Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулось із позовною заявою до [PERSON], про зняття арешту з майна, а саме квартири [ADDRESS], накладеного Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в Харківській області постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.11.2011 року. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до умов кредитного договору №625/08 від 11 квітня 2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON], ВАТ «ВіАйБі Банк» надав [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків-[NUMBER]) кредит у розмірі 55590 доларів США 00 центів. В забезпечення зобов'язань за Кредитним договором між [PERSON] та ВАТ «ВіАйБі Банк» був укладений Іпотечний договір від 11 квітня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дахно О.А. та зареєстрований в реєстрі за №1102. Предметом Іпотечного договору є квартира, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. 15 лютого 2018 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (найменування ВАТ «ВіАйБі Банк» змінено на ПАТ «ВіАйБі Банк» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №8794 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «ВіАйБі Банк» відступив новому кредиторові (ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») всі права вимоги за кредитним договором №625/08 від 11 квітня 2008 року разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями та викладеними у новій редакції, що є його невід'ємною частиною. 15 лютого 2018 року ПАТ «ВіАйБі Банк» відступає, а ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуває права замість Первісного іпотекодержателя одержати, переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця, в порядку, визначеному Іпотечним договором та Законом України «Про іпотеку», задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків, тощо), які випливають з умов Кредитного договору та/або Іпотечного договору за рахунок майна, яке передано в іпотеку, а саме: трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] В даному випадку договір іпотеки був укладений - 11.04.2008 року, а постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.11.2011 винесена пізніше ніж було укладено Іпотечний договір. Таким чином, порушується право ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», оскільки квартира, що була передана в іпотеку забезпечує виконання зобов'язань в першу чергу за кредитним договором №625/08 від 11 квітня 2008 року, що укладений між ВАТ «ВіАйБі Банк» та [PERSON], а наявність арештів у подальшому буде перешкоджати ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у відповідності до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України розпоряджатись на власний розсуд своїм майном. 28 березня 2018року у зв'язку з невиконанням [PERSON] умов Кредитного договору, згідно ст.37 Закону України «Про іпотеку» та умов Іпотечного договору ТОВ ФК«Дніпрофінансгруп» звернуло стягнення на предмет іпотеки, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки та зареєструвало за собою права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 02.04.2018 року. 02 квітня 2018 року згідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державний реєстр Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» стало відомо, що Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у Харківській області постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.11.2011 року, по виконавчому провадженню №28679137, зареєстрованою 24.11.2008 року за №11881024 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна накладено арешт, об'єктом обтяження є квартири за адресою: [ADDRESS], у межах суми звернення стягнення та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON] Посилаючись на викладене, представник позивача просить зняти арешт з нерухомого майна, а саме з квартири [ADDRESS]. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 11 квітня 2008 року, між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладений кредитний договір № 625/08, відповідно до умов якого ВАТ «ВіАйБі Банк» надав [PERSON] кредит у розмірі 55590 доларів США 00 центів. В забезпечення зобов'язань за Кредитним договором між [PERSON] та ВАТ «ВіАйБі Банк» був укладений Іпотечний договір від 11 квітня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дахно О.А. та зареєстрований в реєстрі за №1102. Предметом Іпотечного договору є квартира, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. 15 лютого 2018 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (найменування ВАТ «ВіАйБі Банк» змінено на ПАТ «ВіАйБі Банк» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №8794 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «ВіАйБі Банк» відступив новому кредиторові (ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») всі права вимоги за кредитним договором №625/08 від 11 квітня 2008 року разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями та викладеними у новій редакції, що є його невід'ємною частиною. 15 лютого 2018 року ПАТ «ВіАйБі Банк» відступає, а ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуває права замість Первісного іпотекодержателя одержати, переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця, в порядку, визначеному Іпотечним договором та Законом України «Про іпотеку», задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків, тощо), які випливають з умов Кредитного договору та/або Іпотечного договору за рахунок майна, яке передано в іпотеку, а саме: трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 02.04.2018 власником квартири [ADDRESS] є ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», код ЄДРПОУ: 40696815. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, на підставі постанови Ленінського ВДВС ХМУЮ від 21.11.2011, на квартиру [ADDRESS], накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, яка належить [PERSON] За положеннями частин першої і третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За змістом статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Положеннями статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно із частиною восьмою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Таким чином, примусова реалізація майна, що знаходиться в іпотеці без відповідного судового рішення про звернення стягнення на це майно або виконавчого напису нотаріуса порушують норми чинного законодавства, зокрема положення статей 33, 41 Закону України «Про іпотеку» та ст.54 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з ч.З ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягування на заставлене майно боржника може бути звернуто в разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р., на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати". Як вбачається з матеріалів справи, договір іпотеки був укладений - 11.04.2008 року, а постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.11.2011 р. винесена пізніше ніж було укладено Іпотечний договір. Таким чином, порушується право ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», оскільки квартира, що була передана в іпотеку забезпечує виконання зобов'язань в першу чергу за кредитним договором №625/08 від 11 квітня 2008 року, що укладений між ВАТ «ВіАйБі Банк» та [PERSON], а наявність арештів у подальшому буде перешкоджати ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у відповідності до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України розпоряджатись на власний розсуд своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ч.1 ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право відновлення становища, яке існувало до порушення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом зняття арешту з нерухомого майна накладеного Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у Харківській області постановою про арешт майна боржника від 21.11.2011. На підставі викладеного і

Outcome: approved