Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів на його утримання. Свої вимоги мотивує тим, що з 2003 року по 2004 рік вона разом проживала з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS]. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON] [INFO]. З 2005 року сторони припинили спільне проживання оскільки [PERSON] виїхав на заробітки до м. Москва. З часу народження дитина проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] з із зазначеної вище адреси спершу пішов до дошкільного закладу - садочку, а потім до ліцею мистецтв м. Керч, де і продовжує навчатися зараз у 4 класі. Відповідач [PERSON] як батько дитини, не опікувався дитиною, не приймав та не приймає взагалі участі у вихованні своєї дитини, не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання свого сина. С самого народження харчуванням, лікуванням, навчанням дитини опікується позивач та її родина, бабуся та дідусь сина, її батьки. [PERSON] взагалі не спілкується з дитиною і перебуває відносно дитини на відстані не тільки фізично, а й духовно, не виявляє до дитини ніякого інтересу. На теперішній час [PERSON] має іншу родину, в якій у нього народилась ще одна дитина і здійснювати турботу про сина [PERSON] не бажає, так як переймається лише новою родиною. На зазначених підставах просить позов задовольнити у повному обсязі та позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] [INFO] та стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 500 грн.. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила його задовольнити на підставі обставин викладених у позові. Додатково пояснила, що з відповідачем разом проживали без реєстрації шлюбу, [PERSON] поїхав на заробітки у серпні 2004 року, коли дитині було два місяці, більше не приїжджав, не дзвонив, матеріальної допомоги не надавав. Зараз вона не працює, доходів не має, у центрі зайнятості не перебуває на обліку, не зареєстрована як приватний підприємець. Представник позивача [PERSON], діюча на підставі належним чином оформленої довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що виховання дитини займається позивач та її мати, відповідач участі не приймає у вихованні, утриманні дитини та її лікуванні. Відповідач останній раз у позивача був у 2004 році. Відповідач надав суду заяву у якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, також просив справу розглянути у його відсутності. (а.с.40-41) В судовому засіданні представник Служби у справах дітей управління у справах дітей, сім*ї, молоді та спорту Керченської міської ради в АР Крим Федорова М.С. підтримала позов у повному обсязі та прояснила його задовольнити. Додатково пояснила суду, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків з 2004 року, життям та станом здоров'я дитини не інтересується, матеріальної допомоги не гадає, за весь час навчання дитини в учбовому процесі та вихованні дитини участі не приймав, успіхами не цікавився, також надав до служби нотаріально засвідчену заяву у якій не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Прокурор Керченської міської прокуратури Ніколаєва В.С. позов підтримала у повному обсязі, просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] та стягнути з нього аліменти на утримання малолітнього, пояснив що відповідач самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, у житті дитини участі не бере, матеріальної допомоги не оказує. Вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Під час вирішення спору між сторонами суд приймає до уваги положення ст.. 60 ЦПК України, якою встановлено, що "Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.". Як встановлено судом, [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] про народження.(а.с.8) Згідно висновку органу опіки та піклування від 09 жовтня 2013 року № 215/27/2/3-2 вважається доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина. Ви-сновок базується на інформації, згідно якої батько не проживає разом з сином, участі у ви-хованні дитини не бере, не надає матеріальної допомоги на її утримання.(а.с.3,43) Відповідно до акту стану бутових умов за місцем проживання [PERSON] та [PERSON] убачається, що проживають у трикімнатній квартирі, дитина має місце для навчання, кімната квартири обладнана необхідною технікою та предметами меблі. (а.с.4,46) З характеристики Керченської учбово-виховального комплексу - інтернат ліцей - мистецтв МОН АР Крим слідує, що [PERSON] 2004 року народження, навчається у даному закладі з 01 вересня 2010 року до теперішнього часу. За час навчання у школі батько дитини до школи не приходив, батьківських зборів не відвідував, навчанням доньки не цікавився.(а.с.11,45). Як слідує з довідки про склад родини від 15.07.2012 року, надану КП «Аршинцево» [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] та батьками. (а.с.12,42) Відповідно до Виписки з історії розвитку дитини наданої Дитячою лікарнею м. Керчі, [PERSON] 2004 року народження проживає разом з матір'ю та бабусею з дідусем, батько на прийом до лікаря разом з дитиною не приходив. (а.с.16,48) Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і опіку, які необхідні їй для її благополуччя, приймаючи до уваги права і обов'язки її батьків, опікунів і інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно з частиною 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до вимог п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Позивачка в обґрунтування позовних вимог про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина, посилається на те, що батько не займається вихованням дитини, не цікавиться життям, здоров'ям сина, не робить ніякої допомоги на його утримання, у такий спосіб ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Родинний зв'язок між батьком і дитиною втрачений. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є матір'ю позивача та бабусею малолітнього [PERSON] Відповідач у серпні 2004 року поїхав на заробітки, після чого більше не дзвонив, не приїжджав, матеріальної допомоги не надавав. На питання сторін по справі пояснила, що дитину з днями народження не поздоровляв, не дзвонив йому, у спілкуванні з дитиною [PERSON] відповідачу [PERSON] не перешкоджала. На підставі ч. 2 ст. 166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, очевидні правові підстави для задоволення позовних вимог, як заснованих на законі та підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами. На підставі викладеного, відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про всиновлення та про позбавлення та відновлення батьківських прав", ст. 164, 166 СК| України,

Outcome: approved