Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що їх спільний з відповідачем син, [PERSON], [INFO], на даний час з 04 серпня 2014 року навчається без відриву від процесу навчання на другому курсі (курсантом) Військового інституту телекомунікацій та інформатизації Державного університету телекомунікацій. Вказана обставина позбавляє його можливості мати власні доходи. Тому просила позов задовольнити і стягнути з відповідача на свою користь аліменти у вигляді 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, що становить 385 гривень 80 коп., на утримання [PERSON], [INFO], починаючи з моменту звернення до суду і до закінчення ним навчання. До суду позивач не з'вилася, просила проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, на повторний виклик в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Зважаючи на те, що в справі достатньо матеріалів, які підтверджують права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути заочно справу за відсутності осіб, які беруть участь в справі з ухваленням заочного рішення. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року зазначено, що обов'язок батькiв утримувати повнолiтнiх дочку, сина, якi продовжують навчатися пiсля досягнення повнолiття (незалежно вiд форми навчання), виникає за обов'язкової сукупностi таких юридичних фактiв: досягнення дочкою, сином вiку, який перевищує 18, але є меншим 23 рокiв; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матерiальнiй допомозi; наявнiсть у батькiв можливостi надавати таку допомогу. Судом встановлено, що батьками повнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). [PERSON] дійсно є курсантом другого курсу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації Державного університету телекомунікацій з 04 серпня 2014 року (а.с. 8). Як вбачається з пояснень, викладених в позовній заяві, [PERSON] навчається без відриву від процесу навчання, він фактично позбавлений можливості мати власні доходи. Таким чином суд приходить до висновку про можливість задоволення позову у частині стягнення аліментів та визначення розміру аліментів у частці від заробітку платника аліментів. Суд вважає, що у задоволенні позову у частині призначення аліментів у розмірі не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років слід відмовити, оскільки мінімальний розмір аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, законом не передбачено. У п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищенаведене суд допускає негайне виконання рішення. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. За правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Мінімальна заробітна плата, яка враховується при обчисленні суми судового збору, на момент звернення до суду, складала 1218 гривень. У зв'язку з цим суд визначає, що розмір судового збору складає 243 гривні 60 коп. Таким чином, [PERSON] належить сплатити на користь держави зазначені кошти на відшкодування судових витрат. На підставі статей 199, 200 Сімейного кодексу України, ст. 5 Закону України "Про судовий збір",

Outcome: approved