Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

У лютому 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він досить тривалий час знайомий з відповідачем. У 2012 році та у подальшому вони мали спільний бізнес-проект, що стосувався переробки бруду із місцерозташуванням підприємства у м. Макіївка Донецької області. Із початком сумновідомих подій на території окремих районів Донецької та Луганської областей підприємство, наскільки відомо позивачу, перестало функціонувати. Виїхавши із свого місця проживання у Донецьку в 2014 році, позивач жодного разу туди не повертався, оскільки три роки перебував у Туреччині. Стан здоровя змусив позивача у середині квітня 2017 року повернутися до України з метою діагностики та лікування, при цьому діагностику та лікування він здійснював у місті Києві у Клінічній лікарні «Феофанія» та у Національному інституті хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова. З 10.05.2017 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Інституті ім. О.О. Шалімова. Приблизно в цей час він став отримувати погрози від [PERSON], який неодноразово приїздив до Інституту ім. О.О. Шалімова, де на території Інституту вимагав від позивача гроші, які позивач нібито винний після спільної участі у бізнес-проекті. На той час позивач перебував на лікуванні, вживав велику кількість ліків у різноманітних формах, крім того, хвилювався через поставлений тяжкий діагноз, що на певному етапі, можливо, передбачало операцію з пересадки серця. 11.06.2017 відповідач почав погрожувати дружині позивача. Через те, що відповідач почав погрожувати й дружині позивача, то подружжя Лубенців тимчасово скасувало свій відліт до Туреччини, який планували заздалегідь, та вирішили звернутися до правоохоронних органів із повідомленням про кримінальне правопорушення. Відповідні відомості розслідуються слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12017100100007883 від 30.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 355 КК України. Користуючись таким станом позивача, відповідач став тиснути на нього ще більше, та в результаті домігся підписання на його імя довіреності на розпорядження належним [PERSON] транспортним засобом BMW X 5, 2007 року випуску. 12.06.2017 були здійснені всі необхідні дії по скасуванню довіреності, її було виключено з реєстру, відповідне повідомлення було направлено на адресу відповідача. Наразі автомобіль має перебувати у фактичному володінні [PERSON] 17.06.2017 заяву про скасування довіреності було отримано відповідачем. 24.11.2017 у було направлено додаткове повідомлення про скасування довіреності відповідачу. До цього часу позивач не отримав відомостей про дату, час та місце, де відповідач передасть транспортний засіб, свідоцтво про його реєстрацію та оригінал довіреності. Оскільки довіреність була скасована, то законних підстав користуватись майном позивача, відповідач не має. Враховуючи викладене, позивач просить суд витребувати у [PERSON] на користь [PERSON] автомобіль марки BMW, модель X 5, тип загальний легковий універсал, рік випуску 2007, колір чорний, номер шасі 4USFE83577LY63575, зареєстрованого РЕВ 2-го МРВ м. Донецька УДАІ ГУМВС в Донецькій області від 11.05.2007 року, реєстраційний номер АН9990ВТ4; судові витрати покласти на відповідача, а саме: - судовий збір у розмірі 5720,40 грн.; - витрати на правничу допомогу попередньо у розмірі 91800,00 грн.; - інші витрати, повязані із розглядом справи (а.с.2-8). В свою чергу, не погодившись з первинним позовом, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що вказані позивачем обставини не відповідають дійсним обставинам подій, є не правдивими та суперечними між собою (а.с.129-134). Крім того, відповідачем [PERSON]В до суду подано зустрічний позов до [PERSON], в якому він просив суд стягнути з останнього на його користь 64\~621 грн. здійснених витрат на утримання, зберігання та здійснення поліпшення транспортного засобу BMW X 5, 2007 року випуску, VIN 4USFE83577LY63575 та стягнути судові витрати (а.с.163-167). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2018 року вирішено питання про забезпечення позову (а.с.73). Ухвалою суду від 06 березня 2018 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.77-78). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2018 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення витрат на утримання, зберігання та здійснення поліпшення майна, та обєднано позови в одне провадження (а.с.180). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2018 року закрито підготовче провадження по справі (а.с.181). 31 серпня 2018 року розглянуто справу по суті та ухвалено рішення. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з підстав викладених в ньому. Що стосується зустрічного позову, то просив у його задоволенні відмовити, врахувавши відзив на позов та ту обставину, що зустрічна позовна заява не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] проти первісного позову заперечували, підтримавши наданий відзив на позов, оскільки представниками позивача за первісним позовом перекручені обставини тих відносин, які склалися між сторонами і про що викладено у відзиві на позов. Також просили задовольнити зустрічний позов з підстав викладених в ньому. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON], допитавши свідка [PERSON], дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ЦК України. Так, відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Як розяснив в п.19 своєї постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 31 травня 2017 року [PERSON] оформив довіреність на [PERSON] з приводу користування, розпорядження належним йому автомобілем марки BMW, модель X 5, тип загальний легковий універсал, рік випуску 2007, колір чорний, номер шасі 4USFE83577LY63575, зареєстрованого РЕВ 2-го МРВ м. Донецька УДАІ ГУМВС в Донецькій області від 11.05.2007 року, реєстраційний номер АН9990ВТ4, яка нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі під №1695 (а.с.10,11). 12 червня 2017 року [PERSON] скасував вищезазначену довіреність, що підтверджується його заявою, яка нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 12,13). Судом також встановлено, що на теперішній час автомобіль марки BMW, модель X 5, тип загальний легковий універсал, рік випуску 2007, колір чорний, номер шасі 4USFE83577LY63575, зареєстрованого РЕВ 2-го МРВ м. Донецька УДАІ ГУМВС в Донецькій області від 11.05.2007 року, реєстраційний номер АН9990ВТ4, який належить на праві власності [PERSON], знаходиться у відповідача [PERSON], що визнав і останній в судовому засіданні. За таких\~обставин,\~первісний позов\~[PERSON]\~підлягає задоволенню,\~а тому\~слід витребувати\~від [PERSON]\~на користь [PERSON] належний йому на праві власності автомобіль марки «BMW», модель Х5, тип загальний легковий універсал, 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) 4USFE83577LY63575, зареєстрованого РЕВ 2-го МРВ м. Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області від 11.05.2007, реєстраційний номер [NUMBER]. Заперечення відповідача за первісним позовом [PERSON] щодо обставин та часу передання йому спірного автомобіля [PERSON], видачі останнім на його імя довіреності, бажанням [PERSON] вирішити спір мирним шляхом повернувши автомобіль, але йому не відомо куди, оскільки позивач за первісним позовом перебуває за межами України, на думку суду, під час розгляду первісного позову, правового значення в розумінні вимог ст.387 ЦК України, не має, оскільки довіреність скасована, і автомобіль перебуває у відповідача без правової підстави. Що стосується зустрічного позову, то суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч.3 ст.390 ЦК України добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів. Отже, частина 3 цієї норми матеріального права регулює право добросовісного або недобросовісного набувача чужого майна на відшкодування витрат, здійснених цією особою із часу, коли у власника виникло право на повернення цього майна або на отримання доходів від його використання. Під поняттям "необхідні витрати" розуміються тільки ті витрати, які необхідні для забезпечення нормального стану та зберігання майна з урахуванням його зношеності. Отже, інші витрати, тобто не "необхідні", відшкодуванню не підлягають. Заявляючи вимоги щодо відшкодування витрат в розмірі 64621 грн., відповідачем за первісним позовом [PERSON] надано видаткові накладні №РН-0000015 від 15.06.2015, СФ-0000015 на загальну суму 35642 грн. Проте, доказів необхідності таких витрат, що ці витрати стосуються саме спірного автомобіля, суду не надано. Крім того, дані накладні датовані 2015 роком. Належних доказів перебування спірного автомобіля на відповідній правовій підставі в 2015 році у [PERSON], останнім не надано (а.с.168, 169). Також суду надано квитанцію до прибуткового касового ордеру №43 від 20 травня 2016 року щодо установки на спірний автомобіль ГБО на суму 46800 грн. Натомість, суду не надано доказів, що такі витрати були необхідними витратами саме на утримання і збереження майна у розумінні частини 3 статті 390 Цивільного кодексу України. Водночас, як судом вже зазначалося, частина 3 статті 390 ЦК України регулює право добросовісного або недобросовісного набувача чужого майна на відшкодування витрат, здійснених цією особою із часу, коли у власника виникло право на повернення цього майна або на отримання доходів від його використання, тоді як витрати, про відшкодування яких просить позивач за зустрічним позовом стосуються періоду 2015-2016 років. Підсумовуючи наведене, суд не знаходить правових підстав для задоволення зустрічного позову, а відтак [PERSON] слід відмовити. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з урахуванням результату розгляду справи, заяви представника позивача за первісним позовом [PERSON] поданої в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати наступним чином. Так, оскільки первісний позов носить не майновий характер, то з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1057 грн. 20 коп. (704,80 грн. за подання позову та 352,40 грн. за заяву про забезпечення позову). При подачі позову позивачем [PERSON] сплачено судовий збір як за майновий спір, а тому Управлінню державної казначейської служби України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра необхідно повернути [PERSON] зайво сплачений судовий збір в розмірі 4663 грн. 20 коп. Оскільки у задоволенні зустрічного позову відмовлено, то судові витрати слід залишити на рахунку позивача за зустрічним позовом [PERSON]

Outcome: approved