Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

01 червня 2016 року заявниця звернулася до суду з вказаною заявою. В якій зазначила, що 04 жовтня 2007 року у с. Новософіївка Снігурівського району Миколаївської області померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,01 га, а також із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,97 га, яку мати успадкувала після смерті батька [PERSON], який помер 18 березня 2003 року в межах території Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. За прийняттям спадщини з заявою до нотаріальної контори в строки, встановлені Цивільним кодексом України, вона не зверталася, вважаючи, що прийняла спадщину, так як інших спадкоємців немає, а мати на час смерті проживала разом з нею. У квітні 2016 року Снігурівською державною нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому просила суд встановити факт постійного проживання з нею померлої матері [PERSON] В судовому засіданні її підтримала повністю. Представник заінтересованої особи не заперечував про задоволення заяви. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.8), 04 жовтня 2007 року в с.Новософіївка Снігурівського району Миколаївської області померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,01 га в межах території Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії МК №044927 (а.с.13). Та на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,97 га в межах території Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, що належав батьку [PERSON] та підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії МК №044928, яку успадкувала мати після його смерті. Копіями свідоцтва про народження та про укладення шлюбу підтверджується факт родинних стосунків [PERSON], і [PERSON], як доньки і матері. Довідкою Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.9) що [PERSON] була зареєстрована в [INFO]. Актом депутата Баратіської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 27 квітня 2016 року з березня 2003 року і по день смерті 04 жовтня 2007 року [PERSON] проживала разом з заявницею в її будинку в с.Новософіївка по вулиці Молодіжна,2, Снігурівського району Миколаївської області. Та похована в с.Новософіївка на території Баратівської сільської ради Снігурівського району. Свідки [PERSON], [PERSON], у судовому засіданні також підтвердили факт постійного проживання заявниці з [PERSON], в с.Новософіївка Снігурівього району, яка померла 04 жовтня 2007 року і похована в с.Новософіївка Снігурівського району Миколаївської області. 26 квітня 2016 року Снігурівська державна нотаріальна контора відмовила заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, заявниця не може використати своє право на прийняття спадщини, а тому її заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення у повному обсязі. Суд встановлює факт проживання [PERSON], з [PERSON], яка померла 04 жовтня 2007 року в с. Новософіївка Снігурівського району Миколаївської області.

Outcome: approved