Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] у позовній заяві просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сини [PERSON], [INFO] до його повноліття в розмірі 1/3 частини, щомісячно, з дня подачі позову до суду, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на його утримання. При цьому при визначенні розміру аліментів просить врахувати ту обставину, що дитина часто хворіє, у зв'язку з чим вона часто перебуває на лікарняному, а дитина потребує значних коштів на лікування, а її заробітна плата не висока яка складає в середньому 1600 грн., якої не вистачає для задоволення всіх потреб дитини. Так, як відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересі. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5), дитина перебуває на утриманні матері, що підтверджується довідкою Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області від 16.06.2014 року (а.с. 7). Відповідно до ст. 182 СК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Тобто у даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Таким чином, додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами і розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат, але при цьому позивачка [PERSON] не надала суду доказів того, що вона несе додаткові витрати зумовлені лікуванням сина та у якому розмірі, надали лише копії виписок та епікризів, при цьому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини з урахуванням того що дитина потребує додаткових витрат пов'язаних з лікуванням, а не визначено їх у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд, враховує те, що відповідач [PERSON] є молодою працездатною особою, на утриманні нікого не має, аліментними зобов'язаннями не обтяжений, а тому спроможний платити аліменти на утримання дитини. Аналізуючи встановлені у справі обставини в їх сукупності, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивачки на утримання сина у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення ним повноліття, так як даний розмір аліментів буде відповідати стану здоров'я та матеріальному становищу платника аліментів та дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial