Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

02.02.2105року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 7139 грн. 28 коп. заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.08.2008р. між ПАТ «Український промисловий банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір №97-0211005/ФК за яким [PERSON] отримала кредит в сумі 10 000 грн., які зобов'язувалась повернути до 14.08.2010 року із сплатою 24% річних. Оскільки відповідачка своїх зобов'язань по вищевказаному договору не виконує, у неї утворилась заборгованість по тілу кредиту в сумі 7139 грн. 28 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, 11.02.2015р. подав заяву, у якій просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка позов визнала частково, при цьому покликалась про те, що дійсно отримала кредит в ПАТ «Український промисловий банк». Оскільки кредит мала сплачувати її знайома для якої вона отримала гроші, в 2009 р. від державного виконавця вона довідалась що по кредиту існує заборгованість в сумі 10 952 грн. 72 коп., що стягнута достроково судовим наказом Городоцького районного суду Львівської обл. від 22 грудня 2008р. Вказана заборгованість була нею погашена на протязі 2009-2014р. в сумі 10 050 грн. та 1300 грн. виконавчого збору. Таким чином нею залишились недоплаченими 902 грн. 72 коп., про стягнення яких вона не заперечує, а в іншій частині просила в позові відмовити. На підтримку позиції відповідача висловилась її представник [PERSON] яка зокрема пояснила, що її довіритель не заперечує нарахування стягнення з неї 902 грн. 72 коп., в іншій частині позов заперечує, з огляду на те, що нею сплачено по судовому наказу заборгованість в сумі 10 0050 грн., і зокрема 10 000 грн. тіло кредиту грн., однак позивач чомусь зазначив заборгованість тільки по тілу кредиту, при цьому не вказав, куди саме зараховані кошти, що внесені [PERSON], не зазначив у позові , про те, що кредит був стягнутий достроково судовим наказом. [PERSON] після погашення заборгованість по кредиту неодноразово зверталась до позивача із вимогою надати довідку про погашення заборгованості, однак всі її заяви були залишені без реагування, при цьому позивач не повідомляв [PERSON] про наявність будь-якої заборгованості по вказаному кредитному договору. За наведеного, вимоги до [PERSON] в частині стягнення з неї 6 236 грн. 56 коп. вважає недоведеними та такими, що задоволення не підлягають. Заслухавши відповідачку та її представника, вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.ст. 1054, 1056-1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно положень ст.ст. 525, 526, 610, 611, 825 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Так, відповідно до кредитного договору №97-0211005/ФК від 14.08.2008 року (а.с.-5-12) [PERSON] отримала в ПАТ «Український промисловий банк» кредит в сумі 10 000 грн., які зобов'язувалась повернути до 14.08.2010 року із сплатою 24% річних. Згідно договору від 30.06.2010р. ПАТ «Дельта банк» передано активи та всі права вимоги до боржників від ТзОВ «Український промисловий банк» (а.с.-19). Як вбачається із позовної заяви та довідки-розрахунку заборгованості станом на 17.11.2014р. (а.с.-17), відповідачка своїх зобов'язань по вищевказаному договору не виконує, у зв'язку із чим утворилась заборгованість по тілу кредиту в сумі 7139 грн. 28 коп. Заборгованості по відсотках, комісії та пені немає. Відповідачка, що вбачається із її пояснень та пояснень її представника не заперечує факту укладення вказаного кредитного договору, при цьому покликалась, що дійсно була заборгованість в сумі 10 952 грн. 72 коп., що стягнута судовим наказом Городоцького районного суду Львівської обл. від 22 грудня 2008р. і яку вона оплатила в сумі 10 050 грн. Так, з оглянутого наказного провадження № 2н-191/2008р. убачається, що 19.12.2008р. ТзОВ «Український промисловий банк» в особі Львівської філії ТзОВ «Укрпромбанк» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, і зокрема просив в безспірному порядку стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 10 883 грн. 30 коп., з яких 10 000 грн. тіло кредиту, 819 грн 66 коп. відсотки за користуванням кредиту, 63, грн. 64 коп. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та судові витрати в сумі 69 грн. 42 коп. Як вбачається із постанови державного виконавця від 31.05.2011р., судовий наказ було повернуто ТзОВ «Український промисловий банк» без виконання, у зв»язку із відсутністю майна в боржника. Між тим, як видно із пояснень відповідачки, що має підтвердження долученими до справи копіям квитанцій ( а.с. -52-65), нею на виконання судового наказу погашалась заборгованість по кредиту і станом на день останнього платежу - 16.04.2014р., сплачена нею сума становила - 10 050 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що ухвалою судового засідання від 14.04.2015р. явка представника позивача визнана обов'язковою, не надав суду пояснень, яким чином зараховувались кошти внесені відповідачкою на погашення заборгованості, в т.ч. по тілу кредиту та по відсотках. Доказів, які б свідчили, що після дострокового стягнення всієї суми заборгованості за судовим наказом Городоцького районного суду Львівської обл. від 22 грудня 2008р. відповідачці продовжувала нараховуватись заборгованість та в якій сумі, а також про те, що відповідачці направлялись повідомлення із вимогою сплатити таку заборгованість, позивачем не надано, в суді не здобуто. Так, згідно Постанови Пленуму ВС України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Згідно положень ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд не вбачає підстав до задоволення позову та стягнення із [PERSON] 7139 грн. 28 коп. заборгованості за кредитним договором як про це просить позивач у позові. Разом з тим, оскільки як вбачається із копії судового наказу та фактично оплаченої відповідачкою суми заборгованості по кредитному договору, різниця складає 902 грн. 72 коп., що по суті відповідачкою не оспорюється, а тому суд стягує таку з неї в судовому порядку. Відповідно до поожень ст.. 88 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати в розмірі пропорційному до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved