Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

у січні 2018 року ПАТ «Київенерго», правонастуником якого є Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивувало тим, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS], та є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячої води, які постачає ПАТ "Київенерго". За результатами аналізу оплат з'ясовано, що відповідач користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов'язання по сплаті заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Свої зобов'язання відповідач виконує неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість за центральне опалення у розмірі 5 027,55 грн., та за постачання гарячої води в розмірі 10 611,33 грн. За таких підстав, позивач просить стягнути з [PERSON] борг за надані послуги з центрального опалення у розмір 5 027,55 грн., за постачання гарячої води у розмірі 10 611,33 грн., 3% річних та інфляційну складову боргу у розмірі 2 808,57 грн., а також 1 762 грн. судового збору. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 лютого 2018 року відкрито провадження у даній справі. (а.с. 16) Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року розгляд справи призначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 21) відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подавав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. 11.10.2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 603-18 та № 602-18, відповідно до яких ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло права грошової вимоги до боржника з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів), а також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством Додаткових грошових зобов"язань (неустойка (штраф, пеня), 3 річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов"язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень, в тому числі визначені рішеннями суду. Судом встановлено, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], є споживачем послуг з центрального опалення та гарячої води, які постачає КП «Київтеплоенерго». За результатами аналізу оплат з'ясовано, що відповідач користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов'язання по сплаті заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Свої зобов'язання відповідач виконує неналежно, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до п. 28 Правил користування електричною енергією для населення у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. Відповідач з такими зверненнями до КП «Київтеплоенерго» не звертався. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Частиною 1 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до п. 27 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі. Пунктом 42 цих Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. На підтвердження своїх доводів щодо заборгованості відповідача, позивач надав суду розрахунок заборгованості за надані послуги (а.с. 13), з якого вбачається, що станом на 01.10.2016 р. заборгованість складає: - 5 027,55 грн. борг за надані послуги з центрального опалення; - 10 611,33 грн. борг за постачання гарячої води; - 2 808,57 грн. 3 % річних та інфляційних нарахувань. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач, не сплативши вартість послуг, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З огляду на наведене, позов КП «Київтеплоенерго» підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1 762 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved