Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

01 липня 2020 року позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів у розмірі 3000 грн щомісячно на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що відповідач є батьком її дитини, проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Станом на день реєстрації шлюбу відповідач відбував покарання у місцях позбавлення волі. Після звільнення відповідача сімейні стосунки не склалися, між нею та відповідачем відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позовна заява містить клопотання позивача про розгляд справи у її відсутність. Відповідачем не подано відзиву на позов, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та визнання позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи видно, що 22 січня 2016 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції згідно актового запису № 29 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом, складеним 10 червня 2020 року головою правління ОСББ «Верстатобудівників 13» за участю сусідів (а.с.8). У позовній заяві позивач зазначає, що не підтримує шлюбних стосунків з відповідачем, шлюб існує формально, його подальше збереження суперечить інтересам сторін. Позивач не бажає відновлювати спільне проживання та сімейні відносини з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачем не заперечувалися зазначені у позові обставини, клопотання про призначення строку для примирення не подано. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Тому позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Як зазначає позивач у позовній заяві, дитина проживає з нею. Відповідач проживає окремо від дитини, інших осіб на утриманні не має. Доказів протилежного суду не надано. Статтею 180, 181 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Зі змісту позовної заяви видно, що між батьками дитини не досягнуто домовленості щодо її утримання. Договір між батьками про сплату аліментів на дитину відповідно до ст.189 Сімейного кодексу України не укладався. Тому наявні підстави для стягнення аліментів з батька на користь матері, оскільки дитина проживає з нею. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача у твердій грошовій сумі - 3000 грн щомісячно. Як визначено ст.181-183 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Суду не надано жодних відомостей про розмір отримуваного відповідачем доходу. Також відсутні дані про наявність у відповідача хвороби, інвалідності або інших осіб на утриманні окрім сина [PERSON] . Тому суд приходить до висновку, що відповідач має задовільний стан здоров`я та можливість докласти зусиль для працевлаштування з метою належного виконання обов`язку по утриманню дитини. Враховуючи рівний обов`язок обох батьків щодо утримання дітей, вік дитини, який станом на час розгляду справи складає три роки, позицію відповідача, який згідно поданої заяви позовні вимоги визнав у повному обсязі, слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 грн, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір в частині позовних вимог немайнового характеру (про розірвання шлюбу) у розмірі 840 грн 80 коп, що підтверджується квитанцією № 63656 від 30 червня 2020 року (а.с.1). Зазначені судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача на її користь. В частині позовних вимог майнового характеру (про стягнення аліментів) позивач звільнена від сплати судового збору. Тому в частині позовних вимог про стягнення аліментів судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірах, діючих на день звернення позивача до суду пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved