Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

У жовтні 2013 року позивачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до Шевченківського районного суду м Києва з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: ТОВ "Кийградсервіс" про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 23 липня 2013 року відбулося залиття квартири за адресою: [ADDRESS], яка на праві власності належить позивачам. З приводу затоплення позивачі відразу в телефонному режимі звернулися в диспетчерську ТОВ «Кийградсервіс», котре забезпечує будинок комунальними послугами. За зверненням позивачів ТОВ «Кийградсервіс» був направлений слюсар-сантехник, котрим була обстежена квартира позивачів - кв. [ADDRESS], так і квартира поверхом вище - кв.[ADDRESS], з котрої і лилася вода в помешкання позивачів. 24.07.2013 р. комісією ТОВ «Кийградсервіс» було складено Акт обстеження технічного стану кв. [ADDRESS] на предмет залиття, з якого вбачається, що залиття квартири позивачів сталося з вище розташованої квартири [ADDRESS], власником якої є відповідачі у справі - гр. [PERSON] та гр. [PERSON] . В результаті залиття, позивачам була завдана майнова шкода у розмірі 19 356,30 грн. (4,80 грн.(сплата вартості відправки рекомендованого листа) + 18 604,00 грн. (вартість матеріального збитку) + 650,0 грн.(вартість Звіту з визначення матеріального збитку)+17,60 грн.+80,00 грн. (ксерокопії документів). Крім матеріальних збитків, позивачам було завдано моральну шкоду яку позивачі оцінюють у 2000 грн. кожному. В судовому засіданні [PERSON], який представляє свої інтереси та інтереси [PERSON], [PERSON], підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечила. У письмових запереченнях представник зазначав, що Акт обстеження технічного стану кв. [ADDRESS] на предмет залиття складений з порушенням Правил та не відповідає Додатку 4 до пункту 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово- комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, а саме: в акті відсутні дані про дату та час залиття; акт не містить висновків і рекомендацій комісії (про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.), з актами не ознайомлені мешканці квартири [ADDRESS], які його не підписали. Також представнику не зрозуміло, яким чином Комісією було встановлено, що залиття відбулося, саме внаслідок обриву шланга (підключеного до труби водопроводу) працюючої пральної машини в квартирі [ADDRESS], якщо огляд квартири [ADDRESS] не відбувався та мешканців квартири взагалі ніхто не викликав та вони не були присутні при складанні акту про залиття квартири. Згідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тому дані свідчення не можна брати до уваги. Дослідивши зазначений акт, враховуючи вищенаведені порушення Додатку 4 до пункту 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207, представник відповідача вважає, що даний акт є недопустимим доказом, тому просить суд не брати його до уваги. Крім того, на думку представника відповідача, позивачами не надано жодних належних та допустимих доказів причетності [PERSON] до залиття квартири Позивачів, яке мало місце 23 липня 2013 року, також, не зазначено неправомірність дій даного відповідача, безпосередній причинний зв'язок та вина [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином про розгляд справи, повідомлялася за місцем своєї реєстрації. Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви та просив задовольнити позов. Свідок [PERSON] у судовому засіданні, яке відбулося 11.03.2014 року, зазначив, що інформація щодо залиття надається диспетчеру, а майстер складає акт. У літку 2013 року його викликали, оскільки, до диспетчера надійшла інформація щодо залиття квартири у будинку за адресою: [ADDRESS] з якої відбулося залиття квартир, які розташовані нижче поверхом, [PERSON] встановив, що двері в даній квартирі були зачинені. Вимкнувши воду у будинку, [PERSON] пішов з даного будинку. В подальшому, йому зателефонували і сказали, що власники квартири [ADDRESS] вже з'явилися. Прийшовши до квартири [ADDRESS], він встановив, що причиною залиття квартир став прорив шлангу на пральну машину, про що він і повідомив диспетчера. Після того, як причину залиття було знешкоджено він увімкнув водопостачання. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивачів, представника відповідача, представника третьої особи, свідка, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, відповідно до акта від 24.07.2013 року, затвердженого директором ТОВ "Кийградсервіс" при обстеженні квартири [ADDRESS] встановлено, що залиття відбулося з вище розташованої комунальної квартири [ADDRESS] власник якої [PERSON] з вини мешканця внаслідок обриву шланга (підключеного до труби водопроводу) працюючої пральної машини(а.с. 8). Відповідно до Звіту № 932/7 з визначення вартості збитку нанесеного власнику через пошкодження оздоблення квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], вартість збитку становить(а.с. 15-49). Згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 17.09.1998 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Під час розгляду справи, судом було встановлено, що власниками квартири [ADDRESS] є відповідачі, які не заперечували щодо даного факту. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Приймаючи до уваги те, що з вини відповідачів позивачам була нанесена матеріальна шкода, суд вважає, що вимоги позивачів в частині стягнення матеріальної шкоди та стягнення витрат на оплату звіту є обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з відповідачів. Частиною 1 ст. 23 ЦК України, передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У відповідності з п.3 ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 5 Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними доповненнями та змінами, роз'яснено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової шкоди) підлягають: наявність такої шкоди, протиправність дій її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Оцінюючи надані позивачем, представником позивачів докази в їх сукупності, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд приходить до висновку, що внаслідок залиття квартири позивачів, у останніх виникли нервові розлади, відповідачі були змушені проживати в квартирі в яка була пошкоджена внаслідок залиття, приймаючи до уваги вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 500,00 грн. на кожного відповідача, а всього 1500,00 грн. Позовні вимоги щодо стягнення 4,80 грн.- сплати вартості відправки рекомендованого листа, 17,60 грн. та 80,00 грн. - витрат на ксерокопії документів, не підлягають до задоволення, оскільки, з документів на підтвердження даних витрат неможливо встановити, що дані витрати були понесені у зв'язку із даним позовом. Заперечення представника відповідача з приводу того, що акт є недопустимим доказом, не приймаються судом, оскільки, порушення на які посилається представник не спростовують факти про які зазначено у акті від 24.07.2013 року щодо залиття квартири [ADDRESS]. Також свідок у судовому засіданні підтвердив обставини викладені у даному акті. Крім того, під час розгляду справи відповідачі не були позбавлені можливості подати докази, які б спростували завдання ними матеріальної шкоди, внаслідок залиття квартири позивачів. Заперечення представника відповідача з приводу того, що позивачами не надано жодних належних та допустимих доказів причетності [PERSON] до залиття квартири Позивачів, яке мало місце 23 липня 2013 року, судом не приймаються до уваги, оскільки, відповідно до довідки форми № 3 від 13.12.2013 року, [PERSON] проживає і зареєстрована за адресою: [ADDRESS](а.с 74). Посилання представника відповідачів на довідку № 62 від 26.03.2014 року(а.с. 118) з якої вбачається, що [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS], не приймається судом, оскільки, з даної довідки неможливо встановити з якого часу [PERSON] проживає за даною адресою, а тому доводи представнкиа відповідача не приймаються до уваги та спростовуються матеріалами справи.

Outcome: partial