Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Ухвалою суду від 10.09.2020 року прийнята заява до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі. Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. Свої вимоги мотивувала тим, що за життя [PERSON] , доводився їй чоловіком. [PERSON] помер [INFO] у м. Донецьк Донецької області,, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 39, виданого 10.04.2020 року так званим «Коммунальным учреждением "Центр первичной медико-санитарной помощи№ 5 г. Донецка ». Після отримання зазначеного свідоцтва про причину смерті заявник звернувся до Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) з метою державної реєстрації смерті [PERSON] , однак отримала відмову, оскільки форма документа підтвердження факту смерті [PERSON] , не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті". Вказаний медичний документ виданий установою, що згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсною і не створює правових наслідків. З таким документом (лікарським свідоцтвом про смерть № 39) вона не може зареєструвати факт смерті чоловіка. Встановлення факту смерті чоловіка необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану та для оформлення спадщини після смерті чоловіка. Просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця м. Донецьк Донецької області, померлого [INFO] у м. Донецьк Донецької області. У судове засідання заявник [PERSON] , повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, не з`явилась, просила суд заявлені вимоги задовольнити, справу розглянути у її відсутність. Заінтересована особа Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направив, заперечень проти задоволення заяви не надав. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі заявника та заінтересованої особи, оскільки вони повідомлені про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення такого розгляду не надали, у матеріалах справи наявні докази про права та їх взаємовідносини на теперішній час. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з паспортом громадянина України, [PERSON] , народилася [INFO] в м. Донецьк Донецької області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). У відповідності до картки фізичної особи - платника податків [PERSON] присвоєно податковий номер [NUMBER] (а.с. 5, зворотня сторона). Згідно довідки № 0000433739 від 11.12.2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] перемістилась з тимчасово окупованої території в Донецьку область, [ADDRESS] (а.с. 6). У свідоцтві про шлюб виданного 05.02.1971 року, серії [NUMBER] , виданим Палацом одруження м. Донецьк, вказано, що [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу чоловіку присвоєно прізвище « [PERSON] », дружині - « [PERSON] » (а.с. 9). Отже, [PERSON] є дружиною [PERSON] . У довідці про причину смерті № 39, виданої 10.04.2020 року так званим «Коммунальным учреждением "Центр первичной медико-сани тарной помощи№ 5 г. Донецка », вказано що [PERSON] помер [INFO] , причина смерті: «набряк головного мозку» (а.с.10). Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 04.09.2020 року видано заявнику відмову у проведенні державної реєстрації смерті та видачі відповідного свідоцтва про смерть [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки не надані медичні документи, оформлені медичними закладами належним чином. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч. 1). Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Воно може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч. 4). Відповідно до п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.95 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Пунктом 18 Постанови передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов`язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Згідно з наказами Міністерства юстиції України від 25.11.2014 №246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області», «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», свідоцтва про смерть, видані органом, який знаходиться на не контрольованій території, є недійсним. Використання їх в якості документів, що засвідчують факт смерті, є неможливим. Відповідно до ч. 2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно доп.1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5,підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Пунктом 6 глави 5 розділу ІІІ встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі, зокрема, встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер на тимчасово окупованій території, довідка про причину смерті видана органом, який знаходиться на неконтрольованій території України, тому є недійсною і не створює правових наслідків на території України. Заява про встановлення факту смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Донецьк Донецької області, Україна, яка визначена Верховною Радою України як тимчасово окупована територія України, подана дружиною померлого до суду за межами такої території України. Дослідивши зазначені докази в судовому засіданні, суд вважає, що факт смерті знайшов підтвердження. Встановлення факту смерті чоловіка для заявника має юридичне значення, потрібно йому для реалізації своїх прав та обов`язків, пов`язаних зі смертю її чоловіка, для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка та в подальшому оформлення спадщини. В інший спосіб даний факт не може бути встановлений. Тому вимоги заявника про встановлення факту смерті [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved