Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Альфа банк» звернулося до Шевченківського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.05.2014 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500941621, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 42133,38грн. у строк з 21.05.2014 року до 22.05.2019 року. [PERSON] свої зобов'язання за договором належним чином не виконує та кошти не повертає, внаслідок чого утворилась заборгованість, що станом на 16.06.2015 року становить 39203,91грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 417,45грн. - заборгованість по відсотках, 1364,98грн. - заборгованість по комісії. Як зазначає позивач, ним виконані взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, в той же час [PERSON] не виконує умов договору в повному обсязі, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості з [PERSON]., що станом на 16.06.2015 року становить - 42386,34грн. та понесені ним судові витрати у сумі 423,86грн. В судове засіданні представник позивача не з'явився надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи про що зазначено в заяві. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21.05.2014 року між ПАТ "Альфа-Банк" [PERSON] було укладено кредитний договір № 500941621. За даним договором Банк надав Позичальнику грошові кошти засобу в сумі 42133,387грн. зі сплатою 15,99% річних строком до 22.05.2019 року (п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Договору). Договір підписаний сторонами, що свідчить про те, що вони погодились на зазначені в ньому умови. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання за Договором та надав [PERSON] кошти в розмірі 42133,387грн. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 16.06.2015 року становить 39203,91грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 417,45грн. - заборгованість по відсотках, 1364,98грн. - заборгованість по комісії. (а.с.10) Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Відповідач в судове засідання не з'явився та не надав доказів, що сума заборгованості за договором є меншою чи взагалі відсутня. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] не в повному обсязі виконував умови Кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення суми 42386,34 з відповідача на користь позивача в примусовому порядку. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved