Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до Деснянського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 06.11.2012 року у розмірі 9696,00 гривень та суму сплаченого судового збору, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що 06.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON], шляхом акцептування Банком Пропозиції клієнта, було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 008-29073-061112, за умовами якої, протягом строку кредиту за користування кредитними коштами [PERSON] сплачує Банку проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 01% в рік, процента ставка є фіксованою, та по закінченню строку кредиту процентна ставка змінюється відповідно до умов договору, при цьому за обслуговування кредитної заборгованості встановлюється пільговий період у 4 місяці, протягом якого розмір комісії складає 0, після закінчення якого, розмір комісії складає 2,25% за місяць. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання надавши відповідачеві споживчий кредит у сумі 7199,00 грн. на придбання товарів (послуг) у суб'єкта господарювання, проте відповідач не виконує належним чином взяті зобов'язання за договором, у результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 9696.00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, звернувшись до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить слухати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується врученням судової повістки до житлово-експлуатаційної організації та [PERSON] контори №304 Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. Відомості адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в місті Києві про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача судом отримані (а.с. 14). Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. Таким чином, суд на підставі ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON], шляхом акцептування Банком пропозиції клієнта, відповідно до умов заяви № 008-29073-061112, було укладено Договір (про надання кредиту на купівлю Товару (послуг) та прийняття цього Товару в заставу Банку), за умовами якого [PERSON] був наданий споживчий кредит у розмірі 8062,88 грн., строком 12 місяців, з розміром процентної ставки: 0.01% річних, яка є фіксованою, з розміром комісії за обслуговування кредитної заборгованості: перші 4 місяці на рівні 0.00% в місяць, а починаючи з 5-го місяця користування кредитом 2,25% в місяць (а.с. 5). Станом на 15.04.2014 року, за Договором № 008-29073-061112 від 06.11.2012 року y відповідача існує заборгованість на загальну суму 9696,00 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 8062,88 грн.; заборгованість за відсотками: 0,43 грн.; заборгованість за комісіями: 1632,69 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 4). Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами у справі, на підставі укладеного договору, виникли зобов'язання, за якими позивач надав відповідачеві послуги, а останній зобов'язався їх оплатити на визначених умовах та у відповідний строк, але відповідач всупереч взятим на себе зобов'язанням по виплаті кредитних коштів у визначені договором кредиту строки, їх не виконав, заборгованість не повернув. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, у разі прострочення повернення чергової частини. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Суд, вивчивши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved