Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 30.12.2011 року у сумі 24516,24 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору від 30.12.2011 року між ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого на підставі договору факторингу від 22.12.2017 року, є позивач, відповідачем отримано кредит у розмірі 8000,00 грн. та [PERSON] було відкрито картковий рахунок, та надано кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії зі сплатою відсотків за користування кредитом. Зобов'язання по кредитному договору відповідачем не виконані, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 10.11.2016р. становить 24516,24 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, оскільки існує сукупність умов, визначених ст. 280 ЦПК України, за яких суд може ухвалити заочне рішення, враховуючи думку представника позивача, який у заяві вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Згідно положення частини 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правам та обов'язками наділені обидві сторони договору. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За правилами ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови ( пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30.12.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1000869118, про надання споживчого кредиту. Згідно умов договору позивач надав відповідачу кредит на суму 8000,00 грн. на строк 6 місяців. За користування кредитом нараховується процентна ставка в розмірі 0,01% річних (а.с. 30-32). 22.12.2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 22/12/14/4, згідно з умовами якого ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № 1000869118 від 30.12.2011 року (а.с. 37-41). Умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 10.11.2016 року становить 24516,24 грн., з яких 19608,10 грн. залишок заборгованості за кредитом, 4908,14 грн. відсотки за критсування кредитом. Розмір заборгованості підтверджено змістом розрахунку, приєднаного до матеріалів справи та виписками з особового рахунку (а.с. 5-29). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з вимогою ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1000869118 від 30.12.2011 у сумі 24516,24 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1600,00 грн. На підставі ст. ст. 3, 6, 11, 525, 526, 529, 626, 627, 628, 638, 1050, 1049, 1054, Цивільного кодексу України,

Outcome: approved