Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Дніпропетровської обласної дирекції 23 липня 2013 року звернулось до суду із позовом, де просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 014/0192/82/0086479 у розмірі 49097 грн. 12 коп. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 13 лютого 2012 року між банком та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0192/82/0086479, відповідно умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 38313,45 грн. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 28,9 % річних, строком до 13 лютого 2018 року. Зобов'язання, взяті на себе зазначеним договором, [PERSON] належним чином не виконує, у зв'язку із чим виникла заборгованість розмір якої складає 49097,12 гривен, з яких: 35768,70 грн. - заборгованість за кредитом; 6215,24 грн. - заборгованість по відсоткам; 7113,18 грн. - заборгованість по пені за порушення строків сплати кредиту та відсотків. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився. У наданій заяві, підтримуючи в повному обсязі позовні вимоги, просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], виклик якого у судове засідання провадився у визначеному законом порядку, відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України у судові засідання не з'являється, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, заперечень щодо позову не надав. За вказаних обставин суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що 13 лютого 2012 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0192/82/0086479, відповідно умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 38313,45 грн. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 28,9 % річних, строком до 13 лютого 2018 року (а.с.5-7, 8-9, 11). Отримання відповідачем зазначеної суми кредитних коштів підтверджується меморальним ордером від 13.02.2012 року (а.с.12). Відповідно умов договору, позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків 8 часла кожного місяця, сума переказу станосить 1126 гривен, що дорівнює сумі ануїтетного платежу згідно графіку. Однак, зобов'язання за вказаним кредитним договором відповідач належним чином не виконує, не сплачує відсотки за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до платіжного календаря. У зв'язку із чим, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 05 червня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 49097,12 грн. з яких: 35768,70 грн. - заборгованість за кредитом; 6215,24 грн. - заборгованість по відсоткам; 7113,18 грн. - нарахована пеня (а.с. 15-16). Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати відсотків. Згідно п.7.1.2. договору банк має право вимагати дострокового виконання позичальником зобов'язань за договором, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, пені та інших платежів відповідно до договору. Відповідно до п.10.3 зазначеної угоди, за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за договором банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язаний на вимогу банку сплатити останньому пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення». За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обов'язки відповідно до договору. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі, при цьому із відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0192/82/0086479 від 13 лютого 2012 року в сумі 49097,12 гривен з яких: 35768,70 грн. - заборгованість за кредитом; 6215,24 грн. - заборгованість по відсоткам; 7113,18 грн. - заборгованість по пені за порушення строків сплати кредиту та відсотків. При цьому, суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону та умовам кредитного договору. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню сплачені останнім при подані позовної заяви судовий збір в розмірі 490 грн. 97 коп. Враховуючи наведене,

Outcome: approved