Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

01 жовтня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 9071,85 грн., посилаючись на те, що 06.08.2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2858,70 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.02.2008 року. [INFO] позичальник [PERSON] помер і оскільки [PERSON] постійно проживав з позичальником на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину. Рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 06 березня 2014 року у задоволені позову відмовлено. Не погоджуючись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів скарги позивач посилається на те, що судом не враховано той факт, що відповідач та померлий позичальник були зареєстровані за однією адресою, тому відповідач вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Судом не застосовані вимоги статей 1281,1282 ЦК України і не прийнято до уваги те, що 25.04.2013 року позивач пред'явив свої вимоги до спадкоємців шляхом направлення претензії кредитора до П'ятої макіївської державної нотаріальної контори, а 21.06.2013 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію з вимогами банку. Висновки суду про відсутність доказів того, що відповідач отримав у спадщину майно за рахунок якого слід задовольнити вимоги кредитора безпідставні, оскільки встановити склад спадщини та її вартість позивач не мав можливості і у зв'язку з цим заявляв усні клопотання про направлення запитів до відповідних державних установ. В апеляційному суді представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Петрикін О.Ю. підтримав доводи скарги у повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення. З матеріалів справи вбачається, що згідно Заяви позичальника № DNH4KP82350134 від 06.08.2006 року [PERSON] надано кредит у розмірі 2858,70 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.02.2008 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.02.2009 року. Позов пред'явлено до [PERSON], як спадкоємця позичальника, оскільки згідно паспортних даних вони зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS]. Позивачем 25 квітня 2013 року пред'явлено вимоги до спадкоємців шляхом направлення претензії до П'ятої макіївської державної нотаріальної контори. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 10.02.2014 року № 36568137 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено обґрунтованість вимог до відповідача, як спадкоємця позичальника за кредитним договором, припущення позивача про наявність правовідносин спадкування спростовується довідкою зі спадкового реєстру від 10.02.2014 року. Проте апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з таких підстав. Згідно із ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Довід скарги про не сприяння судом в отриманні відомостей щодо спадкового майна померлого позичальника заслуговує на увагу, оскільки відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Між тим, в суді апеляційної інстанції представником позивача не заявлялися будь-які клопотання. Апеляційний суд приходить до висновку, що у задоволені позову необхідно відмовити з огляду на наступне. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Зазначені у даній статті строки є обмежувальними ( присічними, преклюзивними) і їх пропуск припиняє відповідні права кредиторів, оскільки ці строки не призупиняються, не перериваються і не поновлюються. На аркушах справи 19-20 знаходиться копія паспорту відповідача [PERSON], копія якої завірена підписом спеціаліста ПАТ КБ «ПриватБанк» 12 лютого 2012 року та яка разом з копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с.21) буда долучена позивачем до позовної заяви, що свідчить про обізнаність позивача про смерть позичальника вже у лютому 2012 року. Крім того, строк виконання зобов'язання настав 6 лютого 2008 року, а з претензією до [PERSON] ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся 21.06.2013 року, а з позовом до суду 01.10.2013 року. Таким чином позивачем пропущено встановлені ст. 1281 ЦК строки пред'явлення вимоги до спадкоємців позичальника, тому довід скарги про своєчасне звернення до відповідача з позовом до уваги не приймається. Довід скарги про неврахування судом реєстрації померлого та відповідача за однією адресою є безпідставним, оскільки місце проживання і місце реєстрації не є тотожними з урахуванням п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», згідно з якою реєстрація - це лише внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання, із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку уповноваженого на те органу. При цьому, громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання.

Outcome: partial