Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

02.03.2015 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із позовом до відповідачів, в якому просить звільнити з-під арешту квартиру, загальною площею 62,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати Другий Київський ВДВС ОМУЮ в Одеській області винести постанову про зняття арешту з квартири; та зобов'язати Відділ ДВС Бердичівського міськрайонного управління юстиції в Одеській області винести постанову про зняття арешту з квартири. При цьому позивач посилається на те, що 23.03.2007 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11132083000. В якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 26.03.2007 року, між позивачем та третьою особою було укладено договір іпотеки, за яким останній передав у заставу належне йому на праві власності майно: квартиру, загальною площею 62,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначає, що таким чином договірні відносини із [PERSON] чинні до 23.03.2022 року. Однак, 25.02.2014 року та 21.08.2014 року відповідними виконавчими службами винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. У заявку із чим позивач не в змозі реалізувати свої права, і змушений звернутися до суду із позовом. У судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлявся належним чином. До суду надано заяву про розгляді справи за відсутності представника ПАТ «УкрСиббанк». Представник Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надано письмові заперечення на позовну заяву. Представник Відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. До суду надано заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. До суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності. У судовому засіданні, призначеному на 02.04.2015 року, [PERSON] пояснив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначив, що між ним та позивачем було досягнуто згоди на добровільне відчуження іпотечного майна в рахунок виконання зобов'язання за кредитним договором. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 23.03.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11132083000. Відповідно до умов якого, позивач надав позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 97650,00 доларів США, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати та повернути банку кредит та сплатити проценти, комісії і порядку і на умовах, визначених договором. Згідно п. 1.3.1. договору, за користування кредитними коштами протягом перших 30 днів, відсоткова ставка встановлюється у розмірі 12,50% /а.с. 4-13/. В якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 26.03.2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким останній передав в іпотеку Банку належне йому на праві власності майно: квартиру, загальною площею 62,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 1.2.9. зобов'язання по поверненню кредиту передбачені кредитним договором, але не пізніше 22.03.2022 року /а.с. 14-17/. В подальшому, на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало ПАТ «УкрСиббанк». Судом досліджено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 31167542 від 17.12.2014 року /а.с. 18-19/ та № 31014069 від 15.12.2014 року /а.с. 19 зворот, 20-21/, з якого вбачається, що на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] постановами Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та Відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції накладені арешти, а саме: · 25.02.2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Шатило Ю.В. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 33458790. Індексний номер: 11189554 від 25.02.2014 року. номер запису про обтяження: 4787456; · 21.08.2014 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Поляковим О.Г. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП 41812555. Індексний номер: 15305948 від 21.08.2014 року. Номер запису про обтяження: 6756786. Таким чином, суд приходить до висновку, що арешти, накладені на майно, що перебуває в іпотеці ПАТ «УкрСиббанк» перешкоджає позивачу як іпотекодержателю реалізувати своє переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до положень ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, про звільнення майна з-під арешту. Однак, вимоги позивача про зобов'язання виконавчої служби винести постанову про зняття арешту з квартири, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна знімається за постановою державного виконавця після прийняття судом рішення про зняття арешту з майна.

Outcome: partial