Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання на території України станом на 13.11.1991 року. Свої вимоги мотивує тим, що він є особою без громадянства, народився у м. Хан Юніс у Палестині. У серпні 1990 року приїхав до України та вступив до підготовчого факультету Харківського політехнічного інституту, а з вересня 1991 року по лютий 1999 року навчався в Харківському автодорожньому інституті. Зазначив, що з 26 квітня 2005 року він має посвідку на постійне проживання в Україні. Посилаючись на те, що встановлення даного факту проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року є необхідним йому для встановлення належності до громадянства України та отримання паспорта громадянина України, він звернувся до суду з даною заявою. У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, з тих же підстав просили її задовольнити. Представник Подільського районного відділу ГУ ДМС України в м. Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направили до суду заяву, в якій просять розглядати справу у відсутність їх представника та прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства. Заслухавши пояснення заявника та його представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або порушення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», наведений у ЦПК України перелік фактів, що встановлюються судом не є вичерпним. За наявності умов суд може встановити й інші факти, що мають юридичне значення. Правовий зміст громадянства України, підстави його набуття та припинення визначено Законом України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року № 2235-ІІІ. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], народився [INFO] в Палестині, є особою без громадянства (а.с. 5 зворот). Згідно свідоцтва № 31 від 01.08.1991 року, заявник у вересні 1990 року вступив до підготовчого факультету Харківського політехнічного інституту, який закінчив у серпні 1991 року (а.с. 16). З диплома [NUMBER] вбачається, що [PERSON] у 1991 році вступив до Харківського державного автомобільно-дорожнього технічного університету, а у 1996 році закінчив даний університет (а.с. 17). 30 січня 1999 року заявник уклав шлюб з [PERSON], про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 74 (а.с. 50). Від даного шлюбу у подружжя є четверо дітей (а.с. 51-54). У висновках начальника ВГІРФО УМВС України в Харківській області зазначено, що "[PERSON] у 1990 році приїхав в м. Харків, Україна на навчання" та надано йому дозвіл на постійне проживання на території України, документовано його посвідкою на постійне проживання в Україні (а.с. 14-15 зворот, 5-8). Крім того, статус особи без громадянства позивача підтверджується також посвідченням особи без громадянства для виїзду за кордон (а.с. 9-13). Як пояснив у судовому засіданні заявник встановлення факту проживання в Україні станом на 13.11.1991 року необхідно йому для отримання національного паспорта громадянина України. Згідно роз'яснень Листа Верховного Суду України від 01 січня 2001 року про «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК України суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правих підстав для задоволення заяви про встановлення факту проживання [PERSON] на території України станом на 13 листопада 1991 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved