Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

01 грудня 2014 року в суд звернувся Новоград-Волинський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Фінансового управління Новоград-Волинської міської ради до [PERSON] про стягнення коштів витрачених на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 2484,90 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що [PERSON] внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, які належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я. Порушення водієм [PERSON] вимог п.2.3б), п.10.1, п. 12.1, п. 13.3 Правил Дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв'язку з виникненням даного ДТП та її наслідками. Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 07.10.2014 року по справі № 285/3719/14-к, який набрав законної сили та яким [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно довідки Новоград-Волинського ТМО від 14.11.2014 року № 2013 потерпілий від злочину [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Новоград-Волинського міськрай ТМО в період з 27.08.2014 року по 05.09.2014 року на його лікування закладом охорони здоров'я витрачено 2484,90 грн. В судовому засіданні прокурор позов підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та просив задовольнити. Представник Фінансового управління Новоград-Волинської міської ради в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши у судовому засіданні прокурора та представника Фінансового управління Новоград-Волинської міської ради та відповідача, дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 07.10.2014 року по справі № 285/3719/14-к [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вирок набрав законної сили (а.с.4-6). Потерпілий від злочину [PERSON], який отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я в період з 27.08.2014 року по 05.09.2014 року (9 діб) перебував на лікуванні в травматологічному відділенні Новоград-Волинського міськрайонного ТМО. Як вбачається з матеріалів справи, на лікування [PERSON] було витрачено кошти в сумі 2484,90 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком № 2013 від 14.11.2014 року (а.с.7). Дані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Відповідно до ст. 93-1 КПК України, кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, стягуються судом при постановленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я, органу Міністерства фінансів України або прокурора в порядку, передбаченому статтею 28 та частинами другою і третьою статті 93 цього Кодексу. У разі, коли при постановленні вироку рішення про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, не було прийнято, стягнення їх провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом осіб, зазначених у частині першій цієї статті. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочинного діяння, в разі закриття кримінальної справи чи відмови у порушенні справи за обставин, передбачених пунктами 3, 6, частини першої статті 6, статей 7, 7-2, 8, 9 і 10 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи збоку потерпілого. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved