Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

У липні 2020 року представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв`язку звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.05.2012 року у розмірі 16 106,46 грн. та судові витрати в сумі 2 102 грн. В обґрунтування позову вказував, що з метою отримання кредитних коштів відповідач звернулась із заявою від 10.05.2012 року про встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписанням заяви відповідач підтвердила свою згоду з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, що складає між нею та банком договір. Позивач зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору та в межах встановленого ліміту, однак відповідач порушила умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 20.05.2020 року становить 16106,46 грн., з яких: 10 770,57 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0,00 - заборгованість за поточним тілом кредиту, 10 770,57 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 5 335,89 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 - нараховано комісії. 11.08.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 18.09.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення, в разі неявки відповідача, не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином за місцем реєстрації, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 10.05.2012 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошті у виді кредитної лінії. Відповідно до цих Умов для надання послуг банк видає клієнту картку. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. Договір укладається терміном на п`ять років з можливістю продовження вказаного строку. Умовами передбачена можливість зміни кредитного ліміту за ініціативою банку. Клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на первитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. В матеріалах справи також містяться надані позивачем витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», розрахунок заборгованості за кредитним договором від 10.05.2012 року, витяг про рух коштів по рахунку та копія паспорта відповідача. Клопотання представника позивача про огляд та фіксування змісту веб-сайту позивача з метою дослідження Умов та правил надання банківських послуг, суд вважає безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки наявні в матеріалах справи письмові документи містять в собі відомості на які посилається позивач, в тому числі витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти на рахунок, однак відповідач порушила взяті зобов`язання, оскільки рахується заборгованість, яка станом на 20.05.2020 року складає 16 106,46 грн., з яких: 10 770,57 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 10 770,57 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5 335,89 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 102 грн.

Outcome: approved