Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

У вересні 2019 року позивач в особі акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по кредитному договору № б/н від 05 грудня 2016 року в сумі 26141 грн. 38 коп. та понесених судових витрат по справі. Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що відповідач звернулася до нього з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 05.12.2016 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 5678,02 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] зобов`язання за договором кредиту належним чином не виконала. Станом на 21.08.2019 року заборгованість становить всього 26141 грн. 38 коп., в тому числі: 4319,08 грн. заборгованість за кредитом, 1225,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4664,52 грн - заборгованість за пенею та комісією, 15932,07 грн. - штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди. Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань від останньої до суду не надходило. Відзив на позов суду не подано. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н 05 грудня 2016 року відповідач отримала кредит в сумі 5678,02 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк виконав свої зобов`язання, надавши [PERSON] кредитні кошти в межах обумовлених сум. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач передбачені кредитним договором обов`язкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачував, чим порушив умови договору. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 21.08.2019 року заборгованість становить всього 26141 грн. 38 коп., в тому числі: 4319,08 грн. заборгованість за кредитом, 1225,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4664,52 грн - заборгованість за пенею та комісією, 15932,07 грн. - штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди. Статтями ст.ст.610, 611 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) та у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити проценти. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість в розмірі 26141 грн. 38 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 1921,00 грн. в рахунок погашення судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову.

Outcome: approved