Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

01.12.2020 до суду надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Анни Ахматової 22» (надалі по тексту - Позивач/ ОСББ «Анни Ахматової 22» до [PERSON] (надалі по тексту - Відповідач) про стягнення заборгованості. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідач є співвласником квартири [ADDRESS] . Загальна площа квартири, співвласником якої є відповідач, становить 45,60 кв.м. Відповідно до Інформаційної довідки №234602946 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.11.2020 відповідачу належить ј частка квартири, що складає 11,40 кв.м. У будинку, в якому знаходиться квартира відповідача, у березні 2018 року було створене ОСББ «Анни Ахматової 22», метою діяльності якого є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів. Загальними зборами ОСББ «Анни Ахматової 22» було затверджено розмір внесків на утримання будинку, обов`язкових до сплати переважною більшістю власників квартир та нежитлових приміщень в будинку. Суми внесків членів ОСББ встановлюються пропорційно до загальної площі часток в квартирі. Рішенням загальних зборів членів ОСББ «Анни Ахматової 22» затверджений порядок та розмір сплати внесків і платежів співвласників на управління будинку з 01.05.2019 в розмірі 6,25 грн. за 1 кв.м. Відповідач зобов`язаний сплачувати кожного місяця, починаючи з 01.05.2019 по 71,25 грн., що визначається за формулою 6,25 грн.х11,40 кв. м. (частка квартири відповідача) Проте, починаючи з 01.10.2019 по 31.12.2019 відповідач жодного разу не сплатив загальнообов`язковий внесок на управління будинком, спорудами та прибудинкової території, внаслідок чого за період з 01.10.2019 по 31.12.2019 у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 213,75 грн. Відповідач як боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов`язаний сплатити зазначену суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що складає 30,77 грн , а також три проценти річних від простроченої суми, що складає 2,51 грн. Враховуючи викладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими внесками на управління будинком, спорудами та прибудинковою територією в розмірі 213,75 грн. за період з 01.10.2019 по 31.12.2019, інфляційні витрати в розмірі 30,77 грн., 3% річних у розмірі 2, 51 грн, судові витрати на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн., судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.12.2020 було відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Роз`яснено відповідачу право протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали надіслати до суду відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позову. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою «адресат відсутній». Отже з огляду на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] . Загальна площа квартири, співвласником якої є відповідач, становить 45,60 кв.м. Відповідачу належить ј частка квартири, що складає 11,40 кв.м. У березні 2018 року у багатоквартирному житловому будинку під номером [ADDRESS] , відповідно до положень Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 № 2866-ІІІ (надалі по тексту - Закон № 2866-ІІІ) створене та зареєстроване ОСББ «Анни Ахматової 22» (а.с. 16). За приписами статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Основні правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначає Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 № 2866-ІІІ . Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Отже, вищезазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна. Відповідно до статті 1 вищевказаного Закону співвласниками багатоквартирного будинку є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Статтею 10 Закону № 2866-ІІІ визначено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту тощо. Протоколом №3 Загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: [ADDRESS] від 14.04.2019 було затверджено розмір внесків на утримання будинку, обов`язкових до сплати переважною більшістю власників квартир та нежитлових приміщень в будинку. Суми внесків членів ОСББ встановлюються пропорційно до загальної площі часток в квартирі. Рішенням загальних зборів членів ОСББ «Анни Ахматової 22», затверджений порядок та розмір сплати внесків і платежів співвласників на управління будинку з 01.05.2019 6,25 грн. за 1 кв.м. з яких 0,25 грн. спрямовувати на резервний фонд (а.с. 17-19). Стаття 15 Закону № 2866-ІІІ покладає на власника обов`язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. За приписом статті 20 Закону № 2866-ІІІ частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Відповідно до статті 22 Закону № 2866-ІІІ для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Аналіз вищенаведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що співвласник в силу закону зобов`язаний сплачувати затверджені рішенням загальних зборів ОСББ внески і платежі на утримання спільного майна, при цьому укладення будь-яких окремих договорів щодо їх сплати між ОСББ як юридичною особою та співвласником закон не передбачає. Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Стаття 530 ЦК України визначає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Отже ураховуючи встановлений судом факт порушення відповідачем покладеного на нього законом зобов`язань по сплаті обов`язкових внесків, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. На підтвердження розміру позовних вимог позивачем надано детальний розрахунок заборгованості, здійснений станом на 30.11.2020, відповідно до якого заборгованість відповідача становить 213,75 грн. (а.с. 10). Вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних ґрунтуються на приписах частини 2 статті 625 ЦК України, згідно яких боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За змістом цієї норми інфляційні втрати на суму боргу та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно з наданими позивачем розрахунками (а.с. 11-13) його втрати від інфляції станом на 30.11.2020 склали 30,77 грн., а три проценти річних від простроченої суми - 2,51 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 247,03 грн., з яких: 213,75 грн. - заборгованість за нарахованими внесками а управління будинком, спорудами та прибудинкової території за період з 01.10.2019 по 31.12.2019; 30,77 грн. - інфляційні витрати; 2,51 грн. - 3% річних, є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2102 грн. судового збору. Згідно ч. 2 п. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Оскільки відповідачем надано докази фактично понесених витрат за надання правничої допомоги в розмірі 1000 грн., суд вважає, що останні підлягають стягненню з позивача на користь відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2 102,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1 000, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved