Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

У вересні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління юстиції у м. Києві, [PERSON], про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з належної їй на праві власності квартири [ADDRESS] [PERSON] стверджував, що заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не склала, а він є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті бабусі. Позивач зазначив, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.10.2012 року, яке набрало законної сили, встановлено факт проживання однією сім'єю понад п'ять років [PERSON] з [PERSON], яка померла [INFO] року, як бабусі та онука; визнано [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом після померлої [PERSON] Також позивач вказав, що 11.08.2000 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, згідно умов якого [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй квартиру [ADDRESS] [PERSON] після укладення даного договору довічного утримання, здійснив державну реєстрацію прав на нерухомість, що передбачено ст.ст.182,334 ЦПК України. [PERSON] зазначив, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.02.2010 року, яке набрало законної сили, договір довічного утримання від 14.08.2000 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] Відповідач не скасував державну реєстрацію прав на спірне нерухоме майно, а [PERSON] за життя не здійснила державну реєстрацію права власності на квартиру згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.02.2010 року про визнання за нею права власності на спірну квартиру. 14.06.2011 року позивач звернувся до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, однак постановою державного нотаріуса Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Кравець Я.М. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності у встановленому законом порядку на вищезгадану квартиру. Позивач вказав, що окрім нього із заявою про прийняття спадщини звернувся інший онук [PERSON] - [PERSON], який є спадкоємцем п'ятої черги за законом. Однак, оскільки [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги за законом, то відповідно до матеріалів спадкової справи він вказаний єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON] Зважаючи на те, що позивач прийняв спадщину у встановленому порядку, він просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 4000,00 грн. та судовий збір у сумі 3654,00 грн. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та за відсутності позивача, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності його представника відповідач до суду не надсилав. Представник третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, третя особа про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник третьої особи подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позов просив вирішити на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] року померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.12.2010 року (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з належної їй на праві власності квартири [ADDRESS] Як вбачається з матеріалів справи, 11.08.1998 року було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Солонець Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1с-2004, згідно умов якого [PERSON] купила вищезгадану квартиру (а.с.9-10). Згідно реєстраційного посвідчення від 14.08.1998 року, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації, право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] (а.с.11). З матеріалів справи вбачається, що 11.08.2000 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, згідно умов якого [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй квартиру [ADDRESS] [PERSON] після укладення даного договору довічного утримання, здійснив державну реєстрацію прав на нерухомість, що передбачено ст.ст.182,334 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.02.2010 року у справі №2-392/10, яке набрало законної сили, договір довічного утримання від 14.08.2000 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.15-16). З наведеного вбачається, що [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.02.2010 року у справі №2-392/10. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.10.2012 року у справі №2/2605/2846/12, яке набрало законної сили, встановлено факт проживання однією сім'єю понад п'ять років [PERSON] з [PERSON], яка померла [INFO] року, як бабусі та онука; визнано [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом після померлої [PERSON] (а.с.18-20). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не склала, а тому спадкування після її смерті здійснювалось за законом. Відповідно до ч.1 ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, спадкоємцем четвертої черги після померлої [PERSON] є її онук [PERSON] Інших спадкоємців четвертої черги за законом після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. З заявою про прийняття спадщини до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори звернувся також інший онук [PERSON] - [PERSON], який є спадкоємцем п'ятої черги за законом. Однак, оскільки [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги за законом, то відповідно до матеріалів спадкової справи він є єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON] (а.с.67, зворотній бік; а.с.70,74, зворотній бік; 81, зворотній бік). Отже, [PERSON] залишився єдиним спадкоємцем за законом після смерті бабусі. Ч.3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем [PERSON] у квартирі [ADDRESS], а тому він прийняв спадщину в порядку, встановленому ч.3 ст.1268 ЦК України (а.с.85). 14.06.2011 року позивач звернувся до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, однак постановою державного нотаріуса Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Кравець Я.М. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності у встановленому законом порядку на вищезгадану квартиру (а.с.22). За таких обставин, зважаючи на те, що позивач прийняв спадщину після смерті бабусі у встановленому ч.3 ст.1268 ЦК України порядку, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] У відповідності до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3654,00 грн. Ст.79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу. Ст.84 цього Кодексу визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". 04.06.2013 року між [PERSON] та адвокатом Бородіною Ю.М. було укладено угоду про надання правової допомоги. Відповідно до Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" граничний розмір таких витрат складає 40% від мінімальної заробітної плати за годину роботи. Як вбачається з матеріалів справи, позивач сплатив виконавцеві Бородіній Ю.М. 4000,00 грн. в якості оплати за правову допомогу (а.с.26). Таким чином, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 4000,00 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 1264, 1258, 1268, 1270 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved