overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

01.07.2019 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором № б/н від 19.08.2011 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 5300,00 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини. 19.08.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, та відповідач отримав кредит у розмірі 5300,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до договору відповідач зобов`язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 10.06.2019 року склався борг перед банком у розмірі 359086,80 гривень, а саме: заборгованість за кредитом 5300,00 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 350586,80 грн., заборгованість за пенею та комісією 3200,00 грн., але позивач просить стягнути з відповідача частину суми заборгованості за кредитом яка становить 121703,41 грн., яка складається з наступного: 5300,00 грн., заборгованості за кредитом, 116403,41 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом з 19.08.2011року по 03.03.2018 року. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

01.07..2019 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором № б/н від 5.12.2011року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 3000,00 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини. 05.02.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, та відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до договору відповідач зобов`язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 17.02.2019 року склався борг перед банком у розмірі 238178,74 гривень , а саме заборгованість за кредитом 2568,5 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 229496,92 гривень, заборгованість за пенею та комісією 6113,32 гривень, Але позивач просить стягнути частину заборгованості 121514,15 гривень ,яка складається а саме заборгованість за кредитом 2568,5 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 118965,45 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

01.07.2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований між ним та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який 08 липня 2001 року зареєстрований Мануйлівською сільською радою Козельщинського району Полтавської області, актовий запис №1. Сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, заяв та клопотань не подавала, відзив не подала. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу розглянуто в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 08 липня 2001 року Мануйлівською сільською радою Козельщинського району Полтавської області, актовий запис №1 (а.с.9). Сторони припинили шлюбні відносини. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з батьком (а.с. 7). Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не скористалась правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст.113 Сімейного Кодексу України, тому суд не вирішує вказане питання. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

01.07.2019 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 21 червня 2016 року Станично-Луганським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини фактично припинились із-за відсутності взаєморозуміння, втрату почуттів один до одного, у зв`язку з чим з грудня 2016 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що примирення неможливе, оскільки сім`я розпалась остаточно, кожен з них живе своїм життям, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач повторно не з`явилася у судове засідання, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України». Дослідивши матеріали справи, суд установив таке. Сторони перебувають у шлюбі, який відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу зареєстрований 21 червня 2016 року Станично-Луганським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 41. Від шлюбу дітей не мають. Згідно зі ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Як зазначив позивач, шлюбні відносини з відповідачем припинені з грудня 2016 року, з того часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть і такі обставини унеможливлюють примирення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, заперечень на позов не надала. У статті 24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, тому суд вважає, що збереження шлюбу за вказаних обставин буде суперечити інтересам позивача. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як убачається із матеріалів справи, ні позивач, ні відповідач при реєстрації шлюбу свої прізвища не змінювали. Судовий збір на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн., а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

01.07.2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 13 липня 2018 року, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . З 2018 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

01.07.2019 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментівна утримання доньки. Позов обґрунтовано тим, що 21.08.2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. На даний час вона з відповідачем проживають окремо. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання доньки не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% неоподаткованого мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів встановленого для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було надано строк для надання відзиву на позовну заяву. Однак, у зазначений строк відзив на позовну заяву відповідачем не надано, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотання щодо розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від позивача чи відповідача до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язком утримувати дитину є рівною мірою обов`язком, як матері, так і батька. Судом встановлено, що 21.08.2014 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Черкаській області, актовий запис № 1236 між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , яка проживає з позивачкою. Відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] . Постільки відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає на утримання доньки [PERSON] , тому суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно на утримання доньки до її повноліття. При подачі позову даної категорії позивач звільнена від оплати судових витрат, тому на підставі ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

01.07.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що шлюб з відповідачем зареєстрували 08.11.2014 року. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що сімейне життя у них не склалося, втратили один до одного почуття любові та поваги, спільного господарства не ведуть. З початку 2019 року подружніх стосунків не підтримують. Примирення та збереження сім`ї неможливе, подальше перебування у шлюбі суперечитиме її інтересам. 10.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 31.07.2019 року сторони у підготовче судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви, у яких просили розглянути справу у їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач вказав, що позов визнає в повному обсязі. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.11.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя у сторін є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Сімейне життя в сторін не склалося. Позивач вказує, що примирення та збереження сім`ї неможливе, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у розмірі 384, 20 грн. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову у розмірі 384, 20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

01.07.2019р. позивач звернувся до суду з заявою про розірвання шлюбу, що був зареєстрований між ним та відповідачкою , [PERSON] , 09.05.1987 в Яворівському ЗАГСі Львівської області, актовий запис № 17. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний є повнолітніми. Однак подружнє життя із відповідачем у них не складалось. Вони зрозуміли, що мають протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між ними вплинуло на їх сімейні стосунки. Відповідач залишила сім`ю, шлюб існує формально, вважає примирення неможливим. Уже тривалий час вони проживають окремо, не підтримують подружні відносини і не ведуть спільне домашнє господарство. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надавши пояснення, аналогічні викладеним в заяві. Просить шлюб розірвати, не стягувати з відповідача судові витрати, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Не подала відзив на позовну заяву. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільне домашнє господарство. Відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного стали приводом до втрати між ними почуття любові та поваги. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

01.07.2020 позивач [PERSON] , звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 20.10.2018 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не має. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. На теперішній час шлюб розпався, існує формально, примирення не можливе. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, просила розірвати шлюб, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не сповістив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 20.10.2018 у Новобаварському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 397. Від шлюбу сторони малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають. Згідно ч. 3ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved