Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Районний лікар-психіатр Тетіївської Центральної районної лікарні, Київської області звернувся до суду з заявою, посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], який проживає в [ADDRESS] з 30.03.2015 року перебуває на обліку в Тетіївській ЦРЛ як суспільно-небезпечний хворий у зв'язку з агресивними тенденціями по відношенню до оточуючих. Вказав, що [PERSON] перебуває під диспансерним наглядом у лікаря-психіатра з діагнозом: психічний розлад, легка розумова відсталість в стадії вираженої дебільності. Емоційно вольова нестійкість, недорозвиток мови. Рішенням Тульчинського районного суду, Вінницької області від 20.02.2015 року йому було призначено амбулаторне примусове лікування у психіатра без його усвідомленої згоди терміном на шість місяців. У цей період [PERSON] лікувався амбулаторно у лікаря - психіатра в Тетіївській ЦРЛ. Хоч [PERSON] і дотримувався порядку лікування, але в даний час критика до свого стану у нього відсутня, внаслідок чого він продовжує бути схильним до суспільно-небезпечних дій у разі не надання йому амбулаторної примусової психіатричної допомоги без його згоди. В судовому засіданні представник заявника Ладік І.В. підтримала заяву, посилаючись на наведені у ній обставини. [PERSON]до суду з'явився, погоджується на продовження лікування. Прокурор вважає за необхідне задоволити заяву про продовження надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку обґрунтованою, оскільки невжиття цих засобів може призвести до суспільно-небезпечних наслідків. Вислухавши представника заявника, [PERSON], беручи до уваги думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, на підставі наступного. Відповідно до ч. 2 ст.12 Закону України "Про психіатричну допомогу", амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням свого стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Згідно з ч.ч.4,5 ст. 12 Закону України " Про психіатричну допомогу", особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць; у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад шість місяців лікар - психіатр надсилає до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. З медичного висновку комісії лікарів від 20.08.2015 р. вбачається, що хворому [PERSON] було призначено амбулаторне примусове лікування у психіатра без його усвідомленої згоди терміном на шість місяців, згідно рішення Тульчинського районного суду, Вінницької області від 20.02.2015 року, але в даний час термін лікування закінчився. З медичного висновку та пояснень лікаря-психіатра судом встановлено, що з приводу тяжкого психічного захворювання [PERSON] лікувався і під час примусового амбулаторного лікування до дільничого лікаря-психіатра хворий з'являвся регулярно, характеризується схильністю до вчинення суспільно-небезпечних діянь, а тому потребує продовження амбулаторного примусового лікування у психіатра без його усвідомленої згоди на строк шість місяців. На підставі наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved