overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, неповнолітніх дітей залишити проживати разом з нею, прізвище залишити теперішнє, судові витрати віднести за рахунок відповідача. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з вересня 1992 року. Від спільного проживання мають п"ятеро дітей, двоє з яких на даний час ще неповнолітні. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який не поважає її як дружину, не рахується з її думкою, має неврівноважений характер, часто ображає її та їхніх дітей, зловживає алкоголем, а будучи у нетверезому стані наносить їй побої, виганяє з будинку та погрожує фізитчною розправою. Така поведінка відповідача створює неможливі умови для спільного проживання. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому настоює на його розірванні. Відповідач у судове засідання не з"явився, хоч належним чином був повідомлений про час розгляду справи. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у його відсутності з постановленням заочного рішення, про що просить позивачка. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). У шлюбі у них народилося п"ятеро дітей: дочки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і син [PERSON]. Дочки [PERSON] та [PERSON] на даний час ще неповнолітні, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а. с. 6-10). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, негативна поведінка відповідача робить неможливим спільне проживання. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та їхніх дітей, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити її теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою документально підтверджено понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 248 гривень, що підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення їхньою молодшою дитиною трьохрічного віку. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з 2004 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають двох синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на її повному утриманні. Вона потребує матеріальної допомоги, оскільки ніде не працює, зайнята доглядом дітей. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним та може працювати. Позивачка у судове засідання не з"явилася, направила суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився також, направив суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позов не визнає,мотивує тим, що знаходиться на обліку у центрі зайнятості і ніде не працює. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Сторони перебували у шлюбі та мають синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.5) та копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 6, 7). На даний час діти проживають з матір"ю та перебувають на її утриманні, умови проживання задовільні , що підтверджується копією довідки № 6 про склад сім"ї позивачки, виданою Рожнятівською селищною радою 09 січня 2014 року (а.с.8) та копією акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки від 09 січня 2014 року (а. с. 9). Судом встановлено, що сторони мають двоє синів, один з яких на даний час не досяг трьохрічного віку. Відповідач може надавати допомогу позивачці, оскільки є працездатним. За змістом ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьохрічного віку, за умови , що чоловік може надавати таку допомогу. Оскільки дитині сторін ще не виповнилося 3 роки, а відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачці, так як є працездатним та може працювати, то з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини. Відповідач позов не визнав, позивачка не надала доказів того, що його доходи дозволяють йому сплачувати аліменти у розмірі заявлених позовних вимог, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1000 гривень та приходить до висновку, що з нього слід стягнути аліменти у меншому розмірі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

У серпі 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою та просить встановити факт, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] була її тіткою. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що [PERSON] та її батько [PERSON] були рідними сестрою та братом. Вона подала заяву на прийняття спадщини за законом після тітки, однак не має можливості довести родинні відносини через відсутність свідоцтва про народження [PERSON] та неможливість поновити цей актовий запис про народження. У судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала. Заінтересована особа, [PERSON] пояснила, що вона як спадкоємець за заповітом до майна [PERSON] спадщину оформила. Її мати та [PERSON], а також батько заявниці - [PERSON] були рідними сестрами та братом. Представник заінтересованої особи Бердичівської міської ради, Хаустович С.С. заперечив проти задоволення заяви через недоведеність заявницею факту родинних відносин. Заінтересована особа, [PERSON] у судове засідання не з'явилася, направила заяву, згідно якої повідомила про неможливість прибути до суду. У заяві вказала, що [PERSON] та батько заявниці [PERSON] були рідними сестрою та братом. Дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], [INFO], уродженка с. Ст. Чарторія Любарського району Житомирської області (а.с. 12). Заявниця звернулася з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після [PERSON] (а.с.25). [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON]) є дочкою [PERSON], який помер [INFO] Вказане підтверджується свідоцтвом про народження заявниці, витягом щодо підтвердження дошлюбного прізвища. ( а.с. 6-9,11). Актовий запис про народження [PERSON] не зберігся, що вбачається з відповіді начальника відділу ДРАЦС Головного управління юстиції в Житомирській області від 10.06.2013 Заявниці відмовлено у поновлення актового запису про народження [PERSON] ( а.с. 3). Той факт, що померла [PERSON] та батько заявниці [PERSON], крім пояснень заявниці, заінтересованої особи [PERSON], листа заінтересованої особи [PERSON], підтверджено у судовому засіданні наступними доказами. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що він знав з 2001 року [PERSON] як рідну тітку [PERSON] по лінії батька. З копій форми 1 на видачу паспортів як [PERSON], так і [PERSON] вбачається, що батьками обох вказано "[PERSON]" та "[PERSON]" ( а.с. 13-15). Таким чином суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] була рідною тіткою [PERSON] по лінії батька. Відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Тому з метою захисту прав заявниці, а саме права на оформлення нею спадщини, даний факт необхідно встановити судовим рішенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

У серпні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 17 червня 2008 року між Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № CL 51799. Відповідно до умов якого, позивач надав Відповідачу кредит в сумі 7 000 гривень, а відповідач в свою чергу зобов'язався здійснювати погашення кредиту. Позичальник зобов'язання за договором не виконує, в зв'язку з чим станом на 18 червня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 27 559 грн. 20 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 17 червня 2008 року між Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № CL 51799. Відповідно до умов якого, позивач надав Відповідачу кредит в сумі 7 000 гривень. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого станом на 18 червня 2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 27 559 грн. 20 коп., яка складається з наступного: сума заборгованості по кредиту - 6 727,18 грн.; сума заборгованості по відсоткам - 7 683,31 грн.; підвищенні відсотки у розмірі 13 148 грн. 71 коп. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повергнення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 27 559 грн. 20 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 275,59 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

У серпні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання сина [PERSON] з 30 % від його доходів до 25%. Позовні вимоги обгрунтовані значним погіршенням його матеріального стану, а також знаходженя в нього на утриманні непрацездатної матері. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, на час розгляду справи заяв про слухання справи у її відсутність не надходило. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. З копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що він народився [INFO], його батьками є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 8). Шлюб між стронами розірваний (а.с. 5,7). Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 30% від всіх видів заробітку щомісячно, однак не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 жовтня 2006 року і до повноліття сина (а.с. 14). У відповідності до довідки про доходи за період січня-червня 2014 року, середньомісячний дохід [PERSON] за вирахуванням утримань по аліментам складає біля 1100 грн. (а.с. 9). Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, батьків, неповнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (п.17). У відповідності до довідки КЖЕП "Зоря" від 17 липня 2014 р., [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] (а.с. 13). Остання отримує пенсію за віком в сумі 1172,32 грн. в місяць (а.с. 12). Суд вважає можливим, враховуючи матеріальне становище позивача та наявність в нього на утримання непрацездатної матері .зменшити розмір аліментів з 30 % до 25 % від всіх видів заробітку щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

У серпні 2014 р. до суду від представника позивача надійшов позов про скасування арешту із заставленого майна. В обґрунтування позову було вказано, що 03.09.2007 р. між АБ «Металург», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є позивач - ПАТ "МетаБанк" та [PERSON] - відповідач був укладений кредитний договір № 618700493040А, згідно з якими відповідачу був наданий кредит в сумі 26328 дол. США. В якості забезпечення виконання зобов'язань відповідачем - позичальника за зазначеним кредитним договором, 03.09.2007 р. між ПАТ "МетаБанк" та відповідачем було укладено договір застави № 9187004930401 щодо автомобіля «Опель-вектра», чорний, 2007 р.в., д/н [NUMBER], № кузова (рами) № [NUMBER], який належить на праві власності відповідачу [PERSON] Як вказує позивач, станом на 05.08.2014 р. сума заборгованості [PERSON] складає 231074,34 грн. У зв'язку із чим, позивач вирішив реалізувати предмет застави з метою погашення існуючої заборгованості за кредитним договором, але з'ясував, що державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві Васильєвим В.В. було накладено арешт на автомобіль «Опель-вектра», д/н [NUMBER]. Тому просять суд зняти арешт з автомобіля «Опель-вектра», чорний, 2007 р.в., д/н [NUMBER], № кузова (рами) № [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] накладений постановою ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва від 12.03.2014 р. державним виконавцем Васильєвим С.С., а судовий збір покласти на відповідача. У судове засідання представник заявника з'явився та підтримав свої вимоги. Відповідач та представник 3 особи у судове засідання не з'явились, належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 152 ЦПК України одним зі видів забезпечення позову є накладення арешту на майно відповідача. Відповідно до ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976 р. № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність скасування постанови відділу ДВС Оболонського РУЮ в м. Києві від 12.03.2014 р. та зняття арешту з автомобіля «КАМАЗ-53229» 2007 р.в. д/н [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], так як дана постанова державним виконавцем винесена незаконно та всупереч вимогам законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 23 липня 2005 року між нею та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області зареєстровано шлюб (актовий запис №157). Від шлюбу у них [INFO] року народилася донька [PERSON]. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач тривалий час поводив себе в сім'ї негідно, часто перебував у нетверезому стані, вчиняв бійки, скандали, не надавав кошти на утримання сім'ї. На даний час вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують. Вважає, що їхня сім'я припинила своєї існування остаточно, тому просить суд розірвати даний шлюб. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлений позов та наполягає на розірванні шлюбу, строк на примирення просить не надавати. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] позов визнали, не заперечують проти розірвання даного шлюбу, строк на примирення просять не надавати. При цьому відповідач наполягає на тому, що сім»я розпалась через негідну поведінку позивачки, яка допустила подружню зраду й на даний час проживає з іншим чоловіком. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 23 липня 2005 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області (актовий запис №157). Від цього шлюбу у сторін [INFO] року народилася донька [PERSON]. На час розгляду справи сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Враховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу й просять не надавати строку на примирення, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній їх волі, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін та їх доньки, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Що стосується вимог [PERSON] про зміну її прізвища на дошлюбне "[PERSON]", то зазначене питання не є компетенцією суду, а вирішується відповідним органом ДРАЦС при державній реєстрації розірвання шлюбу відповідно до положень ст.ст.6, 15 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

У серпні 2014 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення боргу за недораховану електроенергію в сумі 963 грн. 98 коп. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що на теперішній час погасив заборгованість за вказаним актом правопорушення у сумі 200,00 грн. Також пояснив, що на теперішній час з позивачем укладено договір про реструктуризацію заборгованості побутового споживача за електроенергію, відповідно до якого позивача надав йому розстрочку на погашення заборгованості. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач [PERSON], який проживає за адресою:[ADDRESS], є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївоблтеплоенерго». За вказаною адресою оформлено особовий рахунок (укладено договір) № [NUMBER]. Відповідно до умов Договору, ПАТ "Миколаївобленерго" зобов'язується належним чином виконувати постачання електроенергії, а споживач зобов'язується належним чином користуватися поставленою енергією, проводити оплату отриманих послуг по електролічильнику та утримувати електроустановку 03 квітня 2014 року представниками ПАТ «Миколаївобленерго» при здійсненні технічної перевірки дотримання вимог діючих ПКЕЕн було встановлено порушення відповідачем п.42 Правил користування електроенергією для населення, а саме: «Самовільне підключення струмоприймачів до власної мережі прихованою електропроводкою поза приладом обліку, що неможливо виявити при контрольному огляді приладу обліку». За вказаним порушенням було складено Акт № Д-8325, який підписаний контролерами. 23 липня 2014 року комісією, яка була проведена за відсутності споживача, прийнято рішення, що в результаті порушення відповідачем ПКЕЕн було нанесено збитків в розмірі 963 грн. 98 коп., що є реальною спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача та несплаченої електроенергією. Розрахунок боргу проведений за шість місяців. Відповідно до квитанції, наданої представником відповідача у судовому засіданні, відповідач сплатив борг у сумі 200,00 грн. за вищевказаним Актом. Таким чином, з урахуванням сплаченої суми, загальна сума боргу становить 763 грн. 98 коп. Відповідно до ч.4 ст. 26 ЗУ «Про енергетику», споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 525, 526,1166, 1193 ЦК України, «Правил споживання електроенергії для населення», суд дійшов висновку, що предявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial