Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

У грудні 2018 року позивач [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] «про зміну розміру стягуваних аліментів». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 29.09.2007 року, виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану ДМУ юстиції Дніпропетровської області, 29.09.2007 року. Від цього шлюбу у сторін народилося двоє діточок: донька [PERSON] - [INFO] , та син [PERSON] - [INFO] . Рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.03.2017 року шлюб з відповідачем було розірвано: рішення суду набрало законної сили 27.03.2017 року. Під час шлюбу позивач зверталась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів: станом на сьогоднішній день за рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.06.2015 року у справі №208/2608/15 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 650.00грн щомісячно, за рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.01.2016 року у справі №209/7525/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з відповідача стягуються аліменти на у тримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі 1200.00грн. Разом з тим, з моменту призначення судом аліментів дуже багато змінилось: так в економічному плані відбулась значна девальвація (знецінення) гривні як грошової одиниці. Так на час ухвалення судом рішення про стягнення аліментів прожитковий мінімум згідно статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" складав 1032грн, а станом на сьогодні згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років ( син [PERSON] ) у грудні місяці складає 2027 грн.- тобто зріс майже вдвічі: відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дитини до 6 років (донька - Софія) у січні 2016 року (на час ухвалення судом першого рішення про стягнення з відповідача аліментів) складав 1167.00 грн. а з травня місяця 2018 по червень 2019 року складатиме 1626 грн. Крім того, як відомо, діти у відповідності до свого віку та необхідності у соціальній адаптації, фізичного розумового та культурного розвитку відвідують гуртки, що в умовах суворої економічної реальності, в якій перебуває держава та її прості громадяни, не може бути безкоштовним. Так наш спільний син Нікіта відвідує КЗ «Дитяча юнацько-спортивна школа №3 м. Кам`янське у відділенні тхеквондо, та станом на сьогодні виконав норматив II юнацького розряду, станом на сьогодні оплату за відвідування сином зазначеного гуртка здійснюю виключно я. Взагалі, як вбачається з доданих до позову документів, відповідач зовсім не приділяє уваги розвитку та вихованню дітей, не дбає про них, та відповідно не несе жодних витрат (навіть присуджені за рішеннями судів мізерні аліменти сплачує не у повному обсязі, про що свідчать додані до позову довідки про заборгованість з аліментів, складені органами ДВС). Стосовно спільної з відповідачем доньки, то як вбачається з протоколу обстеження від 22.10.2018 року у Софії, незважаючи на її зовсім незначний вік, в неї дуже поганин стан здоров`я - хворіє на чимало захворювань: однак і ті обставини жодним чином не спонукають відповідача до виконання його батьківських обов`язків. Позивач в судове засідання, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання подав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнає та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Зокрема, відповідно до частини 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018 передбачається, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, якщо аліменти, які стягуються з мене на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 650, 00 грн. на сьогоднішній день менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1059, 00 грн. та має бути приведено у відповідність з вимогами закону, то аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 1200, 00 грн. значно перевищують 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 849 грн. 50. коп. Згідно частини 3 статті 183 Сімейного Кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В даному випадку це було б також доцільнішим, оскільки прожитковий мінімум в майбутньому може змінюватися, до того ж досить часто, що може спричинити подальші звернення позивачки з аналогічними позовними заявами, що призведене до невиправданого навантаження судового органу. Однак положення тієї ж ч. З ст. 183 СК України передбачають, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду лише за позовом одержувача аліментів. Тому я об`єктивно позбавлений можливості ставити питання про таке визначення єдиної частки від заробітку (доходу) на утримання дітей. Натомість, по даній справі сума аліментів, яку позивачка просить стягувати з мене на майбутнє, практично дорівнює розміру моєї заробітної плати, що підтверджується відповідною довідкою № 030919-1 від 03.09.2019 р., видано є мені за місцем роботи, яка додається. Але мені також потрібні кошти на існування (зокрема, харчування, оплата комунальних послуг тощо). Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 28 лютого 2019 рок відкрито провадження та призначено до розгляду в загальному порядку. Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 12 серпня 2019 рок закрито підготовче судове засідання та призначено до розгляду в справи по суті . Враховуючи, що сторонами подано заяви про проведення судового розгляду без фіксації судового засідання, на підставі наданих доказів, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, підстави та обґрунтування заявлених позицій сторін, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками двох малолітніх дітей: - [PERSON] [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, свідоцтво серія [NUMBER] (а.с. 12); - [PERSON] [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 13). Рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.06.2015 року у справі №208/2608/15 за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про стягнення аліментів, з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 650.00 грн щомісячно(а.с.15). Рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.01.2016 року у справі №209/7525/15-ц за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про стягнення аліментів, з відповідача стягуються аліменти на у тримання доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 1200.00 грн. (а.с. 14). Підставами для звернення із даним позовом, стало збільшення розміру витрат на утримання дітей, та позиція відповідача який не в повному обсязі сплачує визначений розмір аліментів судовими рішенням, що значно погіршило майнове становища позивача, яка самостійно виховує дітей, та більшу частину витрат на них несе самостійно. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991\~p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позивачем доведено, що відповідач бере участь у вихованні дітей та участі у їх житті лише сплатою аліментів, і то ні в повному обсязі, що підтверджено довідками Державної виконавчої служби (а.с. 22-23). Також, зазначені обставини підтверджені і довідкою КЗ «НВО «Ліцей нових інформаційних технологій загальноосвітній навчальний заклад 1-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» КМР від 21.12.2018 року № 252 (а.с. 20), згідно до якої підтверджено факт того, що батько [PERSON] , [INFO] , протягом з 2017 року по [INFO] батько дитини не спілкувався з класним керівником, не брав участі у батьківських зборах, не забирав дитину додому. Факт окремого проживання відповідача від дітей, підтверджено актом про проживання КП КМр «УКОЖФ» від 18.12.2018 року, згідно до якого підтверджено проживання дітей [PERSON] , 2015 року народження, та [PERSON] , 2008 року народження, разом із матір`ю [PERSON] .. Діти потребують додаткових витрат на утримання, що також пов`язано з навчальним процесом та виховним, в тому числі старшої дитини сина [PERSON] , [INFO] , який крім школи відвідує спортивну секцію, що потребує витрати на сплату таких занять, придбання спеціального одягу та спортивного інвентарю (а.с. 18). Як вбачається із наданих позивачем доказів, вона займається всіма питаннями забезпечення дітей, в той же час з боку відповідача участі у житті дітей у виді сплати аліментів проводиться частково (а.с. 22-23) та мається заборгованість зі сплати аліментів. Посилання відповідача на розрахунки прожиткового мінімуму та наявної в нього заробітної плати, належним та допустимим доказом не підтверджені, а саме місце його роботи та розмір доходу, а долучена до відзиву довідка, є копією яка належним чином не завірена, факт праці на зазначеній у довідці посаді та розмір окладу, жодним чином не підтверджено. Згідно зі ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, з боку відповідача, враховуючи його відсторонення від питань виховання та утримання дітей, жодним чином не підтверджена позиція щодо не визнання позовних вимог, та їх необґрунтованості. Судом враховується, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено: * з 01 липня 2019 року пo 30 листопада 2019 року: - 1699 грн. для дітей віком до 6 років ; - 2118 грн. для дітей віком від 6 до 18 років; * з 01.12.2019 року по 31.12.2019 року: - 1779 грн. для дітей віком до 6 років ; - 2218 грн. для дітей віком від 6 до 18 років. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в\~Постанові №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~, п..23 - відповідно до\~ст.192\~СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином зміна в законодавстві, а саме підвищення гарантованого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і законодавче підвищення розміру мінімальної заробітної плати - судом розглядаються як інший випадок, передбачений законом, який вказує на зміну майнового стану дитини (зростання потреб і відповідне погіршення майнового стану у зв`язку з фактичним зменшенням питомої ваги аліментів у забезпеченні дитини). Суд погоджується із доводами сторони позивача про те, що це є підставою для збільшення розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі. Крім того,\~\~слід звернути увагу на те, що відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ\~(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи, що за даний час у зв`язку зі змінами в законодавстві збільшився розмір мінімальної заробітної плати, то суд робить висновок, що доходи відповідача, який є працездатним, збільшились і відповідно змінився його майновий стан, і що питома вага аліментів у його доходах зменшилась, - що також є підставою для збільшення розміру аліментів, які він спроможний сплачувати на утримання його малолітніх дітей. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.\~183,\~184 СК України. Враховуючи зміст ст.ст.\~181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, так як розмір визначений до стягнення є менший від гарантованого мінімуму, суд вважає що наявні підстави для збільшення розміру аліментів визначеного рішеннями суду. При визначенні розміру аліментів суд враховує мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2\~ст. 182 СК України), та відсутність допустимих доказів з боку відповідача про його фінансове обмеження у сплаті аліментів на дітей у розмірі достатньому для забезпечення мінімальних гарантій, нормального розвитку дітей. Прожитковий мінімум - це вартісна оцінка споживчого кошика, що містить мінімальні набори продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, необхідних для збереження здоров`я людини і забезпечення її життєдіяльності. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, в межах визначеного розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на час розгляду справи по суті, а саме: - за Рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.06.2015 року у справі №208/2608/15 за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про стягнення аліментів, з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі з 650.00 гривень до 2000.00 грн щомісячно; - за рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.01.2016 року у справі №209/7525/15-ц за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про стягнення аліментів, з відповідача стягуються аліменти на у тримання доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі з 1200.00 грн. на 1699.00 грн. до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, оскільки, наведений розмір аліментів відповідатиме інтересам дітей, відповідач спроможний виплачувати аліменти у такому розмірі, а також наведений розмір не є меншим за 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Комплексний аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що аліменти на утримання дитини підлягають сплаті тим з батьків, який проживає окремо від дитини. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] обізнаний про необхідність утримувати дітей, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення про стягнення з нього аліментів. Проте свої зобов`язання вчасно не виконує. [PERSON] , як батько дітей, зобов`язаний нести витрати по їх утриманню, однак, в добровільному порядку аліменти у розмірі визначеному розмірі за рішенням суду не сплачує, тим самим фактично намагається перекласти свій обов`язок піклуватись та матеріально забезпечувати дітей на позивача, що є порушенням норм чинного сімейного законодавства України. Суд вбачає, що відповідач є працездатною людиною за станом здоров`я, спроможний платити аліменти на утримання дітей у розмірі визначеному рішенням суду. У п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~роз`яснено, що відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. \~ \~ \~ \~ Згідно правової позиції, яка викладена у справі за № 143 цс 13, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України від 05.02.2014р. постановила з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів. Враховуючи що розмір стягнутих аліментів на утримання дітей з відповідача є значно меншим ніж розмір прожиткового мінімуму для дітей, а з боку відповідача самостійно не приймається участь у житті дітей, та не несуться пов`язані з життям дітей витрати, а тому з врахуванням наведених підстав, та доказів, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за доцільне відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~стягнути з відповідача судовий збір у розмірі по 704,80 грн. за кожну позовну вимоги, в дохід держави, що становить 1409,60 гривень.

Outcome: partial