Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Служба у справах дітей Надвірнянської райдержадміністрації, як представник органу опіки та піклування, 04.10.2017 року звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа на стороні позивача - Надвірнянський будинок дитини, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач по даній справі [PERSON] є матір'ю малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], який знаходиться на обліку служби у справах дітей, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Батько дитини - [PERSON] помер [INFO] [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS]. Під час проведення обстеження умов проживання даної сім'ї за вищевказаною адресою, встановлено що сім'я в будинку на тривалий час не проживає. Зі слів їх тітки [PERSON] стало відомо, що відповідачка разом з своїми трьома малолітніми дітьми перебуває в с.Великий Бичків, Закарпатської області. Вихованням малолітнього сина [PERSON] не займається. На підставі розпорядження Надвірнянської РДА від 18.02.2016 року № 49 та заяви матері малолітній [PERSON] влаштований в Надвірнянський будинок дитини де і перебуває по даний час. 31.07.2017 року адміністрація Надвірнянського будинку дитини звернулася до служби у справах дітей з проханням щодо вжиття заходів до матері дитини, оскільки [PERSON] не провідувала та не цікавилась долею сина більше шести місяців без поважних на те причин, не проявляла до сина материнської турботи та піклування, не виховує та не утримувала його. Працівники служби у справах дітей неодноразово проводили з матір'ю дитини профілактично-роз'яснювальні бесіди та попереджували про відповідальність та наслідки, які наступають за неналежне виконання батьківських обов'язків. Відповідач [PERSON] зобов'язувалася на належному рівні виконувати батьківські (материнські) обов'язки, дбати про дитину, вчасно провідувати його в будинку дитини, але дані зобов'язання не виконує. 14.09.2017 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації розглянуто клопотання служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітнього сина [PERSON] Про дату, час та місце проведення засідання комісії [PERSON] була повідомлена належним чином, однак на засідання комісії не прибула. Служба в справах дітей прийняла висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав і стосовно малолітньої дитини - сина [PERSON], в зв"язку з чим звернулася до суду з зазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, зазначивши, що служба у справах дітей роз'яснювала відповідачу суть її батьківських (материнських) обов'язків, намагалася схилити її до їх виконання, однак відповідач жодних належних висновків для себе не робить. Малолітній [PERSON] з 18.02.2016 року і по даний час влаштований в Надвірнянський будинок дитини. Мати не провідувала та не цікавилася долею дитини більше вже більше півтора року без поважних причин. Тому просить суд постановити рішення, яким позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина [PERSON],[INFO], а також стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі по 700 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідач [PERSON] в останні судові засідання не з"явилася з невідомих суду причин, про день та час судового слухання повідомлялася завчасно і належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Однак, даючи пояснення у першому судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог позивача та не позбавляти її батьківських прав щодо малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]. Пояснила, що вона не змогла провідувати сина в будинку дитини, оскільки більше шести місяців перебувала в Закарпатській області і не мала змоги приїхати в м. Надвірна. Вона бажає виховувати свого сина і зможу належним чином його утримувати. Представник третьої особи на стороні позивача - Надвірнянського будинку дитини- суду пояснила, що на підставі розпорядження Надвірнянської райдержадміністрації від 18.02.2016 року № 49 та заяви матері, малолітній [PERSON] був влаштований в Надвірнянський будинок дитини, де і перебуває по даний час. Зазначила, що відповідач не провідувала свою дитину у Надвірнянському будинку дитини і не цікавилася долею дитини не тільки більше шести місяців, а вже майже два роки, тому вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи, свідків та дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76- 81 ЦПК України. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано та не заперечуються відповідачем та достовірно встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Згідно наказу служби у справах дітей Надвірнянської РДА від 08.02.2016 року № 5 малолітній [PERSON], [INFO], взятий на облік, як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах (а.с.10 ). На підставі розпорядження Надвірнянської райдержадміністрації від 18.02.2016 року № 49 та заяви матері - [PERSON], її малолітній син - [PERSON], [INFO] влаштований з Надвірнянський будинок дитини (а.с. 8). Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А ст.150 Сімейного Кодексу України прямо передбачає, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Це означає, що мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, якщо вони за станом свого психічного здоров'я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку. Таким правом відповідач [PERSON] не користується, самоусунувшись від нього. Ухилення від виконання юридичного обов'язку, це завжди акт свідомої поведінки, оскільки відповідач має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, оскільки мати дітей практично не проявляє щонайменшої батьківської турботи. В суді також встановлено, що відповідач значно більше шести місяців без поважних причин не провідувала свого сина [PERSON] та будь-якої участі у його вихованні чи утриманні не приймала, не цікавилася ні станом здоров'я дитини, ні загальним розвитком, фактично не виконувала свої батьківські (материнські) обов'язки. Даний факт підтверджується листом Надвірнянського будинку дитини від 31.07.2017 року № 87 та актом про невідвідування дитини, складений комісією Надвірнянського будинку дитини 27.07.2017 р. (а.с.6-7), не заперечується сторонами по справі, не спростовано відповідачем та підтверджується свідченнями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердила, що вона працює головним лікарем Надвірнянського будинку дитини. На підставі розпорядження Надвірнянської РДА від 18.02.2016 року та заяви [PERSON], малолітній [PERSON] був влаштований в будинок дитини, де і перебуває по даний час. Мати дитини перестала провідувати його після смерті його батька. Однак, мали місце провідування нею дитини тільки тричі за час розгляду даної справи в суді, останній раз це було 29.12.2017 року. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що [PERSON] не займається належним вихованням своїх дітей. В її будинку в с.Заріччя, Надвірнянського району, брудно та неохайно, а умови проживання незадовільні. Для виховання та розвитку дітей нею не створено жодних належних умов. Крім того, як вбачається з акту обстеження умов проживання [PERSON] від 29.03.2017 р., виданого службою у справах дітей Надвірнянської РДА, за адресою [ADDRESS] і де зареєстрована [PERSON], умови проживання є незадовільні. В хаті брудно та не прибрано. Відсутні продукти харчування (а.с.4). Факт ухилення від належного виконання батьківських обов'язків відповідача підтверджується також висновком Надвірнянської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 25.09.2017 року № 04-36/25, з якого вбачається, що з врахуванням пропозицій комісії з питань захисту прав дитини, райдержадміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.14-15 ). Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища дитини та відповідача, що вона є фізично здоровою людиною, взмозі працювати та утримувати сина в розмірі, достатньому для його нормального фізичного та духовного розвитку, а будь-яких належних доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров'я, який перешкоджає їй заробляти кошти для прожиття, відповідач суду не надала, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів може бути визначений судом щомісячно по 700 грн. на дитину до досягнення ним повноліття. Таким чином, оцінюючи здобуті докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення. З відповідача слід також стягнути судові витрати по справі згідно вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного, ст. ст. 150, 152, 155, 157, 164, 165 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved