Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Чернігівська РДА, як орган опіки і піклування звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позивач зазначає, що сім'я [PERSON] перебуває в полі зору служби у справах дітей як кризова з 2014 року, поставлена на облік в зв'язку з зловживанням батьками алкогольними напоями та невиконанням обов'язків по догляду за дітьми. [PERSON] являється отримувачем державної соціальної допомоги в УСЗН Чернігівської райдержадміністрації для забезпечення потреб дітей, але кошти витрачаються не за призначенням - в основному на придбання алкогольних напоїв, цигарок. Під час відвідувань сім'ї [PERSON] за місцем проживання виявлялись факти ухилення батьків від виконання обов'язків по створенню задовільних умов для проживання дітей. Неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності в порядку статті 184 КУпАП - за невиконання батьківських обов'язків. Просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей. В судовому засіданні представник Чернігівської РДА за довіреністю Веремій Л.С. (начальник служби у справах дітей Чернігівської РДА), надала пояснення по суті позовних вимог, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали в повному обсязі, вважають позов необґрунтованим та не підлягаючим задоволенню. Просять суд відмовити позивачу в задоволенні позову. Подали до суду заперечення. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, відповідачів, свідків, врахувавши надані докази та пояснення, приходить до висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] народилась в смт Чернігівка Запорізької області, тобто на даний момент їй виповнилось 15 років (а.с.8). Позивач просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав на підставі ст.164 Сімейного Кодексу України, тобто вважає, що відповідач ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. В матеріалах справи знаходиться письмове пояснення [PERSON], де вона вказує, що з грудня 2006 року і по теперішній час постійно проживає в своєї бабусі [PERSON]. Має бажання, щоб її матір [PERSON] позбавили батьківських прав по відношенню до неї (а.с.26, 165). Згідно пояснень [PERSON] її онука [PERSON], з грудня 2016 року проживає разом з нею, з причин виникнення неприязне них стосунків з матір'ю [PERSON] та вітчимом [PERSON]. вказує, що за період проживання дитини в неї, матір зовсім не цікавилась станом доньки. Батько [PERSON] - [PERSON] проживає в с Могиляни, взаємовідносин з сім'єю не підтримує, тільки періодично телефонує [PERSON], матеріально доньку не підтримує. (а.с.27). Згідно характеристики зі школи «Надія» [PERSON] в другому семестрі 2016-2017 року почала краще вчитись та готуватись до уроків. Також в даній характеристиці вказано, що батьки дитини не підтримують зв'язок зі школою, класним керівником, не цікавляться успішністю дитини з навчання, не ходять на загальношкільні та батьківські збори. Дівчинка не хоче спілкуватись та жити з матір'ю, на що та не заперечує.(а.с.29). В судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] свої письмові пояснення підтвердили, просили задовольнити позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини. За сукупності вищевказаних обставин, які повністю підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини [PERSON], що буде відповідати інтересам дитини. Відносно позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до дітей [PERSON] та [PERSON], суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Досліджуючи заперечення відповідачів та надані докази: - характеристику на [PERSON] та [PERSON] засвідчену підписами сусідів, рідних та знайомих, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в якій відповідачів охарактеризовано як доброзичливих та чуйних сусідів, які належним чином дбають про своїх дітей, не залишають їх без нагляду, дуже люблять своїх дітей і діти їм відповідають взаємністю. (а.с.80); - довідки підписані фізичними особами, згідно яких [PERSON] та [PERSON] з 2010року допомагають даним людям по господарству, найбільше в городі, за що з ними розраховуються продуктами харчування, грошима, купують яйця та молоко (а.с.90-93); - фіскальні чеки про зроблені покупки в місті Пологи (а.с.94-99); - роздруковані на папері А4 фотографії, надані на підтвердження наведення порядку сім'єю, які зроблено 14.04.2017р., 18.04.2017р., 26.04.2017(а.с.101-128); Акт про відвідування сім'ї [PERSON] №175, дата відвідування 26.09.2017року. в даному акті вказано що на момент відвідування в будинку дотримано санітарно-гігієнічні норми. Достатній запас продуктів харчування та достатній запас продуктів на зиму. Дитяча кімната в належному стані. Спальні місця дітей чисті. Наявний дитячий одяг відповідно до сезону. Згідно відповіді КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР на запит суду, встановлено, що батьки [PERSON] та [PERSON] раз на тиждень відвідують дітей [PERSON] та [PERSON] у Центрі, привозять фрукти і солодощі. Кожна зустріч проходить в теплій, дружній атмосфері. Під час прощання діти плачуть та сумують за батьками. [PERSON] та [PERSON] активно співпрацюють з спеціалістами Центру, дотримувались всіх рекомендацій. Приймали участь у засіданні батьківського клубу «Діалог», цікавляться життям та здоров'ям дитини. Працюючи в індивідуальному режимі з батьками, зрозуміло, що вони визнали свою провину перед дитиною, зробили певні висновки. На сьогоднішній день найбільше бажання батьків повернути дітей у родину. Отже з викладеного можна зробити висновки, що батьки стали на шлях виправлення, в їх діях перестало мати місце ухилення від виконання батьківських обов'язків. На підставі ст.ст.164,165 СК України, п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 і

Outcome: partial