Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

СТОВ "Канівці" (далі - позивач) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області до [PERSON] (далі - відповідач-1), ТОВ "Гранекс-Черкаси" (далі - відповідач-2), державного реєстратора виконавчого комітету Деньгівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області [PERSON] (далі - відповідач-3), третя особа - відділ у Чорнобаївському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 1 липня 2007 року між позивачем і відповідачем-1 укладено договір оренди земельної ділянки строком до 1 липня 2017 року, який зареєстрований у Чорнобаївському районному відділі Черкаської філії Центру ДЗК. Однак, під час дії цього договору оренди земельної ділянки відповідач-1 уклала ще один договір оренди належної їй земельної ділянки з відповідачем-2. Позивач вважав, що спірний договір оренди землі є недійсним, оскільки його укладено до закінчення строку дії попереднього договору оренди, а дії відповідача-1 створили перешкоди в реалізації переважного права позивача на поновлення договору оренди землі. У звязку з цим позивач просив суд: визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між відповідачем-1 і відповідачем-2; скасувати рішення відповідача-3 про реєстрацію права оренди належної відповідачу-1 земельної ділянки за відповідачем-2; визнати поновленим договір оренди земельної ділянки, укладений між позивачем та відповідачем-1. Сторони у судове засідання не зявилися. Представник позивача надіслав до суду клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами без його участі. Відповідач-1 подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав та просив суд залишити позовну заяву без задоволення. Відповідач-2 надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, письмові заперечення, а також клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме копії угоди про припинення дії договору оренди земельної ділянки, копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Відповідач-3 надіслав до суду письмові заперечення проти позову, а також клопотання про розгляд справи за його відсутності. Третя особа про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак поштове відправлення повернулося до суду без вручення у звязку із закінченням терміну зберігання. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19 лютого 2018 року у звязку з відсутністю предмету спору закрито провадження в частині позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між відповідачем-1 і відповідачем-2, а також про скасування рішення відповідача-3 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, належної відповідачу-1, за відповідачем-2. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що остання позовна вимога про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, укладеного 1 липня 2007 року між позивачем і відповідачем-1, задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Звертаючись до суду із даним позовом, позивач вказував на те, що він скористався переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк шляхом укладення із орендодавцем (відповідачем-1) додаткової угоди, направивши йому відповідний проект. При цьому у додаткових поясненнях до позовної заяви позивач стверджував, що продовжував користуватися земельною ділянкою відповідача-1 після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки, вносив орендну плату. Нормами ст. 33 Закону України «Про оренду землі», що узгоджуються із загальними нормами ч. 1 ст. 777 ЦК України, законодавець закріпив переважне право наймача, що належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк. Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (ч. 2-5 ст. 33 Закону). Так, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином позивач, вказуючи на наявність підстав для поновлення договору від 1 липня 2007 року зазначав обставини, які є підставою для поновлення договору оренди і за ч. 1 і за ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, відповідач-1 двічі письмово повідомляв позивача про небажання поновлювати договір оренди земельної ділянки. Більше того, відповідач-1 уклав договір оренди належної йому земельної ділянки з відповідачем-2 на більш вигідних умовах. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-219цс14 порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту, матиме місце при укладенні договору оренди: - із новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право; - у випадку недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору, на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права; - з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю у поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати обєкт оренди для власних потреб. Як вбачається з матеріалів справи у даному спорі перераховані вище можливі випадки порушення переважного права позивача на укладення договору оренди земельної ділянки відсутні. Зокрема, за наявності письмового повідомлення позивача про намір реалізувати переважне право відповідач-1 повідомив останнього про небажання продовжувати договір оренди земельної ділянки та уклав інший договір оренди земельної ділянки з відповідачем-2, на умовах більш вигідних, ніж запропонував позивач, а тому порушення переважного права позивача на укладення договору оренди земельної ділянки не відбулося. За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладено вище,

Outcome: dismissed