Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

\~ Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.01.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину направлено до Ленінського районного суду м. Харкова за підсудністю. 22 лютого 2019 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, у якій вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки- Кузуб [PERSON], [INFO], у розмір ј всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем проживає в зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2005 року. Від шлюбу 09 лютого 2008 року у сторін народилася донька, [PERSON]. Позивач з дитиною переїхала, як внутрішньо переміщена особа до міста Харків, на теперешній час дочка проживає з позивачем, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідач матеріальної допомоги не надає, дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач є працездатною особою, інших дітей не має. Позивач в судове засідання не з'явилась. Подала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, та зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, відповідача [PERSON] неодноразово було повідомлено про розгляд даної справи через оголошення на офіційному веб-сайті суду. Суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин , в установлений ч. 7 ст.178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 06 серпня 2005 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серія І-ЕД № 006795. Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої вказаний відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 105255. На час звернення до суду з позовом про стягнення аліментів сторони спільно не проживають. Малолітня дитина сторін знаходяться на утриманні позивача та проживає разом з нею. Відповідно до вимог ст.180 СК України- батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі.Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання дитини, що він має сплачувати, необхідно визначити у частці від його доходу, як просить позивач у своєму позові. Враховуючи вищевикладене та те, що позивач позов підтримує, а відповідач відзив на позов не надав, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров"я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сімї, яких він зобов"язаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки, що знаходиться на утриманні позивача, хоч має можливість надавати допомогу, оскільки є здоровою працездатною особою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши із [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Судом прийнято до уваги, що обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків. Згідно з ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України. Відповідно до ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу п.1 ч.1ст.430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved