Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

01 жовтня 2017 року позивачка, [PERSON]., звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 29 жовтня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який реєстрували в Дунаєвецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №139, а до цього з 01 січня 2010 року проживали у фактичних шлюбних відносинах. В подружжя народилося двоє синів: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. В період спільного проживання сторони жили погано, часто виникали сварки, в сімї не було поступок і взаєморозуміння, оскільки відповідач пив, скандалив, зраджував в подружній вірності, не дбав про збереження та матеріальне забезпечення сімї. Все це привело до того, що в 20 липня 2015 року сторони припинили спільне проживання. Відповідач проживає у фактичних шлюбних відносинах з другою жінкою, а тому позивачка звернулася з даним позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак до судового засідання подала заяву, в якій позов підтримала, за наданий судом термін з відповідачем не помирилися, просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подавав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.287 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 29 жовтня 2010 року сторони зареєстрували шлюб в Дунаєвецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №139, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). В подружжя народилося двоє синів: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.6,7). Відповідно до ст. 112 СК України суд при розірванні шлюбу з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що в період спільного проживання сторони жили погано, часто виникали сварки, в сімї не було поступок і взаєморозуміння, оскільки відповідач пив, скандалив, зраджував в подружній вірності, не дбав про збереження та матеріальне забезпечення сімї, що призвело до припинення шлюбних стосунків між сторонами 20 липня 2015 року. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2017 року сторонам надавався строк для примирення на два місяці, однак протягом цього строку вони не помирилися. Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки сторони разом не проживають, миритися не бажають і їх шлюб носить формальний характер, у відповідача є інша сімя, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн.

Outcome: approved