Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

01.07.2014р. до суду звернувся [PERSON] до Докучаєвської міськради, де просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок [ADDRESS] місті Докучаєвську Донецької області. В обґрунтування цієї вимоги зазначив, що є сином [PERSON], якій за життя належав житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область, місто Докучаєвськ, [ADDRESS] що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0802га., кадастровий номер 1411600000:05:011:0060, виділеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка також належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку за серією ДН № 039766 від 26.01.2004р. Після матері, він звернувся до державної нотаріальної контори з приводу оформлення прав на спадщину, зокрема на житловий будинок, на що отримав відмову з посиланням на відсутність правовстановлюючого документа на нього. Через неможливість, оформлення своїх прав на житловий будинок окрім як в судовому порядку, просить задовольнити позов /а.с. 2/. Предмет та підстава позову, а також розмір позовних вимог не змінювались. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, з підстав, зазначених ним, в поданому позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за його відсутності, вирішення долі позову залишає на розсуд суду. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження за серією [NUMBER], виданим 21.01.1963р. Докучаєвським міським РАГС Донецької області /а.с. 11/. За життя матері позивача на праві приватної власності належали житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область, місто Докучаєвськ, [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0802га., кадастровий номер 1411600000:05:011:0060, виділена для будівництва та обслуговування зазначеного жилого будинку, про що свідчить зокрема Технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 10.02.2014р. /а.с. 9-10/, Довідка-характеристика за вих. № 7 від 18.02.2014р. /а.с. 13/ та Довідка Комунального підприємства «Волноваське бюро технічної інвентаризації» за вих. № 131 від 04.04.2014р. /а.с. 14/, а також Державний акт на право власності на земельну ділянку за серією ДН № 039766 від 26.01.2004р. /а.с. 8/. [INFO]. [PERSON] померла, про що свідчить Свідоцтво про смерть за серією [NUMBER], видане 14.08.2013р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Докучаєвського міського управління юстиції у Донецькій області /а.с. 6/. Єдиним спадкоємцем майна [PERSON] є її син [PERSON], який звернувся до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом зокрема на житловий будинок, у чому йому на підставі постанови державного нотаріуса Чибікової Г.В. за № 494/02-31 від 19.06.2014р. було відмовлено з посиланням на неподання документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме правовстановлюючого документа на житловий будинок /а.с. 12/. Ці обставини в судовому порядку не оспорено. Відповідно до приписів статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Таким чином успадкувати можна тільки ті права, які були у спадкодавця на час смерті. Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено вище, [PERSON] є дитиною спадкодавиці, який після смерті своєї матері [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріусу йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів на житловий будинок. Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» регламентовано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки право власності на спірний житловий будинок спадкодавиці [PERSON] згідно довідки Комунального підприємства «Волноваське бюро технічної інвентаризації» за вих. № 131 від 04.04.2014р. підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину, яке вона отримала в Другій Волноваській держнотконторі 16.08.1984р., реєстровий № 1468, то до спадкоємця за законом [PERSON] переходить право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, відповідно до вимог ст.ст.1222, 1223 та 1261 ЦК України.

Outcome: approved