Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

У жовтні 2018 року до суду звернувся [PERSON] із вищевказаним позовом. Позивач вказує, що є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] З матір`ю дітей - [PERSON] позивач проживав без реєстрації шлюбу в період 2014 - 2017 років. Наприкінці 2017 року відповідач залишила дітей, не цікавиться їхніми потребами та станом здоров`я, матеріальної допомоги добровільно не надає. Діти проживають разом з позивачем та його матір`ю, влаштовані в дитячий садок. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали в повному обсязі, спираючись на ті ж доводи, які викладені в позовній заяві. Представник третьої особи позовні вимогу підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилась. Встановити місце реєстрації та фактичного проживання відповідача не виявилось можливим, незважаючи на вжиті судом заходи, а томі відповідач викликалась до суду в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України. В зв`язку з даною обставиною суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Однією з підстав позбавлення матері та/або батька батьківських прав відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 164 СК України є ухилення останніми від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] вбачається, що їхніми батьками є [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач). Позивач, допитаний в судовому засідання як свідок, показав, що [PERSON] була схильна до антисоціальної поведінки, не виключає вживання нею наркотичних засобів. Вказує, що в період проживання з [PERSON] в м. Києві він заробляв гроші, в т.ч., за кордоном, а [PERSON] була з дітьми. Вказує, що таке становище її не влаштовувало, вона залишала дітей самих, привозила їх до м. Шостки, а сама розважалась в компанії. Під час повернення з заробітків наприкінці 2017 року він виявив, що діти перебувають самі, а [PERSON] відсутня, на зв`язок не виходить. Враховуючи, що позивач мав працювати за кордоном, він був змушений тимчасово помістити дітей до Київського міського будинку дитини «Берізка». Вказує, що відповідач до дітей не приходила жодного разу. В травні 2018 року позивач забрав дітей з дитячого будинку та з того часу вони постійно проживають в м. Шостка Сумської області. Допитана в судовому засідання [PERSON] показала, що є матір`ю позивача, бабусею [PERSON] та [PERSON] . Підтвердила, що діти проживають разом з нею та позивачем. На час відсутності сина, вона піклується онуками, харчує, відводить до дитячого садку. Свідок підтверлила, що відповідач з травня 2018 року жодного разу не приїздила до дітей, не телефонувала та в інший спосіб не намагалась з ними зв`язатись. Висновком виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 16.01.2019 № 19/15 встановлена доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх [PERSON] та [PERSON] Враховуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що зі сторони відповідача має місце абсолютне та тривале ухилення від виконання обов`язків по вихованню дітей, що є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також, згідно частини 2 вищевказаної статті питання про стягнення аліментів на дитину суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити одночасно з позбавленням батьківських прав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved