Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

01 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, в уточненій редакції якої від 11 грудня 2020 року просить надати дозвіл на реєстрацію її місця проживання за адресою: [ADDRESS] , без згоди співвласника [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що батьку та матері її чоловіка належить 1/2 частка домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , де вона раніше була зареєстрована (знялася з місця реєстрації, так як мала намір придбати житло, але купівля не вдалася) та фактично мешкає у теперішній час. Співвласники домоволодіння [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (має право власності на 1/4 після [PERSON] , який помер) - не заперечують проти реєстрації її місця проживання за даною адресою. Проте щодо співвласника [PERSON] відсутня будь-яка інформація, а без його згоди реєстрація неможлива, тому вона звернулася до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні присутньою не була, скориставшись правом представництва відповідно до ст.58 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні присутньою не була, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений за зареєстрованою в установленому порядку адресою, судова повістка повернулася до суду,так як відповідач відсутній за вказаною адресою. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справи за відсутності представника виконкому. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні присутньою не була, про час та місце розгляду справи повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. Надала суду заяву, в якій не заперечувала проти реєстрації місця проживання позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Просила розглядати справу за її відсутності. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. Надав суду заяву, в якій не заперечував проти реєстрації місця проживання позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Просив розглядати справу за його відсутності. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 23.08.2013 року (а.с.89), який є сином співвласників домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с.90). З жовтня 2013 року місце проживання позивача було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , 28.04.2020 року її знято з реєстрації місця проживання за даною адресою (а.с.4 зворот). Відповідно до довідки КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» №1110 від 10.11.2020 року станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] зареєстроване не ім`я [PERSON] - 1/4 частка; [PERSON] - 1/4 частка; [PERSON] та [PERSON] - 1/2 частка (а.с.39). [PERSON] та [PERSON] зазначена 1/2 частка домоволодіння належить на підставі договору дарування від 19.10.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О., зареєстровано у реєстрі за №12097 (а.с.5). [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти реєстрації місця проживання позивача за адресою: [ADDRESS] , зазначивши, що позивач фактично мешкає за вказаною адресою (а.с.52, 53). Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - [ADDRESS] (№230995469 від 04.11.2020 року) - 1/4 частка домоволодіння належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.04.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С. (а.с.35). Продавець зазначеної частки [PERSON] набув право власності на дану частку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.85-88). [PERSON] не заперечує проти реєстрації місця проживання позивача за адресою: [ADDRESS] , зазначивши, що позивач фактично мешкає за вказаною адресою (а.с.51). Отже, 1/4 частка домоволодіння належить [PERSON] , який за даними відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Металургійної районної у місті ради від 04.02.2021 року зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] не значиться (а.с.80), за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 23.02.2021 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 16.02.1979 року (а.с.81). Однак, позовна заява з додатками, направлена на зазначену адресу, повернулася до суду з позначкою про відсутність адресату за вказаною адресою. Таким чином, співвласники домоволодіння [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не заперечують проти реєстрації місця проживання позивача за адресою: [ADDRESS] . Місцезнаходження відповідача [PERSON] невідомо. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Згідно з частиною першою та другою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто, непорушність права власності проявляється у тому, що правомірним буде визнане лише таке позбавлення права власності або обмеження у його здійсненні, яке відбувається у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом статті 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Крім того, з Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що державна реєстрація місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі документів, що підтверджують право на проживання в житлі (стаття 6). Тобто умовою проведення такої реєстрації є виникнення у особи права проживання у житлі. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] , батьки якого [PERSON] та [PERSON] є власниками частки домоволодіння, з їхнього дозволу позивач користується житловим приміщенням у теперішній час, протягом тривалого часу її місце проживання було зареєстровано за даною адресою, жодним співвласником не оспорювалося її право користування житловим приміщенням. Позивач звернулася до відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Металургійної районної у місті ради, проте листом №Н-311П від 14.07.2020 року їй було відмовлено, оскільки відсутня згода всіх власників домоволодіння (а.с.7). Відповідно до п.18 Правил реєстрації місця проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016р. №207, для реєстрації місця проживання особа або її представник подає: зокрема документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників). Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем її фактичного проживання суттєво обмежує реалізацію її прав, що гарантовані Конституцією України, зокрема права на свободу пересування, права на охорону здоров`я тощо. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. На підставі викладеного,

Outcome: approved