Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

01 червня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача\~на користь\~позивача борг\~за договором\~позики в\~розмірі 471616,68\~грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову зазначила, що 31 травня 2018 року [PERSON] згідно договору позики грошей взяв у позивача в борг 13830,44 грн., які згідно п. 4.1 договору зобов`язався повернути 14 червня 2018 року. Але відповідач суму позики не повертає, ухиляється від її повернення. Позика була оформлена відповідним договором та розпискою. Згідно п.4.2 договору в разі неповернення грошей в строки, які вказані в договорі (п. 4.1) позичальник сплачує проценти у розмірі 10 % в день від суми простроченої заборгованості до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Позичальник станом на 11 травня 2019 року борг не повернув. З 15 червня 2018 року по 11 травня 2019 року пройшло 331 днів. Всього заборгованість за тілом позики складає 13830,44 грн., заборгованість за відсотками складає 457786,24 грн. В судове засідання позивач, представник позивача не з`явились, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики від 31 травня 2018, відповідно до умов якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується їх повернути позикодавцю на умовах, встановлених цим договором, а саме, загальна сума позики складає 13830,44 грн., які згідно з п. 4.1 договору зобов`язався повернути 14 червня 2018 року. Згідно із п. 4.2. договору за користування коштами понад строки, які вказані в договорі (п.4.1.) позичальник сплачує проценти у розмірі 10% за кожен день користування позикою (3650 відсотків річних або 3660 відсотків річних, якщо на період користування позикою випадає високосний рік) від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Відповідно до розписки, складеної та підписаною [PERSON] 31 травня 2018 року, ним отримано від [PERSON] гроші в розмірі 13830,44 грн., які він зобов`язався повернути повністю у строки згідно з договором позики грошей, укладеного 31 травня 2018 року між ним та [PERSON] . Відповідач не виконав умови договору належним чином. Згідно свідоцтва про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи, серії [NUMBER] виданого 27 червня 2018 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 27 червня 2018 року, про що складено відповідний актовий запис № 208. Після реєстрації шлюбу [PERSON] привласнила прізвище [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договором позики від 31.05.2018 року у п.4.2 визначено інший розмір процентів, ніж у ч.2 ст.625 ЦК України (три проценти річних від простроченої суми) на підставі домовленості між сторонами договору позики, що відповідає вказаній статті ЦК України. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вказана правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена в постанові від 8 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (Провадження № 14-254цс19). Таким чином, стягнення процентів на підставі ч.2 ст.625 ЦК України є правом кредитора на отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним коштами понад строки, встановлені в договорі позики грошей. Так, згідно з розрахунком, позичальник станом на 11 травня 2019 року борг за позикою від 31 травня 2018 року не повернув, у зв`язку з чим виникла заборгованість на суму 471616,68 грн., з яких заборгованість за тілом позики складає 13830,44 грн., заборгованість за відсотками складає 457786,24 грн. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості за договором позики у розмірі 471616,68 грн., яка складається з заборгованості за позикою - 13830,44 грн., заборгованості за відсотками - 457786,24 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved