності на будинок по [ADDRESS] , за архівними даними КП "ОМБТІ" не зареєстроване (а.с.11). З довідки № 2122 від 03.11.2020 року, виданої Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, вбачається, що згідно погосподарської книги житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.13). Відповідно до ч 1 ст. 31 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» віл 01 липня 2004 року (зі змінами та доповненнями), для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, содові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них. що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення негосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації права власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність Крім цього, відповідно до п. 42 Постанови КМУ № 1127 від 25.12.2015 р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05.08.1992 р., подаються технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. З технічного паспорта, складеного за результатами технічної інвентаризації від 25.01.2017 року, на житловий будинок [ADDRESS] , вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями збудований до 05.08.1992 року. Отже, з вище вказаного вбачається, що баба позивача [PERSON] , дійсно була власником будинку [ADDRESS] . Відповідно до абзацу 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до абзацу 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може подавати позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1261, 1268 ЦК України.

Outcome: approved