Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

01 жовтня 2015 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт її спільного проживання однією сім'єю більше п'яти років на момент відкриття спадщини із спадкодавицею [PERSON], яка померла [INFO]. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] була їй за матір, так як взяла її на виховання, коли їй було кілька років. Все своє життя [PERSON] вважала її своєю донькою, а вона /заявниця/ вважала [PERSON] своєю рідною матір'ю. Власних дітей [PERSON] не мала, всю свою турботу подарувала їй. Вони проживали разом аж до смерті [PERSON] За своє життя покійна документально не оформляла ні опікунства, ні усиновлення, виховувала її за покликом серця. Односельці всі знають її як доньку померлої, а тому в документах, виданих сільською радою її зазначали «донька», хоча біологічно та юридично вона такою не є. Коли [PERSON] постаріла, то важко захворіла та у 1991 році стала інвалідом І групи, внаслідок чого була прикута до ліжка протягом близько десяти років, аж до своєї смерті. Вона /заявниця/ здійснювала за нею догляд, перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Красноокнянської райдержадміністрації та отримувала допомогу по догляду за інвалідом І групи. Коли [PERSON] померла, вона здійснювала її поховання та всі необхідні обрядові заходи. Встановлення зазначеного факту має для неї юридичне значення, так як після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 10,9 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Перемога», розташованого в с. Тригради Красноокнянського району Одеської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER]. Однак прийняти спадщину вона не може, так як [PERSON] заповіту не залишила. Тому вона вважає, що має право на спадщину за законом у четверту чергу. В судовому засіданні заявник на задоволенні заяви наполягала, надавши аналогічні пояснення. В подальшому вона в судове засідання не з'явилась, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні заяви наполягала /а.с.25/. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення заяви не заперечує /а.с.29/. Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] померла [INFO] /а.с.7/. Як вбачається з довідок Гулянської сільської ради, [PERSON] була зареєстрована та проживала до дня своєї смерті в [ADDRESS]. Разом з нею проживала і заявник [PERSON], яка в довідці зазначена як «донька». /а.с.9, 11/. З 10 січня 1986 року по [INFO] [PERSON] проживала разом з заявником. Зазначене підтверджується записами в погосподарських книгах села Ульянівка: [NUMBER] за 1986-1990 роки, особовий рахунок [NUMBER], [NUMBER] за 1991-1995 роки, особовий рахунок [NUMBER], [NUMBER] за 1996-2000 роки, особовий рахунок [NUMBER] /а.с.14/. З 01 грудня 1991 року по [INFO], тобто протягом більше семи з половиною років, заявник перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Красноокнянської райдержадміністрації Одеської області та отримувала допомогу по догляду за інвалідом І групи [PERSON] відповідно до ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» /а.с.10/. Після смерті [PERSON] заявник вступила в управління спадкового майна, провела поховання та пов'язані з ним звичаї та обряди, взявши на себе всі матеріальні витрати /а.с.12-13/. Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили факт, який підлягає встановленню. Так, свідок [PERSON] пояснив, що знає заявника та померлу [PERSON] як своїх односельців. Заявника він завжди вважав донькою [PERSON], як і інші мешканці села, і не знав, що вона не є біологічною донькою останньої, так як ще з дитинства [PERSON] проживала з [PERSON], остання піклувалася про неї як про доньку. Коли [PERSON] захворіла - заявник забрала її проживати до себе та доглядала за нею близько 10 років. Після смерті [PERSON] заявник проводила її поховання. Свідок [PERSON] пояснив, що він є сином заявника і, хоча і знав, що [PERSON] не є біологічною матір'ю його матері, однак завжди вважав її своєю бабою. Коли баба захворіла - мати забрала її проживати до них і доглядала за нею протягом десяти років, аж до смерті [PERSON] Таким чином, суд вважає, що факт проживання [PERSON] однією сім'єю з [PERSON] більше п'яти років на момент відкриття спадщини підтверджений. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 10,9 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Перемога», розташованого в с. Тригради Красноокнянського району Одеської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] /а.с.8/. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №27/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON], з заявою про прийняття спадщини після смерті останньої зверталася лише заявник. Відомості про інших спадкоємців у зазначеній спадковій справі відсутні /а.с.35-56/. Ст.1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п.4.1, 4.2 п.4 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за 282/20595, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, перевіряючи наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу зазначеного свідоцтва, вимагає документи, які є доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем. Такими доказами можуть бути свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, копії рішень суду, що набрали законної сили про встановлення факту родинних та інших відносин. Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт, про встановлення якого просить заявник, доведений наданими доказами, а встановлення вказаного факту має для неї юридичне значення, так як підтвердить її статус спадкоємця за законом четвертої черги після смерті [PERSON] та надасть можливість прийняти спадщину після смерті останньої.

Outcome: approved