Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначено, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н від 04.02.2013 відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач належним чином зобов`язання щодо сплати кредиту та процентів за договором не виконувала у зв`язку із чим, утворилася заборгованість в сумі 149623,08 грн. про повернення якої сторонами було укладено додаткову від 04.02.2019. Так, даною додатковою угодою було передбачено прощення частини заборгованості: пені в сумі 122408,15 грн., штрафу на 3209,76 грн. за умов виплати заборгованості в сумах 3700,00 грн. та трьох платежів по 6768,39 грн. до 25.05.2019. Однак, відповідач умови вказаної додаткової угоди не виконав, кошти не сплатив, через що позивач просить стягнути 140402,55 грн. з яких: 4459,70 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кридитом та 135942,85 грн. пені. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 25.03.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, також було встановлено строки для реалізації права сторін на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Представник позивача - АТ КБ «Приватбанк», подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, до суду не з`явився, причини не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. За таких обставин судом ухвалено рішення про розгляд справи у заочному порядку. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 04.02.2019 між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» було підписано додаткову угоду до кредитного договору SAMDNWFC00003089151 від 26.03.2014. За даною додатковою угодою [PERSON] зобов`язалася здійснити погашення заборгованості до 25.05.2019 (п. 1.3). Виплата коштів мала бути здійснена в сумі не менше 3700,00 грн. до 04.02.2019 (пп. 1.5.1) та платежами у розмірі 6768,39 грн. щомісячно до 25 протягом трьох місяців. АТ КБ "Приватбанк" у разі виконання відповідчем вказаної додаткової угоди мав здійснити прощення 122408,15 грн. пені та 3209,76 грн. штрафу. Однак, відповідач коштів відповідно до умов названої додаткової угоди не сплатив у зв`язку із чим станом на 12.01.2021 АТ КБ "Приватбанк" було розраховано суму заборгованості: 140402,55 грн. з яких: 4459,70 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом та 135942,85 грн. заборгованості за пенею. Нзважаючи на звернення судом уваги на необхідність пояснень щодо стягуваних сум позивач таких пояснень не надав. Наявна в матеріалах виписка за період з 04.02.2019 по 12.01.2021 [PERSON] визначає суму заборгованості за кредитом в розмірі 5722,02 грн. та свідчить про сплату відповідачем 1262,32 грн. з вказаної суми. Залишок кридитної заборгованості: 4459,70 грн. Разом з тим, жоден документ у справі не відносить цю суму до процентів за користування кридитними коштами. Умовами п. 1.4 Додаткової угоди від 04.02.2019 передбачено сплату 0,01% за кредитом. Іншого, погодженого сторонами розміру відсотків матеріали справи на момент її розгляду не містять. Отже, відповідач має сплатити позивачеві 0,44 грн. в якості відсотків за користування кредитом за період з 02.04.2019 по 12.01.2021 (4459,70 х 0,01% = 0,44 грн.) Умовами додаткової угоди сторони не погоджували нарахування пені. Сторони лише погодили суму пені, яка може бути прощеною у разі належного виконання умов даної угоди відповідачем - 122408,15 грн. При цьому у разі прострочення відповідачем виконання будь-якого зобов`язання за вищевказаною доддатковою угодою, умова про прощення заборгованості не застосовується (пп. 1.6.1). Будь-якого погодженого сторонами порядку й розмірів нарахування пені позивачем до матеріалів справи не подано. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Виконання зобов`язання, за ст. 546 ЦК України, може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 547 ЦК України). У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За правилами ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Обов`язок позичальника повернути позикодавцеві суму позики передбачений ст. 1049 ЦК України. Як передбачено положеннями ч.ч. 1, 3-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Стаття 81 ЦПК України покладає на сторони обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених названим кодексом й визначає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. За наведених обставин слід дійти висновку, що позовні вимоги обґрунтовані в частині стягнення 0,44 грн. відсотків за користування кредитними коштами та 122408,15 грн. пені, а всього 122408,59 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1979,08 грн. (122408,59х2270/140402,55) На підставі викладеного,

Outcome: partial