Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Учасники справи подали наступні заяви по суті справи. Позивач звернувся з позовною заявою до [PERSON] та просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та дядька [PERSON] (а.с. 2-4) В обґрунтування позову послався на те, що квартира [ADDRESS] 12.03.2007 року була зареєстрована за [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] є його матір'ю, а [PERSON] є його рідним дядьком. Мати була опікуном дядька до своєї смерті [INFO] та проживала з ним разом. Після смерті матері дядько [PERSON] прийняв спадщину фактично, оскільки постійно проживав з спадкодавцем та на час смерті матері перебував під її опікою. Оскільки дядько був визнаний недієздатним, то він був призначений опікуном на дядьком. Опікувався дядьком він до дня його смерті [INFO], якого він поховав за власний рахунок та власними силами. Відповідач по справі є донькою померлої [PERSON] та його рідною сестрою, батько в свідоцтві про народження в них не записаний. Відповідач [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась, пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері та дядька є він. Однак звернувшись у визначений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та дядька [PERSON] він отримав відмову у зв'язку не підтвердженням факту родинних відносин з матір'ю та дядьком. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] та просила суд визнати за нею право власності на 1\\2 частину квартири [ADDRESS], оскільки вона є рідною сестрою позивача, рідною донькою померлої [PERSON] та рідною племінницею померлого [PERSON]. В заяві [PERSON] зазначила, що визнає вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, оскільки ці обставини підтверджуються матеріалами справи. Щодо позовних вимог позивача про визнання права власності після смерті матері та дядька на всю квартиру в цілому, то вона заперечує, оскільки вважає, що має рівні права з братом на успадкування квартири і не може бути позбавлена цього права (а.с. 104-105). [PERSON] надав до суду відзив на зустрічний позов (а.с. 117-118), в якому повністю заперечував вимоги [PERSON] про її право на частину спадщини після смерті матері та дядька , у зв'язку з пропуском нею строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] надала до суду письмову відповідь на відзив (а.с.120-121), просить суд її позовні вимоги задовольнити, оскільки вона є спадкоємцем за законом на рівні з братом, бо заяву про відмову від прийняття спадщини не подавала, а тому має право на отримання у спадщину 1\\2 частину спадкового майна після смерті матері та дядька. [PERSON] в підготовчому судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив суд також встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], яка є його матір'ю, а також між ним та [PERSON], який є його рідним дідьком (а.с.125) [PERSON] проти встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], яка є його матір'ю, а також між [PERSON] та [PERSON], який є його рідним дідьком в судовому засіданні не заперечувала та підтвердила факт родинних відносин позивача з померлими. В судовому засіданні під час розгляду справи по суті, учасники справи та їх представники на задоволенні своїх позовних вимог наполягали та просили задовольнити. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Відповідно до статті 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідач за первісним позовом в зустрічному позові письмово зазначила, що визнає вимоги позивача [PERSON] щодо встановлення факту родинних відносин , оскільки він і вона є рідними братом та сестрою, а [PERSON] є їх матір'ю, [PERSON] є їх дядьком та рідним братом їх матері [PERSON]. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON], досліджені матеріали справи, що підтверджують родинні відносини позивача з померлими [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15-21, 126,127, 139,140) та встановлено, що визнання відповідачем вимоги позивача про встановлення факту родинних відносин не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи визнання відповідачем в цій частині позовних вимог та наявність в матеріалах справи для цього законних підстав суд вважає, що вимоги позивача про встановлення факту, що [PERSON] є сином [PERSON], яка померла [INFO] та вимоги про встановлення факту, що [PERSON], є рідним племінником [PERSON], який помер [INFO], підлягають задоволенню. Стаття 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 10) На день смерті [PERSON] належала на праві приватної спільної часткової власності 1\\2 частина [ADDRESS] (а.с. 7-9). Після смерті [PERSON] , згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру, згідно повідомлення Другої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, судом встановлено, що інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіти/спадкові договори відсутня (а.с. 38-50) Статтею 1268 ЦК України передбачено, що „спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини." Статтею 1269 ЦК України визначено, що „спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини." Стаття 1270 ЦК України визначає, що „для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини." Стаття 1272 ЦК встановлює наслідки пропущення строку для прийняття спадщини: „Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її." Згідно матеріалів справи, судом встановлено, що на день смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв її рідний брат [PERSON], який був підопічним померлої та постійно проживав з нею до дня її смерті (а.с.18-21, 23). [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини постійно з спадкодавцем [PERSON] не проживали, із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини в шестимісячний строк не звертались, а тому вважаються такими, що спадщину після її смерті не прийняли. Оскільки [PERSON] був визнаний судом недієздатним, то після смерті [PERSON] за рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 29.07.2014 [PERSON] було призначено опікуном над [PERSON] (а.с.20-21) [INFO] [PERSON] помер (а.с. 11). На день смерті [PERSON] належала на праві приватної спільної часткової власності 1\\2 частина [ADDRESS] , а також фактично прийнята спадщина після смерті [PERSON] , що складається з 1\\2 частини [ADDRESS], що належала [PERSON] (а.с. 7-9). Після смерті [PERSON] , згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру, згідно повідомлення Другої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, судом встановлено, що інформація про заповіти/спадкові договори від імені [PERSON] відсутня (а.с. 25,53) Відповідно до статті 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1265 ЦК України встановлено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Стаття 1267 ЦК України визначає, що розмір частки у спадщині спадкоємців за законом є рівними. В судовому засіданні встановлено, що єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] є його рідні племінники [PERSON] та [PERSON], інших спадкоємців на час розгляду справи судом не встановлено. Після смерті [INFO] [PERSON] в передбачений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернувся [PERSON] (а.с. 55) [PERSON] після смерті [PERSON] у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась. Таким чином , судом встановлено, що єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] є [PERSON], оскільки [PERSON] згідно ст. 1272 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті дядька Постановою нотаріуса від 06.07.2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки ним не було підтверджено родинний зв'язок померлого [PERSON] з померлою [PERSON] (а.с. 25). Враховуючи вище викладені та встановлені судом фактичні обставини, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] є доведеними та підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що вона спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] не прийняла, строк для звернення із заявою про прийняття спадщини пропустила, до суду не зверталась із заявою про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини . Посилання [PERSON] на те, що вона не відмовлялась від прийняття спадщини , а тому має рівне право з братом на отримання частки у спадщині є безпідставним, оскільки спадкоємець ,що не проживав із спадкодавцем повинен подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, а відмова від спадщини це право спадкоємця, яке повинно вичинятись в також у строки визначені для прийняття спадщини і відсутність відмови від спадщини не є підставою вважати, що спадкоємець прийняв спадщину. Відповідно до статті 141 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] понесені судові витрати у розмірі 1344 грн. 80 коп. ( одна тисяч триста сорок чотири грн. 80 коп.)

Outcome: approved