Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 06 листопада 1998 року, укладений між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON] з другої сторони, який був зареєстрований Жовтоводським представництвом товарної біржі «Дніпродзержинська» за реєстраційним №006/036 та договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08 грудня 1998 року, укладений між тими ж сторонами, який був зареєстрований Жовтоводським Представництвом товарної біржі «Дніпродзержинська» за реєстраційним номером №006/035-Ж. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує на те, що 06 листопада 1998 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, а 08 грудня 1998 року між ними було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна. Обидва договори були посвідчені Жовтоводським Представництвом товарної біржі «Дніпродзержинська» За умовами зазначених вище договорів ним, було придбано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1869 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,100 га і ведення особистого підсобного господарства 0,0869 га та житловий будинок розташовані за адресою: вулиця Червоноармійська, (нова назва [PERSON]) буд. №32 і м. Жовті Води Дніпропетровської області. Після укладання договорів купівлі-продажу і земельну ділянку і жилий будинок було зареєстровано в КП «Жовтоводське БТІ», що на той момент не суперечило чинному законодавству, зокрема Інструкції «Про порядок Державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб», яка передбачала підставу для державної реєстрації - договори купівлі-продажу і міни, зареєстровані біржею Нотаріально договір купівлі-продажу не був посвідчений, оскільки працівники товарної біржі запевнили, що відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" від 10.12.1991 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Посилаючись на те, що на час укладання сторонами даної угоди сторони досягли згоди з усіх істотних умов притаманних цьому роду угод, позивач просить позов задовольнити. При цьому, вказує що не може реалізувати свої права з володіння та користування майном як власник. Від відповідача, [PERSON] у запропонований йому ухвалою суду строк відзиву на позов до суду не надходило. Поштовий конверт, направлений на його адресу повернувся з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Також про розгляд даної справи у суді відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті Судової влади України. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем на підставі укладених між ними договорів купівлі-продажу земельної ділянки та нерухомого майна, мали місце до набрання чинності\~Цивільним Кодексом України\~в редакції 2003 року. Отже, відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень, в даному випадку підлягають застосуванню положення\~Цивільного Кодексу України\~в редакції 1963 року. У відповідності до ч.1,2 ст. 4 Закону України Про власність, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, власник на свій розсуд, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам. Згідно ч. 1 ст.13 Закону України Про власність обєктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки ,насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Відповідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.11.1998 року, посвідченого Жовтоводським Представництвом товарної біржі «Дніпродзержинська» більченок [PERSON] продав, а [PERSON] купив земельну ділянку площею 0,1869 гектару , яка знаходиться за адресою: м. Жовті Води, вул.. Червоноармійська, буд. 32. Земельна ділянка належить продавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю (серія ДП №Жв 001147), виданого згідно рішення виконкому Жовтоводської міськради народних депутатів №161 від 15.0498р. та зареєстрована в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1147 від 03.07.98 р. Продаж вчинено за 1000 грн. які одержані продавцем від покупця до підписання цього Договору. Договір звареєстрованиц Жовтоводським БТІ за [PERSON] за реєстраційним номером 555 12 січня 1999 року./а.с.8/ Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08 грудня 1998 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив житловий будинок глино вал, обкладений цеглою, житловою площею 11,8 кв.м на земельній ділянці 1869 кв.м, з господарчими будівлями, розташований по вул. Червоноармійська, б. №32. Жилий будинок належить продавцю на підставі Договору Дарування від 25.12.1993 року посвідченого Жовтоводською державною нотаріальною конторою. Житловий будинок зареєстрований Жовтоводським БТІ за [PERSON] за реєстровим №1050 12 січня 1999 року. /а.с.9/ Нотаріально договори посвідчено не було, оскільки на час їх укладення ст.15 Закону України Про товарну біржу передбачала, що договір укладений на торговій біржі не потребує свого подальшого нотаріального посвідчення. Отже, сторони виконали передбачені договором умови угоди. Фактично позивач вступив у володіння і користування будинком №32 по вул. Червоноармійська та земельною ділянкою. На теперішній час\~позивач не має можливості розпоряджатися придбаним нерухомим майном та вчиняти щодо нього будь-які цивільно-правові угоди, оскільки\~ договір купівлі-продажу не пройшов нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.2\~ст.47 ЦК України\~(в редакції 1963 року) - якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, - суд може визнати такий договір дійсним. У такому випадку наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно\~ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтями\~ 391,\~ 392 ЦК України\~ (в редакції 2003 року) встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та\~розпоряджання своїм майном. Власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі викладеного, суд вважає, що сторони\~ виконали усі умови договору купівлі-продажу\~ нерухомого майна та земельної ділянки, які не порушують інтереси держави чи третіх осіб, у зв'язку із\~ чим суд приходить до висновку про можливість визнання дійсними договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 листопада 1998 року, укладений між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON] з другої сторони, який був зареєстрований Жовтоводським представництвом товарної біржі «Дніпродзержинська» за реєстраційним №006/036 та договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08 грудня 1998 року, укладений між тими ж сторонами, який був зареєстрований Жовтоводським Представництвом товарної біржі «Дніпродзержинська» за реєстраційним номером №006/035-Ж - дійсними. Судові витрати позивач просив віднести за його рахунок. Враховуючи наведене,

Outcome: approved