Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Представник позивача звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові вказувала, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 26.10.2007 року уклали кредитнй договір № CVF0AU00040254. Згідно договору ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 37150,76 (Доларів США) на термін до 23.10.2014 р., а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором № CVF0AU00040254, відповідач, станом на 13.10.2014 року має заборгованість - 117516,05 ( доларів США), яка складається наступного: 30475,40 (доларів США) - заборгованість за кредитом: 15851,07 (доларів США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3120,60 (доларів США) - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 68068,98 (доларів США) - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що за курсом НБУ від 23.07.2014 року складає 1367886,82 грн. Просила стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № CVF0AU00040254 від 08.05.2007 року в розмірі 117516,05 ( доларів США) грн., що за курсом НБУ від 23.07.2014 року складає 1367886,82 грн. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, зазначала, що Відповідач [PERSON] не належним чином виконує взяті на себе кредитні зобов'язання щодо сплати щомісячного платежу, 3 липня місяця 2009 року почалася безперервна прострочка по сплаті щомісячного платежу відповідачем більше жодного погашення отриманого кредиту згідно умов кредитного договору не відбувалося. У зв'язку з невиконанням взятих на себе кредитних зобов'язань у 2012 році ПАТ КБ "ПриватБанк'" звернувся до Вижницького районного суду із позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення 22.08.2012 р. Вижницьким судом задоволено вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" та звернуто стягнення на заставний автомобіль. В червні 2013 року заставний автомобіль було реалізовано на підставі рішення суду за 10246,47 доларів США, які були направлені на погашення заборгованості. Отримані кошти за реалізований автомобіль направлено на погашення заборгованості позичальника у відповідності до п. 2.3.8, 3.2. кредитного договору, а саме: насамперед погашено витрати - збитки банку, сплачена пеня та тіло кредиту. Однак, як видно із розрахунку, після направлення на погашення боргу коштів від продажу автомобіля було закрито не всю суму заборгованості за договором. Сума кредиту не погасилася зовсім, оскільки коштів для її погашення не вистачило. Відповідач [PERSON] добровільно не погасив вказаний залишок боргу і відповідно банк має право в судовому порядку стягнути суму заборгованості із нарахованими санкціями, які нараховуються згідне умов договору до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав , вказував на те, що відсоткову ставку збільшили без нього , він не погоджується з вказаною заборгованостю. Суд, заслухавши доводи сторін , дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], 26.10.2007 року уклали кредитнй договір № CVF0AU00040254. Згідно договору ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 37150,76 (Доларів США) на термін до 23.10.2014 р., а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором № CVF0AU00040254, відповідач, станом на 13.10.2014 року має заборгованість - 117516,05 ( доларів США), яка складається наступного: 30475,40 (доларів США) - заборгованість за кредитом: 15851,07 (доларів США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3120,60 (доларів США) - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 68068,98 (доларів США) - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що за курсом НБУ від 23.07.2014 року складає 1367886,82 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 22 серпня 2014 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення, задоволено. Звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором CVF0AU00040254 від 26.10.2007 року в сумі 630245,90 грн. звернути стягнення на автомобіль «KYRON», модель - М200XDI, рік випуску - 2006, тип транспортного засобу - легковий джип, номер кузова/шасі - [NUMBER], реєстраційний номер - [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], [INFO], жителю [ADDRESS] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з початковою ціною 180000,00 грн. з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особо-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. Стягнуто з [PERSON] судовий збір в сумі 3219,00 грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», код ЄДРПОУ 14360570, рах. №64993919400001, МФО 305299. В червні 2013 року автомобіль було реалізовано на підставі рішення суду за 10246,47 доларів США. Як видно з розрахунку заборгованості, після направлення коштів на погашення заборгованості після продажу автомобіля не вистачило, залишок боргу відповідачем не погашено. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, згідно ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст.258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність : скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Частиною 5 ст. 261 визначено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Таким чином, строк позовної давності в один рік згідно із ст. 258 ЦК України щодо стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, а починається окремо за кожен день, за який вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. З огляду на викладене, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача пеню у межах однорічного строку за період з 25 липня 2013 року по 23 липня 2014 року у розмірі 22873,34 доларів США, що за курсом НБУ від 23.07.2014 року складає 266245,68 грн. Твердження відповідача про те, що він не давав згоди на збільшення процентної ставки в односторонньому порядку спростовується матеріалами справи. Відповідно до п. 2.3.1 кредитного договору сторони домовились, що банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користуванням кредитом, при зміні кон»юктури ринку грошових ресурсів в Україні , а саме зміні курсу долара США до гривні, що підтверджується його підписом в кредитному договорі. Дані дії банку відповідачем оскаржено не було. Відповідно до ч. 4 ст. 55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом. Однак, за умовами діючого на час укладення Договору, дозволялося в односторонньому порядку змінювати умови кредитного договору, якщо це було передбачено умовами самого договору (ст. 651 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 651 ЦК України, сторони погодили, що протягом дії цього договору кредитор відповідно до умов договору може змінити розмір відсоткової ставки в сторону збільшення. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю. Згiдно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст.2, 15, 526, 530, 536, 611, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial