Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулась в суд з вказаною вище заявою. Свою вимогу заявник мотивувала тим, що за всіма документами вона значиться як [PERSON]. У вересні 2016 року вона звернулася до УПФУ у Тульчинському районі Вінницької області з приводу призначення пенсії у зв'язку з досягненням пенсійного віку, де при перевірці документів фахівцями управління було виявлено розбіжності у написанні її прізвища з тим, яке зазначено російською мовою у її трудовій книжці серії [NUMBER] як "[PERSON]". Заявник вважає, що така помилка у написанні її прізвища була допущена працівником відділу кадрів колгоспу «Дружба» при заповненні трудової книжки. Через вказану обставину їй було відмовлено у взятті на облік в УПФУ в Тульчинському районі Вінницької області. В інший спосіб, ніж у судовому порядку, усунути вказані розбіжності заявник не взомі, у зв'язку з чим вона змушена була звернутися до суду з заявою та просить встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER], заповнена 01.08.1983 року російською мовою на ім'я «[PERSON]». У судове засідання заявник не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла письмова заява з проханням розглянути справу у її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - УПФУ в Тульчинському районі Вінницької області в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла письмова заява з проханням розглянути справу у її відсутність. За таких обставин суд розглянув справу у відсутність осіб, які беруть участь у справі на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Тульчинським РС УМВС України в Вінницькій області 13 жовтня 2012 року на ім'я [PERSON], судом встановлено, що друга його сторінка заповнена російською мовою і прізвище, імя, по батькові заявника зазначено як «[PERSON]» (а.с.7). З копії посвідченя громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю серії [NUMBER], судом встановлено, що воно видане на ім'я «[PERSON]» (а.с.6). З копії картки фізичної особи-платника податків від 14 лютого 2005 року встановлено, що ідентифікаційний номер [NUMBER] присвоєно [PERSON] (а.с 4). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 21 жовтня 1984 року Шпиківською селищною радою Тульчинського району Вінницької області, судом встановлено, що після реєстрації шлюбу з [PERSON] заявниці присвоєно прізвище "[PERSON]". З копії трудової книжки серії [NUMBER], судом встановлено, що вона заповнена 01.08.1983 року російською мовою на ім'я «[PERSON]» (а.с. 5-6). Аналізуючи досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що прізвище заявника у трудовій книжці, яка є основним документом при призначенні пенсії, записане російською мовою як «[PERSON]» різниться із тим прізвищем заявника «[PERSON]», яке зазначено на другій сторінці її паспорта - документу, що посвідчує її особу. Вказані розбіжності, на думку суду, виникли при написанні прізвища російською мовою та є перешкодою для призначення заявнику пенсії. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Відповідно до роз'яснень, які викладено у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі п. 6 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. При встановлених обставинах та досліджених доказах, суд вважає можливим задовольнити заяву [PERSON], оскільки викладені в ній доводи знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, встановлення факту необхідне заявникові для призначення пенсії та в інший спосіб вирішити дане питання неможливо. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved