Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» звернувся до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позов тим, що 28 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», (яке змінило найменування на Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», нова редакція статуту затверджена загальними зборами акціонерів 22.06.2009р., яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ «Універсал Банк») та [PERSON] був укладений генеральний договір про надання кредитних послуг ВL4381 із змінами та доповненнями від 28.04.2010 року, 01.04.2013 року, 02.06.2014 року, 16.06.2015 року, 11.11.2015 року, відповідно до якого Позивач зобов`язався надавати Відповідачу 1 кредитні послуги вказаних у цьому договорі в рамках ліміту, що дорівнює 150 000 доларів США. При цьому умови і порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобов`язань оформлюється додатковою угодою до генерального договору у формі окремої індивідуальної угоди, яка є невід`ємною частиною Генерального договору. В рамках даного Генерального договору 28 травня 2008 року між Позивачем та Відповідачем 1 було укладено додаткову угоду №ВL4381/ ВL4381-К до Генерального договору про надання кредитних послуг №ВL4381 від 28.05.2008 року (надалі - Індивідуальна угода), за умовами якого Відповідачу 1 надано кредит в розмірі 110 000 (Сто десять тисяч) доларів США, з датою погашення 01 квітня 2020 року, із зазначеною у ньому відсотковою ставкою. Видача кредитних коштів відбулася в безготівковій формі, відповідно до умов п. 5 Індивідуальної угоди шляхом списання коштів із позичкового рахунку та перерахування їх на поточний рахунок Позичальника, що підтверджується копією меморіального ордеру № 0204263USD002084 від 28.05.2008 року, який роздрукований з електронного носія інформації. Відповідно до п.3.4.2 Генерального договору відповідач 1 зобов`язувався у визначений строк виконати зобов`язання по своєчасному поверненню заборгованості а також сплачувати плату за кредитні послуги відповідно до умов Генерального договору та Індивідуальних угод. Пунктом 2.2 Індивідуальної угоди передбачено, що Відповідач1 зобов`язується повернути кредит в терміни та розмірах визначених Графіком погашення кредиту, який є невід`ємною частиною індивідуальної угоди. Як вказується у позовній заяві, на даний час Відповідач 1 належним чином не виконує свої зобов`язання за Генеральним договором та Індивідуальною угодою, що спричинило до виникнення прострочки за черговими платежами. Відповідач 1 користується кредитними коштами понад терміни визначені графіком погашення заборгованості. Пунктом 3.2. Індивідуальної угоди визначено, що за користування кредитними коштами понад строк (або терміни погашення за Графіком погашення кредиту), встановлені Генеральним договором та/або цією Індивідуальною угодою, процентна ставка встановлюється в розмірі 28,00 % річних (підвищена процентна ставка). З метою забезпечення виконання Відповідачем 1 своїх зобов`язань по Генеральному договору було укладено Договір поруки № ВL4381-П від 11.11.2015 року з [PERSON] . Відповідно до умов Договору поруки Відповідач 2 несе солідарну відповідальність перед Позивачем та відповідає по всіх зобов`язаннях Відповідача 1 в повному обсязі, а саме за повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним, сплати неустойки, а також відшкодування збитків завданих Банку невиконанням та/або неналежним виконанням Відповідачем 1 умов Кредитного договору. Пунктом 1.2. Договору поруки Відповідач 2 засвідчив, що йому добре відомі усі умови Генерального договору і він погоджується з ними. Згідно розрахунку заборгованості проведеного станом на 03 січня 2018 року заборгованість Відповідачів за Генеральним договором становить 108 985,59 дол. США, з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 29 842,92 дол. США; сума дострокового стягнення кредиту - 56 396,99 дол. СІІІА; відсотки - 16 997,86 дол, СІІІА; пеня - 5 747,83 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку еквівалентна 161 325,52 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку 103 237,76 дол. США та 161 325,52 грн. заборгованості по Генеральному договору про надання кредитних послуг ВL4381 від 28.05.2008 року, з яких: 29 842,92 дол. США прострочена заборгованість по кредиту, 56 396,99 дол. США - сума дострокового стягнення кредиту, 16 997,86 дол. США - відсотки, 161 325,52 грн. - пеня, а також понесені витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, у якій він вказує, що долучений позивачем до позовної заяви меморіальний ордер № 0204263USD002084 від 28.05.2008 року не містить підпису відповідального виконавця банку, підпису контролера банку, підпису уповноваженої особи банку, а також не містить штампу банку. Відповідач-1 вважає, що зазначений меморіальний ордер, що виконаний не зрозуміло ким, не є тим первинним документом, що мав би оформлятись в день здійснення банківської операції по видачі кредиту, не оформлений відповідно до вимог Національного банку України та не може слугувати належним та допустимим доказом по справі. Просив відмовити у задоволенні позову ПАТ "Універсалбанк", оскільки вважає, що даний позов не підкріплений належними, допустимими та достатніми доказами. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту з боржника та поручителя. Судом встановлено, що 28 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», (яке змінило найменування на Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», нова редакція статуту затверджена загальними зборами акціонерів 22.06.2009р., яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ «Універсал Банк») та [PERSON] був укладений генеральний договір про надання кредитних послуг ВL4381 із змінами та доповненнями від 28.04.2010 року, 01.04.2013 року, 02.06.2014 року, 16.06.2015 року, 11.11.2015 року, відповідно до якого Позивач зобов`язався надавати Відповідачу 1 кредитні послуги вказаних у цьому договорі в рамках ліміту, що дорівнює 150 000 доларів США. При цьому умови і порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобов`язань оформлюється додатковою угодою до генерального договору у формі окремої індивідуальної угоди, яка є невід`ємною частиною Генерального договору. В рамках даного Генерального договору - 28 травня 2008 року між Позивачем та Відповідачем 1 було укладено додаткову угоду №ВL4381/ ВL4381-К до Генерального договору про надання кредитних послуг №ВL4381 від 28.05.2008 року (надалі - Індивідуальна угода), за умовами якого Відповідачу 1 надано кредит в розмірі 110 000 (Сто десять тисяч) доларів США з датою погашення 01 квітня 2020 року, із зазначеною у ньому відсотковою ставкою: в період з 28.05.2008 року по 25.08.2008 року 14,00% річних, в період з 26.08.2008 року по 27.04.2010 року 15,25% річних, в період з 28.04.2010 року по 31.03.2013 року 3,23% річних, в період з 01.04.2013 року по 31.03.2014 року 9,00% річних, в період з 01.04.2014 року по 01.06.2014 року 11,00% річних, в період з 02.06.2014 року по 30.11.2014 року 7,00% річних, в період з 01.12.2014 року по 31.05.2015 року 12,00% річних, в період з 01.06.2015 року по 15.06.2015 року 15,25% річних, в період з 16.06.2015 року по 31.10.2016 року 11,00% річних, в період з 01.11.2016 року по даний час 15,25% річних. Видача кредитних коштів відбулася в безготівковій формі, відповідно до умов п. 5 Індивідуальної угоди шляхом списання коштів із позичкового рахунку та перерахування їх на поточний рахунок Позичальника, що підтверджується копією меморіального ордеру № 0204263USD002084 від 28.05.2008 року, який роздрукований з електронного носія інформації. Відповідно до п.3.4.2 Генерального договору відповідач 1 зобов`язувався у визначений строк виконати зобов`язання по своєчасному поверненню заборгованості а також сплачувати плату за кредитні послуги відповідно до умов Генерального договору та Індивідуальних угод. Пунктом 2.2 Індивідуальної угоди передбачено, що Відповідач1 зобов`язується повернути кредит в терміни та розмірах визначених Графіком погашення кредиту, який є невід`ємною частиною індивідуальної угоди. Пунктом 3.2. Індивідуальної угоди визначено, що за користування кредитними коштами понад строк (або терміни погашення за Графіком погашення кредиту), встановлені Генеральним договором та/або цією Індивідуальною угодою, процентна ставка встановлюється в розмірі 28,00 % річних (підвищена процентна ставка). Пунктом 4.4. Генерального договору в редакції від 01.04.2013 року визначено, що Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені Графіком погашення кредиту. За користування кредитними коштами понад строк (або терміни погашення за Графіком погашення кредиту), встановлений цим Договором, Банк має право нарахувати пеню, а позичальник при цьому зобов`язується її сплатити в наступному порядку, а саме в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті. Пеня нараховується за кожен день прострочення. Крім того, відповідно до п. 6.1 Генерального договору Позивач вправі вимагати від Відповідача 1 всієї наданої йому суми кредиту та сплати за кредит у випадку - порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань. З метою забезпечення виконання Відповідачем 1 своїх зобов`язань по Генеральному договору було укладено Договір поруки № ВL 4381-П від 11.11.2015 року (надалі Договір поруки) з [PERSON] (надалі Відповідач 2). Відповідно до умов Договору поруки Відповідач 2 несе солідарну відповідальність перед Позивачем та відповідає по всіх зобов`язаннях Відповідача 1 в повному обсязі, а саме за повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним, сплати неустойки, а також відшкодування збитків завданих Банку невиконанням та/або неналежним виконанням Відповідачем 1 умов Кредитного договору. Пунктом 1.2. Договору поруки Відповідач 2 засвідчив, що йому добре відомі усі умови Генерального договору і він погоджується з ними. Як вбачається з розрахунку заборгованості, представленого Позивачем, станом на 03 січня 2018 року заборгованість Відповідачів за Генеральним договором становить 108 985,59 дол. США, з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 29 842,92 дол. США; сума дострокового стягнення кредиту - 56 396,99 дол. СІІІА; відсотки - 16 997,86 дол, СІІІА; пеня - 5 747,83 дол. США, що за офіційним курсом ІІБУ на дату розрахунку еквівалентна 161 325,52 грн. За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов`язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з договору про надання кредитних послуг ВL4381 із змінами та доповненнями від 28.04.2010 року, 01.04.2013 року, 02.06.2014 року, 16.06.2015 року, 11.11.2015 року, між банком та відповідачем 2 - [PERSON] було укладено договір поруки № ВL4381-П від 11.11.2005 року, відповідно до якого в п. 1.3 поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, винагороди/плати, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору (а.с.47-53). Частиною 1 ст. 553 ЦК України, передбачено, що за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до частини першої статей 1, 6 та 11 ЦК України наявність або відсутність прав та обов`язків сторін, припинення, зміна або виникнення прав і обов`язків учасників правовідносин встановлюються та регулюються нормами матеріального права й договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 03 січня 2018 року заборгованість Відповідачів за Генеральним договором становить 108 985,59 дол. США, з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 29 842,92 дол. США; сума дострокового стягнення кредиту - 56 396,99 дол. СІІІА; відсотки - 16 997,86 дол, СІІІА; пеня - 5 747,83 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку еквівалентна 161 325,52 грн. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тому суд вважає вимоги позивача, про стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь ПАТ "Універсал Банк" 103 237,76 дол. США та 161 325,52 грн. заборгованості по Генеральному договору про надання кредитних послуг ВL4381 від 28.05.2008 року, такими, що засновані на законі, оскільки позичальник не виконував умови договору та має заборгованість, тому повинен відповідати за порушення взятих на себе зобов`язань. Вимоги заперечення відповідача-1 суд не вважає доведеними та обґрунтованими, з огляду на наступне. Так, у поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] вказує, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на те, що доданий позивачем до позовної заяви меморіальний ордер не містить підпису відповідального виконавця банку, підпису уповноваженої особи банку, а також не містить штампу банку, а отже не може слугувати доказом у справі, який підтверджує отримання кредитних коштів позичальником. В свою чергу, представник позивача у письмових поясненнях зазначає, що до матеріалів справи долучено меморіальний ордер № 0204263USD002084 від 28.05.2008 року, який було роздруковано в головному офісі Банку вже після перейменування Банку з Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» на Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», оскільки раніше такий документ не роздруковувався, позаяк він є внутрішньобанківським документом з цифровим підписом працівника Банку і не потребує в момент його складання паперового носія, а складається меморіальний ордер виключно в електронній формі. Відповідно до п. 1.19-1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», меморіальний ордер це розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України. Пунктом 4.10. Глави 4 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, яке затверджене постановою Правління НБУ № 254 від 18.06.2003 року «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України» (в редакції чинній на час видачі кредитних коштів) визначено, що первинні документи складаються на паперових носіях або в електронній формі та мають містити такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства (банку), що склало документ; зміст та обсяг операції (короткий зміст операції та підстава для її здійснення), одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення операції і правильність її оформлення: особистий підпис (електронний цифровий підпис) та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Статтею 336 розд. І таблиці Переліку типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5 передбачено, що до первинних документів, які фіксують факт виконання госпоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Таким чином, виписка з особового рахунка клієнта банку може слугувати як документ, що підтверджує суму витрат на оплату банківських послуг з розрахунково- касового обслуговування, за умови зазначення в ній інформації про надання банком таких послуг та сум операцій. Відповідно до Листа ДФС від 10.02.2016 року №2673/6/99-99-19-02-02-15 зазначено, що відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо використання банківських виписок як первинних документів, затвердженої наказом Державної податкової служби України від 05.07.2012 № 583, розрахунково-касове обслуговування - це послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, укладеного між ними, які пов`язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) нього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договорами (п.1.37 ст. 1 Закону від 05 квітня 2001 року № 2346 «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (стаття 1 Закону від 16 липня 1999 року № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» ). Пунктом 5.1. глави 5 Положення № 254 визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується у регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного). Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) з особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунка, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунка, п. 5.6. глави 5 Положення № 254. Окрім того відповідач [PERSON] у своєму відзиві проти позовної заяви не заперечує щодо отримання ним кредитних коштів та вказує, що ним тривалий час здійснювалися погашення заборгованості по кредитному договору, внаслідок чого він сплатив Банку значну суму заборгованості. Таким чином, відповідач підтвердив, що Банк (Кредитор) виконав свої зобов`язання по Кредитному договору га видав кредитні кошти відповідачу (Позичальнику). А відтак наявні підстави для задоволення позову. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 46933,62 грн. (а.с. 5), тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved