Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

У серпні 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до [PERSON] про стягнення боргу. В своїй позовній заяві позивач вказує, що 12 серпня 2014 року [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» кредитний договір № 140812-122102 та отримав кредит в розмірі 800 грн. Відповідно до п. 3.3. договору відповідач зобов'язаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 800 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 224 грн., що разом складає 1 024 грн. у строк до 25.08.2014 року. Разом з тим, в порушення договірних умов відповідач станом на 01.08.2018 року не виконує свої зобов'язання щодо повернення отриманих грошових коштів в розмірі 800 грн., а також щодо сплати процентів за користування кредитом. Згідно з п.6.2. договору у разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми кредиту, до Позичальника застосовуються штрафні санкції у виді неустойки - пені з розрахунку 2 (два)% за кожен день прострочення платежу. Сума пені за період з 26.08.2014 року по 01.08.2018 року становить 22992 грн. 08.09.2014 року відповідач відповідно до п.2.3. договору сплатив частково пеню за прострочення заборгованості в сумі 200 грн. Таким чином, сума заборгованості разом із пенею станом на 01.08.2018 року становить 800+224+22792= 23 816 грн. На підставі викладеного позивач просив суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON], [INFO], (ідентифікаційний номер [NUMBER]), на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" (код 38839217) 25 595,62 грн., в тому числі 800 грн. основного боргу, 224 грн. - проценти за договором, 22792 грн. - пеня за договором та 1 779,62 грн. судових витрат. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою про явку в судове засідання. Суд, вивчивши матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню частково враховуючи наступне. 12 серпня 2014 року [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" кредитний договір № 140812-122102 та отримав кредит від позивача в розмірі 800 грн. Відповідно до п. 3.3. договору Відповідач зобов'язаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 800 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 224 грн.,нараховані за період починаючи з дати видачі кредиту і закінчуючи датою повернення кредиту, що разом складає 1 024 грн. у строк до 25.08.2014 року. В порушення договірних умов відповідач станом на 01 серпня 2018 року не виконує свої зобов'язання щодо повернення отриманих грошових коштів в розмірі 800,00 грн., а також щодо сплати процентів за користування кредитом. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно з п.6.2. договору у разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми кредиту, до Позичальника застосовуються штрафні санкції у виді неустойки - пені з розрахунку 2 (два)% за кожен день прострочення платежу. Сума пені за період з 26.08.2014 року по 01.08.2018 року становить 22 992 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. 08 вересня 2014 року відповідач сплатив частково пеню за прострочення заборгованості в сумі 200 грн. Таким чином, сума заборгованості разом із пенею станом на 01.08.2018 року становить 800+224+22792= 23 816 грн. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зміст кредитного договору, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено часткового, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено - тому, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 1762 гривні. Кошти в сумі 17,62 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, не відносяться до витрат, пов'язаних з розглядом справи, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Outcome: partial