Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.12.2016 року в сумі 10853,45 грн. У позовній заяві зазначено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг б/н від 14 грудня 2016 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 8061.13 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 24,00% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами Генеральної угоди, погашення заборгованості мало здійснюватися з 1 по 25 число кожного місяця. Однак, свою частину зобов'язань за вказаною угодою відповідач не виконує, в результаті чого станом на 21 грудня 2017 року заборгованість по кредиту становить 10853,45 грн. В добровільному порядку відповідач не погашає борг, тому представник позивача змушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача Ткач Я.О. позов підтримала повністю із підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити, розгляд справи провести у її відсутності, не заперечувала щодо проведення заочного розгляду справи, про що направила на адресу суду письмове клопотання. Відповідно до вимог, встановлених ст.43 ЦПК України участь у судових засіданнях - це право, а не обов'язок сторін по справі. Відповідачка позов визнала повністю, просила розгляд справи проводити у її відсутності, про що подала письмову заяву. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14 грудня 2016 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, відповідно до якої [PERSON] було надано кредит у розмірі 8061,13 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов вищезазначеної Генеральної угоди, вказана угода укладена з метою створення сприятливих умов для виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № SAMDN50000038923388 від 10.12.2010 р., за яким сторони домовилися, про зменшення розміру заборгованості за кредитом, виплати боржником заборгованості яка станом на 14.12.2016 р. становила 9541,13 грн. Пунктом 2.1. Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 14.12.2016 р. визначено, що банк надає позичальнику строковий кредит в розмірі 8061,13 грн. на термін 36 місяців на період з 14 грудня 2016 р. по 31 грудня 2019 р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку в обмін на зобов'язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати відсотків в розмірі 2,0 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник сплачує банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 316,26 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, а також інших витрат відповідно до Умов і правил. [PERSON]була ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг про що свідчить її підпис у Генеральній угоді про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання банківських послуг від 14.12.2016 р. ПАТ КБ «Приватбанк» умови Генеральної угоди виконав в повному обсязі, про що свідчить розрахунок заборгованості за договором № б/н від 14.12.2016 р., укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та клієнтом [PERSON], та перерахував на рахунок відповідача кошти у розмірі 8061,13 грн. З розрахунку заборгованості [PERSON] вбачається, що станом на 21.12.2017 р. сума заборгованості за кредитом становить 10853,45 грн., яка складається з: 7666,21 грн. - заборгованість за кредитом, 1212,22 грн. - заборгованість за процентами, 1339,84 грн. - комісія і пеня, 635,18 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, при порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 31 день днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 635,18 грн. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору передбачено застосування пені (комісії) як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги про стягнення пені (комісії) слід відмовити, оскільки одночасне застосування подвійної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення суперечить вимогам закону. На підставі викладеного, оцінивши та перевіривши в сукупності усі наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial