Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

01.02.2016 року Чепелівська сільська рада Красилівського району Хмельницької області звернулася до суду із позовом, у якому просила: - визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 31.10.2012 року між [PERSON] районною державною адміністрацією (надалі [PERSON] РДА) та [PERSON] та зареєстрований 13.11.2012 року в державному реєстрі земель; - скасувати державну реєстрацію іншого речового права права оренди земельних ділянок загальною площею 79,3574 га, у тому числі ділянки площею 31,8425 га, кадастровий номер 6822789100:01:007:0010; площею 9,6991 га, кадастровий номер 6822789100:04:005:0165; площею 18,6315 га, кадастровий номер 6822789100:04:002:0190; площею 19,1843 га, кадастровий номер 6822789100:03:010:0074 за [PERSON]. 12.02.2016 року Волицька сільська рада Красилівського району Хмельницької області звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати незаконними та скасувати: - розпорядження голови [PERSON] РДА №349/2012 від 20.07.2012 року, в частині надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок [PERSON] на території с.Волиця Волицької сільської ради; - розпорядження голови [PERSON] РДА №401/2012 від 20.08.2012 року, в частині надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок [PERSON] на території с.Волиця Волицької сільської ради; - розпорядження голови [PERSON] РДА №488/2012 від 03.10.2012 року, в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу їх в оренду для ведення фермерського господарства на території с.Волиця Волицької сільської ради; - визнати недійним договір оренди земельної ділянки укладений між [PERSON] РДА та [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію. 26.02.2016 року Печеська сільська рада Красилівського району Хмельницької області звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати незаконними та скасувати: - розпорядження голови [PERSON] РДА №349/2012 від 20.07.2012 року, в частині надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок [PERSON] на території с.Печеськи Печеської сільської ради; - розпорядження голови [PERSON] РДА №401/2012 від 20.08.2012 року, в частині надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок [PERSON] на території с.Печеськи Печеської сільської ради; - розпорядження голови [PERSON] РДА №488/2012 від 03.10.2012 року, в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу їх в оренду для ведення фермерського господарства на території с.Печеськи Печеської сільської ради; - визнати недійним договір оренди земельної ділянки, укладений між [PERSON] РДА та [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію. Ухвалами Красилівського районного суду від 17.05.2016 року справи за позовами Чепелівської, Волицької та Печеської сільських рад Красилівського району Хмельницької області, обєднані в одне провадження. Представники Чепелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області в ході судового розгляду уточнили позовні вимоги в частині відомостей щодо спірного договору та просять визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 31.10.2012 року між [PERSON] РДА та [PERSON] та зареєстрований 13.11.2012 року в державному реєстрі земель за №682210004006473 щодо передачі в оренду земельних ділянок загальною площею79,3574 га, у тому числі ріллі: площею 31,8425 га, кадастровий номер 6822789100:01:007:0010; площею 9,6991 га, кадастровий номер 6822789100:04:005:0165; площею 18,6315 га, кадастровий номер 6822789100:04:002:0190; площею 19,1843 га, кадастровий номер 6822789100:03:010:0074 (надалі Договір оренди №1) та просять скасувати державну реєстрацію іншого речового права права оренди земельних ділянок - Договору оренди №1. Представник Волицької та Печеської сільських рад Красилівського району Хмельницької області в ході судового розгляду уточнив позовні вимоги в частині відомостей щодо спірних договорів та просить: - визнати недійним договір оренди земельної ділянки, укладений 31.10.2012 року між [PERSON] РДА та [PERSON] та зареєстрований 13.11.2012 року в державному реєстрі земель за №682210004006476, щодо передачі в оренду земельних ділянок загальною площею 41,0143 га, у тому числі ріллі: площею 9,9392 га, кадастровий номер 6822782100:04:002:0039; площею 4,9148 га, кадастровий номер 6822782100:05:008:0026; площею 16,1604 га, кадастровий номер 6822782100:05:007:0044; площею 9,9999 га, кадастровий номер 6822782100:05:001:0198 (надалі Договір оренди №2); - визнати недійним договір оренди земельної ділянки, укладений 31.10.2012 року між [PERSON] РДА та [PERSON] та зареєстрований 13.11.2012 року в державному реєстрі земель за №682210004006475, щодо передачі в оренду земельних ділянок загальною площею 41,0656 га, у тому числі ріллі: площею 7,2477 га, кадастровий номер 6822787900:06:006:0039; площею 17,2698 га, кадастровий номер 6822787900:05:003:0037; площею 8,0777 га, кадастровий номер 6822787900:05:004:0048; площею 8,4704 га, кадастровий номер 6822787900:04:005:0138 (надалі Договір оренди №3); - скасувати державну реєстрацію Договору оренди №2 та Договору оренди №3. Решту позовних вимог залишив без змін. В судовому засіданні представники Чепелівської, Волицької, Печеської сільських рад Красилівського району Хмельницької області предявлені позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримали їх та просили задовольнити. В обґрунтування позовних вимог представники позивачів в судовому засіданні посилаються на те, що укладення спірного Договору оренди №1 відбулося всупереч положенням ст.16 Закону України «Про оренду землі», оскільки земельна ділянка площею 31,8425 га, яка передана в оренду на території Чепелівської сільської ради і зазначена у розпорядженні по даній сільській раді під №1, розташована в межах населеного пункту с.Чепелівка і відноситься до комунальної форми власності територіальної громади, право розпорядження якою, згідно ст.122 Земельного кодексу України, відноситься до повноважень Чепелівської сільської ради, а тому, рішення про передачу в оренду було прийнято неналежним субєктом владних повноважень [PERSON] РДА. Земельні ділянки: - які передані на території Чепелівської сільської ради, зазначені у розпорядженні під №№2,3,4, на момент передачі знаходилися у власності учасників КСП «Хлібороб»; - які передані на території Печеської сільської ради, на момент передачі знаходилися у власності учасників КСП «Україна»; - які передані на території Волицької сільської ради, на момент передачі знаходилися у власності учасників КСП «Діброва», а тому, [PERSON] РДА не мала повноважень щодо передачі в користування на умовах оренди цих земельних ділянок. Земельні ділянки [PERSON] виділені з порушенням вимог ст.7 Закону України «Про фермерське господарство», оскільки, земельні ділянки виділені не єдиним масивом, і у заяві про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок [PERSON] не навів всіх відомостей, передбачених вказаною нормою Закону. Стверджують, що спірні договори оренди укладені з порушенням приписів ст.23 Закону України «Про оцінку земель», ст.15 Закону України «Про оренду землі», без затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що є обовязковим у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, сторонами спірних договорів оренди вчинено правочини з порушенням вимог ч.1 ст.203 ЦК України, що є підставою для визнання їх недійсними в порядку ст.215 ЦК України. Заперечують стосовно стверджень представника відповідача [PERSON] щодо спливу строків позовної давності, посилаючись на те, що позивачі в межах 3-х річного строку, з дня коли довідалися про порушення їх прав, звернулися до суду із позовами. Представники Чепелівської сільської ради вказують, що про існування Договору оренди №1 та розпоряджень, на підставі яких він укладений, Чепелівській сільській раді стало відомо лише у квітні 2015 року, після того як [PERSON] розпочав обробляти орендовані земельні ділянки. Представник Волицької та Печеської сільських рад, стверджує, що Волицька сільська рада про існування Договору оренди №2 та оскаржуваних розпоряджень довідалася у березні 2013 року, після надіслання юристом Красилівської РДА у сільську раду копії вказаного договору. Печеська сільська рада довідалась про наявність оскаржуваних розпоряджень та Договору оренди №3 з відповіді [PERSON] РДА від 20.08.2015 року №44/04-43-2212/2015. Представник відповідача [PERSON] РДА позовні вимоги визнала повністю, наведені стороною позивачів факти і аргументи та надані ними докази не оспорює. Погоджується із твердженням позивачів про те, що всі оскаржувані розпорядження прийнято із порушеннями діючого законодавства та підлягають скасуванню, а спірні договори оренди укладені з порушенням вимог ч.1 ст.203 ЦК України, що є підставою для визнання їх недійсними в порядку ст.215 ЦК України. Визнає, що спірні розпорядження та договори [PERSON] РДА до відома Чепелівської, Волицької та Печеської сільських рад не доводились. Представник відповідача [PERSON] заперечує відносно заявлених позовних вимог та просить в задоволенні позовів Чепелівської, Волицької та Печеської сільських рад відмовити, стверджуючи, що голова [PERSON] РДА прийняв оскаржувані розпорядження в межах своєї компетенції, а спірні договори оренди укладені у відповідності до положень діючого законодавства. Не заперечує, що документація із нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які були передані в оренду [PERSON] не були затверджені [PERSON] районною радою, однак вважає, що вказані обставини не можуть бути підставою для задоволення позовів, оскільки, рішенням №31 ХХ сесії районної ради V скликання від 24.04.2009 року депутати районної ради делегували голові районної ради право в міжсесійний період своїм розпорядженням затверджувати технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, з наступним затвердженням їх на сесії районної ради. 30.10.2012 року своїм розпорядженням №131-р голова Красилівької районної ради затвердив технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які надані в оренду [PERSON]. При цьому, представник відповідача визнала, що на сесії районної ради вказане розпорядження не затверджувалося. Крім цього, просить відмовити в задоволенні позовів у звязку із спливом позовної давності, посилаючись на те, що сільські голови Чепелівської, Волицької та Печеської сільських рад довідалися про існування оскаржуваних розпоряджень та спірних договорів оренди 30.11.2012 року на пленарному засіданні тринадцятої сесії [PERSON] районної ради під час розгляду та затвердження проекту рішення голови [PERSON] районної ради «Про затвердження розпорядження голови районної ради від 30.10.2012 року №131-р «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які надані в оренду [PERSON]В.». Стверджує, що незважаючи на те, що проект рішення не був прийнятий, але на сесії було озвучено, що договори оренди земельних ділянок з [PERSON] та [PERSON] РДА вже укладені та зареєстровані в управлінні Держкомзему у [PERSON] районі. Таким чином, позивачі, звернувшись до суду з даними позовами у 2016 році пропустили 3-х річний строк звернення до суду. Заслухавши пояснення представників сторін, обєктивно дослідивши надані докази, суд, встановивши факти на відповідні їм правовідносини, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.07.2012 року [PERSON] звернувся із заявою до [PERSON] РДА щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 873 га, які розташовані за межами населених пунктів Гриценківської, Чернелівської, Великоорлинської, Чепелівської, Веселівської, Заставківської, Волицької, Печеської, Глібківської, Кульчинківської, Кульчинівської сільських рад та Антонінської селищної ради, з наступною передачею в оренду терміном на 49 років для ведення фермерського господарства. Головою [PERSON] РДА прийнято розпорядження №349/2012 від 20.07.2012 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства гр.[PERSON]В.», №401/2012 від 20.08.2012 року «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 20.07.2012 року №349/2012» та №488/2012 від 03.10.2012 року «Про затвердження проектів землеустрою, щодо відведення земельних ділянок та передачу їх в оренду для ведення фермерського господарства гр.[PERSON]В.», якими було надано дозвіл на розроблення та затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та подальшу їх передачу в оренду для ведення фермерського господарства, серед яких визначено, як земельні ділянки за межами населених пунктів: - с.Чепелівка, Чепелівська сільська рада, загальна площа земельних ділянок 79,3574 га, ділянки: №1 - площею 31,8425 га, №2 - площею 9,6991 га, №3 - площею 18,6315 га, №4 - площею 19,1843 га; - с.Волиця, Волицька сільська рада, загальна площа земельних ділянок 41,0143 га, ділянки: №1 - площею 9,9392 га, №2 - площею 4,9148 га, №3 - площею 16,1604 га, №4 - площею 9,9999 га; - с.Печеськи, Печеська сільська рада, загальна площа земельних ділянок 41,0656 га, ділянки: №1 - площею 7,2477 га, №2 - площею 17,2698 га, №3 - площею 8,0777 га, №4 - площею 8,4704 га. 31.10.2012 року між [PERSON] РДА та [PERSON] укладені договори оренди земельних ділянок, які зареєстровані в державному реєстрі земель 13.11.2012 року: - за №682210004006473 - щодо передачі в оренду земельних ділянок, які знаходяться за межами с.Чепелівка Чепелівської сільської ради, загальною площею 79,3574 га, у тому числі ріллі: площею 31,8425 га, кадастровий номер 6822789100:01:007:0010; площею 9,6991 га, кадастровий номер 6822789100:04:005:0165; площею 18,6315 га, кадастровий номер 6822789100:04:002:0190; площею 19,1843 га, кадастровий номер 6822789100:03:010:0074; - за №682210004006476 - щодо передачі в оренду земельних ділянок, які знаходяться за межами с.Волиця Волицької сільської ради, загальною площею 41,0143 га, у тому числі ріллі: площею 9,9392 га, кадастровий номер 6822782100:04:002:0039; площею 4,9148 га, кадастровий номер 6822782100:05:008:0026; площею 16,1604 га, кадастровий номер 6822782100:05:007:0044; площею 9,9999 га, кадастровий номер 6822782100:05:001:0198; - за №682210004006475 - щодо передачі в оренду земельних ділянок, які знаходяться за межами с.Печеськи Печеської сільської ради, загальною площею 41,0656 га, у тому числі ріллі: площею 7,2477 га, кадастровий номер 6822787900:06:006:0039; площею 17,2698 га, кадастровий номер 6822787900:05:003:0037; площею 8,0777 га, кадастровий номер 6822787900:05:004:0048; площею 8,4704 га, кадастровий номер 6822787900:04:005:0138. Перевіряючи позовні вимоги, щодо правомірності оскаржуваних розпоряджень [PERSON] РДА та спірних договорів оренди, суд враховує наступне. Відповідно до ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Питання надання земельних ділянок державної або комунальної власності в оренду для створення фермерських господарств регулюється Земельним кодексом України та Законом України «Про фермерське господарство». Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.2 ст.123 Земельного кодексу України, особа зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (ч.3 ст.123 Земельного кодексу України). Частинами 1, 2 статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону. Окрім цього, частиною 1 статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» встановлено, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. У заяві зазначається: бажаний розмір і місце розташування земельної ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне отримання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики. Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що [PERSON] звернувся із заявою до [PERSON] РДА щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 873 га, які розташовані за межами населених пунктів Гриценківської, Чернелівської, Великоорлинецької, Чепелівської Веселівської, Заставківської, Волицької, Печеської, Глібківської Кульчинівської, Кульчинківської сільських рад та Антонінської селищної ради, з послідуючою передачею в оренду терміном на 49 років для ведення фермерського господарства, які розташовані не єдиним масивом. Частиною 7 статті 7 Закону Україну «Про фермерське господарство» передбачено, що земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури. У заяві [PERSON] повідомив, що на момент створення фермерського господарства його членом є 1 особа, а вказані земельні ділянки йому необхідні у зв'язку наявністю у нього сільськогосподарської техніки для їх обробітку та досвіду роботи в даній галузі, але не зазначив жодної інформацію про цю сільськогосподарську техніку та будь-які інші засоби обробітку землі не обґрунтував розміри вищевказаних земельних ділянок з урахуванням можливості їх обробітку, необхідність отримання таких великих площ земельних ділянок та не зазначив при цьому самі перспективи діяльності фермерського господарства. Як випливає із змісту оскаржуваних розпоряджень, [PERSON] РДА передала в оренду земельну ділянку площею 31,8425 га, кадастровий номер 6822789100:01:007:0010, яка у додатку розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації №488/2012 від 03.10.2012 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу в оренду для ведення фермерського господарства гр.[PERSON]В.» вказана як Ділянка №1 у с.Чепелівка, та знаходиться в межах населеного пункту с.Чепелівка, відноситься до комунальної форми власності, що підтверджується листом Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області №4-22-0.8-8116/2-14 від 21.08.2014 року. На підставі вказаного, суд приходить до висновку, що земельна ділянка площею 31,8425 га, кадастровий номер 6822789100:01:007:0010, знаходиться в межах населеного пункту та відноситься до земель комунальної форми власності, а тому, [PERSON] РДА не була наділена повноваженнями щодо її передачі в користування на умовах оренди. Судом встановлено, що земельні ділянки, зазначені у розпорядженні під №№2,3,4, які розташовані за межами с.Чепелівка Чепелівської сільської ради, на момент передачі знаходилися у власності учасників КСП «Хлібороб», що підтверджується Державним актом на право колективної власності на землю, серія ХМ 00005 від 27.05.1995 року. Земельні ділянки, зазначені у розпорядженні під №№1,2,3,4, які розташовані за межами с.Печеськи Печеської сільської ради, на момент передачі знаходилися у власності учасників КСП «Україна», що підтверджується Державним актом на право колективної власності на землю, серія ХМ 00002 від 25.05.1995 року. Земельні ділянки, зазначені у розпорядженні під №№1,2,3,4, які розташовані за межами с.Волиця Волицької сільської ради, на момент передачі знаходилися у власності учасників КСП «Діброва» що підтверджується Державним актом на право колективної власності на землю, серія ХМ 00001 від 27.06.1995 року. Відповідно до п.4 ч.1 ст.38 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать звернення до суду про визнання незаконними актів органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальної громади, а також повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування. Згідно п.15 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова звертається до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів. Відповідно до ст.30 Земельного кодексу України при ліквідації сільськогосподарських підприємств несільськогосподарські угіддя, що перебували у їх власності, розподіляються відповідно до установчих документів цих підприємств або за згодою власників земельних часток (паїв). Згідно ст.8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» підприємство самостійно володіє, користується і розпоряджається належними йому об'єктами власності. Такими чином, суд вважає, що районні державні адміністрації на своїй території можуть передавати у користування земельні ділянки із земель державної власності, а тому [PERSON] РДА не мала повноважень, щодо передачі в користування на умовах оренди земельних ділянок права власності учасників КСП «Хлібороб», КСП «Україна», КСП «Діброва». Сторонами не оспорюється, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, переданих в оренду [PERSON] не затверджувалась [PERSON] районною радою. Позивачі оспорюють дійсність договорів оренди, вважаючи, що при їх укладанні грубо порушені вимоги ст.23 Закону України «Про оцінку земель», оскільки, технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок не затверджувалась [PERSON] районною радою, що є підставою для визнання договорів недійсними згідно положень ч.1 ст.203, ст.215 ЦК України, ст.15 Закону України «Про оренду землі». Згідно із ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно із ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Згідно із ч.1 ст.6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно ч.1 ст.2 цього Закону відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також, договором оренди землі. Іншим законом України, який регулює питання набуття орендарем права оренди земельної ділянки, є Закон України «Про оцінку земель». Відповідно до ст.1 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами. Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про оцінку земель» (в редакцій, чинній станом на день укладання спірних договорів) нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності; визначення розміру державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом; визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва; розробки показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель; відчуження земельних ділянок площею понад 50 гектарів, що належать до державної або комунальної власності, для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про оцінку земель» підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Згідно із ч.2 ст.23 Закону України «Про оцінку земель» технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами. Судом встановлено, що технічна документація з нормативної грошової оцінки спірних земельних ділянок, що були надані в оренду [PERSON], в порушення вимог ч.2 ст.23 Закону України «Про оцінку земель», [PERSON] районною радою не затверджувалась. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно із ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Таким чином, розмір орендної плати за землю при укладанні оспорюваних договорів встановлений з порушенням вимог чинного законодавства, а право оренди набуте [PERSON] за договорами, укладеними з порушенням вимог ч.2 ст.23 Закону України «Про оцінку земель». Частина 2 статті 15 Закону України «Про оренду землі», окрім відсутності однієї з істотних умов у договорі оренди, встановлює таку підставу для визнання його недійсним, як порушення вимог ст.ст.4-6 цього Закону, а ч.1 ст.6 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що право оренди набувається на підставах та в порядку, передбачених цим та іншими законами. Враховуючи, що право оренди за спірними договорами набуто [PERSON] з порушенням порядку, встановленого ч.2 ст.23 Закону України «Про оцінку земель», суд вважає доведеним недотримання вимог чинного законодавства при укладенні спірних договорів. Оскільки судом встановлено недодержання в момент укладення договорів оренди землі від 31.10.2012 року вимог ч.2 ст.23 Закону України «Про оцінку земель», спірні договори оренди земельних ділянок підлягають визнанню недійсним на підставі ч.1 ст.203, ст.215 ЦК України. Посилання представника відповідача [PERSON] про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок розпорядженням голови [PERSON] районної ради від 30.10.2012 року №131-р, яке, на думку представника, підтверджує необов'язковість затвердження такої документації районною радою, суд відхиляє, як хибне, оскільки воно суперечить положенням ч.2 ст.23 Закону України «Про оцінку земель», згідно яких вказана технічна документація затверджується районними радами. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] РДА, приймаючи розпорядження голови РДА №349/2012 від 20.07.2012 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства гр.[PERSON]В.» та №401/2012 від 20.08.2012 року «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 20.07.2012 року №349/2012», в частині надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок [PERSON] на території с.Волиця Волицької сільської ради та с.Печеськи Печеської сільської ради, а також, №488/2012 від 03.10.2012 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу їх в оренду для ведення фермерського господарства гр.[PERSON]В.», в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу їх в оренду для ведення фермерського господарства на території с.Волиця Волицької сільської ради та с.Печеськи Печеської сільської ради, якими було надано дозвіл на розроблення та затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та подальшу їх передачу в оренду для ведення фермерського господарства на території с.Волиця Волицької сільської ради та с.Печеськи Печеської сільської ради, діяла з порушенням чинного законодавства України. Посилання представника відповідача [PERSON], що позивачі пропустили трирічний строк позовної давності в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження. Відповідно до статей 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до частин 3-4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. Представник відповідача [PERSON] не спростувала твердження представників позивачів, що: Волицька сільська рада дізналась про наявність оскаржуваних розпоряджень та спірного договору у березні 2013 року; Печеська сільська рада у серпні 2015 року, Чепелівська сільська рада - у квітні 2015 року. Належних та допустимих доказів, що сільські голови Волицької, Печеської та Чепелівської сільських рад дізнались про наявність оскаржуваних розпоряджень та спірних договорів 30.11.2012 року, представником відповідача [PERSON] суду надано не було. Таким чином, суд вважає, що позивачі звернувшись до суду у лютому 2016 року не пропустили строк, визначений статтею 257 ЦК України, а тому, відсутні підстави для застосування вимог, передбачених ч.4 ст.267 ЦК України. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже, підлягають до задоволення.

Outcome: approved