Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Ружинська райдержадміністрація Житомирської області звернулася з позовом в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], до [PERSON] та [PERSON] , в якому просила позбавити їх батьківських прав, мотивуючи це тим, що вони тривалий час ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, внаслідок чого втратили контроль над донькою та не знаходять з нею спільної мови. Позивач також просить стягнути з відповідачів аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини в розмірі по 250 грн. щомісячно з кожного. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Пояснила, що відповідачі після усиновлення [PERSON] записані її батьками. Однак на протязі останніх двох років в сім'ї між відповідачами та дитиною стосунки погіршились: часто виникають сварки між матір'ю та дитиною, під час яких лунає нецензурна лайка з обох сторін. Неповнолітня [PERSON] по декілька днів не ночує дома і батьки, незважаючи на це, нікого про вказане не повідомляють, не цікавляться долею дитини. На даний час відповідачі фактично ніякого виховного впливу на свою доньку не мають, а тому повинні бути позбавлені батьківських прав, щоб долею дитини могли опікуватись відповідні служби. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав визнали повністю, про що подали відповідні заяви до суду. Пояснили, що дійсно на даний час не мають ніякого виховного впливу на свою доньку [PERSON], яку вони 2 усиновили ще в 2008 році. Вона їх не слухає, часто йде з дому, ночує в сусідньому селі, не відвідує школу, не допомагає їм в домашньому господарстві, грубить, вчиняє крадіжки речей і на зауваження абсолютно не реагує. З вказаних причин вони погоджуються на те, щоб їх позбавили батьківських прав. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнають частково в розмірі 100 грн. на двох, мотивуючи це тим, що вони не працюють і тому не мають змоги платити аліменти в більшому розмірі. Прокурор відносно задоволення позову не заперечує. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Батьками неповнолітньої [PERSON], яка народилась [INFO], в актовому записі про її народження записані відповідачі - батько [PERSON], [INFO], та мати [PERSON], [INFO](а.с.54). З пояснень начальника служби у справах дітей Ружинської райдержадміністрації Житомирської області Драчук Т.А., та відповідачів вбачається, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає з відповідачами в с.Зарудинці Ружинського району Житомирської області, проте вони на протязі останніх двох років належним чином не займаються її вихованням, не піклуються про неї, не цікавляться долею дитини. Внаслідок неналежного ставлення відповідачів до своїх батьківських обов'язків неповнолітня дитина вийшла з під їх контролю, часто не ночує дома, не відвідує школу, не реагує на зауваження вчителів. З характеристики [PERSON], наданої Зарудинецькою ЗОШ І-ІІІст., де остання навчається, вбачається, що [PERSON] веде себе агресивно, не вміє налагоджувати стосунки з однолітками та вчителями, конфліктна, вживає в лексику нецензурні слова, часто пропускає уроки, не реагує на зауваження (а.с.12). З висновку органу опіки і піклування від 23.04.2016р. вбачається, що орган опіки і піклування вважає, що доцільно позбавити відповідачів батьківських прав відносно їхньої доньки [PERSON] у зв'язку з ухиленням їх від виконання батьківських обов'язків (а.с.16). Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідачі позовні вимоги в частині позбавлення їх батьківських прав визнали повністю і вказане визнання не суперечить вимогам законодавства, тому суд з цих підстав задовольняє зазначену позовну вимогу повністю. При розгляді справи не було встановлено, що у неповнолітньої дитини на праві власності є житловий будинок чи квартира, тому суд не може накласти заборону на відчуження такого житла. Відповідно до ст.180, п.3 ст.181, п.2 ст. 182, ч.2 ст. 162 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і аліменти на утримання дитини можуть присуджуються у частці від доходу (заробітку) або в твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність у відповідачів постійного заробітку, суд вважає, що вказані аліменти повинні стягуватись з відповідачів в твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд виходить із того, що у відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а тому, виходячи із засад рівності прав та обов'язків обох батьків відносно неповнолітніх дітей та з врахуванням розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" для дитини віком до 18-ти років, починаючи з 01.05.2016р. в сумі 1351 грн. в місяць, а також, враховуючи матеріальне положення батьків, які інших утриманців, крім доньки [PERSON], не мають, проте на даний час не працюють, мати є інвалідом ІІІ групи, суд вважає, що розмір аліментів, які відповідачі повинні сплачувати на утримання своєї неповнолітньої дитини, на даний час з врахуванням засад розумності, повинен складати по 200 грн. щомісячно з кожного з батьків. 3 Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів в доход держави стягується судовий збір.

Outcome: partial