Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, ПП «Фірма «МИСАК», Головного управління державного агентства земельних ресурсів України у м. Києві, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання розірвання договору на право тимчасового дострокового користування землею на умовах оренди, визнання права користування земельною ділянкою, зобов'язання вчинити дії. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації від 31.08.1998 року № 1789 «Про надання приватному підприємству «Фірма «МИСАК» земельної ділянки для експлуатації та обслуговування торгово-офісного підприємство у [ADDRESS] у Московському районі» 9.08.1999 року між відповідачами Київською міською радою та ПП «Фірма «МИСАК» укладено договір на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди, який посвідчений 9.08.1999 року нотаріально. За вказаним договором відповідачу ПП «Фірма «МИСАК» надано у платне володіння та користування строком на 49 років земельну ділянку розміром 0,0978 га, у тому числі землю, що використовується у комерційних цілях розміром 0,0978 га за адресою: [ADDRESS] згідно з планом тимчасового користування за № 7904514. Вказаній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер [NUMBER]. 7 жовтня 2010 року позивач придбав у відповідача ПП «Фірма «МИСАК» нежилу споруду за літ. Д, що знаходиться за вказаною адресою, загальною площею 137,30 кв.м. 27.05.2014 року позивач звернувся з клопотанням до Київської міської ради про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на що листом від 25.07.2014 року йому було повідомлено, що земельна ділянка не може бути передана у користування позивачу у зв'язку з тим, що вона перебуває у користуванні відповідача ПП «Фірма «МИСАК». Позивач на даний час не може користуватись земельною ділянкою, яка перейшла йому у користування на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення. Тому, позивач просив розірвати договір на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди, укладений між Київською міською радою та ПП «Фірма «МИСАК»; зобов'язати Головне управління Державного агентства земельних ресурсів України у м. Києві скасувати в Поземельній книзі запис про державну реєстрацію земельною ділянки комунальної власності м. Києва, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0978 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вилучити із міського земельного кадастру інформацію про реєстрацію цієї земельної ділянки. Під час розгляду справи представник позивача неодноразово змінював позовні вимоги. Востаннє зменшив позовні вимоги, просив визнати припиненим договір на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди, укладений між Київською міською радою та ПП «Фірма «МИСАК»; зобов'язати Головне управління Державного агентства земельних ресурсів України у м. Києві скасувати в Поземельній книзі запис про державну реєстрацію земельною ділянки комунальної власності м. Києва, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0978 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вилучити із міського земельного кадастру інформацію про реєстрацію цієї земельної ділянки; зобов'язати ПП «Фірма «МИСАК» усунути перешкоди у користуванні позивачем земельною ділянкою, необхідною для експлуатації та обслуговування нежитлової споруди (літ. Д) загальною площею 137,30 кв., яка розташована за вказаною адресою; визнати за позивачем право користування земельною ділянкою площею 0,0499 га для експлуатації та обслуговування нежитлової споруди, яка є частиною земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] та виділити в натурі вказану земельну ділянку позивачу (т. 2 а.с. 188-190). Відповідач ПП «Фірма «МИСАК» також у вересні 2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа Київська міська ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, мотивуючи тим, що після продажу нежилого приміщення за адресою: [ADDRESS] літ. Д, [PERSON] з 1.09.2013 року по 27.09.2013 року самовільно захопив орендовану ПП «Фірма «МИСАК» земельну ділянку, побудував без будь-яких дозволів одноповерхове дерев'яне нежиле приміщення понад 25 м.кв., розмістив побутівку, будівельні матеріали та інші речі побутового вжитку, що перешкоджає ПП «Фірма «МИСАК» належним чином користуватись земельною ділянкою Тому, ПП «Фірма «МИСАК» просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, зобов'язати [PERSON] демонтувати одноповерховий дерев'яний будинок площею 25 кв.м. та дерев'яну побутівку, що розташовані на орендованій земельній ділянці, зобов'язати [PERSON] звільнити земельну ділянку від матеріальних цінностей та речей побутового вжитку, що належать йому на праві власності. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги [PERSON] з підстав, наведених у позові. Позовні вимоги ПП «Фірма «МИСАК» не визнав, зазначивши, що [PERSON] не чинить будь-яких перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою ПП «Фірма «МИСАК». Надав письмові заперечення (т. 2 а.с. 137-140). Представники відповідача ПП «Фірма «МИСАК», Київської міської ради, Головного управління державного агентства земельних ресурсів України у м. Києві, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) заперечили щодо задоволення позовних вимог [PERSON], мотивуючи їх необґрунтованістю та безпідставністю їх пред'явлення, про що надали суду письмові заперечення (т. 1 а.с. 53-55, 71-76, 89-91 98-100, т. 2 а.с. 155-165, 199-200). Зазначили, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] сформована як об'єкт цивільного права, із заявою про поділ вказаної земельної ділянки [PERSON] до Київської міської ради не звертався, [PERSON] не доведено порушення його прав на користування земельною ділянкою для обслуговування його нежилого приміщення, що значиться за літ. Д, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Представник відповідача ПП «Фірма «МИСАК» підтримав позовні вимоги ПП «Фірма «МИСАК». Представник Київської міської ради як представника третьої особи щодо задоволення позовних вимог ПП «Фірма «МИСАК» поклався на розсуд суду. Допитані як свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] з 1.09.2013 року по 27.09.2013 року самовільно на орендованій земельній ділянці побудовано одноповерхове дерев'яне нежиле приміщення понад 25 м.кв., побутівка, розміщені будівельні матеріали та інші речі побутового вжитку, біля нежилого приміщення, яке належить ПП «Фірма «МИСАК», що перешкоджає належним чином ПП «Фірма «МИСАК» користуватись орендованою земельною ділянкою. Заслухавши пояснення представників сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, суд встанови наступні факти та відповідні їм правовідносини. На підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації від 31.08.1998 року № 1789 «Про надання приватному підприємству «Фірма «МИСАК» земельної ділянки для експлуатації та обслуговування торгово-офісного підприємство у [ADDRESS] у Московському районі» 9.08.1999 року між відповідачами Київською міською радою та ПП «Фірма «МИСАК» укладено договір на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди, який посвідчений 9.08.1999 року нотаріально (т. 1 а.с. 9-12). За вказаним договором відповідачу ПП «Фірма «МИСАК» надано у платне володіння та користування строком на 49 років земельну ділянку розміром 0,0978 га, у тому числі земля, що використовується у комерційних цілях розміром 0,0978 га за адресою: [ADDRESS] згідно з планом тимчасового користування за № 7904514. Вказаній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер [NUMBER] (т. 1 а.с. 18-21, 24-32). 7 жовтня 2010 року на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу позивач [PERSON] придбав у відповідача ПП «Фірма «МИСАК» нежилу споруду за літ. Д, що знаходиться за вказаною адресою, загальною площею 137,30 кв.м. (т. 1 а.с. 13-14, 17). Факт придбання вказаної споруди стверджується і актом приймання-передачі нежилої споруди та квитанцією до прибуткового касового ордеру (т. 1 а.с. 15-16). Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч. 2 ст. 120 ЗК України). Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці є підставою припинення права користування земельною ділянкою (п. е ч. 1 ст. 141 ЗК України). Така ж правова позиція викладені і в постанові Верховного Суду України від 20 серпня 2013 року у справі № 3-15гс13, відповідно до котрої, виходячи із наведених норм законодавства, у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна до набувача цього майна відбувається перехід тих прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу, - права власності або права користування. Вказане дозволяє дійти суду висновку, що у разі відчуження будівлі (споруди), які розміщені на земельній ділянці, котра перебуває у користуванні відчужувача, до набувача переходить право користування лише частиною земельної ділянки, на якій розміщена така будівля (споруда), а також частиною ділянки, необхідної для їх обслуговування. Тобто, площа земельної ділянки переходить у користування по периметру придбаної будівлі (споруди), який необхідний для обслуговування придбаної будівлі (споруди). У зв'язку з цим, доводи [PERSON] про те, що в такому разі припиняється договір оренди земельної ділянки, укладений між відповідачами Київською міською радою та ПП «Фірма «МИСАК» на підставі ст. 31 Закону України «Про оренду землі» є безпідставними, оскільки укладений договір припиняє свою дію лише в частині земельної ділянки, на якій розміщена придбана [PERSON] нежила будівля літ. Д. Вказана позиція висвітлена і в пп. г п. 18 Постанови Верховного Суду України від 16.04.2014 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», відповідно до якого до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК України. Тому, нотаріально-посвідчений договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та ПП «Фірма «МИСАК» нежилої споруди за літ. Д, що знаходиться за вказаною адресою, загальною площею 137,30 кв.м., є лише підставою для переоформлення права користування у встановленому законом порядку земельної ділянки Крім того, відповідно до п. 2.12 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України № 6 від 17 травня 2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» відповідно до частини другої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок (будівлю, споруду), що знаходяться на земельній ділянці, наданій у користування, до набувача переходить право користування відповідною земельною ділянкою в тому ж обсязі, що був у попереднього землекористувача. Отже, якщо попередній власник житлового будинку (будівлі, споруди) користувався земельною ділянкою, на якій розміщено відповідне нерухоме майно на підставі договору оренди, новий власник може вимагати переоформлення права користування земельною ділянкою на своє ім'я в установленому законом порядку, в тому числі з додержанням вимог згаданих Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» і статті 125 ЗК України, яка пов'язує виникнення права на земельну ділянку з моментом державної реєстрації відповідного права. Враховуючи те, що позивачем [PERSON] пред'явлені вимоги про припинення договору оренди землі в цілому, в тому числі і користування земельною ділянкою, на якій розміщена будівля літ. Г ПП «Фірма «МИСАК», площею 290,3 кв.м., то суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог про визнання припиненим договору на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди, укладеного між Київською міською радою та ПП «Фірма «МИСАК». При цьому, суд приймає до уваги положення ч. 4 п. 8 Постанови Верховного Суду України від 16.04.2014 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», що питання про дострокове припинення користування землею на умовах оренди вирішується шляхом пред'явлення позову про розірвання договору. Отже, визнання договору оренди землі припиненим за рішенням суду чинним законодавством не передбачено і позивач не є стороною укладеного договору оренди земельної ділянки, укладеного між Київською міською радою та ПП «Фірма «МИСАК», а відтак - позбавлений права на пред'явлення до суду відповідного позову про визнання договору оренди припиненим. Також суд дійшов висновку і про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання за позивачем [PERSON] права користування земельною ділянкою площею 0,0499 га для експлуатації та обслуговування нежитлової споруди, яка є частиною земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] та виділення в натурі вказаної земельної ділянки позивачу, оскільки позивачем не доведено порушення його права на користування земельною ділянкою, яка необхідна йому для обслуговування та експлуатації придбаної нежилої будівлі літ. Д, площею 137,3 кв.м., а також не доведено чому саме такий розмір земельної ділянки площею 0,0499 га є необхідним для обслуговування та експлуатації придбаної нежилої будівлі літ. Д, площею 137,3 кв.м. Крім того, відповідно до ч. 4 п. 7 Постанови Верховного Суду України від 16.04.2014 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права. Суд вирішує ці питання по суті, якщо це відповідає закону (наприклад, визнає відповідно до частини третьої статті 1 Закону України від 5 червня 2003 р. "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай), якщо районною (міською) державною адміністрацією безпідставно відмовлено у видачі документа, що посвідчує право на земельну частку (пай); вирішує відповідно до частини четвертої статті 7 Закону України від 19 червня 2003 р. "Про фермерське господарство" питання про надання земельної ділянки у власність або оренду для створення фермерського господарства, якщо відповідна районна (міська) державна адміністрація чи орган місцевого самоврядування безпідставно відмовили в цьому або, незважаючи на рішення суду, що зобов'язує їх розглянути заяву з цього приводу, не розглядають її за наявності необхідних документів). В інших випадках суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо. Враховуючи те, що надання земельних ділянок здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування (ст. 116 ЗК України), встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробленої спеціалізованою організацією на підставі дозволу органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, то суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про виділення в натурі [PERSON] земельної ділянки. Оскільки [PERSON] було придбано нежилу споруду на земельній ділянці, що перебуває в оренді ПП «Фірма «МИСАК», та на які також розташована нежила будівля ПП «Фірма «МИСАК», то передача земельної ділянки для обслуговування нежилої споруди, яку придбав [PERSON], можлива лише у разі поділу земельної ділянки. Вказане положення закріплене в ч. 6 ст. 79-1 ЗК України, відповідно до котрої формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. Згідно з ч. 4 ст. 3 Тимчасового порядку передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність у м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 15.07.2004 року № 457/1867 передача земельних ділянок в оренду або надання їх у постійне користування на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу чи об'єднання земельних ділянок здійснюється у разі формування нових земельних ділянок шляхом поділу чи об'єднання землекористувачем раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають в його користуванні. Відповідно до ст. 5 вказаного Тимчасового порядку до клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою додаються, зокрема, нотаріально посвідчена згода на поділу чи об'єднання земельної ділянки заставодержателів, інших користувачів земельної ділянки, якщо такі є. Оскільки [PERSON] до Київської міської ради 27.05.2014 року подане клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою без нотаріально посвідченої згоди ПП «Фірма «МИСАК» (т. 1 а.с. 22), то листом від 25.07.2014 року йому правомірно було повернуто документи та повідомлено, що земельна ділянка не може бути передана у користування позивачу у зв'язку з тим, що вона перебуває у користуванні відповідача ПП «Фірма «МИСАК» та відсутня його нотаріально посвідчена згода (т. 1 а.с. 23). Разом з тим, позивач [PERSON] з вимогами про зобов'язання ПП «Фірма «МИСАК» надати нотаріально посвідчену згоду на поділ земельної ділянки та щодо оскарження такого рішення Київської міської ради до суду не звертався. Також суд дійшов висновку і про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] про зобов'язання ПП «Фірма «МИСАК» усунути перешкоди у користуванні позивачем земельною ділянкою, необхідною для експлуатації та обслуговування нежитлової споруди (літ. Д) загальною площею 137,30 кв., яка розташована за вказаною адресою, оскільки позивачем не зазначено в чому проявляються зі сторони ПП «Фірма «МИСАК» вчинення перешкод в користуванні [PERSON] земельною ділянкою, на котрій розташоване придбане ним нежиле приміщення за літ. Д. та спосіб зобов'язання ПП «Фірма «МИСАК» на усунення перешкод. Позовні вимоги про зобов'язання Головного управління Державного агентства земельних ресурсів України у м. Києві скасувати в Поземельній книзі запис про державну реєстрацію земельною ділянки комунальної власності м. Києва, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0978 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зобов'язання Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вилучити із міського земельного кадастру інформацію про реєстрацію цієї земельної ділянки задоволенню не підлягають з наведених вище обставин, а також, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Згідно з п.п. 49-50, 52-54 Порядку ведення Державного земельного кадастру, поземельна книга ведеться за формою згідно з додатком № 8 під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об'єднання, а також відновлення меж) відповідно до п.п. 107-137 цього Порядку. Оскільки земельна ділянка площею 0,0978 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], якій присвоєно кадастровий номер [NUMBER], сформована як об'єкт цивільних прав, відсутні документи що поділу земельної ділянки, то вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] Разом з тим, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог відповідача ПП «Фірма «МИСАК» до [PERSON], третя особа Київська міська ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, з наступних підстав. Під час розгляду справи встановлено, що після продажу нежилого приміщення за адресою: [ADDRESS] літ. Д, [PERSON] з 1.09.2013 року по 27.09.2013 року самовільно, не маючи на це відповідних дозволів та документації, на орендованій ПП «Фірма «МИСАК» земельній ділянці, побудував одноповерхове дерев'яне нежиле приміщення понад 25 м.кв., розмістив побутівку, будівельні матеріали та інші речі побутового вжитку (т. 2 а.с. 37-45, 52-74). Відповідно до ч. 5 ст. 415 ЦК України землекористувач зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення. Згідно з ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду (ст. 212 ЗК України). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (ч. 4 ст. 376 ЦК України). З урахуванням того, що [PERSON] без будь-яких законних підстав встановив дерев'яне нежиле приміщення площею понад 25 кв.в., розмістив дерев'яну побутівку, будматеріали та інше на земельній ділянці, користувачем якої на законних підставах є ПП «Фірма «МИСАК», поряд з нежилим приміщенням ПП «Фірма «МИСАК», що також стверджується і показаннями свідків допитаних у судовому засіданні, залишення [PERSON] без належного реагування повідомлень та звернень ПП «Фірма «МИСАК» (т. 2 а.с. 46-51) щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, то суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ПП «Фірма «МИСАК» та усунення перешкод ПП «Фірма «МИСАК» в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати [PERSON] демонтувати за власний рахунок самовільно встановлений одноповерховий дерев'яний будинок площею понад 25 кв.м. та дерев'яну побутівку, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати [PERSON] звільнити земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS] від матеріальних цінностей та речей побутового вжитку, які належать йому на праві власності. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON], який звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», та про задоволення позову ПП «Фірма «Мисак», то відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені ПП «Фірма «МИСАК» на сплату судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., компенсуються останньому за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: approved