Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

У вересні 2019 р. [PERSON] звернулась з вказаною заявою, у якій просить визнати [PERSON] , яка народилась [INFO] , недієздатною, встановити над [PERSON] опіку та призначити її - [PERSON] , опікуном [PERSON] , посилаючись на те, що остання є її рідною сестрою, з дитинства страждає на хронічне психічне захворювання, у зв`язку з чим є інвалідом ІІ групи з дитинства безстроково, потребує постійного медикаментозного лікування, нагляду, внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Ухвалою від 26.09.2019 р. відкрито окреме провадження у цивільній справі. Ухвалою від 24.10.2018 р. призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі на час її проведення. Ухвалою від 09.12.2019 р. провадження у справі поновлено. Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області своєї позиції щодо заяви не повідомив, від нього надійшло подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Судом з`ясовано, що [PERSON] народилась [INFO] у с. Підгородне Житомирської області, що підтверджується її паспортом від 07.06.2019 р. З виписки з акту освідування від 07.07.1982 р Психіатричної лікарсько-трудової експертної комісії Виконавчого комітету Житомирської обласної ради народних депутатів вбачається, що [PERSON] є інвалідом з дитинства II групи безстроково, основний діагноз - олігофренія у ступені імбецильності (а. с. 13). У довідці від 03.11.2019 р. № 221 Психоневрологічного диспансерного відділення поліклініки Комунального некомерційного підприємства "Бердичівська міська лікарня" Бердичівської міської ради зазначено, що [PERSON] знаходиться під наглядом при міському психоневрологічному диспансері, має діагноз "помірна розумова відсталість в ступені імбецильності", потребує постійного медикаментозного лікування (а. с. 15). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 350-2019 р. від 21.11.2019 р.: - [PERSON] з народження страждає на стійкій хронічний психічний розлад, а саме - помірну розумову відсталість у ступені імбецильності, з приводу цього захворювання спостерігається психіатрами, психіатричною МСЕК визнана інвалідом ІІ групи довічно; - ступінь наявної у [PERSON] розумової відсталості (імбецильності) настільки виражена, що позбавляє її здатності в даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. 34 - 35). Згідно з частиною першою статті 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що [PERSON] як така, що внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підлягає визнанню недієздатною. Частиною першою статті 41 Цивільного кодексу України передбачено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Частиною першою статті 300 Цивільного процесуального кодексу України визначено , що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Аналогічна за змістом норма міститься у статті 60 Цивільного кодексу України. Таким чином над [PERSON] має бути встановлено опіку та призначено опікуна. Суд, беручи до уваги подання від 03.02.2020 р. № 1 Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, зважаючи на відсутність відомостей, які у відповідності до статті 64 Цивільного кодексу України є перешкодами для призначення особи опікуном, враховуючи положення статті 63 Цивільного кодексу України щодо вимог до особи, яка може бути призначена опікуном, призначає [PERSON] опікуном [PERSON] . Відповідно до частини шостої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Зважаючи на наведене, Суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, при цьому Суд визначає строк дії рішення - два роки з дня набрання ним законної сили.

Outcome: approved