Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (Відповідач), треті особи: [PERSON], Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М., Відділ Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому просила виконавчий напис від 06 лютого 2014 року, що зареєстрований у реєстрі нотаріуса за № 169, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною, визнати таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між 18.03.2008р. між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 107/11/76/2008-840. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором, між Позивачем, [PERSON] та Відповідачем 18.03.2008р. було укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого Позичальник та [PERSON] передали в іпотеку, а Банк прийняв нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS]. 16.10.2015р. ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 169 від 06.02.2014р., який було здійснено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М., за яким було запропоновано задовольнити вимоги Банку до Позивачки станом на 06.02.2014р. в загальній сумі 2 313 515,92 грн., що складається з: - основного боргу в розмірі 142 917,66 доларів США, що еквівалентно 1 142 340,86 грн., - суми заборгованості по відсоткам - 116 852,47 доларів США, що еквівалентно 931 001,79 грн., - пеня - 15 032,69 доларів США, що еквівалентно 120 156,32 грн., - штраф - 14 427,24 долари США, що еквівалентно 115 316,95 грн., та звернути стягнення на квартиру № [ADDRESS]. Позивачка вважає, що зазначений виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступне: 1) у документах, на підставі яких вчинявся виконавчий напис були відсутні докази безспірності заборгованості боржника перед кредитором; 2) іпотекодавцем не було отримано письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов'язання, тому вчинення виконавчого напису нотаріусом є неправомірним та передчасним; 3) протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути стягнуто нерухоме житлове майно, яке є предметом іпотеки; 4) нотаріусом не взято до уваги, що Відповідачем порушено норми ст. 509 ЦК України щодо подвійної відповідальності за одне й те саме правопорушення за рахунок одночасного стягнення штрафу та пені, що є неправомірним; 5) стягнення з позивача плати за вчинення виконавчого напису суперечить п.11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»; 6) нотаріусом не враховано, що згідно виконавчого напису № ВТР 778163 про звернення стягнення на квартиру № [ADDRESS], вже відкрито виконавче провадження № 47632712, а Відповідачем порушено норми ст. 61 Конституції України щодо подвійної відповідальності. На вимогу суду приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. надала копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 169, вчинений нею 06.02.2014р. (а.с.67-85). Відповідач подав суду заперечення на позовну заяву (а.с.105-108), в яких зазначив, що в заперечення доводів Позивача щодо неотримання від ПАТ КБ «Надра» вимог про усунення порушень, в матеріалах наданих нотаріусом міститься копія письмових вимог, а також є підтвердження того, що цінний лист направлено на ім'я Позивача. Щодо безспірності вимог, Відповідач зазначив, що у приватного нотаріуса були всі підстави для вчинення нотаріального напису, оскільки Відповідачем була надана заява нотаріусу про вчинення виконавчого напису та додані необхідні документи, підтверджуючі наявність заборгованості та її розрахунок, зокрема кредитний договір, оригінал договору іпотеки, розрахунок заборгованості, виписка по рахунку, додаткових документів нотаріус від Банку не вимагав. Так, нотаріусом було обгрунтовано встановлено, що відповідачем було направлено досудову вимогу на адресу іпотекодавця, яка була залишена без задоволення, що і стало підставою для визнання заборгованості безспірною. Також Відповідач зазначив, що Закон України «Про нотаріат» не покладає на нотаріуса обов'язок щодо перевірки наявності безспірної заборгованості шляхом його правового аналізу. Окрім того мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, встановлений Законом України № 1304-VII, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Таким чином, звернення стягнення на предмет іпотеки передбачено договором іпотеки, досудова вимога позивачу була направлена та вважається надісланою, документи, що свідчать про безспірність заборгованості приватному нотаріусу були надані в повному обсязі, виконавчий напис відповідає вимогам ст.34, 87 Закону України «Про нотаріат», а тому підстав для задоволення позову у суду не має. Посилання позивача на Закон України «Про захист прав споживачів» не заслуговують на увагу, оскільки даний закон не регулює відносини між іпотекодавцем та іпотекодержателем. В судовому засіданні представник Позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник Відповідача - Побережний О.П. в судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні з підстав, визначених у запереченнях. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила на адресу суду лист вих. № 94/01-16 від 20.09.2016р., в якому просила розглядати справу без її участі (а.с.66). Третя особа - Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду листи від 09.06.2016р. № 25533 (а.с.41-42), від 06.07.2016р. № 29276 (а.с.43-44), в яких зазначив, що на примусовому виконанні у відділі перебував виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. № 169 від 06.02.2014р. про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] для погашення суми боргу перед ПАТ КБ «Надра» у сумі 2 313 515,92 грн. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності боржника інше нерухоме житлове майно не знаходиться, проведеною перевіркою встановлено, що боржник не є суб'єктом Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», відтак в силу положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», при відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення за виконавчим документом, та виявлення безрезультатними здійснених державним виконавцем заходів щодо розшуку такого майна, є підставою для завершення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа стягувачеві з правом останнього на повторне пред'явлення виконавчого документу до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження». При розгляді справи третя особа покладалась на розсуд суду, та просила розгляд вказаної справи проводити без участі її представника. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 18 березня 2008 року між Позивачем та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») було укладено Кредитний договір № 107/П/76/2008-840, згідно якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 144 272,43 долари США, зі сплатою процентної ставки в розмірі 11,3 річних, з кінцевим терміном повернення кредиту - 18.03.2033р. (а.с.68-72). Для забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором між Позивачем, [PERSON] та Відповідачем було укладено Іпотечний договір від 18.03.2008р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., зареєстрований в реєстрі за № 2477 (а.с.73-74). Відповідно до п.1.1. Іпотечного договору, за цим Договором Іпотекодавці з метою забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору, а саме: повернути до 18.03.2033р. кредит у сумі 144 272,43 долари США, щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 11,30% річних (із розрахунку фактичної кількості днів у періоді (28-29-30-31/360) та сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня), що витікає з Кредитного договору передає в іпотеку, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартира № 164, загальною площею 43,20 кв.м., у тому числі жилою площею 17,40 кв.м., яка розташована в [ADDRESS]. Пунктом 1.2. Іпотечного договору передбачено, що визначена сторонами вартість Предмету іпотеки складає 796 781,00 грн., що в еквіваленті при перерахунку на долари США по офіційному курсу НБУ на день укладення цього Договору складає 157 778,41 доларів США. Відповідно до п.п.5.1., 5.3. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання Іпотекодавців Зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частини, у випадку порушення Іпотекодавцем будь-яких зобов'язань за цим Договором або якщо гарантії та запевнення, надані Іпотекодержателю, не відповідають дійсності. Звернення стягнення на Предмет іпотеки відбувається на підставі: - рішення суду; - виконавчого напису нотаріуса; - домовленістю сторін на передачу Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; - права Іпотекодержателя від свого імені продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержатель має право на свій розсуд вибрати умови та порядок звернення стягнення на Предмет іпотеки в межах, передбачених п.5.3. цього Договору (п.5.4. Іпотечного договору). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 590 ЦК України). Згідно зі ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Пунктом 2.3. Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Cудом встановлено, що ПАТ КБ «Надра» 26.12.2013р. направило на адреси Позивача та [PERSON], зазначені в Іпотечному договорі, досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № 107/П/76/2008-840 від 18.03.2008р. (з врахуванням ст. 35 Закону України «Про іпотеку») (а.с.77,79), в яких вимагало від Позичальника та Іпотекодавця достроково виконати боргові зобов'язання Позичальника за Кредитним договором в повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати направлення цієї вимоги, а саме: - суми заборгованості за кредитом в розмірі 142 917,66 доларів США, еквівалент в гривні становить 1 142 340,86 грн., - суми заборгованості по сплаті відсотків - 116 852,47 доларів США, еквівалент в гривні становить 934 001,79 грн., - суми пені за прострочення сплати кредиту - 15 032,69 доларів США, еквівалент в гривні становить 120 156,32 грн., - суми штрафу за порушення умов кредитного договору- 14 427,24 долари США, еквівалент в гривні становить 115 316,95 грн. При цьому, у вказаних вимогах Відповідач зазначив, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Направлення вказаних вимог Позичальнику та Іпотекодавцю підтверджується описами вкладення у цінний лист (а.с.76,78). На підставі Закону України «Про нотаріат» та у зв'язку з порушенням [PERSON] зобов'язань по Кредитному договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, за заявою ПАТ КБ «Надра» (а.с.67) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. 06 лютого 2014 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 169 про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], для задоволення вимог ПАТ КБ «Надра» у загальному розмірі заборгованості в сумі 2 313 515,92 грн., що складається з: - основного боргу в розмірі 142 917,66 доларів США, еквівалент в гривні становить 1 142 340,86 грн., - відсотків - 116 852,47 доларів США, еквівалент в гривні становить 934 001,79 грн., - пеня - 15 032,69 доларів США, еквівалент в гривні становить 120 156,32 грн., - суми штрафу за порушення умов кредиту - 14 427,24 доларів США, еквівалент в гривні становить 115 316,95 грн.; - плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі - 1 700,00 грн. (а.с.10-11). Судом встановлено, що до заяви ПАТ КБ «Надра» про вчинення виконавчого напису Відповідачем було додано копію кредитного договору № 107/П/76/2008-840 від 18.03.2008р., оригінал договору іпотеки б/н від 18.03.2008р. за реєстровим № 2477, досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором разом з описом вкладення в цінний лист, розрахунок заборгованості Позичальника станом на 20.12.2013р., виписка за кредитним договором № 107/П/76/2008-840 від 18.03.2008р., копія меморіального ордеру; копія ідентифікаційного коду та паспорту Позичальника, копі Статуту ПАТ «КБ «Надра», копія довідки з ЄДРПОУ щодо ПАТ «КБ «Надра». Позивач зазначив, що ним не було отримано письмову вимогу про усунення порушень виконання зобов'язання, разом з тим, дані твердження спростовуються доказами, які наявні в матеріалах справи, зокрема направлення Відповідачем в порядку передбаченому ст. 35 Закону України «Про іпотеку» досудових вимог на адреси Позичальника - [PERSON] та Іпотекодавця - [PERSON], які були зазначені в Іпотечному договорі. Не отримання Позивачем досудової вимоги Відповідача не свідчить про факт не направлення такої вимоги останнім в порядку передбаченому чинним законодавством. За приписами ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 3.1, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172. Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, встановлено, що по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Так, суд дійшов висновку, що Відповідач подав нотаріусу всі необхідні документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, для вчинення на Іпотечному договорі від 18.03.2008р., зареєстрованого в реєстрі за № 2477, виконавчого напису щодо стягнення квартири [ADDRESS], що належить Позивачу та [PERSON] на праві власності. Доказів зворотного Позивачем не надано та в судовому засіданні не здобуто. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Законом України «Про нотаріат» не передбачено обов'язку нотаріуса щодо правового аналізу документів, наданих Кредитором на підтвердження безспірності вимог, зокрема на предмет правомірності застосування Кредитором тих чи інших штрафних санкцій, відтак посилання Позивача на порушення Відповідачем норм ст. 509 ЦК України щодо подвійної відповідальності за одне й те саме правопорушення за рахунок одночасного стягнення штрафу та пені, не є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає задоволенню. Щодо тверджень Позивача з приводу неправомірного стягнення з позивача плати за вчинення виконавчого напису, що суперечить положенням Законом України «Про захист прав споживачів», суд виходить з того, що згідно п.4.5. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право задовольнити за рахунок Предмету іпотеки свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент реалізації права іпотеки, в тому числі, але не виключно, всі платежі на користь Іпотекодержателя, передбачені Кредитним договором, а також нараховані штрафні санкції за порушення Зобов'язання за кредитним договором, витрати Іпотекодержателя на адвокатів, аудиторів, експертів, оцінювачів, витрати, понесені при зверненні стягнення на Предмет іпотеки та його реалізації, в тому числі за здійснення виконавчого напису нотаріуса та будь-які інші витрати, понесені Іпотекодержателем у зв'язку з цим Договором, відтак стягнення з Позивача плати за вчинення виконавчого напису нотаріуса врегульовано укладеним між Сторонами Іпотечним договором, тому посилання Позивача на п.11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставним та такими, що не заслуговують на увагу. Щодо посилань Позивача на заборону щодо відчуження нерухомого майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті у відповідності до положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», то суд виходить з того, що норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014р. № 1304-VII, який набрав законної сили з 07.06.2014р. не скасовують та не зупиняють дію законів, які встановлюють підстави звернення стягнення та спосіб реалізації предмета іпотеки, зокрема, Закону України «Про іпотеку», а стосуються стадії примусового виконання судових рішень. Окрім вищевикладеного, Позивач зауважив, що нотаріусом не враховано, що згідно виконавчого напису № ВТР 778163 про звернення стягнення на квартиру № [ADDRESS], буд. 35, вже відкрито виконавче провадження № 47632712, а відповідачем порушено норми ст. 61 Конституції України щодо подвійної відповідальності. Так, судом встановлено, що після вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. 06.02.2014р. за реєстровим № 169, Стягувач неодноразово звертався до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві з заявами про примусове виконання зазначеного виконавчого напису, так з копії виконавчого напису вбачається, що 24.06.2014р. виконавче провадження відкрите на примусове виконання такого напису було завершено на підставі п.9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а оригінал виконавчого документа направлено стягувачеві із зазначенням права останнього на повторне пред'явлення виконавчого документа до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження». Після повернення виконавчого документа Відповідач повторно звернувся до ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві з заявою про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. 06.02.2014р. за реєстровим № 169, який постановою про відкриття виконавчого провадження (ВП №47632712) відкрив виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № ВТР № 778163 щодо звернення стягнення на квартиру № [ADDRESS] (а.с.104), яке, як вбачається з копії виконавчого напису, було завершено 22.06.2015р. 16.10.2015р. ПАТ КБ «Надра» повторно звернувся до ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві з заявою про примусове виконання виконавчого напису № 169, виданого 06.02.2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М., за результатами розгляду якої постановою про відкриття виконавчого провадження (ВП № 49183698) від 16.10.2015р. відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису (а.с.12). Судом встановлено, що фактично виконавче провадження № 47632712 по примусовому виконанню виконавчого напису № ВТР № 778163 щодо звернення стягнення на квартиру № [ADDRESS] є виконавчим провадженням по примусовому виконанню виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. 06.02.2014р. за реєстровим № 169, оскільки вказаний виконавчий напис було вчинено на спеціальному бланку № ВТР № 778163, що спростовує твердження Позивача щодо наявності відкритого виконавчого провадження щодо звернення стягнення на квартиру № [ADDRESS] станом на час вчинення такого виконавчого напису та на іншій підставі, аніж виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. 06.02.2014р. за реєстровим № 169. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що при вчиненні приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. виконавчого напису від 06.02.2014р., зареєстрованого в реєстрі за № 169, було дотримано вимоги Закону України «Про нотаріат», вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, зокрема щодо безспірності вимог ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] до ПАТ КБ «Надра» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - не підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 12, 33,35 Закону України «Про іпотеку», Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, ст.ст. 15-20, 513, 514, 516, 589, 590 ЦК України, та

Outcome: dismissed