Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

01.07.2015 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом та посилаючись на ст. 405-406 Цивільного Кодексу України просить суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 86 в будинку № 21 по вулиці Кірова в місті Шостка Сумської області у зв'язку з відсутністю у ньому без поважних причин понад один рік, мотивуючи тим, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, яке видане виробничим обєднанням «Свема» 15 грудня 1997 року, позивачка є власником квартири [ADDRESS]. Разом з позивачкою - власником квартири був і чоловік позивачки [PERSON], але він помер 10.06.2010 року. Спадщину після нього позивачка прийняла, оскільки була зареєстрованою разом з чоловіком на час його смерті. Після смерті чоловіка, а саме 05.04.2011 року в належній позивачці квартирі, вона зареєструвала свого сина - [PERSON], що підтверджується Довідкою про склад сімї та зареєстрованих осіб ТОВ «ТД «Дизайн» від 12.06.2015 року. Однак, з моменту своєї реєстрації в спірній квартирі, відповідач ніколи в ній не мешкав, адже з 2008 року разом зі своєю сімєю проживає на території Автономної Республіки Крим. Позивачка по причині реєстрації відповідача в квартирі не має змоги оформити субсидію на комунальні послуги, або ж вільно нею розпорядитись. На її неодноразові прохання знятись з реєстрації з спірної квартири відповідач відповідає відмовою по причині неможливості приїхати до м. Шостка для здійснення такої дії. Тому, ці обставини є підставою для звернення з позовом до суду. Факт не проживання відповідача в спірній квартирі також підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала, мотивуючи тими ж самими обставинами, пояснила, що судові витрати по справі бере на себе. Відповідач [PERSON], про день та час розгляду справи повідомлений належним чином через засоби масової інформації шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий Курєр» від 23 липня 2015 р. № 132, в судове засідання не зявився, заяви про перенесення слухання справи не надав. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення. Позивачка не заперечує. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши докази по справі, а саме, копію Свідоцтва про право власності на житло, з якого вбачається, що спірна квартира належить на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON], копію довідки ГОВ «ТД «Дизайн» від 12.06.2015 року, яка свідчить про реєстрацію в спірній квартирі відповідача з 05.04.2011 року, копію сторінок 1-3 та 10-11 паспорту [PERSON], копію Свідоцтва про смерть [PERSON], копію сторінок 1-3 та 14 паспорту [PERSON], та вислухавши свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт не проживання відповідача в спірній квартирі з 2011 року, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт відсутності за місцем мешкання [PERSON], на протязі більше чотирьох років, що свідчить про те, що [PERSON], тривалий час не цікавиться житлом та не проявляє ніякого інтересу до нього. За таких обставин згідно до ст. 405-406 ЦК України та ст. 71 ЖК України він може бути визнаний як втратившим право користування житлом. Частина 2 статті 405 ЦК України визначає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, у разі виникнення спору між власником та особами, які вселялися в житло, суд повинен врахувати, що право користування житлом має речово-правовий характер, у зв'язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405, 406 ЦК України, зокрема сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи понад один рік у спірному житловому приміщенні.

Outcome: approved