Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

01 лютого 2019 року позивач звернувся до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], є абонентом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в м. Слов'янськ та користується послугами з опалення. Між сторонами встановилися фактичні договірні відносини, однак відповідач не в повному обсязі та несвоєчасно оплачує вартість спожитих послуг з опалення. За період з 01.03.2010 року по 01.01.2019 року утворилась заборгованість, яка станом на 01.01.2019 року складає 13697,32 грн. Крім того, за прострочення виконання зобов'язання, відповідачу нараховано індекс інфляції в сумі 3456,58 грн. та 3% річних в сумі 933,13 грн. В зв'язку з викладеним просить стягнути з відповідача на свою користь основний борг в сумі 13697,32 грн., індекс інфляції в сумі 3456,58 грн., 3% річних в сумі 933,13 грн. та судовий збір в сумі 1921,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про час, дату і місце судового засідання була повідомлена належним чином, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, нею не використано наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. За даною адресою відкрито особовий рахунок [NUMBER], відповідно до якого ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов'янськтепломережа» надавало відповідачу послуги з теплопостачання. Між позивачем та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку, оскільки позивач фактично надавав відповідачу послуги з теплопостачання, а відповідач використовував дану послугу для задоволення власних потреб та не відмовлявся від неї. Багатоквартирний будинок, де мешкає відповідач, приєднаний до централізованої мережі теплопостачання. Протягом зазначеного вище періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуги позивачеві від відповідача не надходило. У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов'язаний сплачувати послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 п. 18 Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення…» № 630 від 21.07.2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць: плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. У відповідності до вимог ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги. Як вбачається з особового рахунку [NUMBER], відкритого за адресою - [ADDRESS], заборгованість за спожиті послуги з опалення станом на 01.01.2019 року за період з 01.03.2010 року по 01.01.2019 року складає 13697,32 грн. Те, що між відповідачем і позивачем виникло зобов'язання, підтверджують наступні норми законодавства. Так, відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має прав вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов'язки. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов'язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідач ними користується. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми. Наслідки простроченого грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають захистом майнового інтересу, який полягає в компенсації матеріальних витрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів і отримання компенсації від боржника за використання утриманих ним грошових коштів, які підлягали до сплати кредитору. Згідно розрахунку розмір індексу інфляції складає 3456,58 грн., 3% річних - 933,13 грн. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачем надавались відповідачу послуги у вигляді теплопостачання на підставі відкритого особового рахунку, відповідачем використовувались дані послуги для задоволення власних потреб, проте порушувались умови оплати наданих послуг, суд приходить до висновку, що виникла та підтверджена заборгованість за спожиті послуги з опалення у розмірі 13697,32 грн., індекс інфляції у сумі 3456,58 грн., 3% річних у сумі 933,13 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати, а саме судовий збір на користь позивача у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved