overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

01 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 14 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівка Донецької області, актовий запис № 455, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], також зазначив, що шлюбно-сімейні відносини припинили з червня 2012 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.23). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити за нею прізвище Сцепіна (а.с.24). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 14 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівка Донецької області, актовий запис № 455, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб № І-НО № 071247 (а.с.10). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 186599, виданим виконкомом Іллічівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.11). Сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили з червня 2012 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. \~Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

01 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 08 червня 1995 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 295. У шлюбі спільних дітей немає. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Належно повідомлена відповідач в судове засідання не прибула з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Приймаючи до уваги, що позивач, її представник не заперечують проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 280-289 ЦПК України, заочно, у звязку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору і питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Відповідачу залишити прізвище Косарова.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

01 серпня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 02 березня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Костянтинівського міського управління юстиції, актовий запис № 58, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], також зазначила, що шлюбно-сімейні відносини припинили з червня 2018 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON], судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.27). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 02 березня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Костянтинівського міського управління юстиції, актовий запис № 58, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження № І-НО № 155798 (а.с.6). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 334254, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м.Костянтинівки Донецької області (а.с.7). Сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили з червня 2018 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. \~Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. В порядку ст.141 ЦПК України в звязку із задоволенням позовних вимог [PERSON] з відповідача [PERSON] на її користь підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

01 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи. Оскільки, сторони в судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що подружжя Кріль 08 вересня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області зареєструвало шлюб, актовий запис №138. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , який за домовленістю сторін буде проживати разом з матір`ю. У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, враховуючи, що сім`я існує формально, сімейно - шлюбні відносини припинені, відсутність його згоди на примирення, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

01 серпня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 22 вересня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, актовий запис №46. Від даного шлюбу дітей сторони не мають Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з квітня 2019 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, просила задовольнити позов у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, через оголошення на сайті, відзив на позовну заяву не надіслав. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 22 вересня 2016 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, актовий запис №46. Від даного шлюбу дітей сторони не мають . Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з квітня 2019 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

01 серпня 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що вона виховує та утримує дитину самостійно, відповідач працездатний, інших утриманців не має, однак не бере участі в утриманні та вихованні дітей, не надає грошової матеріальної допомоги, а тому просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, представник позивача надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розгляд справи проводити в її відсутності, не заперечила відносно розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, на виклик в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Згідно довідки Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області від 19 червня 2019 року №458 позивач [PERSON] зареєстрована та проживає в с. Шуньки Білогірського району Хмельницької області і до складу її сім`ї належать дочки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, доказів того, що не може працювати за станом здоров`я чи з інших причин, а також те, що в нього на утриманні перебувають інші діти чи інші непрацездатні особи суду не надав, а тому здатний та зобов`язаний, як один із батьків, утримувати своїх дітей. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

01 серпня 2019 року [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , в якому зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] Останні за вказаною адресою не проживають з 2015 року, що позбавляє позивача права повноцінно користуватися та розпоряджатися будинком. Посилаючись на викладені обставини, просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житловим будинком. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, остання надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, заперечень проти позову не надавали. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 33876629 від 19 лютого 2015 року. За зазначеною вище адресою зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які з 2015 року за адресою реєстрації фактично не проживають, що підтверджується копією акту обстеження від 25 липня 2019 року складеного депутатом Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області Єгоренковим І.О. Відповідно до ч. 1 ст. 41 КонституціїУкраїни, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно положень ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача жилого приміщення у будинку, що належить громадянину, за першим зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1 ст. 71 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, враховуючи те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , однак фактично не проживають за цією адресою з 2015 року, а також те, що наявність зареєстрованих осіб позбавляє позивача права користуватися належним чином своїм нерухомим майном, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. З врахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

01 серпня 2019 року до суду заявлено позов [PERSON] , в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їх шлюб зареєстрований 01.06.2003 виконкомом Сніжнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 3. Від шлюбу у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] ,яка проживає разом із нею. Спільне життя з відповідачем у них не склалося по причині того, що між ними виникають постійні непорозуміння та конфлікти, з вини відповідача. Сім`я остаточно розпалася, фактично шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо один від одного, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства з відповідача не веде. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим, це суперечить її інтересам, та інтересам сім`ї. Примирення з відповідачем є неможливе. Позивач, [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити позов, оскільки вона з відповідачем уже сім місяців не проживають разом, примирення не потрібне, а також просила судові витрати залишити за нею. Відповідач, в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. (а.с. 23-27) З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. Спору щодо спільного майна та місця проживання дочки, [PERSON] , [INFO] , біля матері, [PERSON] - немає. Оскільки позивачем в судовому засіданні не заявлялася вимога щодо відшкодування [PERSON] судових витрат, тому з відповідача судовий збір стягненню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: approved