Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом у якому просить суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 135 по вул. Чернишевського в м. Покров Дніпропетровської області, мотивуючи позов наступним. 18.07.1987 року позивач на підставі договору купівлі-продажу придбав житловий будинок № 135 по вул. Чернишевського в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області. Оскільки відповідач потребував реєстрації у м. Орджонікідзе, 19.04.04 року позивач дозволив відповідачу зареєструватись у будинку № 135 по вул. Чернишевського. Але відповідач в належному позивачу будинку ніколи не проживав та обіцяв за першою вимогою позивачу знятись з реєстрації. Однак, відповідач до теперішнього часу не знявся з реєстрації. Тому позивач був змушений звернутись до суду із даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву згідно якої просить суд розгляну справу без його участі, позовні вимоги підтримає у повному обсязі та у разі повторної неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України\~ у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідив матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 61 ЦПК України, відповідно до\~ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що 18.07.1987 року позивач [PERSON] придбав та на підставі договору купівлі-продажу набув право власності на житловий будинок з господарськими побудовами №135 вул. Чернишевського, в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області. Так як відповідач був співмешканцем дочки позивача та потребував реєстрації в м. Орджонікідзе, то він звернувся до позивача з прохання на дозвіл про реєстрацію у вищевказаному будинку. 19.04.2004 року позивач дозволив відповідачу зареєструватися у належному йому на підставі права власності будинку за умови, що при першій вимозі відповідач добровільно зніметься з реєстрації. Відповідач ніколи не проживав у належному позивачу будинку, що підтверджується довідкою квартального комітету № 44 Орджонікідзевської міської ради від 16.05.16р.. Але не зважаючи на численні вимоги позивача [PERSON] так і не знявся з реєстраційного обліку за адресою вул. Чернишевського, буд. № 135, м. Покров Дніпропетровської області, що підтверджується довідкою квартального комітету № 44 Орджонікідзевської міської ради від 16.05.16р. та копією домової книги. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97р. відповідно до\~Закону N 475/97-ВР від 17.07.97р. "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції"\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Так, згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до \~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право. При вирішенні даного спору суд також зважає на те, що відповідно до\~ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється відповідним уповноваженим органом з реєстрації на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.\~\~\~ Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до переконання, що відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування житлом, в зв'язку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.\~\~\~

Outcome: approved