Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом в якому вказав , що 01.03.2005 року між [PERSON] та СТОВ «Урожай» було укладено договір оренди землі № 69 строком на 10 років. Відповідно до даного договору в оренду СТОВ «Урожай» була передана в строкове платне користування земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 5,00 га , яка розташована на території Молдовської сільської ради і належить [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії 11-КР № 041023 . Договір зареєстрований в Голованівському відділі КРФ ДП ЦДЗК 17.07.2006 року за № 195 . За таких умов термін дії договору спливає 17.07.2016 року . 13.11.2014 року позивач звернулася до відповідача з заявою-попередженням . у якій зазначила про відсутність наміру продовжувати дію договору оренди землі . Відповідач надіслав їй відповідь вих. № 13 від 20.01.2015 року у якій повідомив , що 05.05.2011 року вона уклала з СГ ТОВ «Урожай» додаткову угоду до договору оренди землі від 01.03.2005 року , якою було внесено зміни до п. 8 основного договору шляхом викладення його у новій редакції , відповідно до якої договір укладено на 10 років з моменту державної реєстрації додаткової угоди . Додаткова угода зареєстрована у відділі Держкомзему Голованівського району 05.05.2015 року за № 3521485640000249. При цьому відповідач копію або примірник додаткової угоди позивачу не надав . 16.10.2015 року у відповідь на її звернення відділом Держгеокадастром Голованівського району Кіровоградської області їй було надано відповідь , що додаткова угода у них відсутня . 16.11.2015 року на її повторне звернення відділом Держгеокадастром Голованівського району Кіровоградської області їй було надано відповідь , що згідно книг реєстрації договорів оренди на землю на ім.»я [PERSON] зареєстрована додаткова угода до договору оренди землі , запис від 05.05.2011 року за № 3521485640000249 , термін оренди продовжений до 05.05.2021 року. Позивач не мала наміру подовжувати термін дії , укладеного між нею та відповідачем договору оренди землі , ні вона , ні відповідач до неї з пропозиціями не зверталися . Додаткову угоду позивач з відповідачем ніколи не укладала та не підписувала За таких умов , зважаючи на відсутність будь-якого волевиявлення позивача, направленого на укладення оспорюваних договорів оренди землі та невідповідність їх змісту її внутрішній волі , представник позивача вважає , що зазначена додаткова угода до договору оренди землі від 05.05.2011 року має бути визнана недійсною , як така , що вчинена без дотримання вимог ч. 1, ч. 3 ст. 203 ЦК України . Представник позивача просить визнати додаткову угоду до договору оренди землі , укладену між [PERSON] та СТОВ «Урожай» 05.05.2011 року недійсною та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] . та представник позивача [PERSON] не з»явились , через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи в їх відсутність , позовні вимоги підтримують . Представник відповідача [PERSON]; В.М. в судові засідання 16.05., 06.06., 29.06..та 14.07.2016 року не з»явився , про день та час розгляду справи повідомлений належним чином судові постуки отримав під підпис , про причини неявки суд не повідомив . 24.06.2016 року відповідач директор СТОВ «Урожай» надав суду заяву про відкладення розгляду справи оскільки представник відповідача перебуватиме у іншому суді . 14.07.2016 року представник відповідача в судове засідання не з»явився хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , про що свідчить його підпис в поштовому повідомленні отриманого 07.07.2016 року , тобто причини неявки до суду представника відповідача є неповажними , тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України . Третя особа представник відділу Держкомземагенства в Голованівському районі Кіровоградської області в судове засідання не з»явився , надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність . В порядку ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши заяви позивача , представника позивача , третьої особи та матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно приписів ст.. 13 , 20 Закону України «Про оренду землі»\~\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі , підлягає державній реєстрації і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. При цьому право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. В ч.1 ст.16 Закону України «Про оренду землі» зазначено , що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», та порушення вимог ст. ст. 4-6, 11, 17, 19 Закону України «Про оренду землі» є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України. Ч. 1 ст. 203 ЦК України передбачено , що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. В правових позиціях Верховного Суду України, викладених у Постанові від 18.07.2012 року по справі № 6-77цс12, також зазначено , що відсутність у договорах оренди землі хоча б однієї з істотних умов, передбачених у ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі", є підставою для визнання недійсними таких договорів оренди відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про оренду землі". \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Підписання договору особою, яка не має на це повноважень та відсутність волевиявлення власника, є підставою для визнання договору недійсним (ст.ст. 203,215 ЦК України). Судом встановлено , що позивач [PERSON] .., є власником земельної ділянки № 28 площею 5,00 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії 11-КР № 041023 , розташованої на території Молдовської сільської ради Голованівського району . 01.03.2005 року між [PERSON] та СТОВ «Урожай» було укладено договір оренди землі № 69 строком на 10 років, який було зареєстровано в Голованівському відділі КРФДП УДЗК в книзі № 4 за № 195 17.07.2006 року , а/с- 9-12 . Не маючи наміру продовжувати строк дії зазначеного договору оренди земельної ділянки позивач восени 2014 року попередила про це відповідача , запропонував в подальшому її земельну ділянку не обробляти ,оскільки вона оброблятиме землю самостійно після спливу строку дії договору . Її повідомили , що між нею та СТОВ «Урожай» 05.5.2011 року укладена додаткова угода до договору оренди землі строком на 10 років , яка зареєстрована у відділ Держкомзему у Голованівському районі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.05.2011 р за № 352148564000249 , а/с- 15 . З дослідженого в судовому засіданні висновку судово-почерковознавчої експертизи № 22 від 18.02.2016 року слідує , що підписи , розташовані у графі «орендодавець [PERSON] » в додатковій угоді № 69 до договору оренди землі від 05.05.2011 року, у графі «орендодавець [PERSON] » в додатковій угоді № 69 до договору оренди землі від 05.05.2011 року , вшитій до технічної справи земельної ділянки , укладеній між [PERSON] та СТОВ «Урожай», виконані не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису [PERSON] . , а/с- 184-194 . Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти будь-які дії щодо свого майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 387 Цивільного кодексу України передбачено , що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Зазначені положення Цивільного кодексу України\~\~повністю відповідають захисту права власності, яке гарантується ст. 1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини, які національні суди ,відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», повинні застосовувати як джерело права. Так, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 29.11.1991 року у справі «[PERSON] Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначив, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що розраховувала позивач, відповідачем порушені.\~\~ Таким чином , суд вважає доведеним , що додаткова угода до договору оренди землі від 05.05.2011 року позивач [PERSON] . особисто не підписував , повноваження на це іншій особі не надавав , що свідчить про відсутність волевиявлення орендодавця на його укладення і є підставою для визнання правочину недійсним в зв»язку з відсутністю волевиявлення сторони правочину . Особа ,яка підписала додаткову угоду до договору оренди землі від 05.05.2011 року , укладений від імені позивача [PERSON] не була її представником і не мала будь-яких повноважень на вчинення дій від імені позивача . Факт підписання додаткової угоди до договору оренди землі від 05.05.2011 року іншою особою повністю підтверджений експертним висновком № 22 від 18.02.2016 року , який суд визнає належним та допустимим доказом . Будь-яких доказів на спростування експертного висновку , а також на підтвердження доводів , на які посилається представник відповідача в своїх запереченнях , суду не надано. Відповідно до\~вимог ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Виходячи з наведеного суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі . Викладене підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю , а/с- 8, копією Договору оренди землі від 01.03.2005 року , а/с- 9-12 , копіями листві відділу Держгеокадастру у Голованівському районі головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № Д-97/10-112/6-15 від 16.10.2015 року та № Д-106/0-117/6-15 від 16.11.2015 року , а/с- 14, 15 , довідкою про орендну плату , а/с- 33 , копіями відомостей видачі орендної плати , а/с- 39-118, висновком судово - почерковознавчої експертизи № 22 від 18.02.2016 року , а/с- 184-194 , копією паспорта позивача [PERSON] , а/с- 7 , квитанцією про оплату за проведення експертизи, а/с- 148 , ви не викликає сумніву ,є достовірним. Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України стороні ,на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача .

Outcome: approved