Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

У січні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 25 травня 2011 року виконавчим комітетом Стрибізької сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис №1. Від шлюбу мають двоє дітей: дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Подружнє життя з відповідачем не склалося, їх сім"я розпалась. Вже тривалий час між ними відсутні почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Починаючи з липня 2019 року фактичні шлюбні відносини між ними припинились, подружніх стосунків вони не підтримують, проживають окремо, спільно дійшли згоди про те, що наявність шлюбу між ними суперечить їх інтересам. Примирення, подальше спільне життя і збереження сім"ї є неможливими, тому просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] . В підготовче засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, подали до суду письмову заяву, в якій просять проводити розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з"явився, про місце, дату та час його проведення повідомлений належним чином, подав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на це суд вважає за можливе відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України розглянути справу по суті у підготовчому засіданні з ухваленням судового рішення на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 25 травня 2011 року виконавчим комітетом Стрибізької сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.05.2011 року (а.с.7). Згідно копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 12.10.2011 року та серії [NUMBER] від 09.10.2015 року сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.8-9). Відповідно до довідки Стрибізького старостинського округу №1 Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області №11 від 09.01.2020 року на утриманні позивачки знаходяться неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Як вбачається з копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.12.2013 року [PERSON] за згодою дружини [PERSON] купив житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.11-12). Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №15290956 від 24.12.2013 року житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.13). У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнає позов, тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є недопустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з нього слід стягнути на користь позивачки 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову в розмірі 420,40 грн., а інші 50 відсотків судового збору в сумі 420,40 грн. слід повернути позивачці з державного бюджету.

Outcome: approved