Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Представник позивача\~звернулася \~до суду\~з позовом,\~в якому\~просила визнати за позивачем право власності на ? частину земельної ділянки, площею 1,6721 га, кадастровий номер 3522285400:02:000:0331, яка розташована на території Петрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого 18 лютого 2011 року. Вимоги обґрунтувано тим, що18 лютого 2011 року помер батько позивача [PERSON]. На день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: вул. Лісова (колишня Фрунзе), будинок 43, у селі Мошорине Знамянського району Кіровоградської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки (частки паю) №331, загальною площею 6,4856 га, що знаходиться за межами населеного пункту на території Петрівської сільської ради Знамянського району і належить спадкодавцю на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-КР, кадастровий номер №3522285400:02:000:0331, виданого 02 липня 2002 року [PERSON] районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 12 березня 2002 року за №99-р. В червні 2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилося після смерті батька. Із запиту приватного нотаріуса до Відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області дізнався, що (три четвертих) частки даної земельної ділянки видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON]. Вказав, Відділ у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, видати [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 3522285400:02:000:0331 не має можливості так, як відомості про вищезгадану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі відсутні. Зважаючи на відсутність вказаного [PERSON] з ДЗК отримати без нього свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріуса є неможливим окрім, як звернення до суду та визнання права власності на земельну ділянку, яка залишилась не переоформлена, а саме ? від 6,4856 га, розташованої на території Петрівської сільської ради, Знамянського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3522285400:02:000:0331. Позивач у судове засідання не з'явився, представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення з урахуванням наявних у спадковій справі матеріалів. Просив суд справу розглянути у його відсутність. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року №2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 18 лютого 2011 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №121311, вчиненого Мошоринською сільською радою Знамянського району Кіровоградської області, актовий запис № 9 (а.с.9). Відповідно до копії свідоцта про народження встановлено, що [PERSON] значиться батьком позивача [PERSON] (а.с.10). Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІІІ-КР №039957, [PERSON] на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 12.03.2002р. №99-р, передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,49 га, розташовану на територію Петрівської сільської ради для вення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3522285400:02:000:0331 (а.с.13). Проіндексована грошова оцінка земельної ділянки, станом на 01.01.2017р. 199142 грн. 81 коп.(а.с.14). Заповітом від 29.11.2007р., посвідченого секретарем Мошоринської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] (а.с.56). На підставі ст.1241 ЦК України, [PERSON], як непрацездатний (інвалід ІІ групи), який має право на обовязкову часку у спадковому майні, звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини (а.с.60). [PERSON] є інвалідом 2 групи з дитинства (а.с.64,65). При зверненні позивача у 2017 році до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, останім було зроблено запит до Відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за вих.№191/02-14 від 15 червня 2017 року про надання [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, площею 6,49 га, розташованої на території Петрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3522285400:02:000:0331, що належала спадкодавцю [PERSON], який помер 18 лютого 2011 року. Зазначив, що дані необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину на імя гр. [PERSON]. (а.с.11). Листами Відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за вих.№616/112-17 від 21.08.2017р. та вих.№31-11-0-24-726/112-18 від 11.06.2018р., розяснено, що як такий не може надати витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером:3522285400:02:000:0331, так як земельна ділянка зазначена в державному акті на право приватної власності на землю, серії ІІІ-КР №039957 є поділеною, тому отримати витяг на площу 6,49 га на сьогоднішній день неможливо, оскільки на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок розробленої у 2012 році ДП «Кіровоградським науково - дослідним проектним інститутом землеустрою відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.07.2012 року за №815 на підставі якого право власності на 3/4 земельної ділянки яка належала гр. [PERSON] відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії Ш-КР 039957 перейшло до [PERSON] в Державному земельному кадастрі зареєстровано земельну ділянку, площею 4,8135 га. ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та присвоєно кадастровий номер 3522285400:02:000:2028. Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальний, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, поділу чи об'єднання земельних ділянок. Тому ? даної земельної ділянки є не зареєстрованою в Державному земельному кадастрі. Зазначено, що для вирішення даного питання необхідно звернутися до суду та визнати право власності на земельну ділянку, яка залишилася від площі 6,49 га, а саме 1,6721 га. На запит Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON], надано копію спадкової справи №23/2011, заведеної після смерті [PERSON], померлого 18.02.2011р.. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON], яка відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом №815 від 27.07.2012р. успадкувала ? (три четвертих) частки у спадщині. Також зазначено, що Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? (одну четверту) частку згідно ст. 1241 ЦК України ще не видано (а.с.47-78). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1241 ЦК України визначено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, в тому числі, на підставі прийняття спадщини. У відповідності до ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Як роз'яснено в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ст.5 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved