Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «КБ «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що підлягає виконанню, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3038, вчинений 21.07.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 25.11.2014 року, яка станом на 15.06.2016 року у сумі 48\~721 грн. 12 коп. Свої вимоги позивач мотивував тим, що він дізнався про те, що Автозаводським ВДВС м. Кременчук ГТУЮ в Полтавській області відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 21.07.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 25.11.2014 року, яка станом на 15.06.2016 року у сумі 48\~721 грн. 12 коп. Вважає, що виконавчий напис № 3038 від 21.07.2016 року вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок виконавче провадження є неправомірним. [PERSON] у відділенні банку оформив кредитну картку, якою в подальшому ніколи не користувався, проте. згодом від представника банку він дізнався, що на його ім`я при оформленні кредитної картки, на кредитну лініє було відкрито 7 віртуальних рахунків із загальною заборгованістю 205\~000 грн. 00 коп. У зв`язку з цим, позивач звернувся до Оржицького ВП Лубенського ВП ГУНП Полтавської області, триває слідство. Представник позивача Ларькіна Г. [PERSON] . у судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у ній. У судове засідання 11.06.2019 року позивач [PERSON] та його представник не з`явилися, про дату розгляду повідомлялися належним чином. Представник відповідача Озірська В.С. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, про надала суду відзив на позов (а.с. 36-40), просила відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог; зазначила, що кредитний договір був укладений шляхом підписання заяви разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а виконавчий напис був вчинений нотаріусом з дотриманням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. В судове засідання 11.06.2019 року не з`явилася, просила розгляд справи проводити без її участі. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Автозаводського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ в Полтавській області надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою судді від 15.11.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суді від 22.05.2018 року призначити справу за позовом до розгляду в порядку загального провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні, витребувано докази. Ухвалою суду від 17.12.2018 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 24\~листопада 2014\~року [PERSON] \~підписав Анкету-заяву\~про приєднання\~до Умовам та правилами надання банківських послуг в ПАТ «КБ «ПриватБанк», Правилами користування платіжною карткою. Підписавши вказану Анкету-заяву позивач погодився виконувати вимоги Умов та правила надання банківських послуг. За умовами Умов та правила надання банківських послуг клієнт особисто розпоряджається кредитними коштами, несе відповідальність за операції, що здійснюються з картки, а у випадку виявлення зникнення коштів з картки, у відповідно до п. 1.1.2.11.1 договору особисто звертатися до відділення банку із заявою про оскарженні операцій, здійснених з неї, та причини оскарження. За таких умов, [PERSON] особисто несе відповідальність у повному обсязі за всі операції за кредитною карткою. 21.07.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинено виконавчий напис № 3038 про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 25.11.2014 року, яка станом на 15.06.2016 року у сумі 48\~721 грн. 12 коп. Постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ в Полтавській області відкрито виконавче провадження № 52246101 з примусового виконання вказаного вище виконавчого напису. Згідно витягу з кримінального провадження № 1201617028000033 до ЄРДР 11.11.2016 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення на пісдаві заяви [PERSON] за ч. 1 ст. 190 КК України. Слідчим відділенням Оржицького ВП Лубенського ВП ГУНП в Полтавській обл. проводиться досудове розслідування у вказаному кримінальному провадження. Станом на 12.06.2017 року в ході проведення досудового розслідування встановити факт відкриття віртуальних рахунків самим [PERSON] та зняття (передову) останнім коштів з даних рахунків, не представлялось можливим. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частина 2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). В статтях 87-91 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення. Поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого напису здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172(далі Перелік) для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5(далі Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. Вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з урахуванням вимог статті 1050 Цивільного кодексу України. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року по справі 320/8269/15-ц(провадження №14-83цс18) вказала, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). При цьому лише та обставина, що у виконавчому написі зазначено більшу суму заборгованості за кредитом, ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору про розмір заборгованості (постанова Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15). Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, а також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 05 липня 2017 року № 6-887цс17. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів і є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника. Разом із тим, сам по собі цей факт не свідчить про відсутність спору між стягувачем та боржником щодо заборгованості. Разом із тим, суд враховує те, що на підставі виконавчого напису нотаріуса з [PERSON] було одночасно стягнуто комісію, пеню та штраф. Суд наголошує на тому, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що стягнута з позивача за виконавчим написом нотаріуса заборгованість не може вважатись безспірною, а тому права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Отже, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved