Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

01.06.2021 року позивач звернулась до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) починаючи з досягнення дитиною повноліття і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23-річного віку. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що під час шлюбу з відповідачем у них народився син. [INFO] [PERSON] досягне повноліття та з 14.08.2020 навчається в Національній анемії СБ України. Відповідач працює та має можливість утримувати повнолітню дитину, що продовжує навчання. В судове засідання позивач не з`явилася, згідно завчасно поданої заяви просила проводити розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, згідно завчасно поданої заяви просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 26.02.1994 (а.с.13-14). [PERSON] народився [INFO] . Відповідно до Свідоцтва про народження батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.8). [PERSON] проходить військову службу (навчання) (денна форма) в Національній академії СБ України з 14.08.2020. термін закінчення навчання лютий 2024 (а.с.9). Положеннями\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 Сімейного кодексу України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Положеннями ч.ч.8,9\~ст.7 СК України\~визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Також, при визначенні розміру аліментів (матеріальної допомоги) враховуються, як стан здоров`я, матеріальне становище дитини, так і стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка або дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.20\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дитиною віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження нею навчання, потреба у зв`язку з цим, у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що спільний син позивача та відповідача, на день розгляду справи досяг повноліття [INFO] і продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надати, оскільки є особою працездатного віку, враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав, отже, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, то з відповідача на користь держави підлягає стягнення 50 відсотків суми судового збору, у розмірі 454,00 гривень.

Outcome: approved