Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі - відповідач 1), треті особи: приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу Цукурова Світлана Сергіївна, державне підприємство «Національні інформаційні системи» про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття обтяження. У подальшому, протокольною ухвалою суду від 17.04.2019 року судом було залучено до участі в справі в якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» (далі - відповідач 2). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.09.2016 року позивач придбав автомобіль MITSUBISHI PAJERO 2.5 TD, 2012 року випуску, кузов [NUMBER] та поставив його на реєстраційний облік у територіальному сервісному центрі 8044 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в м. Києві. Під час реєстрації придбаного позивачем автомобіля будь-які обтяження щодо нього були відсутні. У листопаді 2018 року позивач забажав продати автомобіль MITSUBISHI PAJERO, однак, дізнався, що не зможе вчинити жодного правочину з автомобілем, так як на вказаному транспортному засобі наявне обтяження у вигляді застави рухомого майна зареєстроване в державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Враховуючи вищевикладене, під час реєстрації придбаного позивачем автомобіля будь-які обтяження щодо нього були відсутні, однак 20.07.2017 року реєстратором Філія міста Києва та Київської області державного підприємства "Національні інформаційні системи" накладено обтяження у вигляді застави на належне йому на праві власності рухоме майно. Наявність такого обтяження порушує право власності позивача, зокрема щодо розпорядження автомобілем MITSUBISHI PAJERO. З огляду на те, що лише зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника рухомого майна, що є предметом застави; обтяження було накладено після укладення договору купівлі-продажу автомобіля, який є предметом застави; позивач не знав і не міг знати про наявність договору застави; номеру державної реєстрації [NUMBER] не було на час реєстрації обтяження 20.07.2017р., на даний час був номер державної реєстрації: [NUMBER]; позивач є добросовісним набувачем - дія обтяження не поширюється на нового власника. Тому, позивач просив суд усунути йому перешкоди у користуванні власністю автомобілем MITSUBISHI PAJERO шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення запису з державного реєстру обтяжень рухомого майна; витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. У відзиві на позовну заяву представник відповідача 1 зазначив, що автомобіль MITSUBISHI PAJERO є предметом обтяження в якості забезпечення виконання зобов'язань з приводу повернення кредитних коштів за Кредитним договором №R52150294593В від 12.07.2012, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] В якості забезпечення виконання зобов'язань з приводу повернення кредитних кошті було укладено договір поруки та договір застави, згідно якого надано в приватне обтяження вищезазначений автотранспортний засіб. Так, 13 липня 2012 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено реєстраційний запис №12737230 про обтяження автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO на підставі договору застави №R52150294593B від 12.07.2012 року, за яким ПАТ «ВТБ Банк» виступало обтяжувачем, а [PERSON] боржником. На підставі договорів відступлення прав вимоги від 22.06.2015 року, укладеними між ПАТ «ВТБ Банк» то ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», 27 липня 2015 року до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна №12737230 було внесено зміни, згідно яких вилучено обтяжувача ПАТ «ВТБ Банк» і додано обтяжувача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». У зв'язку із невиконанням [PERSON] умов Кредитного договору утворилась заборгованість у розмірі 293 673,16 гривень. 19 вересня 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області ухвалив рішення у справі №235/3932/17, яким повністю задоволено позовні вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до [PERSON], а саме звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO та зобов'язано [PERSON] передати вказаний автомобіль з комплектом ключів та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Крім того, станом на 29.01.2019 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором не погашена, а вищезазначене рішення не виконано. Отже, посилання позивача на те, що йому здійснюється перешкоджання використання власності шляхом обтяження є безпідставне, так як на момент реєстрації [PERSON] права власності на транспортний засіб у Державному реєстрі обтяжень рухового майна було зареєстровано обтяження на даний автомобіль. На даний час усі права кредитора за Кредитним договором №R52150294593В від 12.07.2012 року та Договором застави №R52150294593В від 12.07.2012 року належать ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на підставі укладених договорів між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс». Таким чином, просив відмовити у задоволенні даного позову в повному обсязі. У письмових поясненнях представник третьої особи Державного підприємства «Національні інформаційні системи» зазначив, що вилучення спірного запису, як приватного обтяження, можливе шляхом подання ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відповідної заяви або на виконання рішення суду. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідачів у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Треті особи у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Згідно положень ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності належним чином повідомлених третіх осіб. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.02.2019 року відкрито провадження у даній справу в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 17.04.2019 року до матеріалів справи долучено відзив на позову заяву та пояснення третьої особи, а також залучено до участі в справі в якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс». Суд, на основі повного та всебічного дослідження матеріалів справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Приписами ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що 12 липня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № R52150294593B, у відповідності до якого останній отримав кредит у розмірі 273600,00 гривень зі сплатою 16,29 % річних за користування кредитними коштами, з зобов'язанням повернути кредит в строк до 12 липня 2019 року. У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № R52150294593B, 12 липня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Договір застави № R52150294593B, предметом якого став автомобіль марки MITSUBISHI, модель - PAJERO, тип легковий універсал-В, 2012 року випуску, колір білий, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], що зареєстрований в ЦБДР та АС при МВС 11 липня 2012 року та належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ЦБДР та АС при МВС 11 липня 2012 року. 22 червня 2015року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набула право нового кредитора до [PERSON] за кредитним договором № R52150294593B. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги за договорами застави №220615зн, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набув право нового заставодержателя за Кредитним договором № R52150294593B. З Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 13 липня 2012 року вбачається, що 13 липня 2012 було внесено реєстраційний запис №12737230 про обтяження автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO на підставі Договору застави №R52150294593B від 12.07.2012 року, за яким ПАТ «ВТБ Банк» виступало обтяжувачем, а [PERSON] боржником. 27 липня 2015 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) було внесено зміни, згідно яких вилучено обтяжувача ПАТ «ВТБ Банк» і додано обтяжувача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 52913239 від 20 липня 2017 року зареєстровано звернення стягнення відносно предмету застави, а саме на автомобіль марки MITSUBISHI, модель PAJERO, тип легковий універсал-В, 2012 року випуску, колір білий, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі(кузова, рами) [NUMBER]. Окрім того, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-1, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло прав нового кредитора до [PERSON] за Кредитним договором №R52150294593B від 12.07.2012 року. 14 березня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги за договорами застави до Договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, за яким ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло права вимоги до [PERSON] за договором застави №R52150294593B від 12.07.2012 року на предмет застави, а саме, автомобіль MITSUBISHI PAJERO. У той же час, із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що 17.09.2016 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на автомобіль марки MITSUBISHI, модель PAJERO, тип легковий універсал-В, 2012 року випуску, колір білий, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі(кузова, рами) [NUMBER]. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства (ч. 1 та ч. 2 ст. 319 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України). Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] зазначав, що під час реєстрації автомобіля MITSUBISHI PAJERO за позивачем 17.09.2016 року, будь-які обтяження щодо нього були відсутні, а згодом, 20.07.2017 року реєстратором Філія міста Києва та Київської області державного підприємства "Національні інформаційні системи" накладено обтяження у вигляді застави на належне йому на праві власності рухоме майно. На його думку, з огляду на те, що лише зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника рухомого майна, що є предметом застави; обтяження було накладено після укладення договору купівлі-продажу автомобіля, який є предметом застави; позивач не знав і не міг знати про наявність договору застави; номеру державної реєстрації [NUMBER] не було на час реєстрації обтяження 20.07.2017р., на даний час був номер державної реєстрації [NUMBER]; позивач є добросовісним набувачем, дія обтяження не поширюється на нового власника. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства. Так приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень ст.572, ч.2 ст.575, ч.1 ст.576 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третій особі. Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Згідно зі ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно положень ст. 42, 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. Реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача Згідно п. 1, 4 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2004 р. № 830, державна реєстрація обтяжень рухомого майна проводиться з метою забезпечення виконання зобов'язань і захисту прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна та надання в інтересах цих осіб інформації про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна. Державна реєстрація відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження проводиться шляхом внесення до Реєстру запису, а також змін і додаткових відомостей до запису. П. 6 вказаного порядку передбачено, що відомості про обтяження рухомого майна вносяться до Реєстру на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи поданої в електронній формі або у випадках, передбачених цим Порядком, в паперовій формі. П. 7 передбачені вимоги до заяви, серед яких відомості про обтяжувача та боржника, посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст, опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації , відомості про заборону чи обмеження права боржника відчужувати предмет обтяження. При цьому, зміни і додаткові відомості до запису в Реєстрі вносяться реєстратором на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Якщо проводиться державна реєстрація відомостей про зміну обтяження рухомого майна, у заяві також зазначаються відповідні зміни і додаткові відомості до запису, внесення яких передбачено пунктом 8 цього Порядку, а у разі відступлення прав на предмет обтяження - відомості про особу, на користь якої здійснено відступлення прав на предмет обтяження, та про договір, що підтверджує відступлення прав на предмет обтяження (п. 16, 18 Порядку). Таким чином, відомості про виникнення обтяження, зміну, а також виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна інформації, вносяться дані на підставі заяви, в якій зазначаються підстави вчинення таких дій. Як зазначалось вище, з витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 13 липня 2012 року вбачається, що 13 липня 2012 було внесено реєстраційний запис №12737230 про обтяження автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO на підставі Договору застави №R52150294593B від 12.07.2012 року. Крім того, в реєстрі містяться дані, що відчуження автомобіля можливе лише за погодження з обтяжувачем, що мало бути відомо позивачу. Аналогічні приписи про можливість відчуження предмету застави лише зі згоди заставодержателя містяться і у п. 4.2 Договору застави № R52150294593B від 12 липня 2012 року. Згідно ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження. У той же час, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що обтяжувач надавав свою згоду на відчуження заставного автомобіля. Відповідно до ч. 1 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У даному випадку, [PERSON] не можна вважати добросовісним набувачем згідно вказаної норми закону, адже в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були наявні відомості про обтяження цього рухомого майна та дані, що відчуження автомобіля можливе лише за погодження з обтяжувачем, про що мало б бути відомо позивачу. Наявний у матеріалах справи лист Регіонального сервісного центру у м. Києві від 19.12.2018 №31/26-1034аз, у якому вказано, що 17.09.2016 року на момент перереєстрації автомобіля MITSUBISHI PAJERO відповідно до облікових даних, які містять у наявних доступних для використання базах АІС МВС, інформація про будь-які обмеження на проведення реєстраційних дій з автомобілем була відсутня, не може слугувати доказом відсутності саме в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження автомобіля на момент його перереєстрації та підставою для задоволення позову про зняття обтяження. Таким чином, на підставі повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи суд дійшов висновку, про те, що вимоги позову не підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позивачем не доведено обставин, на які він посилався як на підстави для його задоволення. Положеннями ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed