Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

01.06.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що з 13.11.2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на утримання яких позивачка просила стягнути з відповідача кошти (аліменти) в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу, посилаючись на те, що останній зобовязаний та має можливість надавати таку допомогу. В судове засідання позивачка не зявилася. Згідно заяви, що надала суду, просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у\~судове засідання не з'явився. Надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених\~ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітніх: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. І цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Виходячи з вищевказаних положень та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Разом з тим, отримання аліментів на дитину, не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від згаданих обставин. Розмір аліментів визначається судом у кожному конкретному випадку окремо, з урахуванням обставин справи та вимог, викладені у ст. 182 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, фактичні дані (докази), які мають значення для вирішення справи, встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, показань свідків. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За такого, виходячи з встановлених обставин, з відповідача на користь позивача належать до стягнення кошти (аліменти) на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від його доходів з дня подачі до суду позовної заяви, тобто з 01.06.2016 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України. В силу ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved