Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

01 листопада 2019 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. 06.11.2019 ухвалою суду відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи на 29.11.2019 в підготовче засідання за правилами загального позовного провадження. 29.11.2019 в підготовче засідання сторони не з`явилися: позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти закриття підготовчого провадження в справі та призначення справи до розгляду по суті, прохала викликати відповідача через оголошення на вебсайті Судової влади України, оскільки останній не отримує судових повісток; відповідач [PERSON] належним чином не повідомлений про час і місце слухання справи, оскільки поштове повідомлення про вручення йому судової повістки до суду не повернулося; третя особа [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Ухвалою від 29.09.2019 закрито підготовче провадження в справі та призначено її розгляд по суті на 21.01.2020 та викликано відповідача до суду через оголошення на вебсайті судової влади України. Позивач вказував, що вона є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрований, однак протягом останніх 10 років не проживає [PERSON] . Оскільки відповідач створює перешкоди у здійсненні власником будинку права користуваня і розпорядження своїм майном, не бажає знятися з реєстраційного обліку за адресою належного йому будинку, не є членом його сім`ї та його родичем, то позивач прохає суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується оголошенням про його виклик на вебсайті судової влади України (а.с. 33). Третя особа [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Суд, розглянувши та перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , де вона постійно проживає (а.с. 7,8). Згідно з договором купівлі-продажу НОВ № 021206, укладеним 08.10.2019 між [PERSON] та [PERSON] , власником будинку за адресою: [ADDRESS] , є позивач (а.с.7). У вказаному домоволодінні зареєстровані проживаючими: [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , який відповідно до довідки виконавчого комітету Білицької селищної ради № 2041 від 18.10.2019 та акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 18.10.2019 не проживає за адресою цього будинку понад 10 років та не є членом родини власника майна (а.с. 9,11,12,21). Судом встановлено, що відповідач за місцем реєстрації не проживає понад 10 років, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має. Відповідно до ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. За статтями 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу Української РСР - визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Зазначена в ст. 391 ЦК України норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим, визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником свою власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Оскільки, відповідач без поважних причин не користуються будинком за адресою: [ADDRESS] , власником якого є позивач, не бере участі в його утриманні, використовує реєстрацію без згоди [PERSON] , місце фактичного проживання невідоме, його реєстрація не дає можливості позивачеві в повній мірі розпоряджатися своїм майном та створює ряд інших незручностей у користуванні ним власністю, то потрібно усунути перешкоди у користуванні цією власністю та визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування належним позивачеві на праві власності житловим будинком з господарськими побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , знявши з реєстрації його місце проживання за вказаною вище адресою. Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved