Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

01 вересня 2016 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, в обґрунтування якого, з урахуванням змін та доповнень зазначено, що позивачка з 2009 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу сторонами було придбане майно. Позивачка просить суд поділити спільне майно подружжя, а саме автомобіль [NUMBER], номер шасі (кузов, рами) Y6LFE227275401683 KNEFE227275401683 шляхом виділення [PERSON] та визнанню за нею права власності на ? його ідеальну частину, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 64\~500,00 грн. як компенсацію вартості її частки в автомобілі [NUMBER], номер шасі (кузов, рами) Y6LFE227275401683 KNEFE227275401683 припинивши при цьому право спільної власності [PERSON] та [PERSON] на вказаний автомобіль, встановити порядок виконання рішення суду в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 64\~500,00 грн. наступним чином: грошові кошти у розмірі 64\~500,00 грн. сплачуються [PERSON] [PERSON] протягом 36 місяців з дня набрання рішенням суду законної сили рівними частинами по 1\~791\~грн. 66 коп. щомісячно (а.с. а.с. 1-3, 70-72). 14 грудня 2016 року на адресу суду від відповідача надійшла заява-відзив про визнання позову, в якій відповідач вказав, що дійсно сторони з 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого ними був придбаний автомобіль. Відповідач визнає уточненні позовні вимоги позивача, позов просить задовольнити (а.с.73-75). Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судове засідання для розгляду справи по суті позивачка та її представник не зявились, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялись належним чином. Подали до суду клопотання в якому просили провести розгляд справи за їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі (а.с.78). Відповідач та його представник в судове засідання для розгляду справи по суті не зявились, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялись належним чином. Подали заяви в яких просили розглянути дану справу без їх участі, заяву-відзив підтримали, уточненні позовні вимоги просили задовольнити (а.с.76-77). Оскільки сторони в судове засідання для розгляду справи по суті не зявились, то розгляд справи відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України проведено без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 25 квітня 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-КИ № 138606 виданий 25 квітня 2009 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 141 (а.с.6). Під час перебування позивачки та відповідача у шлюбі ними був придбаний автомобіль [NUMBER], номер шасі (кузов, рами) Y6LFE227275401683 KNEFE227275401683, колір сірий. Право власності на вказаний автомобіль було зареєстроване за [PERSON], що підтверджується фотокопією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія CXT 473449 (а.с.10). Придбання автомобіля під час перебування у шлюбі було визнано відповідачем. Шлюб укладений між сторонами, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2016 року (справа № 203/3966/16-ц) було розірвано. Згідно з ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч. 1 ст. 65 Сімейного кодексу України\~дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 369 Цивільного кодексу України\~встановлено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згідно з ст. 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. З огляду на вище викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне встановити, що автомобіль [NUMBER], номер шасі (кузов, рами) Y6LFE227275401683 KNEFE227275401683, колір сірий є спільною сумісною власністю подружжя. При вирішення питання щодо поділу вказаного автомобіля, суд враховує, що відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти проділу вказаного майна порівну тому суд приходить до висновку, що позивачка набула право власності на ? частку вказаного автомобіля. Вирішуючи питання щодо решти позовних вимог суд виходить з наступного. Ринкова вартість легкового автомобіля Kia Cerato держ. № [NUMBER], станом на 12 серпня 2016 з урахування ПДВ становить 172\~796 грн., що підтверджується висновком про оцінку легкового автомобіля від 12 серпня 2016 року (а.с.11-24), та проти чого сторони не заперечували. Позивачка просить припинити її право спільної сумісної платності на вказаний автомобіль та стягнути з [PERSON] компенсацію вартості її частки в автомобілі в розмірі 64\~500 грн. при цьому встановивши порядок виконання рішення суду в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 64\~500,00 грн. наступним чином: грошові кошти у розмірі 64\~500,00 грн. сплачуються [PERSON] [PERSON] протягом 36 місяців з дня набрання рішенням суду законної сили рівними частинами по 1\~791\~грн. 66 коп. щомісячно. Відповідач вказані вимоги визнав. Згідно ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. З огляду на викладене суд вважає за можливе, задовольнити вказані вимоги та стягнути з [PERSON] грошову компенсацію вартості автомобіля припинивши при цьому право спільної власності [PERSON] на вказаний автомобіль. У звязку з цим спірний автомобіль підлягає визнанню особистою приватною власністю відповідача. В порядку розподілу судових витрат за правилами ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, сплачений позивачем судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 275 грн. 60 (а.с. 32). Крім того, при подачі позову позивачем не було сплачено судовий збір, який зважаючи на вартість майна, визначену в ході судового розгляду, має становити 645 грн. Згідно п.\~28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17\~жовтня 2014 р. №\~10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо факт недоплати судового збору з'ясовано судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд залежно від конкретних обставин справи може стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням положень статті 88 ЦПК. Суд вважає за необхідне розподілити судові витрати за результатами розгляду справи з урахуванням положень ст.\~88 ЦПК, а саме стягнути з відповідача на користь держави судовий збір враховуючи повне задоволення позовних вимог в розмірі 645 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved