Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

01 лютого 2021 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 28.04.2015 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] . З грудня 2020 шлюбні стосунки фактично припинилися. Оскільки дитина постійно проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні, вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Враховуючи те, що ухвалою суду від 18.02.2021 вирішено проводити розгляд справи в спрощеному порядку без виклику сторін, по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також наявна заява відповідача, в якій він визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, згідно зі свідоцтвом про шлюб [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 28.04.2015 року, про що складено актовий запис №186. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області 06.04.2017 року, [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначені сторони по справі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної\~Ради України\~N\~789-XII\~від 27\~лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для\~фізичного,\~розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що визнання відповідачем позову в даному випадку не порушує нічиїх прав. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то у відповідності до положень ч. 9 ст. 10, ч. 6 ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача у дохід держави. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за один місяць згідно із положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved