Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що остання є споживачем послуг з централізованого опалення. Теплопостачання квартири забезпечується внутрішньо будинковою системою централізованого опалення. Облік нарахувань та оплати за дані послуги відображаються на особовому рахунку за №[NUMBER]. Однак, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі оплачувала вказані послуги, а тому утворилась заборгованість, яка станом на 01.02.2014 р. становить 2725,72 грн. У зв'язку з цим, товариство з обмеженою відповідальністю «Шепетівка Енергоінвест» звернулось до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання з [PERSON] Однак, ухвалою суду від 26 грудня 2013 року виданий судовий наказ за заявою боржника був скасований. А тому, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, що виникла станом на 01 лютого 2014 року та складає 2724 грн. 72 коп., судові витрати у справі в сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача Потапська М.М. у судовому засіданні позовні вимоги уточнила, просила стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2008р. по 01.04.2014р. у сумі 2455,04 грн. та судові витрати. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що між відповідачем та ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» відсутні договірні відносини, оскільки договір на постачання теплової енергії із позивачем не укладався і не підписувався, розрахункова книжка не видавалася, попередження про обмеження чи припинення постачання теплової енергії у зв'язку із заборгованістю відсутні. Вказане свідчить про відсутність зобов'язань перед позивачем. Розрахунки щомісячних платежів за надані послуги відповідачем не підписувались та з нею не узгоджувались. Сума боргу в сумі 2455,04 грн. була станом на 01.02.2009р. і на 01.04.2010р. Отже, з початку нарахування боргу минуло більше 3-х років. Крім того, позивач двічі звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, в результаті чого судом видавалися судові накази, які за заявою боржника скасовані. Вказане свідчить про те, що позивачу було відомо про порушення його прав ще в жовтні 2010 року, від реалізації яких він відмовився. Просив застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову. Крім того, між сторонами існує тривалий спір з приводу якості наданих послуг, оскільки останні десять років в квартирі відповідача температура в опалювальний період не відповідає встановленим вимогам, а саме - не перевищує 8-12 градусів. Відповідно до концесійного договору, укладеного між Шепетівською міською радою та ТОВ «Шепетівка Енерноінвест» від 02.12.2011р. предметом договору є цілісний майновий комплекс «Шепетівське підприємство теплових мереж». Разом з тим, у концесійному договорі відсутні умови передачі дебіторської заборгованості. Однак, Шепетівське підприємство теплових мереж не ліквідовано і даних про те, що означене підприємство уповноважило заявника звертатися від його імені до суду у справі немає. Вважає, що у заявника відсутнє право вимоги боргу, тобто ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» не може бути стороною даного спору. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання централізованого опалення, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630. Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг відносяться, зокрема, централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо. Згідно з ч.2 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги надаються споживачу безперебійно за винятком часу перерв на міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з правилами та іншими нормативними документами. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 р. та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. N630, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, зокрема послуги з теплопостачання, у строки, встановлені договором або законом. Плата за такі послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показів засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Система оплати послуг та форма оплати послуг визначаються у договорі між споживачем і виконавцем. Згідно п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, виконавець зобов'язаний своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров'я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Згідно з ч. 6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч.6 ст. 25 цього ж Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS], а тому згідно особового рахунку №[NUMBER] є споживачем центрального опалення, яке відпускається для опалення даного житлового будинку. До квітня 2012 року послуги з теплопостачання вказаній квартирі надавало Шепетівське підприємство теплових мереж. Рішенням ХХІІІ сесії Шепетівської міської ради VI скликання №10 від 26.04.2012 року ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та водовідведення з 1 травня 2012 року. Відповідно до актів приймання-передачі дебіторської та кредиторської заборгованості від 24 травня 2012 року ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» набуло всіх прав і обов'язків щодо погашення дебіторської та кредиторської заборгованості, яка існувала станом на 25.04.2012 року. Облік нарахувань та оплати за надані послуги з теплопостачання відображаються на особовому рахунку за №[NUMBER]. Відповідно до статей 3, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; послуги з управління будинком, спорудою, або групою будинків; послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд тощо. Рішеннями виконавчого комітету Шепетівської міської ради №157 від 30.04.2008 року, №384 від 20.11.2008 року, №53 від 03.03.2009 року, №339 від 29.11.2010 року встановлено тарифи на комунальні послуги за опалення для населення, бюджетних та інших споживачів. Відповідно до уточненого розрахунку заборгованості відповідача по оплаті за надані послуги з теплопостачання, відповідно до тарифів встановлених рішеннями виконкому Шепетівської міської ради, за період з листопада 2008 року по квітень 2014 року борг складає 2455,04 грн. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обовязком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обовязком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання вимог його виконання згідно з типовим договором. Оскільки, з 1 травня 2012 року позивача визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та водовідведення, останнім на основі типового договору розроблено договір з надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення, який доведено до відома населення, шляхом опублікування його тексту в газеті «Шепетівка» від 10.05.2012 року. Доказів того, що відповідач зверталася до позивача для підписання договору, чи з вимогою про укладення договору на інших умовах, відповідачем не надано. Встановлено, що між сторонами не має письмового договору про надання послуг з централізованого опалення, проте споживачу надавалися такі послуги, а відповідач їх приймала та частково оплачувала. Таким чином, відсутність відповідного письмового договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для не стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Представник відповідача не заперечував факту надання послуг з теплопостачання в квартиру [ADDRESS] і користування цими послугами відповідачем у вказаний підприємством період, а лише зазначав, що такі послуги були не якісними. Відповідно до Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 року № 151, мінімальна температура в житловому приміщенні повинна бути плюс 18 градусів по Цельсію і перерахунок розміри плати за надані послуги здійснюється лише у разі відхилення в сторону зменшення на 5 відсотків за кожний градус відхилення від 18 до 12 градусів. Судом встановлено, що такі перерахунки здійснювалися позивачем, що підтверджується відповідним розрахунком і питання якості послуг з теплопостачання не є предметом даного спору. Необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін, а тому суд дійшов висновку, що відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за фактично надані послуги. Як вбачається з матеріалів справи, в жовтні 2010 року позивачем до суду подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги і такий наказ 21 жовтня 2010 року було видано. За заявою боржника 09 грудня 2010 року наказ був скасований. В листопаді 2013 року позивачем до суду подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги і такий наказ 29 листопада 2013 року було видано. За заявою боржника 23 грудня 2013 року наказ був скасований, що стало підставою для подання 07 квітня 2014 року позову до суду про стягнення заборгованості. З огляду на те, що у поданій до суду заяві про видачу судового наказу ставилось питання про стягнення тієї ж заборгованості і за той же період, що і у позові та того, що вказаний наказ був скасований за заявою відповідача, суд дійшов висновку, що поданням такої заяви позовна давність перервалась (ст. 264 ЦК України). Оскільки заборгованість за листопад 2008 року мала бути сплачена до 20 грудня 2008 року, а заява про видачу судового наказу була подана в жовтні 2010 року, то на момент її подання встановлений ст. 257 ЦК України строк позовної давності не сплив. За таких обставин відсутні підстави вважати, що заборгованість за житлово-комунальні послуги, що утворилась за період з листопада 2008 року (розрахунковий місяць) заявлена позивачем поза межами строку позовної давності, а тому посилання відповідача на пропуск позовної давності є безпідставними. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримувала послуги з централізованого опалення, але плату за послуги вносила несвоєчасно та не в повному обсязі. У зв'язку з цим, утворилась заборгованість за надані послуги з теплопостачання, яка за період з 01.11.2008р. по 01.04.2014р. складає 2455,04 грн. та підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved