Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 26 травня 2017 року у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 177. Від шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що з відповідачем мають різні погляди на життя через що у них постійні непорозуміння та сварки в присутності неповнолітньої дитини. Така нездорова атмосфера погано впливає на її самопочуття, а в майбутньому може мати негативні наслідки у вихованні дитини. У зв`язку з цим вона з відповідачем спільно як одна сім`я тривалий час не проживають і не ведуть спільного господарства. Оскільки їх шлюб носить формальний характер, надії на примирення між ними не має, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам її та їх неповнолітньої дитини, просить шлюб розірвати. Також просить суд неповнолітнього сина [PERSON] після розірвання шлюбу залишити проживати з нею, позивачем та залишити їй прізвище " [PERSON] ", а судові витрати стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача адвокат Ломничук Ю. подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у їх відсутності, позов задовільнити. Відповідач в судове засідання не з явився, подав до суду заяву та просить справу розглянути у його відсутності , не заперечує щодо задоволення позовних вимог. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши подані заяви сторін, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК України ). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння, тривалий час разом не проживають та не ведуть спільного господарства, а збереження сім`ї суперечить інтересам її та їх неповнолітньої дитини. В судовому засіданні встановлено, що у сторін погіршились стосунки, спільне життя у них не склалося,примирення неможливе, шлюб носить формальний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, який теж наполягав на розірванні шлюбу, подавши заяву про визнання позовних вимог. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, суд доходить висновку, що сім я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати Як зазначено в ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідач не заперечував щодо того, щоб син [PERSON] проживав з позивачем. Отже, малолітнього [PERSON] ,2017 р.н. суд вважає за доцільне залишити на проживання при матері, позивачці по справі. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище " [PERSON] " як вона цього просить. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати, пов`язані з правничою допомогою в сумі 1000 (одна тисяча ) грн., які були сплачені позивачем, що підтверджується квитанцією №334478 (.а. с.8) Питання щодо судового збору в сумі 840.80 грн., суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 гривні 40коп. На підставі наведеного та ст.ст.109, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved