Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

У листопаді 2017 року Виконавчий комітет Житомирської міської ради (надалі також - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач), в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). [PERSON] перебуває на обліку в службі як дитина, яка проживає в сім'ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків (наказ №52 від 19.07.2016 року). В липні 2016 року відповідач залишила дитину без батьківського піклування, у зв'язку з чим, було складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину (а.с.10). Службою у справах дітей протягом 2017 року здійснено ряд обстежень житлово-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] Встановлено, що мати дитини [PERSON] часто відсутня за місцем проживання ([ADDRESS]) з невідомих причин, обов'язки з виховання, навчання та утримання дитини взяли на себе дядько і тітка [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які забезпечують малолітнього усім необхідним для життя, навчання, постійно приводять та забирають дитину з Комунального навчального закладу «Житомирська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат». За інформацією навчального закладу [PERSON] протягом 2016 -2017 року взагалі не цікавиться навчанням сина, не відвідує його в закладі, не забирає додому. Забезпечують хлопця одягом, взуттям та необхідним шкільним приладдям, цікавляться здоров'ям та успішністю дитини лише тітка, [PERSON] та [PERSON] 19 серпня 2017 року під час планового відвідування сім'ї, мати дитини [PERSON] була за місцем проживання, причини своєї відсутності протягом тривалого часу нічого пояснити не змогла, не заперечувала факт, що про дитину повністю піклується її брат та його дружина. У судове засідання представник позивача не з'явилась, однак направила через канцелярію суду заяву, якою просить розглядати справу без її участі, поданий позов підтримала повністю з підстав, викладених у ньому. Відповідач в судові засідання не з'явилась, судова повістка, направлена на її адресу, повернулась відділенням поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання", однак подала через канцелярію суду заяву, якою позовні вимоги визнала у повному обсязі. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився, однак направив через канцелярію суду заяву, якою просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримував у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. В частинах 1, 6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно характеристики класного керівника 6-А класу Комунального навчального закладу «Житомирської спеціальної загальноосвітної школи-інтернату» [PERSON] та директора цього ж закладу Лесик С.М. від 25.09.2017 року, [PERSON] не приймає участі у вихованні сина, не відвідує його в закладі, не забирає його додому(а.с.13). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої батьківські обов'язки по вихованню, догляду та утриманню сина, не турбується про його життя, та відсутність у справі доказів того, що відповідач не робить цього з поважних причин, тобто доведеність того, що остання ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, суд вважає, що з урахуванням обставин даної справи є виправданим застосування такого крайнього заходу як позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved