Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Публічне Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» ( далі Банк) звернулось в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 20.05.2016 року (далі - Генеральна угода), посилаючись на невиконання відповідачем умов Генеральної угоди щодо погашення кредиту у строки, визначені договором, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між Банком та відповідачем 20.05.2016 року було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н, відповідно до якої [PERSON] отримала від Банку кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці на загальну суму 14495,35 грн., зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості на строк до 30.11.2016 року. Всупереч умовам Генеральної угоди, відповідач своїх зобов'язань перед Банком щодо повернення кредитних коштів у строки, передбачені договором, не виконала, внаслідок чого станом на 21.01.2017 року за нею утворилась заборгованість в сумі 19457,20 грн., яка складається з наступного: - 14495,35 грн.- заборгованість за кредитом; - 0,99 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3478,86 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 1482,00 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. На підтвердження вказаних обставин покликається на Генеральну угоду №б/н від 20.05.2016 року з додатками, а також на розрахунок заборгованості. В судове засідання представник позивача не з'явився. Натомість в позовній заяві Банк вказав, що в разі неявки відповідача, ПАТ КБ "ПриватБанк" підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи у відсутності представника Банку з постановленням заочного рішення у справі. ( а.с. 2 ) Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилась, однак до початку розгляду справи через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, а справу просила розглядати без її участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює під час судового засідання рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнає і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до частини 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 20.05.2016 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" укладено Генеральну угоду № б/н, за яким Банк взяв на себе зобов'язання провести реструктуризацію заборгованості та відповідно до Умов та правил надання продукту кредитних карт, видати [PERSON] кредитні кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці на загальну суму 14495,35 грн., зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості, що підтверджується документально. ( а.с. 4 -30 ) Як видно з наявної у справі Генеральної угоди № б/н, Банк свої зобов'язання виконав, надавши кредитні кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці на загальну суму 14495,35 грн., що підтверджується відповідним підписом на Генеральній угоді [PERSON] і працівника банку про ідентифікацію клієнта під час підписання кредитного договору. ( а.с. 4, 5 ). В той же час, [PERSON] свого обов'язку по поверненню кредиту у строки та в розмірах, передбачених договором, належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 21.01.2017 року за нею виникла заборгованість в сумі 19457,20 грн., яка складається з наступного: - 14495,35 грн.- заборгованість за кредитом; - 0,99 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3478,86 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 1482,00 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань з повернення кредиту в строки, визначені договором та розмір заборгованості підтверджуються розрахунком та заявою самої [PERSON]. За правилом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Оскільки [PERSON] своїх зобов'язань перед позивачем відповідно до умов Генеральної угоди у визначені строки, а саме до 30.11.2016 року належним чином не виконала, то вона несе обов'язок погашення заборгованості по кредиту в повному обсязі. Таким чином, проаналізувавши наведені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов'язок [PERSON] по поверненню кредиту знайшов своє підтвердження, у зв'язку з чим, з відповідача необхідно стягнути борг за кредитним договором в сумі 19457,20 гривень в повному обсязі.\~ \~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача витрати понесені позивачем при зверненні до суду пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вище викладене, на підставі ст.ст. 526, 530, 610, 1046-1050, 1054 ЦК України,\~\~

Outcome: approved