Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

01.04.2016 року позивач звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою та просив суд стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, починаючи стягнення з дня предявлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що під час перебування у шлюбі з відповідачем народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Позивач вказував, що він є батьком дитини [PERSON], а відповідач його матірю. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач в добровільному порядку не надає, чим поставила позивача у скрутне матеріальне становище. Відповідач знаходиться в працездатному віці, є фізично здоровою людиною, та має змогу щомісячно сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористався, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні в повному обсязі ( а.с.23). Відповідач також надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] (а.с.24). В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 03.07.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу зареєстровано шлюб, актовий запис № 361 (а.с.27). Рішенням Криворізького районного суду від 02.06.2015 року, яке набрало законної сили 16.06.2015 року, шлюб розірвано (а.с.2). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 055987 від 26.11.1999 року (а.с.6). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні, про що вказував позивач, відповідач не заперечувала та що вбачається з довідки Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 01.09.2016 року (а.с.7). Відповідач створила іншу сімю уклавши 23.04.2016 року шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Потебня» на «Верба» (а.с.26). Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що угоди про добровільну сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO] між позивачем та відповідачем досягнуто не було. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд, при визначені частини заробітку (доходу), що підлягає стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], приймає до уваги те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, оскільки є фізично здоровою людиною, інших аліментних зобов'язань немає, про що вона і сама не заперечувала. Отже, з урахуванням вищевикладеного, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що відповідач, в силу ст. ст. 180 - 183 Сімейного кодексу України, зобов`язаний та має можливість щомісячно сплачувати на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 01.04.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551,20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved