Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

ТзОВ „Кредит Колекшн Груп" звернулося до суду з позовною заявою та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 36 881,70 грн. та судовий збір. В обґрунтування вимог покликається на те, що 29.06.2011 р. між ТзОВ «Кредит Плюс» та ТзОВ „Кредит Колекшн Груп" було укладено договір факторингу № 05-1-160 на підставі якого ТзОВ «Кредит Плюс» передало, а ТзОВ „Кредит Колекшн Груп" отримало право грошової вимоги, що належало Первісному Кредитору, а також одержало право вимагати від боржників належного виконання всіх зобов'язань за кредитними договорами. Так згідно вказаного договору Факторингу та Витягу із Акту приймання-передачі реєстру Боржників від 29.06.2011 року, Банк передав Позивачу право грошової вимоги до [PERSON], що виникло на підставі кредитного договору № М002588 укладеного 09.10.2008 року між ТзОВ «Кредит Плюс» та відповідачкою. У відповідності до кредитного договору банк надав [PERSON] кредит в розмірі 9975,00 грн., проте вона своїх зобов'язань не виконала, тому станом на 19.07.2013 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 36 881,70 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце судового розгляду, заяви про розгляд справи у її відсутності не надходило, тому зі згоди позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного судочинства. Судом встановлено, що 09.10.2008 року між ТзОВ «Кредит Плюс» та [PERSON] укладено договір № М002588, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 9 975,00 грн. на строк дванадцять місяців зі сплатою періодичного платежу в розмірі 1230,04 грн. та відсотків за користування кредитом в розмірі 20% річних. ТзОВ «Кредит Плюс» свої зобов'язання за договором виконало, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 9500 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 3677 від 10.10.2008 року. У відповідності до п. 6.2 Кредитного договору позичальник зобов'язався повернути наданий йому Кредит у повному обсязі, оплатити проценти й інші платежі, передбачені умовами даного Договору (у тому числі і штрафні санкції) повною мірою, у терміни, у порядку і відповідно до умов установлених даним Договором. Пунктом 7.1 Кредитного договору передбачено, що Кредитор має право незалежно від строку кінцевого повернення Кредиту і розрахунків за даним Договором вимагати від Позичальника дострокового виконання ним усіх зобов'язань у повному обсязі, у тому числі виплати повної суми Кредиту, процентів, періодичної плати за надання кредиту, а також штрафних санкцій і інших платежів згідно умов Договору у випадку порушення Позичальником термінів сплати і розмірів Періодичних платежів більш ніж на один календарний місяць. Також згідно п.9.1 Договору у випадку прострочення виконання зобов'язань за договором Позичальник зобов'язаний сплатити Кредитору пеню з розрахунку 0,2% від суми прострочених платежів за кожний день прострочки. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з положень ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1052 ЦК у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Також судом встановлено, що 29.06.2011 р. між ТзОВ «Кредит Плюс» та ТзОВ „Кредит Колекшн Груп" було укладено договір факторингу № 05-1-160, відповідно до якого та Витягу із Акту приймання-передачі реєстру Боржників від 29.06.2011 року позивач отримав право грошової вимоги до боржника [PERSON] по кредитному договору № М002588 укладеного 09.10.2008 року між ТзОВ «Кредит Плюс» та [PERSON] Відповідно до ст.ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. У відповідності до ч.1, 2 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Так з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконала, її заборгованість станом на 19.07.2013 року становить 36 881,70 грн. з яких:- заборгованість по тілу кредиту - 9 975,00 грн.; -сума несплачених відсотків за користування кредитом - 1039,73 грн.; -штраф - 848,64 грн.; -комісія за прострочену заборгованість - 3291,75 грн.; -пеня за користування кредитом - 21 772,58 грн. Згідно ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, не залежно від відшкодування збитків. Неустойкою (штрафом, пенею), згідно вимог ст. 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення. У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи. Як вбачається з розрахунку заборгованості розмір пені значно перевищує розмір самої заборгованості за кредитним договором, що явно не є співмірним наслідком порушення грошового зобов'язання. Беручи до уваги суму боргу, суд приходить до висновку, що сума пені, в розмірі 9929,00 грн. буде співмірним та справедливим наслідком порушення відповідачем грошових зобов'язань та ухвалює рішення про стягнення саме такого розміру пені. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не виконала своїх зобов'язань перед позивачем, який на підставі договору факторингу має право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № М002588 від 09.10.2008 року, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути 9 975,00 грн. заборгованості по тілу кредиту; 1039,73 грн. відсотків за користування кредитом; 848,64 грн. штрафу; 3291,75 грн. комісії за прострочену заборгованість та 9 929,00 грн. пені, а всього 25 038,12 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: partial