Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

У липні 2021 року адвокат Педак Сергій Володимирович звернувся до суду з позовом в інтересах фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів державний реєстратор Кетрисанівської сільської ради Демецька Тетяна Миколаївна (Т1 а.с.2-7, 156-160), в якому просив визнати недійсним договір оренди землі б/н, виданий 25.05.2021 року, що укладений між [PERSON] та [PERSON] щодо земельної ділянки, розташованої в Кіровоградській області, Бобринецькому районі, на території Павлогірківської сільської ради, кадастровий номер 3520886000:02:000:0310 та скасувати рішення державного реєстратора Демецької Т.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58438224 від 31.05.2021 року. Позов мотивовано тим, що 16.08.2010 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та власником земельної ділянки [PERSON] було підписано договір оренди землі щодо земельної ділянки площею 7,57 га, кадастровий номер 3520886000:02:000:0310, розташованої в Кіровоградській області, Бобринецькому районі, на території Павлогірківської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва, строком на 49 років, який зареєстровано Бобринецьким районним відділом Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 26.08.2010 року за №041036500018. З моменту укладення договору по день звернення до суду з позовом позивач у законний спосіб використовує земельну ділянку на підставі вказаного договору оренди за її цільовим призначенням. Натомість у травні 2021 року до позивача усно звернувся [PERSON] , який повідомив, що земельна ділянка йому передана в оренду [PERSON] , у зв`язку з чим почав вимагати від позивача звільнити земельну ділянку або сплатити гроші за її користування. Перевіривши інформацію з ДЗК та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди землі б/н, виданий 25.05.2021 року, предметом якого є спірна земельна ділянка строком на 10 років з автоматичним продовженням дії договору, зареєстрований державним реєстратором Кетрисанівської сільської ради Демецькою Тетяною Миколаївною, номер запису про інше речове право 42220147 від 29.05.2021 року. Позивач вважає, що оспорюваний договір оренди землі є недійсним, оскільки укладений та зареєстрований під час дії іншого договору оренди землі цього ж об`єкта оренди, який є чинним і в установленому законом порядку не припинений, одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам закону та призводить до порушення права позивача як орендаря. Ухвалою суду від 05.08.2021 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження. Цією ж ухвалою задоволено частково клопотання представника позивача - адвоката Педак С.В. про витребування доказів (Т1 а.с.37-39). Ухвалою суду від 17.08.2021 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Павленка В.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (Т1 а.с.58-59). Ухвалою суду від 26.08.2021 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Павленка В.В. про витребування доказів (Т1 а.с.80-81). Ухвалою суду від 01.10.2021 року продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі на тридцять днів (Т1 а.с.170-171). Ухвалою суду від 24.11.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Попович С.М. про зупинення провадження у справі (Т1 а.с.224-226). Ухвалою суду від 24.11.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (Т1 а.с.234-236). Представник позивача адвокат Педак С.В. в судовому засіданні позов підтримав з обставин, викладених в позовній заяві. Надав до суду відповідь на відзив [PERSON] , згідно якого заперечення відповідача щодо відсутності у матеріалах справи будь-яких доказів, що підтверджують припущення прав позивача, вважає необґрунтованими, оскільки є незрозумілим про які саме припущення прав позивача йдеться у відзиві. Позивач обрав належний та ефективний спосіб захисту, а заперечення відповідача з цього приводу не ґрунтується на приписах закону (Т1 а.с.104-106). Також представник позивача адвокат Павленко В.В. надав до суду додаткові пояснення у справі, згідно яких просив залишити без розгляду заперечення державного реєстратора Кетрисанівської сільської ради Демецької Т.М., які не відповідають вимогам ч.ч.3-5 ст.178 ЦПК України та не надсилалися жодному учаснику справи. Щодо суті заперечень зазначив, що третя особа під час прийняття рішення про реєстрацію спірного договору оренди землі не виконала посадові обов`язки із перевірки наявності суперечностей в реєстрації між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами. Доказів та пояснень щодо здійснення такої перевірки третя особа не наводить (Т1 а.с.133-137). Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Попович С.М. в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (Т1 а.с. 239, 240). Разом з тим адвокатом Попович С.М. на електронну адресу суду подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із викликом до органів поліції на 20.12.2021 року, 13 год. 45 хв., яке задоволенню не підлягає через відсутність поважних причин неявки представника в судове засідання, яке призначено на узгоджену з останньою дату та час 20.12.2021 року, 10 год. 00 хв. та розцінюється судом як зловживання представником своїм процесуальним правом з метою затягування розгляду справи. Крім того, вказане клопотання не підписане електронним цифровим підписом. Адвокатом Попович С.М. подано відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що належним способом захисту права або інтересу позивача є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію (Т1 а.с.71-73). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Куєвда Ю.С. в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (Т2 а.с.3, 5, 8). Відзиву на позов до суду не надали. Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів державний реєстратор Кетрисанівської сільської ради Демецька Т.М. в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (Т2 а.с.7). Подала до суду заперечення в яких просить відмовити в позові з тих підстав, що на момент здійснення державним реєстратором реєстрації іншого речового права на земельну ділянку, належну [PERSON] відповідно до відомостей з Державного земельного кадастру та реєстру речових прав на нерухоме майно була відсутня будь-яка інформація стосовно зареєстрованої оренди цієї земельної ділянки (Т1 а.с.64-67). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,57 гектарів, розташованої на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю, виданого 27 серпня 2001 року Павлогірківським сільським головою ради народних депутатів В.Мазенко, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю (Т1 а.с.10). Між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір оренди землі від 16 серпня 2010 року на сорок дев`ять років, зареєстрованому у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26 серпня 2010 року за №041036500018, за яким об`єктом оренди є земельна ділянка, площею 7,57 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новоградівської сільської ради, належна орендодавцю на підставі Державного акта серії КР №001532, що підтверджується копією договору оренди землі від 16 серпня 2010 року (Т1 а.с.11), копією листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 23.07.2019 року №18/136-19 (Т1 а.с.48), та копією сторінки Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із записом під порядковим №158 (Т1 а.с.17-19) із супровідним листом відділу у Бобринецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 02.06.2021 року №55/106-21 до нього (Т1 а.с.16). Пунктом 43 вказаного договору передбачено, що цей договір набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації. З договору також вбачається, що органом, який провів його державну реєстрацію є Бобринецький районний відділ Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», де знаходиться третій примірник цього договору. За вказаним договором [PERSON] передано вказану земельну ділянку ФОП [PERSON] , що підтверджується копіями акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 16 серпня 2010 року та акту про визначення меж земельних ділянок в натурі від 16 серпня 2010 року (Т1 а.с.12-13). Зазначений договір оренди землі не визнаний недійсним і не розірваний відповідно норм діючого законодавства, а отже є дійсним на момент звернення позивача в суд з позовом. В подальшому між власником земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] був укладений договір оренди землі від 25 травня 2021 року вищевказаної земельної ділянки строком на 10 років, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 7,5681 га, з кадастровим номером 3520886000:02:000:0310, яка розташована на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району (бувша Павлогірківська сільська рада Бобринецького району) Кіровоградської області, що підтверджується його копією (Т1 а.с.123-125), право оренди за яким було зареєстроване 29.05.2021 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №42220147 державним реєстратором Кетрисанівської сільської ради Демецькою Тетяною Миколаївною, що підтверджується копією інформаційної довідки із вказаного реєстру №260911744 від 10.06.2021 року (Т1 а.с.20), та внесено до Державного земельного кадастру, що підтверджується копією інформації з нього від 01.06.2021 року (Т1 а.с.21). Таким чином, на час реєстрації (29.05.2021 року) укладеного між [PERSON] та [PERSON] оспорюваного договору оренди землі від 25.05.2021 року був чинним договір оренди цього ж об`єкта, укладений між [PERSON] та фізичною особою - підприємцем [PERSON] від 16 серпня 2010 року на сорок дев`ять років, який зареєстрований у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26 серпня 2010 року за №041036500018, і в установленому законом порядку не припинений. Частиною 4 ст.124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. За змістом положень статей 210, 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір підлягає державній реєстрації лишу у випадках, встановлених законом. Такий договір є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Згідно зі ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно частини 1 статті 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час підписання першого договору оренди землі та його державної реєстрації) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18 Закону України «Про оренду землі»\~у вказаній редакції). Згідно із ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно пунктів 5, 6 ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставами для відмови в державній реєстрації прав, зокрема є наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За змістом положень частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу. Згідно ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю, а власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема застосування інших, передбачених законом, способів. Одним із способів захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки є визнання правочину (угоди) недійсним (ч.2 ст.16 ЦК України та ч. 3 ст.152 ЗК України). Статтею 126 ЗК України, частиною п`ятою статті 6, статтею 17 Закону України «Про оренду землі»\~у редакціях, чинних на час виникнення орендних правовідносин за оспорюваним правочином між [PERSON] та [PERSON] , установлено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статтею 10 якого встановлено, що державний реєстратор у ході здійснення реєстраційних дій, зокрема, встановлює відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Отже, суд приходить до висновку, що право користування земельною ділянкою, яке виникло та існує в позивача на підставі договору з власником земельної ділянки, було порушено внаслідок укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки між відповідачами, і таке право підлягає захистові в обраний позивачем спосіб. Одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам закону, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, та призводить до порушення права позивача як орендаря. Визнання протиправним і скасування рішення щодо державної реєстрації права оренди на земельну ділянку за іншою особою є захистом прав позивача на земельну ділянку від їх порушення особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна. Аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 587/2110/16-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 587/2331/16-ц, від 15 січня 2020 року у справі № 587/2326/16-ц. Якщо особа, якій належить право оренди земельної ділянки (первинний орендар) за законодавством, що було чинним до 1 січня 2013 року, після настання цієї дати не зареєструвала її право в у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то укладення наступного договору оренди того ж майна під час дії первинного договору оренди може порушити відповідне право первинного орендаря у разі, коли на підставі наступного договору оренди відповідна земельна ділянка передана у користування наступному орендареві, а право останнього - зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Така реєстрація унеможливлює внесення запису до вказаного реєстру про право оренди тієї ж ділянки первинним орендарем. У такому випадку суд може захистити право первинного орендаря тоді, коли на підставі відповідного судового рішення цей орендар зможе зареєструвати його право оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, означену можливість первинний орендар матиме тільки тоді, коли на момент набрання судовим рішенням про задоволення відповідного позову законної сили цей орендар матиме чинне право оренди, зокрема, якщо не спливе строк оренди чи буде поновленим первинний договір оренди. Отже, при здійсненні реєстрації спірного договору оренди земельної ділянки відповідачами були порушені вимоги чинного законодавства, що призвело до порушення права позивача, як орендаря земельної ділянки, що була об`єктом реєстрації. За таких обставин вимоги позивача визнання недійсним спірного договору та скасування рішення державного реєстратора Кетрисанівської сільської ради Демецької Т.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на його підставі, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог абзацу 2 ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яка передбачає, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Отже, суд відхиляє твердження представника відповідача адвоката Попович С.М. про скасування рішення Кетрисанівської сільської ради [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58438224 від 31.05.2021 року як неправильний спосіб захисту порушеного права, адже вказана позиція суперечить правилу ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яка передбачає можливість проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, визнання на підставі судового рішення недійсними документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст.141 ЦПК України. У відповідності до ст.141 ЦПК України з кожного з відповідачів: [PERSON] , [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270 на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] , сплачений в розмір 4540 грн.

Outcome: approved