Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

У серпні 2019 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Позивачка обґрунтовує свою позицію тим, що 30.05.2007 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне Товариство «Райффайзен Банк Аваль» укладено кредитний договір № 014/1179/81/1330, згідно якого [PERSON] було надано кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 49 490,00 доларів США зі сплатою 12,850% річних на на 240 місяців з 30.05.2007 року по 30.05.2027 року. У якості забезпечення виконання умов кредитного договору був укладений договір іпотеки. В іпотеку передано земельна ділянка для будівництва і обслуговування, що розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0, 1205 га, кадастровий номер 3222486601:01:005:0110 , право власності на яку належить [PERSON] , на підставі Державного акту на право власності: на земельну ділянку, серія ЯД №681612 , виданого Києво-Святошинським райвідділом земельних ресурсів 04 листопада 2006 року на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22 вересня 2005 року за реєстровим №6838, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю № 010632900704. -об`єкт незавершеного будівництва (готовність 63 %), який знаходиться на земельній ділянці площею 0, 1205 га, кадастровий номер 3222486601:01:005:0110 , та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та зареєстрованого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області 24 травня 2007 року - Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 14672846, реєстраційний номер 18945422, записаний в книзі 4, номер запису 993. 25 липня 2019 року Позивачці стало відомо, що на її ім`я приватним виконавцем Трофименко М.М. відкрито виконавче провадження № 59529390, на підставі виконавчого напису №520 від 10.05.2019р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округ Шевченко О.В. Позивачка вказує, що на момент вчинення виконавчого напису у нотаріуса не було документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а також нотаріус не встановив, що минув трирічний строк з дня виникнення право вимоги, банком не направлялось попередження про звернення стягнення, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивачка просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В., вчинений 10 травня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 520, судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Києво-Святошинського суду Київської області від 01.08.2019 року було відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Києво-Святошинського суду Київської області від 01.08.2019 року було частково задоволено клопотання забезпечення позову позивача, зупинено стягнення на підставі виконавчого документу, а саме: виконавчого напису № 520 від 10 травня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною, про звернення стягнення на нерухоме майно. Не погоджуючись з даним позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» через свого представника надав суду відзив, у якому вказав, що \~заява про вчинення виконавчого напису нотаріусом була оформлена у відповідності до діючого законодавства України і містила всі обов`язкові відомості про боржника та стягувача, а також щодо розмірів заборгованості і строків, за які проводиться; нотаріус не звертався до стягувача за наданням додаткової інформації, оскільки йому було надано всі необхідні і достатні документи для вчинення виконавчого напису; нотаріусом було перевірено належне повідомлення боржника про наявну заборгованість та відповідність документів, наданих на обґрунтування стягнення. Представник відповідача зазначив про безпідставність, недоведеність позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову. Позивачем було подано відповідь на відзив, в якому позивач підтримав позовні вимоги. Ухвалою Києво-Святошинського суду Київської області від 01.08.2019року було задоволено клопотання позивача , витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. належним чином завірену копію нотаріальної справи за виконавчим написом від 10.05. 2019 року зареєстрованої у реєстрі за № 520. Ухвалою Києво-Святошинського суду Київської області від 28.01.2020року було накладено штраф на приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. за невиконання ухвали суду від 02.10.2019 року про витребування доказів. Згідно розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дідура М.О. щодо повторного автоматичного розподілу справи №491 від 04.05.2020 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 04.05.2020 року,який проведений у зв`язку із закінченням строку відрядження судді Медведського М.Д, в провадження судді Дубас Т.В. надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович, [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.05.2021р. справу прийнято до розгляду суддею Дубас Т.В., призначено підготовче засідання. 26.01.2021р через канцелярію на виконання ухвали суду від 02.10.2019 року про витребування доказів, надійшли копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис 10.05. 2019 року зареєстрований у реєстрі за № 520. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.03.2021 року підготовче засідання було закрито, призначено розгляд справи по суті. В судове засідання 03.12.2021 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наведених нижче підстав. Пунктом 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 №2\~передбачено, що відповідно до статей\~55,124 Конституції України\~та\~статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно ч. 1 ст.\~4\~та ч. 1 ст.\~5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.ст.\~15,16 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України,суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При розгляді справи судом встановлено, що 30.05.2007 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне Товариство «Райффайзен Банк Аваль» укладено кредитний договір № 014/1179/81/1330, згідно якого позивачці [PERSON] було надано кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 49 490,00 доларів США зі сплатою 12,850% річних на на 240 місяців з 30.05.2007 року по 30.05.2027 року.. У якості забезпечення виконання умов кредитного договору був укладений договір іпотеки. В іпотеку передано: - земельна ділянка для будівництва і обслуговування, що розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0, 1205 га, кадастровий номер 3222486601:01:005:0110 , право власності на яку належить [PERSON] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯД №681612 , виданого Києво-Святошинським райвідділом земельних ресурсів 04 листопада 2006 року на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22 вересня 2005 року за реєстровим №6838, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю № 010632900704. -об`єкт незавершеного будівництва (готовність 63 %), який знаходиться на земельній ділянці площею 0, 1205 га, кадастровий номер 3222486601:01:005:0110 , та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та зареєстрованого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області 24 травня 2007 року - Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 14672846, реєстраційний номер 18945422, записаний в книзі 4, номер запису 993. 10.05.2019 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна вчинила виконавчий напис про звернення стягнення на земельна ділянка для будівництва і обслуговування, що розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0, 1205 га, кадастровий номер 3222486601:01:005:0110 , право власності на яку належить [PERSON] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯД №681612 , виданого Києво-Святошинським райвідділом земельних ресурсів 04 листопада 2006 року на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22 вересня 2005 року за реєстровим №6838, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю № 010632900704.-об`єкт незавершеного будівництва (готовність 63 %), який знаходиться на земельній ділянці площею 0, 1205 га, кадастровий номер 3222486601:01:005:0110 , та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та зареєстрованого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області 24 травня 2007 року - Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 14672846, реєстраційний номер 18945422, записаний в книзі 4, номер запису 993. Станом на 20.03.2019року загальна сума задоволення вимог бану за кредитним договором складала: за кредитом -14 975,92 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять доларів США 92 центів), що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 406 758,42 (чотириста шість тисяч сімсот п`ятдесят вісім гривень 42 коп.)грн.; по відсоткам 8520,11 (вісім тисяч п`ятсот двадцять доларів США 11 центів) що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 231431,26 (двісті тридцять одна тисяча чотириста тринадцять гривень 26 коп.) грн. Відповідно ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ч. 1ст.\~34\~Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2 вищезазначеної Інструкції, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст.\~89\~Закону України\~«Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Пунктом 3.1 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.5 вищезазначеної Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Як передбаченост.88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано доказів, які б свідчили, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріусу разом із заявою стягувача було надано первинні фінансові документи, оформлені відповідно до вимог ст. 93 закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»\~з метою підтвердження безспірної заборгованості боржника. Більш того, згідно умов договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 30.05.2007, [PERSON] було встановлено максимальний ліміт заборгованості у розмірі 49 490, 00 (сорок дев`ять тисяч чотириста дев`яносто ) доларів США 00 центів, що означає, що позичальник мав можливість взяти в кредит будь-яку суму грошей в рамках даного ліміту. Банк не надав жодних документів, які б підтверджували факт отримання позивачем грошових коштів саме в тому розмірі, який був зазначеній в заяві на вчинення виконавчого напису від 07.05.2019. Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999р. в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007р. в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011р. в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010р. в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994р. в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003р. в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008р. в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 р. №6-887цс17. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Поштових повідомлень про направлення на адресу Позивача попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості за кредитним договором ні матеріали, надіслані суду приватним нотаріусом, ні матеріали справи не містять.\~ Щодо інших тверджень сторін, письмових доказів, суд зазначає, що вони, були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц. За положеннями\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на корить позивачів слід стягнути судовий збір, сплачений за подання позовної заяви у розмірі 768,40 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 384,20 грн.

Outcome: approved