Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі АТ «Дельта Банк») про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову вказує на те, що 06 червня 2014 року уклав з відповідачем договір банківського вкладу №10005007690657, за яким розмістив в банку відповідача строковий вклад у розмірі 190000,00 грн., строком на 3 місяці, зі сплатою 26% річних. 06.12.2014року, тобто після спливу трьох місяців, позивач звернувся до банку із заявою про повернення суми вкладу з нарахованими відсотками. Однак відповідач повернув грошові кошти лише частково, залишок неповернутих коштів становить 186562,00 грн. Посилаючись на ці обставини, просить стягнути з відповідача на його користь суму неповерненого вкладу у розмірі 186562,00 грн. У період з 27.01.2014 року по 30.03.2015 рік цивільна справа перебувала в провадженні апеляційного суду Запорізької області з апеляційною скаргою на ухвалу суду від 29.12.2014р. про відкриття провадження у справі. 30.03.2015р. позивач [PERSON] подав заяву про відвід судді (а.с.42). У судовому засіданні 07.05.2015р. суду пояснив, що раніше подану заяву про відвід судді він не підтримує, просить її не розглядати, про що подав письмову заяву ( а.с.58). Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] (за договором) позовні вимоги підтримали. Суду додатково пояснили, що позивач звертався до банку із письмовими заявами про повернення коштів 06.12.2014р., 14.12.2014р. У банку йому пояснили, що грошові кошти перераховані на поточний рахунок, відкритий на його ім'я. Але видати всю суму коштів йому відмовили. У банкоматі він зміг зняти частками лише декілька тисяч гривень. З виписки по рахунку на його банківській картці станом на 25.12.2014р. рахувалося невиплаченою сума у 186562,10 грн. Станом на 08.05.2015р. розмір невиплаченого депозитного вкладу разом з нарахованими процентами становить 187930,09 гривень. Зараз банкомати не працюють, в касі банку грошові кошти не видають. Він не може скористатися своїми грошовими коштами, які йому вкрай необхідні на лікування. Вважає, що діями відповідача порушуються його права як споживача фінансових послуг. Просить стягнути з відповідача на його користь суму неповерненого вкладу у розмірі 186562,00 грн. Представник відповідача Шевчук В.В. ( за довіреністю) у судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав письмові заперечення (а.с.50-51), в яких посилається на те, що відповідач повністю виконав свої зобов'язання за договором, а саме 03.12.2014р. здійснив перерахування на поточний рахунок вкладника [NUMBER] суму вкладу у розмірі 190000,00 гривень. Нарахування та виплата відсотків здійснювалася щомісячно шляхом зарахування на поточний рахунок. Крім того, на підставі рішення №51 від 02.03.2015 року в АТ «Дельта Банк» з 03.03.2015р. діє тимчасова адміністрація. Відповідно до п.1 ч.5 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. А відповідно до п.2 цієї статті також забороняється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Просить відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд встанови наступне. Відповідно до ст. 1058 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від іншої сторони /вкладника/ або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладнику таку суму та проценти до неї на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесено вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті договору банківського вкладу. За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатись грошовими коштами на власний розсуд (ст. 1066 ЦК України). Таке ж застереження щодо обмеження прав клієнта або вкладника встановлено і ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність». . Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону. Статтею 1060 ЦК України встановлено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку. Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Як установлено судом та вбачається із матеріалів справи, 06 червня 2014 року між [PERSON] та АТ "Дельта Банк" був укладений договір банківського вкладу (депозиту) №10005007690657 (а.с.2), за умовами якого [PERSON] розмістив у банку відповідача строковий вклад у розмірі 190000,00 гривень, строком на 3 місяці - по 03 грудня 2014 року включно, під 26% річних. У п. 1.6 зазначеного договору передбачено, що Банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок [NUMBER]. За умовами до п. 1.10 договору вклад виплачується вкладнику по закінченню строку залучення вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів [NUMBER], відкритий на ім'я вкладника в установі банку. 06 грудня 2014 року, тобто після спливу трьох місяців, позивач звернувся до банку із заявою про повернення суми вкладу з нарахованими відсотками. Однак після перерахування коштів з депозитного на поточний рахунок [PERSON] АТ "Дельта Банк" повернув грошові кошти лише частково. Як вбачається із довідки Бердянського відділення АТ «Дельта Банк» від 08.05.2015 року станом на цю дату залишок коштів на рахунку [NUMBER] становить 187930,09 грн. Таким чином, судом встановлено, що Банк свої зобов'язання за договорами банківського вкладу виконав тільки в частині перерахування коштів та відсотків на поточний рахунок позивача, відкритий у цьому банку. Відповідно до змісту ст. 526 та ст. 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитись ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти або проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки). У разі перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, але не надання можливості використання цих коштів, зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним. Вказана правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 року та 03.09.2014 року по справах № 6-140цс13 та № 6-100цс14 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. З аналізу зазначених норм вважається, що повернення банківського вкладу має відбутись таким чином, щоб вкладник мав реальну можливість отримати вклад. Саме вкладник має право визначатись з тим, яким саме чином він буде розпоряджатись своїми коштами. В даному випадку позивач визначився із тим, що він бажає отримати усю суму свого грошового вкладу, який перерахований банком на поточний рахунок згідно умов договорів про банківський вклад та про відкриття банківського рахунку, готівкою та в повному обсязі, разом з нарахованими процентами. Проте, до цього часу Банк не надав позивачу реальної можливості отримати готівкою належні йому грошові кошти (вклад та проценти) відповідно до умов ч.1 ст. 1058 ЦК України. Суд також не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що у зв'язку з введенням з 03.03.2015 року тимчасової адміністрації, на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №51 від 02.03.2015 року, не можуть бути задоволені вимоги вкладників про примусове стягнення грошових коштів банку. Як вбачається з матеріалів справи, тимчасова адміністрація в банку була введена з 03.03.2015 року. [PERSON] звернувся до банку з вимогою про повернення депозиту 06.12.2014р., а 25.12.2014 року ним був поданий позов до суду. Тобто позивач звернувся до банку з такою вимогою ще до введення тимчасової адміністрації, тому будь-які обмеження для видачі депозиту на час звернення позивача до банку не існували. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. З відповідача на користь спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1865,62 гривні.

Outcome: approved