Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

ТОВ «Жильнельфа Вельє» звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та ТОВ «Агросервіс» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, визнання договору оренди земельної ділянки поновленим. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що відповідно до держаного акту на право власності на землю серія ІІІ-ЧР № 047451, виданого 30.08.2002р. Конельсько - Попівською сільською радою, [PERSON] є власником земельної ділянки №7120983000:02:001:0563 площею 2,3049 га, розташованої натериторії Конельсько-Попівської сільської ради Жашківського району Черкаської області. Відповідно до договору оренди земельної ділянки № 7120983000:02:001:0563 площею 2,3049 га від 01.09.2012р., укладеного між [PERSON] та ТОВ «Жильнельфа Вельє», зареєстрованого у відділі Держкомзему у Жашківському районі Черкаської області 18.10.2012 р. за № 712090004002470, строк дії договору у відповідності до п. 3.1. становить 5 (пять) років до 01.09.2017р.. На виконання вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі» ТОВ «Жильнельфа Вельє» направило 27.07.2017р. відповідачу повідомлення про намір скористатись переважним правом та проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки. Вказане повідомлення та проект отримані відповідачем [PERSON] 29.07.2017р.. Станом на момент звернення до суду за захистом свого переважного права жодної відповіді від відповідача на повідомлення підприємство не отримувало. Також ТОВ «Жильнельфа Вельє» після закінчення договору, а саме після 01.09.2017р., належно виконувало свої обовязки за умовами договору та продовжувало користуватись земельною ділянкою, жодного листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення строку договору ТОВ «Жильнельфа Вельє» не отримувало. Натомість, як випливає з інформаційної довідки № 97758378 від 19.09.2017р., між [PERSON] та ТОВ «Агросервіс» було укладено договір б/н від 02.09.2017р. оренди земельної ділянки №120983000:02:001:0563 площею 2,3049 га, розташованої на території Конельсько-Попівської сільської, строк дії якого до 01.12.2027р.. Номер запису про інше речове право № 22217994, дата державної реєстрації 02.09.2017р.. Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі - частина 3 статті 203 Цивільного кодексу України. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо підписаний його стороною, що встановлено частиною 2 статті 207 Цивільного кодексу України. Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним (п.2 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, буде порушене, зокрема, в разі укладення договору оренди з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право. Отже, з огляду на загальні засади цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обовязків сторін (статті 3, 12-15, 20 ЦК України; статті 3-5, 11, 15, 31 ЦПК України), необхідно дійти висновку про те, що в разі невизнання орендодавцем права орендаря, передбаченого статтею 33 Закону України «Про оренду землі», на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк таке право підлягає захисту судом за позовом орендаря шляхом визнання недійсним договору оренди цієї самої земельної ділянки, укладеного орендодавцем з іншим орендарем, на підставі пункту 2 частини другої статті 16 ЦК України. Це узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 року (справа № 6-55цс15). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Частиною 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж на за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідністю) істотні умови договору і за відсутності заперечень приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності) з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України, якою закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обовязки за договором найму, після спливу строку договору на укладення договору найму на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права. Отже, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Така процедура встановлена чинним законодавством, отже для застосування частини першої статті 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: 1)орендар належно виконує свої обовязки за договором; 2)орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; 3)до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; 4)орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення. Товариство «Жильнельфа Вельє» здійснило всі необхідні дії, передбачені частинами 1-5 Закону України «Про оренду землі». Дана позиція узгоджується з Постановою ВСУ від 13.04.2016 року по справі № 6-2027цс15. Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Ці положення узгоджуються із загальною нормою статті 764 ЦКУ, в якій передбачено, що якщо наймач продовжує користуватися після закінчення строку договору найму, то за відсутності наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. ТОВ «Жильнельфа Вельє» належно виконувало свої обовязки за умовами договору та продовжує користуватись земельною ділянкою, після закінчення строку договору, жодного листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення строку договору ТОВ «Жильнельфа Вельє» не отримувало. З вказаних вище підстав ТОВ «Жильнельфа Вельє» звернулося до суду з даним позовом для захисту своїх прав, передбачених чинним законодавством України. Представники позивача ТОВ «Жильнельфа Вельє» [PERSON], який діє на підставі довіреності від 01.02.2017р., та [PERSON],який діє на підставі довіреності від 13.01.2017р., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, посилаючись на переважне право позивача в поновленні договорів оренди землі з [PERSON]. Відповідач [PERSON] позов не визнав. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] та ТОВ «Агросервіс» [PERSON], який діє на підставі довіреностей від 12.12.2017р. та від 27.11.2017р., позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ТОВ «Жильнельфа Вельє» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, визнання договору оренди земельної ділянки поновленим підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі". Відповідно до держаного акту на право власності на землю серія ІІІ-ЧР № 047451, виданого 30.08.2002р. Конельсько - Попівською сільською радою, [PERSON] є власником земельної ділянки №7120983000:02:001:0563 площею 2,3049 га, розташованої натериторії Конельсько-Попівської сільської ради Жашківського районуЧеркаської області. Статтею\~93, ч.4 ст.\~124\~\~ЗК України\~встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкового платного володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Частиною 1\~ст. 6 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що орендарі набувають\~\~права\~\~оренди\~\~земельної\~\~ділянки на підставах і в порядку, передбачених\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі»\~визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Судом установлено, що 01 вересня 2012 року між [PERSON] та ТОВ «Жильнельфа Вельє»був укладений договір оренди землі, який зареєстрований у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру ДЗК, про що 18 жовтня 2012 року до Державного реєстру земель внесено запис за №712090004002470. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка означає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору, тощо (ст. ст. 6, 627 ЦК України). Статтею 12 ЦК України встановлено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Згідно п. 3.1 договору оренди вказаний договір укладено на 5 років до 01.09.2017р.. У п.3.2 вищевказаного договору вказано, що після закінчення строку дії цього договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити дію цього договору на цих самих умовах на цей же строк. Частинами 1-5\~статті 33 Закону\~України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення\~договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Outcome: partial