Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

02.04.2020 року ФГ «Аделаїда» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить: визнати недійсним договір оренди землі від 7.10.2019 року між [PERSON] та ТОВ «Глоріія Інвест» щодо права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1824086200 :02:000:0279, площею 1,6848 га, місце розташування: Тупальська сільська рада Новоград-Волинського району; скасувати державну реєстрацію іншого речового права - права оренди за ТОВ «Глорія Інвест». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ФГ «Аделаїда» та [PERSON] 26.06.2011 року було укладено договір оренди землі Т-381, відповідно до якого позивачу було передано в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку з кадастровим номером 1824086200 :02:000:0279, площею 1,6848 га, яка розташована на території Тупальської сільської ради Новоград-Волинського району, Житомирська область, строк оренди 15 років. Зазначений договір був зареєстрований в Управлінні Держземагенства у Новоград-Волинському районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за № 182400004005873 від 28.12.2012 року. Додаткові угоди про розірвання вищевказаного договору оренди не укладались. Однак, позивачем у Державному реєстрі речових прав було виявлено, що до спливу строку укладеного договору, а саме 7.10.2019 року між [PERSON] та ТОВ «Глорія Інвест» було укладено новий договір оренди цієї ж земельної ділянки. Оскільки договір оренди землі, укладений між ФГ «Аделаїда» та [PERSON] є чинним, позивач є законним правокористувачем зазначеної земельної ділянки, тому укладений договір оренди земельної ділянки між ТОВ «Глорія Інвест» та [PERSON] порушує права і законні інтереси позивача, за захистом яких товариство звернулось до суду із цим позовом. Ухвалою суду від 6.04.2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено відповідачам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідачем ТОВ «Глорія Інвест» подано заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 29.04.2020 року заяву представника ТОВ «Глорія Інвест» із запереченнями про розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження залишено без задоволення. 28.04.2020 року до суду надійшов відзив ТОВ «Глорія Інвест» на позов, у якому товариство просить відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що позивач у позовній заяві посилається на те, що договір оренди земельної ділянки від 7.10.2019 року був зареєстрований відповідно до вимог чинного на момент його укладення законодавства, а саме, згідно Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 року № 2073, договір оренди землі був зареєстрований у Новоград-Волинському відділі Житомирської регіональної філії центру ДЗК, відповідні записи внесені до державного реєстру земель. 28.12.2012року про що в Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис № 182400004005873. Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим Постановою КМ України від 25.12.1998 передбачено, що державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки, державний орган земельних ресурсів у 20-денний термін перевіряє подані документи на відповідність чинному законодавству та за результатами перевірки готує висновок про державну реєстрацію або обґрунтований висновок про відмову у такій реєстрації і передає реєстраційну справу відповідному виконавчому комітету за місцем розташування земельної ділянки для засвідчення факту державної реєстрації або відмову у такій реєстрації. Факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради або уповноваженої ними посадової особи. Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів, датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації. Однак, позивачем до позовної заяви не долучено доказів того, що виконавчим комітетом Тупальської сільської ради, Новоград-Волинського району, Житомирської області проводилася державна реєстрація договору оренди землі від 26.06.2011 року. Копія Договору оренди землі, долучена до позовної заяви не містить гербової печатки Тупальської сільської ради і підпис сільського голови, також у Договорі оренди землі відсутні відомості про реєстрацію Договору оренди землі у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі. Посилання позивача на той факт, що державна реєстрація Договору оренди землі була проведена Новоград-Волинським відділом Житомирської регіональної філії центру ДЗК про що в державному реєстрі земель вчинено відповідні записи суперечать положенням Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого Постановою КМ України від 25.12.1998 року № 2073, згідно з яким до повноважень Державного органу земельних ресурсів відноситься лише перевірка поданих документів на відповідність чинному законодавству, підготовка висновків про державну реєстрацію або відмову у такій реєстрації і передача реєстраційної справи відповідному виконавчому комітету за місцем розташування земельної ділянки для засвідчення факту державної реєстрації або відмови у такій реєстрації. Крім того, позивачем не враховано, що Порядок державної реєстрації договорів оренди землі, затверджений Постановою КМ України від 25 грудня 1998 року N 2073, втратив чинність 5.08.2011 року, а позивач стверджує, що на підставі даного Порядку відбулася державна реєстрація Договору оренди землі 28.12.2012 року. Тому Договір оренди землі не набув чинності, оскільки не був зареєстрований в установленому порядку. 8.05.2020 року від ФГ «Аделаїда» надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вважає, що заперечення проти позову, викладені відповідачем у відзиві на позов, не спростовують доводи, викладені у позовній заяві. Під час укладення оспорюваних договорів оренди землі [PERSON] діючи недобросовісно, всупереч вимогам статті 525 ЦК України, в односторонньому порядку відмовилась від виконання умов раніше укладеного договору з ФГ «Аделаїда» та враховуючи, що передача тої самої земельної ділянки одночасно в оренду різним орендарям за різними договорами не допускається, тому договір укладений орендодавцем із ТОВ «Глорія Інвест» повинен бути визнаний недійсним, а вчинений на його підставі запис про реєстрацію речового права скасований. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 1,6848 га, яка розташована на території Тупальської сільської ради, Новоград-Волинського району, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом серії ЯЗ № 432190 від 21.07.2009 року; кадастровий номер 1824086200:02:000:0279 (а.с.18-19). 26.06.2011 року між [PERSON] та ФГ «Аделаїда» укладено договір оренди землі № Т 381, відповідно до якого [PERSON] передала в оренду фермерському господарству спірну земельну ділянку строком на 15 років (а.с.13-17). Згідно книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі за ФГ «Аделаїда» з власником земельної ділянки [PERSON] від 28.12.2012 року був зареєстрований договір оренди землі площею 1,6848 га, кадастровий номер земельної ділянки 1824086200:02:000:0279, строком на 15 років. Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території колишньої Тупальської сільської ради, реєстраційний номер договору 182400004005873 (а.с.20-21). Разом з тим, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 7.10.2019 року зареєстровано договір оренди спірної земельної ділянки, укладений між [PERSON] та ТОВ «Глорія Інвест» (а.с.11-12). Дані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які би перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (абзац четвертий частини другої статті 24 Закону України «Про оренду землі»). Одним з речових прав на чуже майно є право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) (пункт 3 частини першої статті 395 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 203 ЦПК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. На момент укладення договору оренди земельної ділянки від 26.06.2011 року, був чинним «Порядок державної реєстрації договорів оренди землі», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 2073 від 25 грудня 1998 року, відповідно до пунктів 2, 3, 4, 12, 13, 14 якого державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки. Факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації або уповноваженої ними посадової особи. Печатка та підпис ставляться на всіх примірниках договору оренди (суборенди). Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком. Датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації. Зазначений Порядок № 2073 від 25 грудня 1998 року втратив чинність 05.08.2011 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» № 1021 від 9 вересня 2009 року (далі - Постанова № 1021). Відповідно до пунктів 13-1., 13-2., 13-5. цієї Постанови № 1021 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється після визначення кадастрового номера в установленому порядку та прийняття відповідним органом, який здійснює розпорядження землями, рішення про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність (користування) чи після формування земельної ділянки на підставі документації із землеустрою за рішенням власника земельної ділянки про поділ або об`єднання земельних ділянок. Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється територіальним органом Держземагентства за її місцезнаходженням на підставі заяви. Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється протягом 14 календарних днів з дати подання документів. Відповідно до листа відділу Держегеокадастру у Новоград-Волинському районі, 28.12.2012 року був зареєстрований договір оренди землі від 26.06.2011 року, згідно Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою (а.с. 21). Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 р. № 442 утворено Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держегеокадастр), реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство) шляхом перетворення. Таким чином, договір оренди земельної ділянки від 26.06.2011 року, був зареєстрований у порядку, визначеному чинним законодавством, а тому, згідно вимог ст. 125 ЗК України, право на користування спірною земельною ділянкою згідно договору оренди у позивача виникло з моменту державної реєстрації такого договору у територіальному органі Держземагентства 28.12.2012 року. Оскільки вказаний договір оренди земельної ділянки від 26.06.2011 року був зареєстрований у встановленому законом порядку, є чинним, строк його дії не сплинув, в судовому порядку недійсним, або розірваним визнаний не був, тому власник земельної ділянки не мала права укладати новий договір оренди земельної ділянки на момент дії попереднього договору оренди землі. Аналогічних висновків щодо застосування положень ст. 203 ЦК України, абз. 4 ч. 2 ст. 24 та ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» дійшла Велика Палата Верховного Суду від 19 лютого 2020 року (справа № 387/515/18). За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі від 7.10.2019 року на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України та похідної позовної вимоги про скасування державної реєстрації речового права, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджуються належними доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved