Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

01.12.2017 року позивач звернулася до суду із заявою, в якій просила розірвати шлюб, укладений між сторонами по справі 11.04.2003 року у Одноробівській сільській раді Золочівського району Харківської області (актовий запис №4), та судові витрати в сумі 1150,00 грн., які складаються із судового збору в сумі 640,00 грн., послуг банку в сумі 10,00 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 500,00 грн. Подружжя спільних дітей не має, підставою звернення до суду з даним позовом є не бажання відповідача розірвати шлюб в позасудовому порядку. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначила той факт, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. З грудня 2016 року вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач вирішила розірвати шлюб, так як вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. На пропозицію позивача про розірвання шлюбу в органах РАЦС відповідач ніяк не відреагував. Ухвалою судді від 29.01.2018 року справу було призначено у підготовче судове засідання у загальному позовному провадженні відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, позивачу запропоновано надати суду відповідні клопотання, вирішення яких потребує участь суду, та докази, які не були подані разом із позовною заявою (в разі наявності), а відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву (а.с.14). Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про дату, час та місце підготовчого судового засідання (а.с.13) у судове засідання не прибула, надавши суду заяву від 26.02.2018 року, в якій просила слухати справу без її участі, розглянути справу у підготовчому судовому засіданні, додатково просила залишити їй шлюбне прізвище «Чівік» (а.с.18). Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце підготовчого судового засідання (а.с.14), у судове засідання не прибув, надавши засобами поштового звязку заяву, в якій зазначив, що він проти розірвання шлюбу не заперечує, вказує , що ініціатором розірвання шлюбу є позивач, яка вирішила піти до іншого чоловіка, просив слухати справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнав в частині розірвання шлюбу, в частині відшкодування судових витрат не визнав в повному обсязі (а.с.16-17). Враховуючи, що сторони до суду не прибули, надавши згоду на розгляд справи без їх участі, при цьому відповідач визнав позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та його заява про визнання позовних вимог в частині розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні без участі сторін та без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 11.04.2003 року був укладений шлюб між позивачем та відповідачем по справі, який був зареєстрований у Одноробівській сільській раді Золочівського району Харківської області (актовий запис №4), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ №171999, виданим Одноробівською сільською радою Золочівського району Харківської області 11.04.2003 року (а.с.4). Враховуючи позицію сторін та те, що інтереси сторін стосовно неможливості збереження шлюбу збігаються, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, її збереження протирічить інтересам сторін, тому шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси малолітніхдітейта інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до норм ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При цьому підставою для ухвалення рішення у підготовчому засіданні є дотримання порядку, передбаченого ст.206 ЦПК України. На підставі ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Стосовно судових витрат по справі суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, враховуючи вимоги ч.1 ст.142 ЦПК України (визнання позову відповідачем) в даній справі з відповідача на користь позивача слід стягнути половину судового збору у розмірі 320,00 грн., а іншу половину судового збору у розмірі 320,00 грн. компенсувати позивачу за рахунок державного бюджету. В той же час комісія при сплаті судового збору не відноситься до судових витрат, є добровільним платежем з боку позивача на користь банку при сплаті відповідного платежу, тому банківську комісію у розмірі 10,00 грн. слід залишити за рахунок позивача. Також за рахунок позивача слід залишити витрати на правову допомогу в даній справі у розмірі 500,00 грн. на підставі квитанції №8 від 01.12.2017 року (а.с.7) відповідно до вимог ч.3 ст.137 ЦПК України, оскільки для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність деталізованого опису виконаних робіт, навіть при наявності відповідної квитанції унеможливлює стягнення витрат на правничу допомогу, а тому в цій частині вимоги заявниці не відповідають вимогам закону. На підставі зазначеного та

Outcome: partial