Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

01 серпня 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до обєднаної територіальної громади в особі виконкому Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частину житлового будинку, яке залишилось після смерті [PERSON], яка померла 06.05.2014 року. В обґрунтування позову зазначено, що 06.05.2014 року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно ? частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: вул. Сердюка, 54 м. Лиман Донецької області. Для оформлення спадщини позивач звернулася до Лиманської державної нотаріальної контори, де отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.07.2017 року, а саме позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ? частку житлового будинку на ім'я померлої. У зв'язку з тим, що існують перешкоди для оформлення спадкових прав позивач була змушена звернутись до суду. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити (а.с.41). Представника відповідача обєднаної територіальної громади в особі виконкому Лиманської міської ради Донецької області належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просили ухвалити на розсуд суду(а.с.42). В судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивач та відповідач заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06.05.2014 року в м. Красний Лиман Донецької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видано 08.05.2014 року та проведено реєстрацію відділом ЗАГС Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 205(а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина на майно, а саме: 1/2 частки домоволодіння по вул. Сердюка,54 у м. Лиман Донецької області, однак належність померлій ? частки цього майна не підтверджується належними правовстановлюючими документами. Відповідне домоволодіння збудовано на два господаря, що підтверджується інвентарної справою КП БТІ м. Слов'янськ (а.с.23-27). Право власності на 1/4 частку домоволодіння відповідно до свідоцтва про право на спадщину № 4435 від 23.12.2009 року та на 1/4 частку домоволодіння ,яка є спірним майном, відповідно до свідоцтво до про право на спадщину № 1627 від 18.12.1999 року, виданих Краснолиманською державною нотаріальною конторою, зареєстровано за [PERSON], що підтверджується довідкою КП БТІ м. Слов'янськ (а.с.18), копією свідоцтва про права на спадщину за законом(а.с.19). Земельна ділянка по вул. Сердюка,54 м. Лиман Донецької області не приватизована, згідно технічної документації із землеустрою у 2017 року присвоєний кадастровий номер 1413300000:01:010:0298(а.с.10-11). На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 614 від 09.03.2017 pоку, що видане Краснолиманською державною нотаріальною конторою, [PERSON] оформила спадкові права на ? частку спадщини на домоволодіння по вул. Сердюка,54 у м. Лиман Донецької області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 82028948 від 09.03.2017 року(а.с.16). Для оформлення спадщини позивачка звернулася до Лиманської державної нотаріальної контори, де отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.07.2017 року , а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченим за № 490 Краснолиманською державною нотаріальною конторою 01.03.2012 року, яка залишилася після померлої 06.05.2014 року [PERSON], а саме: на ? частку житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд, що знаходяться у м. Лиман, Донецької області, вул. Сердюка, 54, за відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності на частку зазначеного майна на імя померлої(а.с.33). За повідомленням Лиманської державної нотаріальної контори від 10.08.2017 року на підставі заяв про прийняття спадщини за заповітом, які зареєстровані 06.08.2014 року від імені - [PERSON], та заяви про відмову від спадщини за законом, яка зареєстрована 06.05.2014 року від імені [PERSON], заведена спадкова справа № 310/2014 після померлої 06 травня 2014 року [PERSON], з іншими заявами про прийняття спадщини або про відмову ніхто не звертався(а.с.44). Згідно ст.ст.1217-1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідністю зі ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. «Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1)визнання права;...» Згідно ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.ст. 4,5 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (із змінами і доповненнями) обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також; територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме:1) право власності на нерухоме майно. У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також; на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Пунктами 8,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» регламентовано, що у разі здійснення будівництва згідно із законом, у разі смерті забудовника, всі його права та обов'язки як забудовника, входять до складу; спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). На підставі викладеного суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved