Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

У травні 2020 року Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги після відмови у видачі судового наказу, посилаючись на те, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , надає послуги з утримання вказаного будинку та прибудинкової території, нараховує та збирає квартирну плату з мешканців квартир житлового фонду комунальної власності територіальної громади на обслуговування території й збір із власників приватизованих квартир за відшкодування експлуатаційних витрат з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідачу [PERSON] квартира [ADDRESS] належить на підставі договору дарування від 12.01.1999 р. Відповідач по справі користуються комунальними послугами, отримує в повному обсязі послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які надає балансоутримович будинку, а саме КП «Керуюча компанія». Відповідач за період з 07.11.2017 року по 01.11.2019 року не оплачує за отримані комунальні послуги, внаслідок чого має заборгованість в сумі 13 072,17 грн, яку позивач просить стягнути в примусовому порядку. Позивач просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Також вказав, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2020 року у прийнятті заяви про видачу судового наказу у справі № 757/4796/20-ц відмовлено на підставі ст.163 ЦПК України. На запит суду (для надання відомостей з реєстру) Територіальною громадою м. Києва направлено відповідь, а саме витяг з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні: [ADDRESS] , з відміткою про те, що за вказаною адресою зареєстрована особа відсутня. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.06.2020 року відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. До суду повернулось зворотне повідомлення про отримання відповідачем копії ухвали від 26.06.2020 р. та копій позовних матеріалів, які направлялись судом на адресу відповідача, за зазначеною у позові адресою: [ADDRESS] . Відзив від відповідача не надійшов. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що [PERSON] користується квартирою [ADDRESS] на підставі договору дарування від 12.01.1999 року. Позивач свої зобов`язання виконує, надає відповідачу житлово-комунальні послуги. Відповідач за період з 07.11.2017 року по 01.11.2019 року не оплачує за отримані комунальні послуги, внаслідок чого має заборгованість в сумі 13 072,17 грн. Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил (ст. 1 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги"). Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості в сумі 13 072,17 грн. підлягають задоволенню, оскільки відповідач по справі користується комунальними послугами, отримує у повному обсязі послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які надає балансоутримович будинку, а саме КП «Керуюча компанія». Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1891,80 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved