Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Представник Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» звернувся до Рівненського міського суду із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 грудня 2007 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір №001-17066-231207. Відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору, позивач надав відповідачу кредит у сумі 868,00 грн. на придбання певного майна, на умовах визначених договором. Станом на 27 березня 2014 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитом у розмірі 1087,41 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Однак, у позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити без його участі. Додатково вказав, що АТ «Дельта Банк» позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити, у випадку неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, заяву чи клопотання про перенесення розгляду справи не подавала. Заперечень проти позову до суду не надходило. Суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а також враховуючи, що представник позивача не заперечує щодо заочного розгляду справи, прийшов до висновку про розгляд справи без участі відповідача з постановленням заочного рішення по справі. Всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 23 грудня 2007 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір №001-17066-231207. Відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору, позивач надав відповідачу кредит у сумі 868,00 грн. на придбання певного майна, на умовах визначених договором. Відповідно до п.2.3. договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01% в рік. А також, за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 2,5% в місяць, п.2.5 договору. Згідно меморіального ордера № 46673469 від 24 грудня 2007 року позивач свої зобов'язання за договором виконав. Моментом погашення кредиту вважається день розрахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі : суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших виплат, передбачених договором. З моменту отримання кредиту позичальник належним чином не виконувала умови договору, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 27 березня 2014 року за відповідачем по укладеному з ТОВ "Комерційний банк "Дельта" кредитному договору №001-17066-231207 від 23 грудня 2007 року рахується заборгованість на загальну суму 1087,41 грн., яка складається з : заборгованість за сумою кредиту - 858,68 грн.; заборгованості за відсотками - 0,03 грн.; заборгованості за комісіями - 228,70 грн. Як слідує з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. У відповідності до ст.ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов"язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як слідує з ч.4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За таких підстав, суд рахує, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими і підлягають до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved