Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

02.05.2018 року позивач в особі Голови правління ОСББ «Чаадаєва-2» Новак В.В. подав до суду позовну заяву, в якій просить стягнути з [PERSON] суму витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території та оплату комунальних послуг у розмірі 54977,02 грн. Позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування № 4417 від 11.09.2002 року. Позивач здійснює управління, у тому числі, будинком за адресою по [ADDRESS] . Відповідач з січня 2015 року по квітень 2018 року своєчасно не сплачує внески на утримання майна внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 83780,53 грн. Відповідачем сплачено лише 9661,64 грн. Із врахуванням наданих відповідачу пільг в розмірі 34833,10 грн., та з урахуванням положень ст. 625 ЦК України, до стягнення заявлена сума в розмірі 54977,02 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.07.2018 р. провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін cторони до суду не подавали. Відповідачем 02.10.2018 р. надано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у позові з огляду на те, що сума заборгованості, на думку позивача, є недостовірною, та не може бути визначена вірно у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів щодо встановлення правильності тарифів та розрахунків. Позивач також просить застосувати строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за період з січня 2015 р. по березень 2018 р., а також щодо вимог про стягнення штрафу і пені. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Судом встановлено, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» було створено співвласниками будинків [ADDRESS] та проведено його державну реєстрацію 27.07.2009 р., про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис № 10721020000024044 (а.с. 30). На підставі актів приймання-передачі від 01.11.2012 р. житловий комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] перебуває на балансі позивача (а.с. 39-40, 41-42). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання після набуття статусу юридичної особи може приймати на власний баланс весь житловий комплекс. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування № 4417 від 11.09.2002 року (а.с. 14). Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» Згідно ч. 7 ст. 10 до виключної компетенції загальних зборів членів об`єднання відноситься визначення розмірів внесків та платежів членами об`єднання. Згідно ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» зазначено, що об`єднання має право вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Порядок встановлення платежів, зборів і внесків регламентований ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та роз`яснений Листом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Щодо погодження /затвердження/ тарифів органами місцевого самоврядування внесків на житлово-комунальні послуги для ОСББ та ЖБК від 30.11.2012 року № 7/10-19373. В даному листі зазначено, що ОСББ, які самостійно забезпечують утримання будинку і прибудинкової території, при визначенні розміру внесків (платежів) на утримання будинку і прибудинкової території повинні виходити з розміру витрат на утримання будинку і прибудинкової території, передбачених кошторисом об`єднання, який відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» затверджується загальними зборами. Визначений загальними зборами ОСББ розмір внесків (платежів) на утримання будинку і прибудинкової території не потребує затвердження чи погодження органами державної влади чи місцевого самоврядування. Позивач самостійно забезпечує утримання будинку та прибудинкової території. Виходячи з вартості понесених витрат позивач затверджує кошторис, в якому детально відображаються всі послуги та їх вартість. Виходячи із затвердженого кошторису позивач формує розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території і затверджує їх на загальних зборах членами ОСББ «Чаадаєва-2». Таким чином, затверджені внески мають бути оплачені всіма мешканцями будинку, а не лише членами ОСББ, оскільки послуга утримання будинку та прибудинкової території не надається окремому колу осіб, а охоплює утримання будинку в цілому. Зазначені обставини випливають з положень ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» відповідно до якої частка в загальному обсязі обов`язкових платежів на утримання і ремонт неподільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Враховуючи наведене, тарифи на послуги утримання будинку та прибудинкової території не є сталими і змінюються відповідно до потреб будинку і розрахунків з виробниками, а чинне законодавство передбачає затвердження розміру внесків на утримання будинку та прибудинкової території саме на загальних зборах об`єднання. Згідно розрахунку заборгованості та штрафних санкцій вбачається, що відповідач не своєчасно сплачує комунальні послуги, внески та витрати пов`язані з утриманням та обслуговуванням житлового комплексу, внаслідок чого за період з 01.01.2015 року по 01.04.2018 рік, заборгованість становить 39285,78 грн. Відповідачем на виконання свого обов`язку було сплачено 9661,64 грн. та були враховані надані йому пільги в розмірі 34833,10 грн. Отже, з урахуванням положень ст. 625 ЦК України загальна сума заборгованості становить 54977,02 грн. (а.с. 11). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 02.05.2018 року, проте просить стягнути з відповідача заборгованість з 01.01.2015 р. Судом встановлено, що станом на день звернення позивача до суду сплили строки позовної давності, встановлені ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Беручи до уваги наведене та те, що сплив строк позовної давності, про застосування якого просив відповідач, суд приходить до висновку, про часткове задоволення вимог щодо стягнення заборгованості, а саме підлягають задоволенню вимоги з травня 2015 року по березень 2018 р. (дата визначена у розрахунку). Отже з [PERSON] підлягає стягненню наступна сума заборгованості: -Експлуатаційні нарахування (утримання будинку) - 17559,01 грн.; -Опалення - 38282,98 грн.; -ХВП - 5672,36 грн.; -ГВП та водовідведення - 13661,6 грн., що разом становить 75175,95 грн. 75175,95 грн. (загальна заборгованість) - 9661,64 грн. (сплачених внесків) - 34833,10 грн. (враховані пільги) = 30681,21 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, проте розрахунків нарахування даних сум не надає. Оскільки позовна давність в даному випадку застосовується в один рік, та зважаючи на те, що розрахунків суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми суду надано не було, суд відмовляє у цій частині вимог, оскільки суд позбавлений можливості перевірити та вирахувати ці суми. Таким чином, відповідачем порушені зобов`язання щодо регулярної оплати в установлені строки наданих послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а тому заборгованість в сумі 30681,21 грн. за період з травня 2015 року по 01.04.2018 року підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин суд вважає за можливе здійснити зміну розподілу судових витрат. Як вбачається з матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір розмірі 1762,00 грн. (за подання позовної заяви). Предметом позову є стягнення з відповідача суми заборгованості на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території та оплату комунальних послуг у розмірі 54977,02 грн. Разом з тим, суд дійшов висновку про обгрутнованість стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 30681,21 грн. За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 983,32 грн. (30681,21 * 1762,00 / 54977,02). На підставі викладеного та

Outcome: partial