Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

У червні 2020 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачів на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 13 580,15 грн. за кредитним договором № б/н від 28.02.2013 року, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. В обґрунтування позову вказано, що з метою отримання кредитних коштів [PERSON] звернувся в банк із заявою від 28.02.2013 року. Поданою заявою [PERSON] підтвердив свою згоду з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, що складає між ним та банком договір. [INFO] позичальник помер, його спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадковдавцем на час відкриття спадщини є відповідачі у справі. Після цього, позивачем було надіслано претензію до нотаріальної контори. Представник позивача вказує, що станом на дату смерті позичальника заборгованість за кредитним договором становить 13 580,15 грн., що полягає у заборгованості за тілом кредиту. Разом з позовною заявою подано клопотання про витребування доказів, в якому представник позивача просить суд витребувати: від Центру надання адміністративних послуг - довідку про склад сім`ї померлого [INFO] позичальника [PERSON] та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] станом на дату смерті: [INFO] ; від Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори - копію спадкової справи після померлого [INFO] позичальника [PERSON] .\~\~\~ 24.05.2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано: 1) від Центру надання адміністративних послуг Білоцерківської міської ради довідку про склад сім`ї померлого [INFO] позичальника [PERSON] та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] станом на дату смерті: [INFO] ; 2) від Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи заведеної після померлого [INFO] - [PERSON] , дата народження: [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] . 08.06.2021 року та 02.07.2021 року до суду надійшли витребувані судом докази, а саме витяг з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади та копія спадкової справи № 279/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] . В судове засідання представник позивача не з`явився, 09.09.2021 року від представника [PERSON] подано до суду клопотання, в якому останній просив розглядати справу за наявними в ній доказами без участі представника позивача та задовольнити позов в повному обсязі, щодо заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явились повторно, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у справі зворотними поштовими повідомленнями, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не звертались, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 28.02.2013 року між позивачем та [PERSON] погоджено анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку. Відповідно до цих Умов і Правил для надання послуг банк видає клієнту картку. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. Договір укладається терміном на п`ять років з можливістю продовження вказаного строку. Умовами передбачена можливість зміни кредитного ліміту за ініціативою банку. Клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на первитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. На виконання умов вказаного договору позивачем було відкрито позичальнику відповідний рахунок. В матеріалах справи також містяться надані позивачем розрахунок заборгованості за\~ договором, виписка по рахунках про рух коштів та копія паспорта позичальника. [INFO] [PERSON] помер, що вбачається з копії свідоцтва про смерть від 04.10.2018 року серії [NUMBER] , актовий запис № 1678. В матеріалах спадкової справи містяться претензії кредиторів, в тому числі і від ПАТ КБ «Приват Банк». Листом від 16.04.2020 року № 578/02-14 заступником завідувача Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області повідомлено «Приватбанк», що відкрита спадкова справа № 279/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] , до якої долучено претензію кредитора. Також вказано - «станом на сьогоднішній день спадкоємці [PERSON] свідоцтва про право на спадщину не отримували». 07.07.2017 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за позовом [PERSON] розірвано шлюб між нею та [PERSON] , що зареєстрований 19.02.2011 року, актовий запис № 142. За змістом вищевказаного рішення, судом встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Наведене підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , видано 16.08.2011 року серії [NUMBER] .\~\~\~ Згідно витяг з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади № 15.2-03/14130 від 01.06.2021 року та довідки про місце проживання та склад сім`ї Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради № 973 від 05.03.2019 року, станом на 29.09.2018 року у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 10 осіб, а саме: [PERSON] (померлий), [PERSON] (мати), [PERSON] (дочка), [PERSON] (сестра), [PERSON] (батько), [PERSON] (брат), [PERSON] (дружина брата), [PERSON] (племінниця), [PERSON] (племінниця), [PERSON] (племінниця). Згідно наявної в спадковій справі копії договору купівлі продажу квартири від 05.12.2001 року, [PERSON] , [PERSON] , які діють від свого імені, та від імені своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , яка діє за згодою батьків [PERSON] , [PERSON] , іменовані як «Покупець» купили квартиру під [ADDRESS] . Вказана квартира загальною площею 84,2 кв.м., складається трьох жилих кімнат, трьох коридорів, кухні, ванної, туалету.\~ Відповідно до реєстраційного напису на правовстановлюючому документі начальника Білоцерківського бюро технічної інвентаризації від 05.12.2001 року, реєстровий № 13051, квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З матеріалів спадкової справи вбачається, що 06.03.2019 року [PERSON] та [PERSON] , що є батьками померлого [PERSON] , до Першої Білоцерківської міської нотаріальної контори подані заяви № 193 та 194, в яких заявники відмовились від прийняття спадщини, яка залишилась після померлого сина [PERSON] . Вказані заяви засвідчені державним нотаріусом, яким встановлено особи та перевірено справжність підписів заявників. При вирішенні справи суд виходить з наступного.\~\~\~ Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Враховуючи положення вищевказаний правових норм, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом повернення (стягнення) фактично отриманої позичальником суми кредитних коштів тіла кредиту. Клопотання представника позивача про огляд та фіксування змісту веб-сайту позивача з метою дослідження Умов та правил надання банківських послуг, суд вважає безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки наявні в матеріалах справи письмові документи містять в собі відомості на які посилається позивач, в тому числі і сам витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Позивачем у справі заявлені вимоги до відповідачів, як спадкоємців померлого позичальника [PERSON] , які на дату відкриття спадщини проживали (були зареєстровані) з померлим за однією адресою. Анкета-заява позичальника не містить встановленого графіку погашення кредиту, сторонами договору не погоджено кінцевого терміну погашення кредиту, а також те, що кінцевий строк погашення відповідає строку дії картки. За правилами ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним із його особою, і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За змістом статей 1218, 1219 ЦК України зобов`язання боржника за кредитним договором не є таким, що нерозривно пов`язано з його особою, а тому зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Згідно зі статтею 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Зазначена норма не встановлює певного порядку пред`явлення таких вимог і має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов`язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї норми зобов`язує спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг. При цьому вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений статтею 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця. Відповідно до пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 Цивільного Кодексу України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту. Таким чином, пред`явлення кредитором своїх вимог до спадкоємців через нотаріуса не суперечить положенням частини другої статті 1281 ЦК України. На відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадкоємцями спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. Стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення вимог кредиторів, не встановлює певного порядку пред`явлення таких вимог. Пред`явлення вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18), постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 751/8658/15-ц (провадження № 61-10940св18.) У даній справі банк звернувся до нотаріуса після того, як стало відомо про настання смерті позичальника, про що вказано у претензії кредитора, і нотаріусом надана відповідь про долучення цієї претензії до спадкової справи. Таким чином, на думку суду, позивач не порушив строки пред`явлення претензії кредитора та звернення до суду з позовом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1\~ ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. За змістом наведеної норми матеріального права у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину, тобто задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Таким чином, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц зроблено висновок про те, що у разі смерті позичальника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в основному зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. В матеріалах спадкової справи містяться заяви [PERSON] та [PERSON] про відмову від спадщини після смерті померлого сина [PERSON] . Враховуючи встановлену судом обставину про відмову від спадщини співвідповідачів у справі, суд вважає про відсутність правових підстав для стягнення заявленої суми боргу з вищевказаних відповідачів. Разом з цим, отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину є правом, а не обов`язком, а тому зволікання з його отриманням спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину не може шкодити кредитору в задоволенні його вимог (висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 16 липня 2020 року у справі № 645/1566/16-ц, від 23 вересня 2020 року у справі № 750/5506/19). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що на час відкриття спадщини за однією адресою з померлим були зареєстровані його брат [PERSON] (відповідач у справі) та сестра [PERSON] , що входять до кола спадкоємців другої черги, заяв про прийняття спадщини після померлого [PERSON] спадкова справа не містить. Крім цього, померлий [PERSON] був співвласником квартири [ADDRESS] .\~ Згідно з частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують\~ вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Слід зазначити, що відсутність у матеріалах справи відомостей про вартість спадкового майна не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 18.09.2019 року у справі\~ №640/6274/16-ц: доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора, оскільки його відповідальність за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого. Будь-яких відомостей на спростування встановлених судом обставин справи відповідач [PERSON] суду не надав, із заявою про відмову від прийняття спадщини, на відміну від батьків, до нотаріуса не звертався. Отже, звертаючись до суду з даним позовом та користуючись відповідними процесуальними правами, банк визначив коло відповідачів по справі на власний розсуд. Враховуючи фактичні обставини даної справи, суд дійшов висновку, що тільки один із трьох вказаних у позові відповідачів є належним. Разом з цим, сплата боргу спадкодавця одним із спадкоємців наділяє правом останнього пред`явити вимоги до інших спадкоємців в порядку регресу, за винятком своєї частки боргу. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов та стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором (тіло кредиту) в розмірі 13 580,15 грн. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 270 грн.

Outcome: partial