Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом, в якому з урахуванням уточнень до позовної заяви просила: - встановити, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] мають право спадкування на грошові кошти у розмірі 162 500, 00 доларів США кожен, які знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного [PERSON] з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на дату Угоди від 31 березня 2017 року, укладеної [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; - визнати дійсною Угоду від 31 березня 2017 року, укладену [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з дати її укладання, у зв'язку з чим правомірним право [PERSON] на отримання грошових коштів у розмірі 487 500 доларів США, які знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного [PERSON] з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» у рахунок часткового погашення заборгованості по договору позики №2 від 01 листопада 2014 року; - зняти арешт на грошові кошти в розмірі 487 500 доларів США, що знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного [PERSON] з ПАТ «Банк Кредит Дніпро», який накладено ухвалою Бабушкінського районного суду від 10 червня 2016 року по справі №200/7849/16-ц (провадження №2/200/2897/2016) та ухвалою Бабушкінського районного суду від 22.09.2016 року по справі №200/16143/16-ц (провадження №2/200/4069/16); - зобов'язати Відділення «Центральне» Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» передати [PERSON] грошові кошти в розмірі 487 500 доларів США, що знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного [PERSON] з ПАТ «Банк Кредит Дніпро». В обґрунтування позовної заяви зазначено, що між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено Угоду від 31 березня 2017 року про часткове задоволення спадкоємцями вимог кредитора спадкодавця, які в свою чергу виникли на підставі договору позики №2 від 01 листопада 2014 року, відповідно до якого [PERSON] отримав від [PERSON] позику в розмірі 2 776 332,00 долара США. За умовами угоди від 31 березня 2017 року спадкоємці [PERSON] - [PERSON], [PERSON], [PERSON], визнають їх обов'язок задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає їх частці у спадщині у відповідності з ст.1282 Цивільного кодексу України, та зобов'язуються частково задовольнити вимоги Кредитора в розмірі 162 500 доларів США кожний за рахунок грошових коштів, що належать до спадкової маси, та знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного [PERSON] з ПАТ «Банк Кредит Дніпро», що разом складає 487 500 доларів США шляхом передачі коштів Кредитору. На підставі Угоди від 31 березня 2017 року, [PERSON] звернулась до Відділення «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» з вимогою передати грошові кошти у розмірі 487 500 доларів США, що знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного [PERSON] з ПАТ «Банк Кредит Дніпро». На зазначену вимогу представник відділення ПАТ «Банк Кредит Дніпро» повідомив, що Банк не може видати грошові кошти на підставі Угоди від 31 березня 2017 року, оскільки вчинити зазначені дії можливо виключно на підставі судового рішення, при наявності у спадкоємців свідоцтв на право власності на грошові кошти у порядку спадкування. Також представник Банку зазначив, що станом на момент звернення до Банку за виконанням Угоди існують заходи забезпечення позову у вигляді заборони видачі зазначених вище грошових коштів, накладені Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська, що не дозволяє Банку самостійно видати гроші кредитору. Зазначене, на думку позивача, перешкоджає виконанню Угоди від 31 березня 2017 року про часткове задоволення спадкоємцями вимог кредитора спадкодавця та порушує права [PERSON] як кредитора, та зумовило звернення до суду з зазначеною позовною заявою. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Додатково наголосив, що права та інтереси [PERSON], як ще одного спадкоємця Угодою від 31 березня 2017 року не порушуються, оскільки його частина спадщини не є предметом цієї Угоди. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] проти задоволення зазначених позовних вимог не заперечував, надав пояснення, відповідно до яких підтвердив факт укладання з [PERSON] Угоди від 31 березня 2017 року про часткове задоволення спадкоємцями вимог кредитора спадкодавця. Зазначив про дійсність наміру спадкоємців [PERSON], [PERSON], [PERSON] на укладення та виконання цієї угоди. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" в особі Відділення "Центральне" у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, в обґрунтування заперечень пояснив, що Банк не може видати позивачу грошові кошти без судового рішення, яким за спадкоємцями буде визнано право власності на відповідну визначену частину грошових коштів в порядку спадкування та не знято арешт з таких грошових коштів. Представник третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, пояснила, що інші кредитори спадкодавця ознайомлені з Угодою від 31 березня 2017 року, та вважають, що позовні вимоги не порушують та не зачіпають інтереси третіх осіб - інших кредиторів. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст.3). Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики №2 від 01 листопада 2014 року, відповідно до якого [PERSON] отримав від [PERSON] позику в розмірі 2 776 332,00 (два мільйона сімсот сімдесят шість тисяч триста тридцять два) долара США. Отримання коштів [PERSON] підтверджується розпискою від 01 листопада 2014 року. Позичальник зобов'язався повернути позику позикодавцеві готівкою в строк до 31 грудня 2015 року. Однак, [INFO] року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] від 19 грудня 2015 року, станом на дату смерті зобов'язання за договором позики не виконав. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина. Спадкова справа відкрита приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу [PERSON] Судом з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] - є дітьми спадкодавця [PERSON], а [PERSON] та [PERSON] - є його батьками. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подали заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу Павлоградського міського нотаріального округу [PERSON] 09 червня 2016 року [PERSON] подала до приватного нотаріуса [PERSON] заяву про вимогу (претензію) кредитора до спадкоємців за обов'язками спадкодавця, в тому числі, за договором позики від 01 листопада 2014 року, укладеного [PERSON] та [PERSON] на суму 2 776 332,00 долара США. Сторони визнають, що до спадкової маси, що залишилась після смерті [PERSON], входять серед іншого грошові кошти у розмірі 650 000,00 (шістсот п'ятдесят тисяч) доларів США, що знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (49000, м.Дніпропетровськ, вул.Леніна, 17) на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного [PERSON] з ПАТ «Банк Кредит Дніпро». З метою виконання боргових зобов'язань, [PERSON], як кредитор, та спадкоємці: [PERSON], [PERSON], [PERSON] 31 березня 2017 року домовились щодо часткового задоволення вимог кредитора по позиковим зобов'язанням [PERSON] шляхом укладання відповідної Угоди. Згідно пункту 1 Угоди Сторони визнали, що за договором позики №2 від 01 листопада 2014 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON], останній отримав від [PERSON] позику в розмірі 2 776 332,00 (два мільйона сімсот сімдесят шість тисяч триста тридцять два) долара США, що підтверджується розпискою від 01 листопада 2014 року. Відповідно пункту 2 Угоди Сторони визнали, що спадкодавець не виконав зобов'язання за договором позики №2 від 01 листопада 2014 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON]. У пункті 3 Угоди Сторони визнали, що спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. За пунктом 4,5 Угоди Сторони визнали обов'язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині у відповідності з ст. 1282 Цивільного кодексу України та зобов'язалися частково задовольнити вимоги Кредитора в розмірі 162 500 (сто шістдесят дві тисячі п'ятсот) доларів США кожний за рахунок грошових коштів, що належать до спадкової маси, та знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (49000, м.Дніпропетровськ, вул.Леніна, 17) на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного [PERSON] з ПАТ «Банк Кредит Дніпро», що разом складає 487 500 (чотириста вісімдесят сім тисяч п'ятсот) доларів США шляхом передачі коштів Кредитору. Зазначена Угода, як правочин, була підписана всіма Сторонами. На підставі Угоди від 31 березня 2017 року, [PERSON] усно звернулась до Відділення «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» з вимогою передати грошові кошти у розмірі 487 500 (чотириста вісімдесят сім тисяч п'ятсот) доларів США, що знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (49000, м.Дніпро, вул.Леніна, 17) на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного [PERSON] з ПАТ «Банк Кредит Дніпро». На зазначену вимогу представник відділення ПАТ «Банк Кредит Дніпро» повідомив, що Банк не може видати грошові кошти на підставі Угоди від 31 березня 2017 року, оскільки вчинити зазначені дії можливо виключно на підставі судового рішення, при наявності у спадкоємців свідоцтв на право власності на грошові кошти у порядку спадкування. Також представник Банку зазначив, що станом на момент звернення до Банку за виконанням Угоди існують заходи забезпечення позову у вигляді заборони видачі зазначених вище грошових коштів, накладені ухвалою Бабушкінського районного суду від 10 червня 2016 року по справі №200/7849/16-ц (провадження №2/200/2897/2016) та ухвалою Бабушкінського районного суду від 22.09.2016 року по справі №200/16143/16-ц (провадження №2/200/4069/16), що перешкоджає Банку видати гроші кредитору. Спірні відносини є цивільними правовідносинами та регулюються нормами цивільного законодавства. Згідно статті 1217 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено та визнано сторонами, що [PERSON] заповіт не складався. Статею 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, що визначено статею 1261 ЦК України. При цьому відповідно до ч.1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч.1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1 статті 1270 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Матеріалами справи підтверджено, що після смерті спадкодавця залишились його діти - [PERSON] та [PERSON], та батьки- [PERSON] та [PERSON] У судовому засіданні сторони визнали, що [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебував з 2005 року. При цьому [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вчасно подали нотаріусу засяви про прийняття спадщини. Враховуючи зазначені вище норми закону та фактичні обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON], які прийняли спадщину. Оскільки спадкоємцями є чотири особи, то кожному спадкоємцю належить по ? частині грошових коштів, тобто по 162 500,00 доларів США. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про встановлення, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] мають право спадкування на грошові кошти у розмірі 162 500, 00 доларів США кожен, які знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного [PERSON] з ПАТ «Банк Кредит Дніпро». Крім того, суд зазначає, що статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім тих, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця. Отже, обов'язок спадкодавця повернути грошові кошти, отримані за договором позики №2 від 01 листопада 2014 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав від [PERSON] позику в розмірі 2 776 332,00 долара США, входить до складу спадщини після смерті [PERSON]. У відповідності з ст.1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язанні задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожний із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язанні задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Так, між спадкоємцями та кредитором встановлено домовленість, а саме: з метою виконання боргових зобов'язань, [PERSON], як кредитор, та спадкоємці: [PERSON], [PERSON], [PERSON] 31 березня 2017 року домовились щодо часткового задоволення вимог кредитора по позиковим зобов'язанням [PERSON] шляхом укладання відповідної Угоди. Судом під час судового розгляду установлено, що Угоду від Миколайович 31 березня 2017 року про часткове задоволення спадкоємцями вимог кредитора спадкодавця укладено з дотриманням необхідних умов діючого законодавства України, а саме, статті 203 ЦК України, згідно якої: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. При цьому права та інтереси [PERSON], як ще одного спадкоємця після смерті [PERSON], Угодою від 31 березня 2017 року не порушуються, оскільки його частина спадщини не є предметом цієї Угоди. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання дійсною Угоду від 31 березня 2017 року, укладену [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з дати її укладання, у зв'язку з чим правомірним право [PERSON] на отримання грошових коштів у розмірі 487 500 доларів США, що знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного [PERSON] з ПАТ «Банк Кредит Дніпро»; та про зобов'язання Відділення «Центральне» Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» передати [PERSON] зазначені грошові кошти в розмірі 487 500 доларів США. Разом з тим, судовим розглядом підтверджено, що стосовно грошових коштів в розмірі 650 000 доларів США, що знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного [PERSON] з ПАТ «Банк Кредит Дніпро», ухвалою Бабушкінського районного суду від 10 червня 2016 року по справі №200/7849/16-ц (провадження №2/200/2897/2016) та ухвалою Бабушкінського районного суду від 22.09.2016 року по справі №200/16143/16-ц (провадження №2/200/4069/16) вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту. Під час судового засідання судом установлено, що заходи забезпечення позову вжито за ініціативою кредиторів спадкодавця, а саме: у справі №200/7849/16-ц (провадження №2/200/2897/2016) - в інтересах [PERSON], у справі №200/16143/16-ц (провадження №2/200/4069/16) - в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON] з метою забезпечення виконання судових рішень у справах про задоволення спадкоємцями вимог кредиторів спадкодавця. З огляду на зазначене, враховуючи судові висновки в цій справі, наявність між сторонами домовленості про часткове задоволення вимог кредитора по позиковим зобов'язанням [PERSON], та з метою належного виконання судового рішення,

Outcome: approved