Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради (далі - відповідач), третя особа: Управління ДАІ ГУ МВС України в м. Києві (далі - третя особа) про визнання права власності на транспортний засіб за набувальною давністю. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є власником гаражного боксу, який надавав у безоплатне користування [PERSON], на період з 02.01.2009 р. по 30.04.2009 р. Після отримання гаража з користування у ньому був виявлений легковий автомобіль "Cadillac Deville". На вимогу про звільнення гаражного боксу, [PERSON] повідомив позивачу про те, що автомобіль був залишений громадянином США, який виїхав за кордон. З того часу автомобіль стоїть у гаражі позивача, а спроби розшукати власника залишись безуспішними. Позивач зазначив, що увесь цей час відкрито володіє автомобілем та вживає заходів щодо схоронності майна. Тому, позивач просив суд визнати за ним право власності на транспортний засіб - легковий автомобіль "Cadillac Deville", VIN - код [NUMBER], номерний знак [NUMBER], тип кузова - седан, кількість дверей: 4 дверний; тип двигуна: бензин; об'єм двигуна: 4565 куб. см.; країна виробництва двигуна: США; модельний рік: 1997; завод: Hammtrck, MI; трансмісія: передній привід. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог в повному обсязі, з тих підстав, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження відкритого володіння транспортних засобом. Представник третьої особи в судовому засіданні надав пояснення та при вирішенні спору покладався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що в задоволені позову необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України, Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна. Транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції (далі - підрозділи Державтоінспекції) (п.6 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388). Згідно ч. 2, 3 п. 7 Порядку, експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції (крім транспортних засобів, зареєстрованих до набрання чинності цим Порядком) та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Транспортні засоби, тимчасово ввезені на митну територію України для власного користування більш як на два місяці, підлягають державній реєстрації в підрозділах Державтоінспекції на строк, визначений Держмитслужбою. Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів (ч.1 п. 8 Порядку). Ввезені в Україну транспортні засоби підлягають державній реєстрації на підставі заяв власників і митних декларацій ( 450-2012-п ) на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронних митних декларацій або виданих митними органами посвідчень про їх реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції (ч. 1 п. 28 Порядку). Як вбачається з довідки, виданої УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 10.09.2014 р. № 10/445а, згідно даних автоматизованої інформаційно - пошукової системи УДАІ м. Києва та НАІС ДДАІ МВС України, станом на 09.08.2014 р., автомобіль Cadillac Deville, номерний знак [NUMBER], в м. Києві не зареєстровано та не реєструвався (а.с.41). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Даючи юридичну оцінку поясненням та зібраним по справі доказам у їх сукупності, враховуючи те, що спірний автомобіль в Україні у встановленому порядку не реєструвався, позивач знав, хто є власником автомобіля, а також доказів на підтвердження відкритого володіння транспортних засобом позивач не надав, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed