Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

01.08.2014р. представник Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги на загальну суму 12343,40 грн. та стягнення суми судового збору, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є наймачем квартири [ADDRESS], та являється споживачем житлово-комунальних послуг, наданих підприємством позивача. В порушення норм діючого законодавства відповідач не виконував своїх обов'язків по своєчасному внесенню плати за користування квартирою [ADDRESS] та за надані комунальні послуги, внаслідок чого з 01.01.1996р. по 01.09.2012 р. утворилась заборгованість, яка станом на день подання позовної заяви становить 12343, 40 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явивсь, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав вимоги позову в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до статті 24 цього Закону балансоутримувач має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Отже, слід зазначити, що балансоутримувач житлової будівлі має законне право на звернення до суду в разі несплати особами, що проживають в даній будівлі, коштів за споживання ними житлово-комунальних послуг. Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою Форми № 3 від 07.09.2012 року, виданою Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією № 404 (а.с. 6) та довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в м. Києві (а. с. 20). Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що станом на 30.07.2014 року відповідач заборгував підприємству позивача по сплаті за житлово-комунальні послуги на загальну суму 12343,40 грн., що підтверджується наданими КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва виданими ЖРЕО № 404 довідками (а .с.9, 13) та розрахунками заборгованості (а. с. 10-12,14-18). З огляду на те, що між сторонами укладено до Договір №240 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 08.09.2011 року, суд вбачає визнання відповідачем [PERSON] боргу, а отже й переривання перебігу позовної давності (а.с.8). На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва підлягає задоволенню в повному обсязі в сумі 12343,40 грн., яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON]. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved