Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

У квітні 2015 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору, укладеному між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] Позов мотивований тим, що між позивачем і відповідачем 22.11.2012 року було укладено договір про надання кредиту в розмірі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості зі сплатою відсотків за користування кредитом. [PERSON] не виконав належним чином умов укладеного договору, внаслідок чого станом на 31.01.2015 року має заборгованість у розмірі 19690 гривень 54 коп., з яких 7148 гривень 79 коп. - заборгованість за кредитом, 9389 гривень 05 коп. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 1738 гривень 86 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також 500 гривень - штраф (фіксована частина), 913 гривень 84 коп. - штраф (процентна складова), тому позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між позивачем і відповідачем [PERSON] 22.11.2012 року було укладено договір б/н про надання кредиту в розмірі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно норм статей 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Згідно частини другої статті 1050 та частини другої статті 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Протягом тривалого часу відповідач не виконував умови погашення кредиту згідно умов договору. За період користування кредитом виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість станом на 31.01.2015 року становить 19690 гривень 54 коп., з яких 7148 гривень 79 коп. - заборгованість за кредитом, 9389 гривень 05 коп. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 1738 гривень 86 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також 500 гривень - штраф (фіксована частина), 913 гривень 84 коп. - штраф (процентна складова). Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 коп.

Outcome: approved