Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

01.10.2014 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи тим, що їх шлюб був зареєстрований 29.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1678. [INFO] у них народився син [PERSON]. Сімейне життя подружжя не склалось, з травня 2014 року сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, тому шлюб існує формально. Дитина проживає із позивачкою, знаходиться на її утриманні, а відповідач коштів на утримання дитини не надає, тому позивачка просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.10.2014 року і до його повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за обставин, викладених у ньому. Пояснила, що відповідач неодноразово застосовував до неї фізичну силу, тому спільно вони не проживають з травня 2014 року. Сім'я їх розпалась остаточно і її збереження неможливе. Просила розірвати їх шлюб та стягнути аліменти на утримання сина в частці від доходу відповідача, а також судові витрати. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суду пояснив, що згоден розірвати із позивачкою шлюб та сплачувати аліменти на утримання їх сина [PERSON] у розмірі, заявленому позивачкою. Стан його здоров'я нормальний, інших утриманців він не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.07.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1678 (а.с. 4). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], який народився 09 травня 2008 року (а.с. 5). Сторони з травня 2014 року не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, спільно не проживають. Вони не бажають жити однією сім'єю, а формальне перебування у шлюбі суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Син [PERSON], 2008 р.н. проживає із позивачкою, знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає добровільно коштів на утримання сина. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, те, що відповідач працює офіційно, інших утриманців не має, але добровільно матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, тому суд приходить до висновку, що 1/4 частка всіх видів заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватись як аліменти на сина [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде обґрунтованою та законною. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в сумі 243,60 грн. на користь позивачки та судовий збір 243,60 грн. за вимогу про стягнення аліментів - на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved