Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

ТОВ «Кредитні ініціативи» 01.09.2014 року звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - відділ ДВС Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи його тим, що 06.06.2006 р. [PERSON] та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» уклали кредитний договір № 02-2.1/405 для придбання транспортного засобу FAW CA1061K28L5R5, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], білого кольору. Разом із тим, [PERSON] та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» уклали договір застави № 02-3.1/407, предметом застави якого є вказаний автомобіль. 17.12.2012 р. між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло усі права вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату відступлення, включаючи, але не обмежуючись цим, права вимоги до позичальників щодо сплати суми основного боргу, процентів, нарахованих на суму основного боргу, комісій, а також права вимоги до позичальників щодо сплати штрафних санкцій. Отже, внаслідок укладення даного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу кредитора/стягувача. Постановою державного виконавця відділу ДВС Жмеринського МРУЮ від 28.05.2009 р. накладено арешт та оголошено заборону на відчуження на автомобіль FAW CA1061K28L5R5, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов [NUMBER], білого кольору, який належить [PERSON] та перебуває у заставі у ТОВ «Кредитні ініціативи». Внаслідок арешту даного транспортного засобу порушено права позивача, оскільки він позбавлений можливості звернути стягнення на предмет застави, як заставодержатель, який має вищий пріоритет. Оскільки постанова ДВС про накладення арешту на зазначений автомобіль накладена в порядку виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів і позивачу не було відомо про це, він не мав можливості її оскаржити. Враховуючи зазначене просить звільнити з-під арешту автомобіль FAW CA1061K28L5R5, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], білого кольору, який накладено постановою державного виконавця відділу ДВС Жмеринського МРУЮ від 28.05.2009 р. Представник позивача Шкаран І.І. в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення суду (а.с. 106). В попередньому судовому засіданні, яке відбулось 27.10.2014 р. також зазначала, що позов підтримує, просить його задоволити та звільнити транспортний засіб, що перебуває у заставі позивача і є власністю відповідача з-під арешту накладеного постановою ВДВС Жмеринського МРУЮ 28.05.2009 р.. крім того, зазначила, що судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду із даним позовом просить віднести на користь позивача та не стягувати їх із відповідачів. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що сторона скористалась своїми процесуальними правами. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи (а.с. 111), у судове засідання не з»явилась, позов не оспорила, заяви про відкладення розгляду справи, розгляд справи у її відсутність не надала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечує щодо його задоволення та звільнення з-під арешту автомобіля FAW CA1061K28LR5, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов [NUMBER], білого кольору, накладеного постановою державного виконавця відділу ДВС Жмеринського МРУЮ від 28.05.2009 р. Суду пояснив, що придбав даний автомобіль у 2006 році у ЗАТ «АК Промінвестбанк», якому автомобіль був переданий у заставу, та на надалі відбувся перехід права вимоги до ТОВ «Кредитні ініціативи» із яким він уклав договір про передачу прав на автомобіль, а ТОВ зобов»язалось його реалізувати та погасити заборгованість, що існує. Постановою державного виконавця від 28 травня 2009 року на вказаний автомобіль було накладено арешт у зв»язку із наявністю аліментних зобов»язань та про винесення даної постанови відповідачу було відомо, однак він її не оскаржив, оскільки юридично неграмотний. Автомобіль був вилучений у нього в 2011 році та він був позбавлений права отримувати дохід з використання даного вантажного автомобіля. Іншого автомобіля, окрім спірного у нього ніколи не було, вважає вказання марки автомобіля у постанові ДВС про накладення арешту як фольксваген опискою, що зумовлена одним та тим же виробником. Вважає, що заборгованості по аліментах у нього немає, так як з 2011 року кошти на утримання сина до його повноліття надавав безпосередньо дитині, оскільки [PERSON] перебувала за кордоном. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - відділ ДВС Жмеринського МРУЮ Бевз Д.В. суду пояснив, що ним виносилась постанова про закінчення виконавчого провадження 30.07.2013 року у зв»язку із закінченням строку виконання даного виду рішень, а саме досягненням дитиною повноліття. Арешт на майно боржника ним не накладався. За матеріалами виконавчого провадження за боржником рахується заборгованість, тому арешт з автомобіля не знято, а зазначення п.2 в постанові про закінчення виконавчого провадження про припинення чинності арешту майна боржника є формальним закріпленням в зразку, що сформований системою. В цій частині постанова на виконання до МРЕВ ДАІ не направлялась та за нею арешт знятий не може бути, оскільки не вказано про зняття арешту з автомобіля. Дану постанову направлено сторонам виконавчого провадження. При вирішенні спору поклався на розсуд суду. Вважає, що відповідачці [PERSON] належить право звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості за аліментами. Вислухавши пояснення відповідача, представника третьої особи, оглянувши в судовому засіданні позовну заяву, матеріали виконавчого провадження № 5247631, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що в позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] 06.07.2006 р. було укладено кредитний договір № 02-2.1/405, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 67170,00 грн. для придбання автомобіля FAW-CA1061-0002011. (а.с. 7-11) З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], а також облікової картки приватного ТЗ вбачається, що відповідач [PERSON] є власником автомобіля FAW CA1061K28L5R5, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], білого кольору. (а.с. 16, 100) В забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором між кредитором та позичальником [PERSON] 06.07.2006 р. укладено договір застави № 02-3.1/407, згідно якого позичальник [PERSON] передав банку у заставу транспортний засіб FAW CA1061K28L5R5, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], білого кольору, вартість предмету застави складає 79200,00 грн. (а.с. 12-15) Згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 3541029 01.08.2006 р. до реєстру було внесено обтяження відносно транспортного засобу FAW CA1061K28L5R5, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], білого кольору на підставі договору застави № 02-3.1/407 від 06.07.2006 р., обтяжувачем є філія «Відділення Промінвестбанку», боржником - [PERSON] (а.с. 17-18) Згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін до №3541029) 24.12.2012 р. змінено обтяжувала з філія «Відділення Промінвестбанку» на ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012 р. (а.с.19) Інформація про обтяження на спірне майно накладене відділом ДВС Жмеринського МРУЮ у ДРОРМ відсутня. За договором про відступлення прав вимоги від 17.12.2012 р. укладеному між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв кредитний портфель та зобов'язався сплатити за нього первісному кредитору грошову винагороду. Внаслідок передачі (відступлення) кредитного портфеля новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом звернення стягнення за зобов'язаннями позичальників на заставне майно та іншими правами вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення. При цьому передача прав вимоги за забезпеченнями, що випливають з договорів застави/поруки (якщо вони укладені у письмовій формі з нотаріальним посвідченням) та іпотечних договорів, укладених первісним кредитором з позичальниками оформлюються окремим договором про передачу прав вимоги за забезпеченнями, що випливають з договорів застави/поруки якщо вони укладені у письмовій формі з нотаріальним посвідченням) та іпотечних договорів, які укладаються сторонами одночасно з підписанням реєстру позичальників. (а.с. 51-71) Також 17.12.2012 р. між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення, за яким у зв'язку з передачею (відступленням) кредитного портфелю за договором відступлення Цедент (ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»), в порядку та на умовах, визначених даним договором, передає Цесіонарію (ТОВ «Кредитні ініціативи») права, що передаються, та зобов'язуються передати Цесіонарію договори забезпечення, а Цесіонарій приймає та набуває права, що передаються, та зобов'язується прийняти договори забезпечення. (а.с. 72-78) Відповідно до Додатку № 1 до Договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 р. договір застави № 02-3.1/407 від 06.07.2006 р., що укладений між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] також був переданий до ТОВ «Кредитні ініціативи», номер у додатку199. (а.с. 79-82) Станом на 27.08.2014 р. заборгованість за кредитним договором № 02-2.405 від 06.07.2006 р. становить 83142,97 грн., з яких 39451,75 грн. - заборгованість за кредитом, 43691,22 грн. - заборгованість по відсотках. (а.с. 20) З матеріалів виконавчого провадження № 5247631 вбачається, що постановою державного виконавця від 20.12.2005 р. на підставі виконавчого листа №АЄ-79 від 04.12.1997р. відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходів. 23.06.2006 р. Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області було видано дублікат виконавчого листа № АЄ-79 у зв'язку із втратою оригінала при пересилці. (а. в/п 2, 11) Постановою № 53/3 від 28.05.2009 р. державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа № АЄ-79 виданого 04.12.1997 р. Жмеринським райсудом Вінницької області про стягнення з [PERSON] 1/4 частини аліментів на користь [PERSON] накладено арешт на автомобіль фольксваген д.н. [NUMBER], який зареєстрований на ім'я [PERSON] [ADDRESS]. (а.с. 93, а. в/п 24, 26) Постанова не оскаржена сторонами виконавчого провадження та її направлено до ВРЕР ДАІ м. Жмеринка для виконання за № 5/1381 від 28.05.2009 року. Оголошення заборони на відчуження автомобіля не здійснено (а.в/п. 25) З картки арешту ТЗ вбачається, що 28.05.2009 р. до автоматизованого обліку внесено інформацію про накладення арешту Державною виконавчою службою України (вих. № 5/1381 від 28.05.2009 р.) на автомобіль, днз [NUMBER], марки FAW CA1061K28L5R5, шасі [NUMBER], фургон-с, власником якого є [PERSON] (а.с. 99, а. в/п 28) Що також підтверджується і повідомленнями МРЕВ ВДАІ про накладення обмеження на проведення реєстраційних операцій. (а.с.98, а. в/п 27) Відповідно до постанови державного виконавця відділу ДВС Жмеринського МРУЮ від 30.07.2013 р. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № АЄ-79 виданого 23.06.2005 р. Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини аліментів щомісячно закінчено із підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» та припинено чинність арешту майна боржника і скасовано інші заходи примусового виконання рішення. (а.в/п 35) Вказана постанова не скасована, виконавче провадження не відновлене, на виконання до ВРЕР ДАІ не направлялась, як пояснив державний виконавець із тих підстав, що існує заборгованість за аліментами. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між ТОВ «Кредитні ініціативи»» та [PERSON], [PERSON] є зобов'язальними, і регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Законом України «Про виконавче провадження». У ч. 1 ст. 16 ЦК установлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема - відновлення становища, яке існувало до порушення. Так, відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ч. 1 ст. 574 ЦК України). Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення (ч. 1 ст. 576 ЦК України). Застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (ч. 3, 4 ст. 577 ЦК України). Застава рухомого майна може бути зареєстрована відповідно до закону (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про заставу»). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. Взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом (ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). Статтею 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ч.1,2 ст. 50 Закону України, від 21.04.1999, № 606-XIV "Про виконавче провадження" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Вимоги вказаної статті при закінченні виконавчого провадження належним чином не виконані, оскільки зазначення у постанові про припинення чинності арешту майна боржника не відповідає вимогам про зняття арешту з майна боржника. Постанова від 30.07.2013 року про закінчення виконавчого провадження не скасована, а тому вчинення виконавчих дій не можливе. Арешт на спірний автомобіль на час розгляду справи не знятий, що порушує право позивача, який не є стороною виконавчого провадження та не може оскаржити вказану постанову. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у ст.ст.10 і 11 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтями 57 і 60 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вищевикладеного, суд вважає, що позов в частині звільнення з-під арешту автомобіля FAW CA1061K28L5R5, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], білого кольору, накладеного постановою державного виконавця відділу ДВС Жмеринського МРУЮ 28.05.2009 р. у виконавчому провадженні № 5247631, який належить [PERSON] та перебуває у заставі у ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягає задоволенню, оскільки право позивача порушено, іншого способу його захисту, окрім як звернення до суду із позовом про зняття арешту законом не встановлено, відповідачем [PERSON] позов визнано, відповідачка [PERSON], позов не оспорила, представник ВДВС поклався на розсуд суду, що свідчить про відсутність спору між сторонами та про пасивність їх дій в вирішенні даного питання. Однак, в задоволенні вимоги про направлення рішення про звільнення автомобіля з-під арешту на виконання до ВДВС Жмеринського МРУЮ слід відмовити, оскільки суд не вважає дану вимогу позовною та зайво заявленою, оскільки в силу ч.2 ст. 60 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Судові витрати підлягають віднесенню на рахунок позивача, оскільки така вимога не заявлена у позовній заяві та на такій позиції наполягала представник позивача у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ст.ст.15,16, 572, 574, 576, 577 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про заставу», ст.ст. 11, 12, 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст. 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: partial