Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

01 грудня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом. На обґрунтування своїх вимог вказала, що [INFO] в с. Покровка Веселинівського району Миколаївської області помер її брат [PERSON], смерть якого було зареєстровано Покровською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 17. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли: право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 4821783800:03:000:0831 та 4821783800:04:000:0228 загальною площею 6,91 га, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Покровської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області; право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 4821783800:03:000:0830 та 4821783800:04:000:0227 загальною площею 6,93 га, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Покровської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. За життя [PERSON] заповіту не склав, а тому у відповідності зі ст. ст. 1223 та 1262 ЦК України право на спадкування за законом у другу чергу одержала вона, як сестра. Провівши поховання [PERSON], вона у встановлений ст. 1269 ЦК України звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори та подала заяву про прийняття спадщини, в зв'язку з чим було відкрито спадкову справу № 31/2013. Після витоку шестимісячного строку з дня відкриття спадщини вона звернулася до Державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом. Оглянувши надані нею документи, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 070912, виданий 21 лютого 2005 року, зареєстрований за № 010501000363, має виправлення дати видачі, а Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 070913, виданий 21 лютого 2005 року, зареєстрований за № 010501000364, втрачений. Тому вона звернулася з відповідним позовом до суду та просить повністю задовольнити її позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримав, просить визнати за [PERSON] у порядку спадкування право власності на земельні ділянки площею 1,65 га., кадастровий номер 4821783800:03:000:0831, та площею 5,26 га., кадастровий номер 4821783800:04:000:0228, загальною площею 6,91 га., передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Покровської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, успадковані нею після смерті [PERSON], померлого [INFO] в с. Покровка Веселинівського району Миколаївської області, які він успадкував після [PERSON], яка померла [INFO], право власності якої було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 070913, виданим 21 лютого 2005 року, зареєстрованим за № 010501000364, а також право власності на земельні ділянки площею 1,65 га., кадастровий номер 4821783800:03:000:0830 та площею 5,28 га., кадастровий номер 4821783800:04:000:0227, загальною площею 6,93 га., передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Покровської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, успадковані нею після [PERSON], померлого [INFO] в с. Покровка Веселинівського району Миколаївської області, які він успадкував після [PERSON], який помер [INFO], право власності якого було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 070912, виданим 21 лютого 2005 року, зареєстрованим за № 010501000363. Представник відповідача Покровської сільської ради Веселинівського району в судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у відсутність представника. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с. Покровка Веселинівського району Миколаївської області помер брат позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 25 грудня 2012 р. Покровською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області (а.с. - 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшли: право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 4821783800:03:000:0831 та 4821783800:04:000:0228 загальною площею 6,91 га., передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Покровської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, належні матері спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO], право власності якої було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 070913, виданим 21 лютого 2005 року, зареєстрованим за № 010501000364; право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 4821783800:03:000:0830 та 4821783800:04:000:0227 загальною площею 6,93 га., передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Покровської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, належні батькові спадкодавця [PERSON], який помер [INFO], право власності якого було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 070912, виданим 21 лютого 2005 року, зареєстрованим за № 010501000363. - (а.с. 16,17). За життя [PERSON] заповіту не склав, а тому у відповідності зі ст. ст. 1223 та 1262 ЦК України право на спадкування за законом у другу чергу одержала позивачка, як рідна сестра спадкодавця. Провівши поховання [PERSON], позивач у встановлений ст. 1269 ЦК України звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори та подала заяву про прийняття спадщини, в зв'язку з чим було відкрито спадкову справу № 31/2013. Після витоку шестимісячного строку з дня відкриття спадщини позивачка звернулася до Державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом. Нотаріусом було видано два свідоцтва про право на спадщину за законом позивачеві після смерті [PERSON] на земельні ділянки, які йому належали на підстві Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 070914, виданого Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 21 лютого 2005 року, зареєстрвоаного в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010501000365. Однак, нотаріусом 04.10.2014 р. за вих. № 1063/02-14, № 1062/02-14 було надано роз'яснення про неможливість у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 070912, виданий 21 лютого 2005 року, зареєстрований за № 010501000363, має виправлення дати видачі, а Державний акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 070913, виданий 21 лютого 2005 року, зареєстрований за № 010501000364, втрачено. - (а.с. - 19,20). Таким чином, в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на це, суд вважає, що оскільки позивач прийняла спадщину в установлений ст.1270 ЦК України строк, то спадщина належить їй з часу її відкриття. Згідно зі ст. 1225 ЦК України та ст.131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, виходячи з викладеного, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку, і що її право на спадщину ніким не оспорюється, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved