Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

01 квітня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів», в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 28158 грн. 11 коп. Обгрунтувала позивач свій позов тим, що вона перебуває в трудових відносинах з відповідачем, однак відповідач всупереч вимогам законодавства несвоєчасно виплачує заробітну плату, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав. У судове засідання позивач не з`явилась, на електронну адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Позивач перебуває в трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Чернігівський завод радіоприладів» та обіймає посаду старшого інспектора ВОХР загону воєнізованої охорони, що підтверджується записами у трудовій книжці (а.с. 3-4). Всупереч вимогам закону, відповідач нерегулярно виплачує заробітну плату позивачу, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі. Так, з копії розрахункового листка за лютий 2021 року вбачається, що заборгованість по заробітній платі Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» на кінець місяця за минулі роки перед позивачем станом на 01.03.2021 становить 28158 грн. 11 коп. (а.с. 6). Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до статті 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно із частиною першою статті 115 КЗпП України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною другою статті 233 КЗпП України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. За таких обставин, враховуючи, що заборгованість по заробітній платі не була виплачена позивачу на час розгляду справи судом, у зв`язку з чим вимоги позивача про її стягнення підлягають задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Згідно зі статтею 430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved