Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

02.02.2018 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» Камянсько-Дніпровський РЕМ про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в розмірі 17\~359,45 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він згідно наказу № 3449-к від 29.12.2005 року був прийняти на роботу на Енергодарську дільницю ПАТ «Запоріжжяобленерго» на посаду електромонтера з експлуатації електричних лічильників. Але, з серпня 2017 року, відповідач у встановлені законом строки, зарплату йому не виплачує. Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 05 лютого 2018 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. 21.02.2018 року відповідачем наданий відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи на те, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» знаходиться у складному фінансовому становищі та ступінь виконання зобовязання відповідача перед позивачем знаходиться в прямій залежності від стану виконання зобовязань споживачів перед ПАТ «Запоріжжяобленерго» та політики НКРЕКП щодо встановлення відсотків відрахувань на поточні рахунки відповідача, перерахування коштів здійснюється виключно на підставі алгоритму і лише алгоритмом визначається частка коштів, наявних на поточному рахунку із спеціальним режимом використання, і які можуть бути використані для розрахунків із зарплати. Але НКРЕКП було встановлено нульовий відсоток відрахувань коштів, які надходили на рахунок відповідача із спеціальним режимом використання та НКРЕКП не виконує обовязок по забезпеченню додержання прав і законних інтересів ПАТ «Запоріжжяобленерго», повязаних з виплатою заробітної плати (а.с. 10-11). Станом на 16.02.2018 року заборгованість перед позивачем склала 12093,55 грн. (а.с. 12). 22.02.2018 року від [PERSON] надійшла заява, у якій останній, уточнивши вимоги з урахуванням розрахунку заборгованості, просить стягнути з відповідача на його користь 12093,55грн. (а.с. 17). 07.03.2018 року на електронну адресу суду від представника ПАТ «Запоріжжяобленерго» надійшли доповнення до відзиву на позов, довідка про невиплачену заробітну плату, згідно якої станом на 07.03.2018 року заборгованість по зарплаті перед позивачем склала 10833,99грн. (а.с. 23). 12.03.2018 року позивач в письмовій заяві із розрахунками, наданими відповідачем, погодився та, уточнивши вимоги, просив стягнути з останнього невиплачену заробітну плату в сумі 10833,99грн. (а.с. 24). Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач був прийняти на роботу на Енергодарську дільницю ПАТ «Запоріжжяобленерго» на посаду електромонтера з експлуатації електричних лічильників. На теперішній час [PERSON] працює у ПАТ «Запоріжжяобленерго» на посаді майстра дільниці. Згідно Довідки про невиплачену зарплату, станом на 07.03.2018 рік борг за невиплачену [PERSON] заробітну плату, складає 10833,99 грн. (а.с. 23). Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частина 1 ст. 115 КЗпП України встановлює, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні і строки, встановленні колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Працівник має право на оплату своєї праці своєчасно на підставі укладеного трудового договору (ст. 21 Закону «Про оплату праці»). Згідно із ч. 5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Заробітна плата повинна виплачуватися працівникові регулярно в робочі дні в строки, встановлені в колективному договорі, не рідше двох разів на місяць, не більше як через 16 календарних днів. Якщо день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Затримка виплати заробітної плати навіть на один і більше днів є порушенням строків виплати згідно зі ст. 241-1 КЗпП України. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідач підтвердив наявність заборгованості відповідною довідкою про наявність заборгованості у ПАТ «Запоріжжяобленерго» перед позивачем за період з серпня 2017 року по січень 2018 року у розмірі 10833,99 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2643,00 грн. на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved