Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

ТОВ "Лайм Кепітел" звернулося до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ЛЛ-01182822 від 24.04.2021 року на суму 6000 грн. з оплатою процентів за користування кредитом. Зазначений кредитний договір про надання фінансового кредиту був укладений за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті Товариства: www.vashagotivochka.ua. Заборгованість за кредитним договором відповідачем до теперішнього часу не погашена. Таким чином, заборгованість за кредитним договором № ЛЛ-01182822 від 24.04.2021 року складає: заборгованість по сумі кредиту - 6000,00 грн.; заборгованість по процентам - 13699,20 грн., з яких 1699,20 грн. нараховано відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору, а 12000,00 грн. нараховано відповідно до п. 1.4.2 Кредитного договору № ЛЛ-01182822 від 24.04.2021 року; три проценти річних від простроченої суми - 103,62 грн., нарахованих відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Представник позивача ТОВ "Лайм Кепітел" в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судові засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надіслала до суду письмове заперечення в якому просила відмовити в позові, або задовольнити частково, в частині повернення основної суми позики. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ЛЛ-01182822 від 24.04.2021 року на суму 6000 грн. з оплатою процентів за користування кредитом (а.с. 15-20). Відповідно до п. 1.2 строк дії Кредитного договору складає 365 календарних днів. Закінчення строку дії Кредитного договору не припиняє зобов`язання, яке не було виконане належним чином однією зі сторін. Строк користування Кредитом складає 16 днів, а у випадках, передбачених цим Кредитним договором, може бути продовжений до 96 днів включно (п. 1.3 Кредитного договору). Згідно п.1.4-1.4.2 зазначеного договору № ЛЛ-01182822 від 24.04.2021 року проценти за користування Кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування Кредитом: - у розмірі 1,77% від суми наданого Кредиту за кожен день користування Кредитом протягом 16 календарних днів з дня надання Кредиту; - у розмірі 2,5% від суми наданого Кредиту за кожен день користування Кредитом з дня, наступного за днем закінчення строку, передбаченого пунктом 1.4.1 договору, якщо зобов`язання не виконані позичальником належним чином, наступні 80 календарних днів до 96 календарного дня включно з дати надання Кредиту. При цьому сторони визнають, що зазначені процентні, ставки є їх двосторонньою взаємною домовленістю, узгодженою умовами кредитного договору (а.с. 15). Також сторонами підписано детальний розпис сукупної вартості кредиту, що є додатком №1 до кредитного договору № ЛЛ-01182822 від 24.04.2021 року, в якому визначено строк користування кредитом, умови його продовження, тип та розмір відсоткової ставки. Сторони погодили, що сукупна вартість кредиту складає 7699,20 грн. та включає в себе проценти за користування кредитом 1699,20 грн. (а.с. 21). Кредитний договір № ЛЛ-01182822 від 24.04.2021 року про надання фінансового кредиту був укладений за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті Товариства: https://vashagotivochka.ua/ [PERSON] підписала вказаний кредитний договір та детальний розпис сукупної вартості кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, позичальниця надала всі необхідні відомості про себе шляхом заповнення обов`язкових реквізитів кредитного договору: реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані, відомості про зареєстроване місце проживання, номер банківської картки (а.с. 20). Кредитодавець повністю виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, про що свідчить підтвердження платіжного сервісу, АТ «ПУМБ» про проведення успішної видачі займу на карту [PERSON] за договором № ЛЛ-01182822 від 24.04.2021 року в сумі 6000,00 грн. (а.с.23). На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем наданий розрахунок, згідно з яким загальний розмір заборгованості станом на 12.10.2021 становить 19802,82 грн. (а.с. 27) з яких: заборгованість по сумі кредиту - 6000,00 грн.; заборгованість по процентам - 13699,20 грн., з яких 1699,20 грн. нараховано відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору, а 12000,00 грн. нараховано відповідно до п. 1.4.2 Кредитного договору № ЛЛ-01182822 від 24.04.2021 року; три проценти річних від простроченої суми - 103,62 грн., нарахованих відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] була ініціатором укладання кредитного договору, звернулась з письмовою заявою до ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ», зазначила бажаний розмір позики, надала необхідні для укладання договору особисті дані, зокрема реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані (а.с. 20). Договір про надання фінансового кредиту та Детальний розпис сукупної вартості кредиту (Додаток 1) підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Укладеного сторонами кредитного договору [PERSON] не оспорювала, з відповідним позовом до суду не зверталась. За встановлених обставин суд вважає про обґрунтованість заявленого позову, оскільки кредитодавець повністю виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, про що свідчить підтвердження платіжного сервісу, проте відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ». Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких підстав позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved