Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

01 червня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка за життя декілька разів одружувалась та змінювала прізвище. Мати була зареєстрована у с. Савичі, однак останні п`ять років хворіла, а тому проживала разом із ним в [ADDRESS] . За життя, 14.02.1992 року мати склала заповіт на нього. А тому, він є спадкоємцем останньої, інших дітей у померлої не було. Після її смерті відкрилась спадщина, яку він прийняв, оскільки проживав із матір`ю до дня її смерті. Спадкова маса складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими в [ADDRESS] . З метою оформлення права на спадщину звернувся до Шепетівської районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки неможливо встановити родинні відносини між ним та померлою та встановити факт його постійного проживання з померлою на момент її смерті. Окрім того у нього відсутні документи на спадкове майно. А тому, для подальшого оформлення спадкових прав, просить суд встановити, що [PERSON] є його матір`ю; встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини з останньою та визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 41,6 кв.м, житловою 14,5 кв.м, з дерев`яною прибудовою, позначеною на експлікаційному плані літерою «а», та дерев`яним сараєм площею 7,4 кв.м, позначеним на експлікаційному плані літерою «Б», що розташовані по [ADDRESS] . Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 червня 2021 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання о 10 год. 00 хв. 01 липня 2021 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2021 року витребувано у Шепетівської районної державної нотаріальної контори та Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) письмові докази, відкладено проведення підготовчого засідання до 10 год. 00 хв. 08 вересня 2021 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2021 року приєднано до матеріалів справи письмові докази, додаткові обґрунтування позову, здійснено виклик свідків, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 11 год. 00 хв. 28 вересня 2021 року. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали з підстав, викладених у ньому, просили його задовольнити. Представник відповідача Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області в судове засідання не з`явився. Проте, секретар ради Товстюк А.П. подала заяву, у якій просила розгляд справи провести без участі представника ради, позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача та його представника, з`ясувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. За змістом ст.ст. 1216-1218, 1220, 1221, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] в с. Савичі Шепетівського району Хмельницької області померла мати позивача [PERSON] - [PERSON] , яка на день смерті проживала разом з ним по [ADDRESS] та була зареєстрована в [ADDRESS] . Вказане підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.04.2005 року Хролинською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, даними повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00032400716 від 03.09.2021 року, даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 19.05.1976 року та серії [NUMBER] від 15.06.1977 року, даними довідки №917 від 19.04.2021 року, виданої головою будинкового комітету та посвідченої майтром ПП «УП «Управдом», даними довідки №221 від 19.04.2021 року, виданої Судилківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадкоємцем за заповітом від 14.02.1992 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Хролинської сільської ради народних депутатів Шепетівського району Хмельницької області, зареєстрованим в реєстрі за №2, є її син [PERSON] [PERSON] звернувся до Шепетівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через неможливість встановлення факту родинних відносин з [PERSON] та для вирішення вказаного питання нотаріусом рекомендовано звернутися до суду, що слідує із повідомлення №232/01-16 від 23.04.2021 року, виданного завідувачем Шепетівської районної державної нотаріальної контори Оскаєвою Л.В. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Факт родинних відносин та факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які суду показали, що добре знали померлу та позивача, а тому ствердили, що [PERSON] була рідною матір`ю для [PERSON] , який забрав її до себе в м. Шепетівку та доглянув до смерті, здійснив її поховання та вступив в управління спадковим майном. У суду відсутні підстави ставити під сумнів показання свідків, які в сукупності узгоджуються із зібраними матеріалами справи. Отже, матеріалами справи та показаннями свідків підтверджено факт родинних відносин в тому, що померла [PERSON] була рідною матір`ю [PERSON] та факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на день її смерті за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття такого права власності не встановлена судом. Згідно роз`яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим, виникає цивільно-правовій спір. Судом також встановлено, що об`єктом спадкування в даній справі є житловий будинок з надвірними будівлями, який станом на 01.01.1991 року належав до суспільної групи робітничий двір, головою якого була [PERSON] , що підтверджується даними погосподарських книг за 1980-1985 роки. Згідно довідки №515 від 27.09.2021 року Судилківської сільської ради земельна ділянка по [ADDRESS] не приватизована. Згідно технічного паспорта, довідки №268 від 25.05.2021 року, виданих КП «Шепетівське районне бюро технічної інвентаризації» будинковолодіння по [ADDRESS] складається з житлового будинку загальною площею 41,6 кв.м., житловою 14,5 кв.м., з дерев`яною прибудовою, позначеною на плані літерою «а» та дерев`яним сараєм площею 7,4 кв.м., позначеним на плані літерою «Б», право власності на нього за спадкодавцем не зареєстровано у встановленому законом порядку. При цьому з висновку експерта №08-144/21 від 27.09.2021 року слідує, що загальна характеристика технічного стану конструктивних елементів будинку дозволяє подальшу експлуатацію, відповідає вимогам ДБН В.2.2.-15-2019. Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦКта Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п.42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. за №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. У разі коли індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених цим пунктом, можуть бути подані документи, передбачені статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи вищенаведене, неможливість позивачем отримати свідоцтво про право на спадщину за відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно в позасудовому порядку, визнання позову представником відповідача, яке не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав щодо визнання за позивачем, як єдиним спадкоємцем, права власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі ст.ст. 1216-1218, 1220, 1221, 1223, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved