Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

У квітні 2018року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,2881 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Гордіївської сільської ради Тростянецького району. Покійна залишила заповіт, у якому все своє майно заповіла [PERSON] , яка у встановлений законом спосіб не вступила у спадкові права. Так, як остання є спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом, але не прийняла спадщину, тому позивач, як спадкоємець п`ятої черги має право на спадкування, оскільки [PERSON] є внучкою померлої. Остання вважала, що прийняла спадщину, тому що на момент відкриття спадщини проживала разом з [PERSON] та проводила її поховання. Позивач звернулася до Тростянецького державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено, у зв`язку з відсутністю заповіту на її ім`я, відсутністю родинних зв`язків та правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а також не надано доказів своєчасного прийняття спадщини. Позивач просила суд встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності на земельну ділянку для особистого селянського господарства, площею 2,2881 га, яка розташована на території Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] в порядку спадкування за законом. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 14.02.2019р. справу прийнято до провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20.03.2019р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно з частиною третьою статті 211\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. На підставі ч.1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] в с. Гордіївка Тростянецького району народилася [PERSON] , у свідоцтві про народження її батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.17). 07.06.1977 р. [PERSON] у Гордіївській сільській раді зареєструвала шлюб з [PERSON] Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.20). [PERSON] народилася [INFO] в с. Гордіївка Тростянецького району. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , її батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.9). 26.07.1997 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №11. Прізвище дружини після одруження [PERSON] (а.с.18). 24.09.2004 р. секретар Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області посвідчила заповіт, який зареєстровано в реєстрі за №66, згідно якого [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: с.Гордіївка, Тростянецького району, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: земельну ділянку в розмірі 2,2881 га, згідно Державного акту ВН №000040 заповіла [PERSON] (а.с. 15). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] у віці 93 роки, про що в книзі реєстрації смертей 16.03.2010 р. зроблений відповідний актовий запис за №10 (а.с.5). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно дост.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У четверту\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають особи,\~які проживали\~зі спадкодавцем\~однією сім`єю\~не менш\~як п`ять\~років до\~часу відкриття\~спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ст. ст.1264, 1265 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно інформації завідувача Тростянецької ДНК від 26.05.2018 р. №323/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в Тростянецькій державній нотаріальній конторі не заводилась (а.с.31), що свідчить про те, що ніхто із спадкоємців за заповітом чи за законом не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та не відмовлявся від неї. В матеріалах справи наявна заява [PERSON] , яка адресована до Тростянецького районного суду, зі змісту якої вбачається, що вона із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не зверталася та на неї не претендує. Не заперечує проти визнання права власності на земельний пай за [PERSON] (а.с.16). Однак Законом визначено, що Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а не до суду. Також суд звертає увагу, що заява [PERSON] датована 12.10.2016р., а з позовною заявою [PERSON] звернулася 23.04.2018 р. У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що вона прийняла спадщину після смерті баби [PERSON] , оскільки проживала з нею разом та проводила поховання. Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.9). Згідно довідки №685 від17.10.2017 р., виданої виконкомом Гордіївської сільської ради, [PERSON] , жителька с.Гордіївка, хоронила [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.8). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] є бабою позивачки і проживала у неї десь з 2008 р., де раніше проживала баба йому не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] проживала по [ADDRESS] разом зі своїм сином, який помер приблизно два роки тому. Коли [PERSON] захворіла, [PERSON] забрала до себе, а потім хоронила. Суд звертає увагу, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем, що узгоджується з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 р. за N 282/20595. Однак показаннями одних лише свідків, даний факт не може підтверджуватися, даний факт має бути підтверджений в сукупності із іншими письмовими доказами, які б містили інформацію щодо предмету доказування, зокрема: довідку відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживала разом із цим спадкодавцем, інформацію про спільні рахунки, квитанції, інформацію, що вони були пов`язані спільним побутом, тощо. Будь-яких доказів, на підтвердження постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суду не надано. Із пояснень свідків вбачається, що [PERSON] до того, як захворіла проживала за місцем свого проживання, а не разом з позивачем. Враховуючи те, що позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження її постійного проживання із [PERSON] , суд приходить висновку про необґрунтованість позовних вимог про встановлення факту та відсутність підстав для їх задоволення. Крім того, як вбачається з позовної заяви, [PERSON] просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,2881 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем п`ятої черги, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Аналогічні висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 2-6322/04 (провадження № № 61-29037 св 18). Відповідно до ч.4 ст.49 Закону України "Про нотаріат", на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. В протилежному випадку дії нотаріуса можуть бути оскаржені в передбаченому законом порядку. Крім того, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Однак судом встановлено, що нотаріусом не виносилася постанова про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Наявний в матеріалах справи лист від 25.11.2017р., за підписом завідуючої Тростянецької ДНК, має інформаційний характер та роз`яснює заявнику, які необхідно надати документи. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися виключно у випадках, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, та за умови відмови нотаріусом у вчиненні відповідної нотаріальної дії, а саме у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Окрім того, як було встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, померла залишила заповіт на ім`я [PERSON] , яка із заявою про прийняття спадщини не зверталася та у визначений законодавством строк не заявила про відмову від неї. Пленум Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» звертає увагу судів на те, що відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, Гордіївська сільська рада Тростянецького району не є належним відповідачем по даній справі. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у разі пред`явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Позивач із заявою про заміну відповідача до суду не зверталася. Нормами ЦПК не передбачено можливості заміни відповідача за ініціативою суду. Враховуючи вищевикладене та у зв`язку з пред`явлення позову до неналежного відповідача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, залишити за ним.

Outcome: dismissed