Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

01 квітня 2016 року представник ПАТ «Східно-Український банк «ГРАНТ» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 102 625,13 грн., та судові витрати. В обґрунтування позову представник позивача посилався на те, що 29.12.2014 року між ПАТ «Східно-Український банк «ГРАНТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким відповідач отримала кредит у сумі 86 800 грн. на строк до 29.12.2015 року зі сплатою 15% річних за користування кредитними коштами, а у випадку прострочення повернення кредиту - 30% річних. Представник позивача вказує, що банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит, а відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 01.04.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом у сумі 102 625,13 грн. У зв'язку з викладеним представник позивача і звернувся до суду з даним позовом. Представник позивачаЧумакова Т.К, яка діє на підставі довіреності від 17.07.2015 року, в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач по справі в судове засідання також не з'явилась надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Східно-Український банк «ГРАНТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №74. (а.с. 7-9) Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до п. 1.1 Договору зобов'язується надати споживчий кредит у розмірі 86 800 грн. на термін до 29.12.2015 року зі сплатою 15% річних за користування кредитними коштами, а при простроченні повернення кредиту - 30% річних, а позичальник приймає, зобов'язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідні проценти і виконати всі інші зобов'язання за цим Договором. Як вбачається з Меморіального ордеру №47386 від 30.12.2014 року грошові кошти в сумі 86 800 грн. були перераховані на рахунок [PERSON], що відповідає положенням п. 1.2 Договору. (а.с. 12) Як вже зазначалось процентна ставка за користування кредитом становить 15% річних, а при простроченні повернення кредиту - 30% річних. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Пунктом 1.3 Договору передбачено, що погашення кредиту та відсотків за його користування здійснюється позичальником шляхом внесення готівкових грошей через касу банку чи перерахуванням грошових коштів з рахунку позичальника на відповідний рахунок банку, вказаний у п. 1.5 Договору. Кінцевий строк повернення кредиту - 29.12.2015 року. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не виконує в повному обсязі зобов'язання за кредитним договором, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом та відсотками у порядку та строки, передбачені Договором. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Згідно п. 4.6 Договору за порушення строків повернення кредиту, строків сплати відсотків за користування кредитом чи сплати інших платежів згідно умов Договору, банк має право стягнути з позичальника окрім встановленої відсоткової ставки за прострочення повернення грошових коштів, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який стягується пеня. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Отже, судом встановлено, що відповідачем було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 01.04.2016 року відповідач має заборгованість у розмірі 102 625,13 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 86 800 грн.; за відсотками - 5 424,97 грн.; пеня - 10 400,16 грн. (а.с. 10) 01.02.2016 року та 15.03.2016 відповідачу було надіслано Вимогу про сплату заборгованості за кредитом в якій вимагалося протягом 10 календарних днів з моменту отримання цієї вимоги сплатити заборгованість у сумі 100 607 грн. (а.с. 14-19) Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «Східно-Український банк «ГРАНТ» підлягають задоволенню. На підставі вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 539,38 грн., який був сплачений 31.03.2016 року.

Outcome: approved