Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

У липні 2017 року позивач ЖБК „Вагоноремонтник-3" звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] 24 871, 61 грн основного боргу за житлово-комунальні послуги, 47 280,12 грн збитків від інфляції та 3% річних у розмірі 3 133, 62 грн, а всього 75 285, 34 грн. Крім того позивач просить стягнути з відповідача 1 600 грн., сплаченого судового збору та 5 160 грн. витрат на правову допомогу. На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що ЖБК „Вагоноремонтник-3" здійснює обслуговування та утримання квартир мешнкаців у будинку [ADDRESS] на підставі відповідних договорів із виконавцями та постачальниками житлово-комунальних послуг. Відповідач є власником квартири № 70 у вказаному будинку та є споживачем житлово-комунальних послуг, однак своєчасно не вносить плату за отримані послуги, чим завдає позивачу матеріального збитку. За вказаних обставин, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2018, справу №753/12186/17 передано до провадження судді Дарницького районного суду м. Києва Колесника О.М. у зв'язку із відстороненням від посади судді Дарницького районного суду м. Києва [PERSON] Ухвалою суду від 12.03.2018 року відкрито провадження у справі та визначено її розгляд за загальними правилами позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги підтримав з підтав, зазначених у позові, проти ухвалення заочного рішення також не заперечив. Відповідач у судове засіданні не з'явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Крім того, представником відповідача було отримано судову повістку особисто у приміщенні суду. (а.с. 80) За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується ордером [NUMBER] від 15.03.1986 року (а.с.11) та довідкою форми №3 від 12.05.2017 (а.с.7). З матеріалів справи вбчається, що позивач здійснює обслуговування та утримання квартир мешнкаців у вищевказаному будику, що підтверджується статутом (а.с. 17-24), на підставі договорів із виконавцями та постачальниками житлово-комульних послуг, відповідно до довідки про обслуговуючі організації ЖБК „Вагоноремонтник-3" (а.с. 16). Згідно п. 2.9 статуту ЖБК „Вагоноремонтник-3", останній зобов'язаний своєчасно сплачувати внески в розмірах і в строки, які визначаються законами України, Загальними Зборами, правлінням кооперативу, в разі затримки таких платежів нести фінансову відповідальність за порушення грошового зобов'язання, згідно законодавства України. Так, відповідачем своєчасно та у повному обсязі не було сплачено рахунки за житлово-комунальні послуги, в результаті чого станом на 01.04.2017 року утворилася заборгованість у сумі 75 285, 34 грн., яка відповідно до розрахунку (а.с. 8-10) складається з: 24 871, 61 грн основного боргу за житлово-комунальні послуги, 47 280,12 грн збитків від інфляції та 3% річних у розмірі 3 133, 62 грн. Положення ст.ст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов'язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. 26.05.2017 року судом було винесено ухвалу, якою позивачу відмовлено у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті житло-комунальні послуги з відповідача. У відповідності до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Невиконання відповідачем своїх обов'язків призвело до звернення позивача до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов'язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачі є споживачем комунальних послуг. Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, відповідачем не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих їй житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості в розмірі 75 285, 34 грн., що складається з: 24 871, 61 грн основного боргу за житлово-комунальні послуги, 47 280, 12 грн збитків від інфляції та 3% річних у розмірі 3 133, 62 грн. є законними і обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1 600 грн (а.с. 44,45) та документально підтвердженні витрати на правову допомогу у розмірі 5 160 грн (а.с. 21, 22). На підставі викладеного,

Outcome: approved