Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - ПАТ «Ідея Банк», позивач) звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить постановити рішення яким: вилучити у [PERSON] транспортний засіб, який є предметом застави, а саме автомобіль ЗA3 VIDA SA6970 ЗНГ, 2012 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER] та передати публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» на період до його реалізації; в рахунок погашення кредитних зобов'язань на користь ПАТ «Ідея Банк» за кредитним договором № 910.19498, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] в сумі 106533,22 грн., звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль ЗАЗ VIDA SA6970 ЗНГ, 2012 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним об'єктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України, уповноважених здійснювати дії з державної реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов'язані з продажем автомобіля тощо); стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 50 грн.; стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1598 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 16 листопада 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №910.19498 (далі - кредитний договір), згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 104500,80 грн. на купівлю транспортного засобу ЗАЗ VIDA SA6970 ЗНГ, 2012 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER] (надалі - транспортний засіб/предмет застави), який належить [PERSON] на праві приватної власності. Строк користування кредитними коштами за Кредитним договором - до 16.11.2017 року. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вище зазначеного автомобіля, решта - перерахована на фінансування страхового платежу та інших витрат пов'язаних із купівлею автомобіля. Додатком №1 до Кредитного договору встановлено графік щомісячних платежів, відповідно до якого відповідач мав сплачувати встановлену договором нараховану суму коштів. Кредитні кошти в сумі, зазначеній в п.1 кредитного договору було надано відповідачу в користування зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 0 % та сплатою всіх інших обов'язкових платежів по договору. Відповідно до умов кредитного договору банк має право ініціювати перед позичальником перегляд зміну процентної ставки з відповідним повідомленням про це позичальника рекомендованим поштовим відправленням на адресу позичальника, вказану в договорі. Якщо позичальник не погоджується з запропонованим банком переглядом (зміною) фіксованої процентної ставки по кредиту, він зобов'язаний протягом встановленого в договорі строку письмово повідомити банк про свою незгоду. Доказом того, що сторони дійшли згоди з усіх істотних умов кредитного договору є те, що позичальник своїм підписом засвідчив факт та згоду з умовами цього договору, підтвердив свої права та обов'язки за цим договором і погодився з ними, підтвердив свою здатність виконувати умови цього договору та те, що всі умови даного договору йому цілком зрозумілі; позичальник вважає їх справедливими по відношенню до себе. Відповідач [PERSON] не виконує зобов'язання за кредитним договором та загальна заборгованість становить 106533,22 грн. Виконання зобов'язання за договором №910.19498 від 16.11.2012 року забезпечено порукою [PERSON] відповідно до Договору поруки, укладеного між позивачем та [PERSON] За умовами зазначеного Договору поруки [PERSON] на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати солідарно в межах суми 50 гривень за зобов'язаннями позичальника, які виникають з кредитного договору. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань між [PERSON] та ПАТ «Ідея банк» було укладено договір застави транспортного засобу ЗАЗ VIDA SA6970 ЗНГ, 2012 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], який належить [PERSON] на праві приватної власності. У зв'язку з порушенням [PERSON] прав та інтересів ПАТ «Ідея Банк» протягом тривалого часу, на підставі невиконання [PERSON] грошових зобов'язань за договором кредиту, а також на підставі того, що він уникає контакту з позивачем, не відповідає на телефонні дзвінки, переховується, за вказаною в кредитному договорі та договорі застави адресою не перебуває, предмет застави для огляду не надає, у банку є стійкі побоювання щодо неповернення грошових коштів відповідачем [PERSON] та незаконного відчуження останнім автомобіля, що знаходиться в заставі позивача. Тому ПАТ «Ідея банк» вимушений звернутися до суду за захистом своїх ворушених прав та інтересів з позовом про звернення стягнення на предмет застави - транспортний засіб та задовольнити свої вимоги за рахунок предмета застави. Представник позивача в судове засідання не з'явився та подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги, просить суд розглядати справу у його відсутності та проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у їх відсутності, представник позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 листопада 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №910.19498, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 104500,80 грн. на купівлю транспортного засобу ЗАЗ VIDA SA6970 ЗНГ, 2012 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER]. Строк користування кредитними коштами за Кредитним договором - до 16.11.2017 року. Частина грошових коштів ПАТ «Ідея Банк» була перерахована на купівлю вище зазначеного автомобіля, решта - перерахована на фінансування страхового платежу та інших витрат пов'язаних із купівлею автомобіля, що підтверджується меморіальними ордерами. Додатком №1 до Кредитного договору встановлено графік щомісячних платежів, відповідно до якого відповідач мав сплачувати встановлену договором нараховану суму коштів. Кредитні кошти в сумі, зазначеній в п.1 кредитного договору було надано відповідачу [PERSON] в користування зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 0 % та сплатою всіх інших обов'язкових платежів по договору. Відповідно до умов кредитного договору банк має право ініціювати перед позичальником перегляд зміну процентної ставки з відповідним повідомленням про це позичальника рекомендованим поштовим відправленням на адресу позичальника, вказану в договорі. Якщо позичальник не погоджується з запропонованим банком переглядом (зміною) фіксованої процентної ставки по кредиту, він зобов'язаний протягом встановленого в договорі строку письмово повідомити банк про свою незгоду. Доказом того що, сторони дійшли згоди з усіх істотних умов кредитного договору є те, що позичальник своїм підписом засвідчив факт та згоду з умовами цього договору, підтвердив свої права та обов'язки за цим договором і погодився з ними, підтвердив свою здатність виконувати умови цього договору та те, що всі умови даного договору йому цілком зрозумілі; позичальник вважає їх справедливими по відношенню до себе. За приписами ст. ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, сторони спірного кредитного договору на добровільних засадах визначили усі його умови, які прописані чітко і зрозуміло. Статтею 526 Цивільного Кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦКУ встановлено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) йoгo виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач [PERSON] не виконує зобов'язання за кредитним договором та сума боргу становить 106533,22 грн., з яких: 56229, 50 грн. - основний борг, 20058,96 грн. - прострочений борг, 29122,38 грн. - прострочені проценти, 1122,38 грн. - строкові проценти. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦКУ у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом. Частиною 2 ст.1050 ЦКУ передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення черговоїчастини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини возики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. 19 грудня 2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки. Згідно з даним договором поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником - [PERSON] зобов'язань, передбачених кредитним договором №910.19498 від 16.11.2012 року, укладеним між кредитором та боржником. Згідно з п.4 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником всіх зобов'язань в сумі 50 грн. Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦКУ у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково, або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст.553 ЦКУ поручитель відповідає перед за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно з ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Право вимоги у ПАТ до [PERSON] відповідно до умов договору поруки виникає з моменту прострочення боржником оплати чергового ануїтетного платежу (та/або його частини), інших обов'язкових платежів за кредитним договором більше ніж на 30 (тридцять) днів. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань між [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк» було укладено договір застави транспортного засобу ЗАЗ VIDA SA6970 ЗНГ, 2012 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER]. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про заставу" та ст. 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з ч. 2 ст. 589 ЦК України за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. З копії витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №39250599 вбачається, що зареєстровано обтяження на автомобіль марки ЗАЗ VIDA SA6970 ЗНГ, 2012 року випуску, колір сірий, номер об'єкта [NUMBER], номер державної реєстрації - АН1956ІС, обтяжувач ПАТ «Ідея банк» З'ясовано, що відповідач допустив невиконання умов договору, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 106533,22 грн., з яких: 56229, 50 грн. - основний борг, 20058,96 грн. - прострочений борг, 29122,38 грн. - прострочені проценти, 1122,38 грн. - строкові проценти. Суд приймає до уваги наданий представником позивача розрахунок та вважає таким, що проведений вірно, факт існування і розмір заборгованості відповідачем не спростований жодними допустимими доказами. Судом встановлено, що відповідач отримав кредит, користується ним, зазначена сума кредиту до теперішнього часу банку не повернута. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, позивач повністю довів обставини, на які посилається. Відповідач своїх зобов'язань за договором кредиту не виконав, та не представив суду жодних належних та допустимих доказів на спростування вимог позивача. Згідно з договором застави звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та договору застави, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Частиною першою статті 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку, що [PERSON] допустив порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved