Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

01.12.2021 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та жінки, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років. Позивач посилається на те, що відповідач є батьком її дитини [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачем, між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дитини, позивачка звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини. Позивач не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років, і також потребує матеріальної допомоги, та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі 1500 гривень щомісячно з часу звернення та до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою суду від 06.12.2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. (а.с.14-15). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, а також надав відзив в якому позовні вимоги визнав частково, в твердій грошовій сумі в розмірі 850 гривень. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Позивач з відповідачем офіційно перебувають в шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб видане Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) 18 липня 2020 року актовий запис №28 від 18 липня 2020 року. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 23 вересня 2020 року. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Котелевської селищної ради №6163 від 24.11.2021, згідно акту обстеження домоволодіння від 24.11.2021 року позивач разом з донькою [PERSON] проживаю за адресою [ADDRESS] . З вересня 2021 року сторони проживають окремо. З часу залишення сім`ї батько дитини припинив надавати будь-яку допомогу на утримання позивача та утримання дитини, хоча має таку можливість. [PERSON] є фізично здоровий та працездатний, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має. На даний час позивачка не працює, адже здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною, вона не має, щомісячний дохід складає 860 грн, що підтверджується довідкою від 08 жовтня 2021 року № 593. Також, позивачка зазначила в позовній заяві, що звернулася із заявою про видачу судового наказу про стягнення [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітньої - доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Так як відповідач, матеріальної допомоги на утримання дружини, з якою проживає дитина до трьох років, у добровільному порядку не надає, чим ставить позивача у скрутне становище, тому вона вимушена звернутися до Котелевського районного суду Полтавської області з даним позовом. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті84та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов`язку обох батьків по утриманню дитини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та жінки, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved