Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

У травні 2020 року ПрАТ «СК «АРКС» звернулося з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов мотивує тим, що 28.03.2017 року між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №100073а7ко, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Suzuki», д.р.н. [NUMBER] . 16.12.2017 року о 16 год. в м. Києві по просп. Відрадний, 52 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля «Suzuki», д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля «Daewoo Lanos», д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Suzuki», д.р.н. [NUMBER] , що був застрахований ПрАТ «СК «АРКС» за Договором добровільного страхування наземного транспорту №100073а7ко від 28.03.2017 року. Згідно Довідки № 3017355365607828 про ДТП та Постанови Святошинського районного суду м. Києва від 09.02.2018 року, дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] п.п. 2.3.б, 12.1, 13.1 ПДР України (ст. 124 КпАП України). Страхувальник звернувся до Позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2349718 від 03.01.2018 року, страхового акту №АХА2358631 від 08.02.2018 року, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку №АХА2349725 від 03.01.2018 року, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку №АХА2358626 від 08.02.2018 року та умов Договору страхування №100073а7ко від 28.03.2017 року, розмір страхового відшкодування склав 78121,13 грн., яке АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно Заяви Страхувальника на СТО згідно платіжного доручення. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.р.н. [NUMBER] була застрахована відповідно до ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно полісу № АК/6656272 (встановлений ліміт відповідальності 100000,00 грн., франшиза 0,00 грн.). Частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 68605,46 грн. було відшкодовано за ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків згідно умов полісу № АК/6656272. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було компенсовано зазначену суму страхового відшкодування Позивачу в рамках процедури прямого врегулювання збитків. За таких обставин сума збитків становить 9515,67 грн. (78121,13 грн. 68605,46 грн. = 9515,67 грн.) Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» 9515,67 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір в сумі 2102,00 грн. Представник позивача направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.03.2017 року між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №100073а7ко, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Suzuki», д.р.н. [NUMBER] . 16.12.2017 року о 16 год. в м. Києві по просп. Відрадний, 52 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля «Suzuki», д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля «Daewoo Lanos», д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] . Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 09 лютого 2018 року відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови суду убачається, що [PERSON] , 16.12.2017 приблизно о 15 годині 50 хвилин, керуючи транспортним засобом - автомобілем «Daewoo Lanos», н/з [NUMBER] , рухаючись по пр. Відрадний, 52 в м. Києві, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом автомобілем «Suzuki SX4», д/н [NUMBER] , що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів, чим порушив пункти 12.1., 13.1, 2.3б ПДР. Станом на день розгляду справи постанова Святошинського районного суду міста Києва від 09 лютого 2018 року є такою, що набрала законної сили. За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 22 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до позивача із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. 22 грудня 2017 року ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» складено Акт огляду транспортного засобу «Suzuki», д.р.н. [NUMBER] (дефектну відомість). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2349718 від 03.01.2018 року, страхового акту №АХА2358631 від 08.02.2018 року, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку №АХА2349725 від 03.01.2018 року, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку №АХА2358626 від 08.02.2018 року та умов Договору страхування №100073а7ко від 28.03.2017 року, розмір страхового відшкодування склав 78121,13 грн., яке АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно Заяви Страхувальника на СТО згідно платіжного доручення. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.р.н. [NUMBER] була застрахована відповідно до ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно полісу № АК/6656272 (встановлений ліміт відповідальності 100000,00 грн., франшиза 0,00 грн.). Частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 68605,46 грн. було відшкодовано за ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків згідно умов полісу № АК/6656272. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було компенсовано зазначену суму страхового відшкодування Позивачу в рамках процедури прямого врегулювання збитків. За таких обставин сума не відшкодованих збитків становить 9515,67 грн. Відповідно до ст. 8 Закону України Про страхування страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно із ст. 9 Закону України Про страхування страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. За приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п .27 постанови № 4 від 01 березня 2013р., що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика, суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація . Так, у випадку суброгації, відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні, із збереженням самого зобов`язання, на підставі договору страхування, а також ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України Про страхування . У випадку регресу, одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється нормами ст. 1191 ЦК України. Згідно із правовою позицією Верховного Суду України в справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року, згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України Про страхування до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України Про страхування встановлено особливий правовий режим. У відповідності до ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем, у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні. Таким чином, до ПрАТ «СК «АРКС» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на підставі ст. 993 Цивільного кодексу України - в порядку суброгації. Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на положення ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Також, у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 Цивільного кодексу України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Згідно із ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку У відповідності до ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved