Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

У грудні 2018 року представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 8580 (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят) грн. 85 коп., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 22.07.2015 року о 17:30 год. в м. Кременчуці по вул. Лейтенанта Дніпрова, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю двох транспортних засобів: «ВАЗ 21063» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] (Відповідач) і «Daewoo Lanos» д.н.з. [NUMBER] (автомобіль Потерпілого), при керуванні [PERSON] , автомобіль належить Управлінню Пенсійного фонду України в м. Кременчуці (Потерпілий). Постановою Дзержинського районного сулу м. Харкова від 14.09.2015 року Відповідача ( [PERSON] ) було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність Потерпілого була застрахована в ПрАТ «HACK «ОРАНТА» при використанні транспортного засобу - «Daewoo Lanos» д.н.з. [NUMBER] за договором обов`язкового страхування № АЕ 3776082. Зазначена шкода особисто відповідачем потерпілому не відшкодована, відповідно до положень ст.\~33\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» потерпілий вчасно звернувся до Позивача із повідомленням про настання ДТП та з заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, складала 8 580 (Вісім тисяч п`ятсот вісімдесят) грн. 85 коп. Позивачем було виплачено Управлінню Пенсійного фонду України в м. Кременчуці відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП у розмірі 8 580 (Вісім тисяч п`ятсот вісімдесят) грн. 85 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 6789рв від 24.12.2015 року. Таким чином, Моторне (транспортне) страхове бюро України виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.\~1191\~ЦК України та п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.02.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник позивача надав суду заяву, у якій просив розглядати справу у відсутності представника та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, щодо прийняття заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Будь-яких заяв на адресу суду від відповідача не надходило. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно до положень ч. 6ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (чи бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 22.07.2015 року о 17:30 год. в м. Кременчуці по вул. Лейтенанта Дніпрова, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «ВАЗ 21063» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] (Відповідач) та «Daewoo Lanos» д.н.з. [NUMBER] (автомобіль Потерпілого), під керуванням [PERSON] , автомобіль належить Управлінню Пенсійного фонду України в м. Кременчуці (Потерпілий). Постановою Дзержинського районного сулу м. Харкова від 14.09.2015 року Відповідача [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. Станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Положеннями ст. 11\~ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Основним нормативним документом, що регулює правовідносини в даній сфері господарської діяльності є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Положеннями пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що завданням Моторного (транспортного) страхового бюро України є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах передбачених цим Законом. Відповідно до пп. а) п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне)страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Умовами п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 140-15 від 07.10.2015 р., виконаного ФОП [PERSON] , що є експертом-автотоварознавцем, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Daewoo Lanos D4LM500», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 10297,02 грн. Зазначена шкода особисто відповідачем потерпілому не відшкодована. 11 серпня 2015 року відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілий подав позивачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. 11 серпня 2015 року,

Outcome: approved