Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

У серпні 2019 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її проживання з [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю в період з березня 2014 року по [INFO]. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що з березня 2014 року по 18 червня 2019 року здійснювала догляд та вела спільне господарство разом з [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. В період з березня 2014 року по день смерті [PERSON] вона здійснювала догляд за померлою, забезпечувала її продуктами харчування, одягом, взуттям, ліками та медичною допомогою, прала білизну та надавала іншу допомогу. Крім того, нею здійснювався догляд під час знаходження [PERSON] в медичних установах, було організовано поховання [PERSON] , поминальний обід, що підтверджується відповідними квитанціями. Після смерті [PERSON] нею була отримана допомога на поховання [PERSON] . Однак, недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю [PERSON] вона не змогла отримати внаслідок того, що необхідно підтвердити факт проживання разом з [PERSON] на час смерті. Заявник одразу звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Островської-Колосюк Ю.Б. з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус повідомила, що необхідно також підтвердити факт проживання, саме тому вона змушена звернутись до суду для встановлення факту, що має юридичне значення. Спадкоємців у [PERSON] не має, її батьки давно померли, дітей та чоловіка у неї не було. У зв`язку із вищенаведеним [PERSON] вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання з [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю в період з березня 2014 року по [INFO] . Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги, викладені у заяві, підтримала, просила суд задовольнити їх. Представник заінтересованої особи - Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, знаходить заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України судом можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, в судовому порядку може бути встановлений факт проживання спадкоємця зі спадкодавцем на день смерті останнього. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Нормами ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У відповідності до ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів. Зібрані у справі докази, зокрема, наявні в матеріалах справи документи, їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання разом із [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved