overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

02.02.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем; дитину залишити на вихованні позивача до її повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 09.06.2009 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання народилася дочка [PERSON], [INFO]. Починаючи з липня 2013 року з відповідачем припинили шлюбні відносини через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, безвідповідальне ставлення відповідача до подружнього життя, зловживання ним спиртними напоями, через що виникають конфлікти, тому вона змушена звертатися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 04.03.2015 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 19.02.2015 року, якою визнав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.06.2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Баранівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 09.06.2009 року (а.с. 4). Від спільного сумісного проживання народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу та визнав позовні вимоги, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. Відтак, дитину суд залишає на виховання з позивачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу та залишення на виховання для позивачки малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

02.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з 2006 року по червень 2014. Від даних відносин мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання сина відповідач не бажає. У звязку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву в якій просить відкласти розгляд справи у звязку зі станом здоровя. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у звязку з повторною неявкою відповідача та відсутністю документів, які б свідчили про поважність причини його неявки в судове засідання, а також, враховуючи, що тривалий розгляд справи даної категорії порушує права малолітньої дитини, в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], а.с.2. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, - а.с.3. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити і відповідно до ст.ст.182, 198 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] щомісячно аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 88, 84, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

02.02.2015 року, а уточнивши вимоги 19.06.2015 року, [PERSON], інтереси якого представляє [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON] та ПрАТ»СК»Інкомстрах» та просить: Задовольнити позовні вимоги у наступній редакції: -«Стягнути зна користь Позивача з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» 8315 (вісім тисяч п'ятнадцять) грн.. 03 коп. страхового відшкодування. -«Стягнути на користь Позивача з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» збитки в розмірі 400 (чотириста) грн.. 00 коп. у звязку з проведенням експертизи транспортного засобу. -«Стягнути на користь Позивача з [PERSON] збитки в розмірі 3 994 (три тисячі дев'ятсот дев'яносто чотири)грн. 15 коп..» (а.с.а.с.2-5,49) Свої вимоги мотивує тим, що 13.08.2014 року, о 09-30 год., біля буд.№117 на вул.Фрунзе в м.Києві сталася дорожньо - транспортна пригода, в результаті якої зіткнулися автомобіль «Мазда», державний номерний знак [NUMBER], який належить йому на праві власності та під його керуванням, з автомобілем «Рено», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], з вини останнього, а автомобілі отримали пошкодження. На час дорожньо - транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія»Інкомстрах» в порядку обов»язкового страхуванням, згідно з Полісом №АС/6044977 від 12.10.2013 року, з визначенням ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну третьої особи в сумі 50 000,00 грн. та передбачено франшизу в сумі 1 000,00 грн.. Згідно зі звітом №9583/1 від 29.09.2014 року, складеного ТОВ «ЕАК «Довіра», матеріальна шкода, заподіяна йому, як власнику автомобіля «Мазда», державний номерний знак [NUMBER], становить в сумі 9 315,03 грн., за складання якого, сплачені кошти в сумі 400,00 грн.. Сплати кошти відповідачі відмовляються, а тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні, представник позивача - [PERSON] позов підтримав, просить його задовольнити, про постановлення заочного рішення не заперечує. Інші учасники в судове засідання не з»явилися, причин неявки не повідомили. Також вони не з»явилися в попередні судові засідання, причин неявки не повідомили.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

02.02.2015 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з зазначеним позовом (а.с.2-3). Свій позов позивач аргументує тим, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 28 липня 2006 року. В шлюбі у них народились діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як у сторін різні погляди на сімейне життя, подружні відносини, виховання дітей. На теперішній час шлюб має лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення стало неможливим. Відповідач зловживає алкогольними напоями та застосовує до позивачки фізичну силу. Просить шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області від 28 липня 2006 року під актовим записом №265 між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи була сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.20). Відповідач в судове засідання не з'явився про слухання справи сповіщений належним чином, про причини неявки не сповістив (а.с.15,17). Так як відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи та від нього не надійшло заперечень проти позову, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області від 28 липня 2006 року під актовим записом №265 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). В період перебування у шлюбі у сторін народилась діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.9,10). Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

02.02.2015 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулось ПАТ «Банк Київська Русь» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору (а.с.3-4). Свій позов аргументує тим, що між ПАТ «Банк Київська Русь» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №1292-00-13-2 від 18 липня 2013 року, за умовами якого Банк надав кредит на споживчі цілі у сумі 20 000,00 гривень строком з 18 липня 2013 року по 18 липня 2016 року зі сплатою 25% річних, а відповідач зобов'язаний на умовах, в розмірі та в строки повернути Банку кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами. На дату подання заяви заборгованість становить 11660,00 гривень - сума кредиту, 1003,32 гривень - відсотки за користування кредитом. Станом на день подання заяви пеня, нарахована у розмірі 27,16 грн. - сума пені за несвоєчасну сплату процентів, 39,35 грн. - сума пені за несвоєчасне повернення кредиту. Загальна сума заборгованості згідно розрахунку складає 12729,83 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув був повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи без його присутності, позов підтримав, у разі не явки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.27). Відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причини неявки не сповістив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. (а.с. 22,24,25). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 18 липня 2013 року між ПАТ «Банк Київська Русь» та [PERSON] укладений кредитний договір №1292-00-13-2 (а.с.5-8). Згідно меморіального ордеру №4971 від 18 липня 2013 року [PERSON] отримав 20 000,00 гривень (а.с.11). Відповідач належним чином не виконує умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 12729,83 грн. (а.с.16-18). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. Відповідно до положень частини 7 ст.110 ЦПК України позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням. При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

02.02.2015 року до Харківського районного суду Харківської області подано позов [PERSON] до [PERSON]. Вимоги уточнені заявою від 16.02.2015 року. В своїх остаточних позовних вимогах позивач просить суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON], померлої [INFO]. Позивач подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, причин неявки суду не повідомлено, тому суд розглянув справу за відсутності відповідача. Дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], в 1\\2 частини належить на праві власності [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності від 11 03 2003 р Р\\№3-422, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району, Харківської області, в 1\\2 частині за [PERSON] на підставі рішення постійної сесії народного суду Харківського району, Харківської області від 27 09 1971 р №2-892. Право власності на житловий будинок зареєстровано в Комунальному підприємстві «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», що підтверджено довідкою КП «ХРБТІ» № 625 від 28.12.2014 року. [PERSON] померла [INFO], про що видано свідоцтво про смерть [NUMBER]. Позивач є спадкоємцем, згідно за заповітом, після померлої [PERSON]., що підтверджено текстом заповіту, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 15.12.1988 року реєстровий № 2-3590. Позивач спадщину прийняла, оскільки у встановлені законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності документів, що посвідчують право власності на спадкове майно. Однак рішенням Харківського районного суду від 27 09.1971 року, в справі №2- 892\\2971 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна за спадкодавицею визнано право власності на 1/2 частину спірного будинку. Таким чином суд вважає доведеним, що на підставі ст. 1218 ЦПК України 1/2 частина будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] входить до складу спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO], а оскільки позивач спадщину прийняла, то за позивачем суд визнає право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON], померлої [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

02.02.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказав, що він перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 15 листопада 1997 року Соледарською міською радою Донецької області, про що в книзі реєстрації актів є запис під № 90. Позивач вказує, що від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені, протягом останнього року сторони проживають окремо, сумісне господарство між ними не ведеться. Позивач просив суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачем. У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу, про що подала письмову заяву. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши доводи та пояснення позивача, представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, беручи до уваги те, що сторони вже припинили сімейно-шлюбні відносини, подальше сумісне життя та збереження сім'ї між ними неможливе, шлюб між подружжям має бути розірвано. Згідно зі ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що за обставин, які склалися, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, оскільки це буде суперечить інтересам позивача. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до ст. 88 ЦПК України, в якій зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

02.02.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з січня 2008 року по лютий 2012 року знаходився у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою по справі [PERSON] , від яких мають дочку [PERSON], [INFO]. З лютого 2012 року фактичні шлюбні відносини з відповідачкою припинені, дочка проживає разом з ним. Оскільки відповідачка перестала піклуватися за дитиною, матеріально їй не допомагає, ніде не працює , просить стягнути з неї на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] аліменти у розмірі ? частини усіх видів доходу , починаючи з дня подачі позову до досягнення дитини повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та пояснила, що дійсно проживає окремо від позивача і їх неповнолітньої доньки, не має можливість надавати матеріальну допомогу у зв»язку з відсутністю роботи, хоча є працездатною. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходились у фактичних шлюбних відносинах з січня 2008 року по лютий 2012 рік, від яких мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а. с. 2). Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з батьком , позивачем по справі, за адресою: [ADDRESS]. Мати неповнолітньої [PERSON] проживає окремо від них, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, та стан її здоров»я дозволяє нести аліментні зобов»язання. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини ; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів ; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; 4) інші обставини, що мають істотне значення . Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Доказів стосовно наявності у відповідачки аліментних зобов»язань, а також її стану здоров»я, які б були підставою для визначення розміру аліментів за розміром меншим ніж вказаним позивачем, до суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

02.02.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Федорівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи на те, що [INFO] помер його дідусь [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Федорівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, право власності посвідчено державним актом серії І-ХС № 043258. Він є спадкоємцем за заповітом, інших осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає. Позивач вказує, що пропустив строк звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини з причини своєї юридичної необізнаності. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини - юридична необізнаність. Суд вважає причину пропуску строку поважною відповідно до ст. 1272 ЦК України, таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачеві додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» і

Outcome: approved