Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У лютому місяці 2014 року позивач звернувся до суду із заявою в якій вказав, що 22 березня 2007 року між ЗАТ "ОТП банк" та [PERSON] був укладений договір кредиту №GNL-B00/047/2007, 21 квітня 2009 року було укладено додатковий кредитний договір №1 до означеного кредитного договору та 22 лютого 2011 року було укладено додатковий договір №2, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 64 965,39 доларів США доларів США у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру із сплатою відсотків із плаваючою відсотковою ставкою в розмірі 4,49% річних, строком кредитування протягом 120 місяців. Однак позичальник [PERSON] належним чином своїх зобов»язань за договором не виконувала, і банком на підставі пункту 1.9 кредитного договору направлено вимогу дострокового виконання 22.12.2011 року. Вказана вимога підлягала виконанню протягом 30 календарних днів, однак залишилась невиконаною. Станом на час звернення з позовом до суду заборгованість відповідачів перед банком складає 25 145,76 доларів США основної суми кредиту, пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 192 809,3 грн. Просить стягнути заборгованість по кредиту з відповідача у примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав просить його задоволити та стягнути з відповідача 25 145,76 доларів США та пеню в розмірі 192809,3 грн. Суду пояснив, що вказаний розмір пені нарахований за один рік, однак представити детального розрахунку не може. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Суд, заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 22 березня 2007 року між ЗАТ "ОТП банк" та [PERSON] був укладений договір кредиту №GNL-B00/047/2007, який складався із двох частин та вважається укладеним за умови підписання сторонами обох частин цього договору, включаючи всі додатки до нього. 21 квітня 2009 року позичальником укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №GNL-B00/047/2007, а 22 жовтня 2011 року було укладено додатковий договір №2 до цього ж кредитного договору згідно з якими позичальником надано у кредит 64 965,39 доларів США. Зокрема, перший транш було надано на погашення поточної заборгованості позичальника перед кредитором в розмірі 62 000,0 доларів США, другий транш на споживчі цілі згідно умов якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію в сумі 2965.39 доларів США 21 квітня 2009 року із сплатою відсотків в розмірі 10,% річних із сплатою за обслуговування кредитного ліміту 1%, строком кредитування протягом 120 місяців до 25 червня 2022 року. 21 квітня 2009 року було укладено додатковий договір №2 до кредитного договору №GNL-B00/047/2007 сторони домовились на період з моменту підписання цього додаткового договору до 22 квітня 2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка, розмір та вид якої визначена як фіксована ставка 7,0% річних. Додатковим договором №2 від 22 лютого 2011 року на період з 22.02.2011 року до повного виконання боргових зобов»язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 10,27% річних. Відповідач зобов»язувалась прийняти належним чином використати та повернути позивачеві вказані кредитні кошти у строки, визначені в кредитному договорі. У зв»язку із порушенням умов кредитного договору відповідачем, позивачем 20.12.2011 року направлена вимога про погашення заборгованості. Станом на 13.03.2014 року заборгованість позичальника перед кредитором становить: по основній сумі кредиту 25 145,76 доларів США та пені 192 809,30 грн. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржники зобов'язані виконати свій обов'язок за договором та погасити заборгованість перед банком. Згідно статті 626 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Суд, вважає, що достатніх доказів про розмір стягуваної пені до позивач не навів, а суд таких не здобув, тому слід відмовити у задоволенні. Вказаний розмір пені є неспівмірним до розміру заборгованості. За наведених обставин підлягає стягненню з відповідача розмір заборгованості 25 145,76 дол. США та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved