Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Представник позивача ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» - Данилова Т.А. звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Позов мотивований тим, що 09.04.2017 року між позивачем і [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/3772095 на автомобіль «Рено Мастер», д.н.з.: [NUMBER] , згідно якого ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання здійснити відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальника. 27.10.2017 року в м.Київ по вул.Борщагівська, 210, сталася ДТП за участю автомобіля «Рено Мастер», д.н.з.: [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фіат Дукато», д.н.з.: [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно Постанови Солом`янського районного суду м.Києва від 17.01.2018 року, вказана ДТП сталася внаслідок порушення ПДР України, водієм автомобіля «Рено Мастер, д.н.з.: [NUMBER] [PERSON] та встановлено, що на момент ДТП він знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Внаслідок ДТП автомобілю «Фіат Дукато», д.н.з.: [NUMBER] , були спричинені значні механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток. Вартість матеріального збитку складало 93\~980 гривень. У свою чергу, ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 52\~980 гривень в розрахунку 93\~980 гривень ринкова вартість автомобіля до ДТП, 40\~000 гривень вартість залишків пошкодженого автомобіля та 1\~000 гривень франшиза. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] на момент ДТП знаходився в стані алкогольного сп`яніння, тоді ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» має право звертатися до [PERSON] в регресному порядку. Представник позивача ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» - Сакун А.О. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав пропущення процесуального строку звернення до суду, тобто застосувавши правила позовної давності. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Вивчивши позовну заяву, відзив та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку. Частиною 1\~ст.4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3, 4\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст.76, ч.1,\~2\~ст.77, ст.ст.79\~і\~80 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що 08.07.2021 року представник позивача ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» - Данилова Т.А. звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу (а.с. 1-4). Із Страхового Акту №109.01179317-1 за Договором ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів на території України №АК-3772095 від 09.04.2017 року слідує, що страхувальником є [PERSON] , страхова подія сталася 27.10.2017 року о 11 год. 40 хв. в м.Київ по вул.Борщагівська, 210. Сума страхового відшкодування за пошкоджене майно складає 52\~980 гривень. Підставою для пред`явлення регресивних вимог перебування водія в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 5). Згідно Розрахунку суми страхового відшкодування за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України №АК-3772095 від 09.04.2017 року ліміт відповідальності страховика складає 100\~000 гривень, збиток заподіяний власнику автомобіля «Fiat Ducato» складає 93\~980 гривень, вартість придатних залишків складає 40\~000 гривень, франшиза 1\~000 гривень, сума страхового відшкодування складає 52\~980 гривень (а.с. 6). Відповідно до Платіжного доручення №980861 від 05.02.2018 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило страхову виплату [PERSON] на підставі Акту №109.01179317-1 від 29.01.2018 року у розмірі 54\~030 гривень (а.с. 7). Постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 17.01.2018 року визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10\~200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Крім цього, визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с. 8, 9). Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №1176 від 10.11.2017 року вартість матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу д.н.з.: [NUMBER] складає 93\~980 гривень (а.с. 10-23). \~ \~ \~ \~Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Вона обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття "позовна" вказує на форму захисту шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту). Питання про об`єкт дії позовної давності виникає через відмінності в розумінні категорії "право на позов у матеріальному сенсі" (право на захист) у контексті її співвідношення із суб`єктивним матеріальним цивільним правом як одним з елементів змісту цивільних правовідносин. Набуття права на захист, для здійснення якого встановлено позовну давність, завжди пов`язане суб`єктивного матеріального цивільного права. Суб`єктивне матеріальне цивільне право і право на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше регулятивне, друге охоронне. Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду. Оскільки метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, можна зробити висновок, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). У справі, яка розглядається, судом встановлено, що дорожньотранспортна пригода відбулася 27.10.2017 року, сума страхового відшкодування була здійснена 05.02.2018 року, претензія про стягнення коштів в порядку регресу ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» надіслала [PERSON] 23.02.2017 року, а із позовною заявою ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до суду 08.07.2021 року, тобто більше ніж через три роки. Що стосується визнання поважними причинами пропуску строку позовної давності та його поновлення, суд приходить до наступного висновку. Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом, а документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням. У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Поважними причинами можуть визнаватись лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб. Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Також слід відмітити та звернути увагу представника позивача на той факт, що Постановою Кабінету Міністрів №392\~було запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією. Зокрема, дозволено: з 22 травня 2020 року\~регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом\~у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25 травня 2020 року\~перевезення пасажирів метрополітенами. Наведене свідчить про\~усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав. В той же час, суд звертає увагу на те, що за положеннями статті 129\~Конституції, одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Беручи до уваги вищезазначені обставини, суд вважає, що зазначені у заяві представника позивача підстави пропуску строку звернення з позовом до суду не є тими поважними причинами, які б унеможливили позивача звернутися до суду у передбачений законом строк. Таким чином, беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що оскільки представник позивача ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» - Данилова Т.А. звернулася з позовом до суду поза межами строку позовної давності про застування якого заявлено представником відповідача, а отже у задоволенні позовних вимог слід відмовити. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed