Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Предстаник АТ "Альфа-Банк" Мальцева А. В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення з них заборгованості за кредитним договором №490051666 від 12.11.2007 в сумі 11277,49 дол. США. В обгрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що 12.11.2007 між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі Позивач) та [PERSON] (далі Відповідач-1) був укладений кредитний договір №490051666, згідно якого Позивач зобов`язався надати Відповідачу 1 кредит у сумі 10421,41 доларів США, а Відповідач1 зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. В якості забезпечення зобов`язань за зазначеним Кредитним договором, між Банком та\~ [PERSON] (далі Відповідач-2) було\~укладено договір поруки №490051666-П від 12.11.2007, за умовами якого Відповідач-2 зобов`язався в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за виконання Відповідачем -1 зобов`язань по Кредитному Договору. Банк виконав свої договірні зобов`язанняза Кредитним договором, надавши Відповідачу-1 кредитні кошти, а той в свою чергу не виконав належним чином свої зобов`язання та не повернув кредитні кошти у визначений Договором строк. В результаті невжиття заходів Позичальником щодо погашення заборгованості перед Банком, існує заборгованість за Договором, яка станом на 28.11.2019 складає 11277,49 доларів США, а саме: - заборгованість за кредитом 6194,38 доларів США; - заборгованість за відсотками 5083,11 доларів США. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 26 лютого 2020 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву - п`ґятнадцять днів. Відзив на позовну заяву відповідачами не подано. Отже, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача- адвокат Мальцева А. В. надіслала заяву про розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до ст. 131 ЦПК України, але у встановлений судом строк до суду не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, зустрічні позови до суду не пред`являла. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до ст. 131 ЦПК України, але у встановлений судом строк до суду не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, зустрічні позови до суду не пред`являла. Згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Отже, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлено наступні обставини справи та визначено відповідно доцього правовідносини, що виникли між сторонами 12.11.2007 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №490051666, згідно якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 10421,41 доларів США, а той зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за його користуванням, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором (а.с.4-16). 09.08.2018 ПАТ «Альфа-Банк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (а.с.21) та є правонаступником ПАТ «Альфа-Банк» п.1.1 Статуту (а.с.22 зворотній бік) внесено ЕДР юридичних осіб (а.с.25-26) Згідно п.2.1,\~2.2,\~2.3\~Кредитного договору,\~Банк надає\~Позичальнику кредиту\~в сумі\~10\~421,42\~доларів США\~з \~процентною скавкою\~за користування\~-\~12,5%\~річних,\~ з\~кінцевим строком\~повернення -\~ до\~12.11.2014\~.При\~цьому сторони\~п 11.6\~ Кредитного\~договору погодили, що позовна давність за спорами, що випливають з договору становить 50 років. Відповідно до п. 2.8 Договору платежі з повернення Кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються щомісячно рівними частинами відповідно до Графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є Додатком до Договору та його невід`ємною частиною. Згідно графіку платежів перший платіж визначено -до 12.12.2007 в сумі 187,00 доларів США (а.с.6) остання дата сплати - 12.11.2014 в сумі 155,64 доларів США (а.с.8) В якості\~забезпечення зобов`язань\~за зазначеним\~Кредитним договором,\~між Банком\~та\~ [PERSON] було\~укладено\~договір поруки\~№490051666-П\~від 12.11.2007,\~за умовами\~якого [PERSON] \~зобов`язалася в\~повному обсязі\~нести солідарну\~відповідальність перед\~Банком за\~виконання [PERSON] \~ зобов`язань\~по Кредитному\~Договору (п.3.1 договору поруки). В п. 5.3. Договору поруки вказано, що він набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печаткою банку і діє до повного виконання зобов`язань Боржника за основним договором (а.с.18). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 490051666 від 12.11.2012 борг станом на 28.11.2019 становить 11\~277,49 доларів США, а саме: - заборгованість за кредитом 6194,38 доларів США; - заборгованість за відсотками 5083,11 доларів США. За таких обставин між позивачем та відповідачами виникли зобовязальні цивільно - правові правовідносини у сфері споживчого кредитування, що забезпечені порукою та регулюються Главою 71 Книги п`ятої "Зобов`язальне право" Цивільного Кодексу України. Вирішуючи спір, що виник між сторонами суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, про що зазначив у своєму позові. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.. 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а згідно до ст.. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦКУ країни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором №490051666, від 12.11.2007 виконав у повному обсязі та надав Відповідачу-1 кредит на придбання транспортного засобу в сумі 10\~421,42 доларів США. Відповідач сумлінно виконував свої обов`язки зі сплати кредиту до серпня 2014 року , останній платіж Відповідач-1 зробив 05.08.2014 в сумі 140,00 дол. США, таким чином сплативши всього за кредитом 12621,56 доларів США, із них : - тіло кредиту - 4227,04 доларів США; - 8391,07 доларів США в рахунок погашення відсотків. В подальшому погашення кредиту не було. Станом на 28.11.2019 заборгованість за кредитом складає 11\~277,49 доларів США, а саме: заборгованість за кредитом 6194,38 доларів США; заборгованість за відсотками 5083,11 доларів США. Оскільки Відповідач 1 здійснював платежі в більших сумах ніж передбачено кредитним договором та Графіком то заборгованість виникла з 12.11.2014 в сумі - 53,37 доларів США за тілом кредиту та з 12.09.2014 в сумі 80,01 доларів США за процентами. Отже, вимоги в частині стягнення заборгованості з основного Відповідача 1 за кредитним договором № 490051666 від 12.11.2007 є обгрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Щодо солідарного стягнення заборгованості з Відповідачів суд виходить з наступного. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальником за зазначеним Кредитним договором, між Банком та\~ [PERSON] було\~укладено договір поруки №490051666-П від 12.11.2007, за умовами якого вона зобов`язалася в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за виконання Відповідачем -1 зобов`язань по Кредитному Договору. Частиною першою статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Пунктом 2.1 Договору поруки передбачено, що поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору та несе солідарну відповідальність за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору. Згідно з пунктом 5.3. Договору поруки вказано, що він набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печаткою банку і діє до повного виконання зобов`язань Боржника за основним договором. Отже сторони під час укладення зазначеного договору поруки не встановили строк припинення поруки. Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України (в редакції на момент укладення договору) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання невстановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. В частині першій статті 251 ЦК України зазначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб`єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Оскільки право кредитора і обов`язок поручителя по закінченню договору поруки припиняються, тому жодних дій щодо реалізації права в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року за № 1411/3467/12, постанові від 27 березня 2019 року за № 200/15135/14-ц, постанові від 03 липня 2019 року за № 1519/2-3165/11. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12 (провадження№ 14-145цс18), строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу за основним зобов`язанням. Як зазначалося вище умовами кредитного договору передбачено повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами щомісячними платежами у відповідності з графіком, встановленим у Додатку 1 до кредитного договору з останнім строком погашення 12 листопада 2014 року. Судом встановлено, що [PERSON] здійснювала платежі в більших сумах ніж передбачено кредитним договором та Графіком внаслідок чого заборгованість за нею рахується з 12.11.2014 в сумі - 53,37 доларів США за тілом кредиту та з 12.09.2014 в сумі 80,01 доларів США за процентами. Таким чином, перебіг строку звернення позивача до поручителя з вимогою про стягнення заборгованості за тілом кредитом обраховується з листопада 2014 року, а тому стягувач міг звернутися з вимогами до поручителя тільки до 12 травня 2015 року включно за тілом кредиту, а за процентами до 12 березня 2015 року включно. Отже, позивач звернувся з вимогами до поручителя за межами шестимісячного строку, а тому в цій частині, щодо солідарного стягнення заборговоності, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. \~\~\~Згідно зі ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~\~\~При поданні позову позивачем платіжним дорученням був сплачений судовий збір у сумі 4\~218,91 гривень, а тому він підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved