Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

01 листопада 2016 року представник позивачки звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 18 жовтня 2016 року селищна рада прийняла противоправне рішення згідно якого відмовила у безоплатній передачі у спільну часткову власність квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (далі по тексту спірна квартира), а тому позивачка просить визнати право власності на спірну квартиру за позивачкою та іншою особою, визнати противоправним та скасувати рішення селищної ради № 466-V11 від 18.10.2016 року «Про передачу громадянам [PERSON] та [PERSON] безоплатно у спільну часткову власність квартири [NUMBER] в багатоповерховому житловому будинку [ADDRESS]» та зобов'язати селищну раду вчинити певні дії щодо передачі спірної квартири у власність позивачці та іншій особі. Представник відповідача до суду не з'явився, при цьому направив заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в його відсутність. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст.263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права,бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так судом встановлено, що дійсно позивачка [PERSON] (код [NUMBER]) та інша особа звернулись до селищної ради з заявою про передачу громадянам безоплатно у спільну часткову власність спірної квартири. 18 жовтня 2016 року селищною радою було прийнято рішення № 466-V11 від 18.10.2016 року «Про передачу громадянам [PERSON] та [PERSON] безоплатно у спільну часткову власність квартири [NUMBER] в багатоповерховому житловому будинку [ADDRESS]» згідно якого було відмовлено у передачі позивачці та іншій особі спірної квартири. Під час розгляду справи було встановлено, що згідно розпорядження Овідіопольської РДА Одеської області № 248 від 03 березня 2006 року «Про влаштування на повне державне забезпечення до школи - інтернату неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] р.н.», згідно якого необхідно зберігати за дітьми вищевказану спірну квартиру. Представник позивача наполягає на своїх позовних вимогах. Відповідачем по справі є селищна рада, позивачем по справі є [PERSON] Рішення селищної ради № 466- V11 від 18 жовтня 2016 року було прийнято відносно позивачки та іншої особи. Розпорядження райдержадміністрації № 248 від 03.03.2006 року було прийнято в інтересах малолітніх дітей. З урахуванням вищевказаних обставин, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до тих осіб питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі, а тому суд вважає за необхідним відмовити у задоволенні позову. При поданні позову позивачка сплатила судовий збір в повному обсягу, суд прийшов до висновку, що позов є необґрунтований, а тому відповідно до ст. 141ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed