Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

02.02.2021 позивач Маріупольська місцева\~прокуратура №1\~Донецької області звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позов мотивований тим, що вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 03.09.2020 у справі №241/901/20, який набрав законної сили 06.10.2020, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, тобто у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду рибному господарству України. Розмір матеріальної шкоди, завданої протиправними діями позивача, становить 16\~150 грн. Оскільки станом на день звернення до суду вказана шкода відповідачем добровільно не відшкодована, а заходів судового захисту щодо стягнення із відповідача шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, Мангушська селищна рада не здійснювала і не заперечує проти представництва інтересів держави в суді Маріупольською місцевою прокуратурою №1, керівник Маріупольської місцевої прокуратури №1 звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Першотравневого районного суду Донецької області від 05.02.2021 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Представник позивача Маріупольської місцевої\~прокуратури №1\~Донецької області Дорогань О.В.\~в судовому засіданні підтримав позовну заяву, просив її задовольнити в повному обсязі, посилався на підстави, викладені в позовній заяві. Від позивача Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника, проти задоволення позову прокурора не заперечують. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Пояснив, що він дійсно був засуджений за незаконний вилов риби та шкоду, заподіяну внаслідок цього, не відшкодував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 03.09.2020 у справі №241/901/20, який набрав законної сили 06.10.2020, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, тобто у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду рибному господарству України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. Вироком встановлено, що 20.05.2020 року о 18:00 годині [PERSON] знаходячись на березі Азовського моря, в с. Урзуф Мангушського району Донецької області за координатами (46.9123076, 31.1536968), маючи умисел на незаконний вилов риби, не маючи належного дозволу на рибний промисел, в порушення вимог ст.63 Закону України «Про тваринний світ» та п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства» затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України» №19 від 15 лютого 1999 року, згідно з яким забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сітково-снастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, займався незаконним рибним добувним промислом в період заборони на лов (добування) водних біоресурсів у весняно-літній період природного відтворення (нересту) у 2020 році у двокілометровій прибережній захисній смузі Азовського моря, затвердженого наказом начальника управління державного агентства рибного господарства у Донецькій області № 60 від 17.03.2020, не маючи спеціального дозволу передбаченого ст. 3.5. зазначених Правил, використовуючи заборонені знарядді рибного лову, а саме сітки ліскової (жаберної) довжиною 50 метрів, шириною 1,4 метра, розмір вічка 52 мм, скоїв незаконний вилов цінних порід риб, чим спричинив істотну шкоду рибному господарству України. 21.05.2020 року об 11:00 годині [PERSON] затримано на березі Азовського моря, в с. Урзуф Мангушського району Донецької області за координатами (46.9123076, 31.1536968) працівником Мангушського ВП ЦВП ГУ НП в Донецькій області. В результаті своїх умисних дій [PERSON] незаконно виловив рибу: оселедець азовський - 3 шт., пелінгас - 23 шт. Згідно з додатком № 1 постанови КМУ № 1209 від 21.11.2011 р. «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» розрахунок вартості риби за 1 шт. складає: оселедець азовський - в 1 кратному розмірі 3 шт. х 170 грн. = 510 грн., пелінгас - в 1 кратному розмірі 23 шт. х 680 грн. = 15\~640 грн. Таким чином, [PERSON] своїми умисними діями здійснив незаконний вилов риби в період нересту, чим заподіяв істотну шкоду рибному господарству України на загальну суму 16\~150 грн. Відповідно до розрахунку збитку, заподіяного гр. [PERSON] незаконним виловом цінних видів водних біоресурсів, згідно такс Постанови Кабінету Міністрів від 21.11.2011 р. № 1209, визначено збитки в сумі 16\~150 грн. Згідно з листом Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області від 27.01.2021 № 161 до Мангушської селищної ради коштів по відшкодуванню матеріальних збитків в сумі 16\~150 грн, спричинених протиправними діями [PERSON] , не надходило. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Положеннями статті 4\~ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ч. 3, 4 статті 23\~Закон України\~«Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Звертаючись до суду з даним позовом в інтересах держави, уповноваженим органом якої в даному випадку є Мангушська селищна рада Маріупольського району Донецької області, прокурор посилається на те, що протиправними діями відповідача спричинена шкода рибним запасам України, що свідчить про порушення інтересів держави та є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури, оскільки Мангушською селищною радою не вжито заходів для стягнення шкоди. Таким чином, пред`явлення прокурором позову в інтересах держави відповідає вимогам законодавства. Прокурором визначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та дотримано встановленого статтею 23\~Закону України\~«Про прокуратуру» порядку щодо обґрунтування підстав для здійснення представництва органу місцевого самоврядування у суді. Відповідно до ст.\~66\~Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Частиною 2\~статті 16 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~визначено, що державне управління в галузі охорони навколишнього природного середовища здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві ради та виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, державні органи по охороні навколишнього природного середовища і використанню природних ресурсів та інші державні органи відповідно до законодавства України. Згідно зі ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються фонди охорони навколишнього природного середовища. Ці фонди утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, у тому числі, грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.\~ Згідно зі\~ст. 3 Закону України «Про тваринний світ»\~об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону України, є у тому числі риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку, які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Відповідно до ст.4\~Закону України\~«Про тваринний\~світ» дикі тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші об`єкти тваринного світу, на які поширюється дія цього\~Закону\~і які перебувають у державній власності, а також об`єкти тваринного світу, що у встановленому законодавством порядку набуті у комунальну або приватну власність і визнані об`єктами загальнодержавного значення, належать до природних ресурсів загальнодержавного значення. Пунктом 4 частини другої статті 10 Закону України\~«Про тваринний\~світ» передбачено, що громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до вимог статті 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зазначені норми також містяться у частині четвертій статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Згідно із ст. 37\~Закону України\~«Про рибне\~господарство,\~промислове рибальство\~та охорону\~водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Зазначені положення закону кореспондуються із статтею 13 Конституції України. Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Мангушської селищної ради). Загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань містяться у\~статті 1166 ЦК України, відповідно до частини першої якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду. Аналіз положень\~статті 1166 ЦК України\~дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 статті 82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Факт вчинення відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та грубого порушення правил рибальства доведений вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 03.09.2020 у справі №241/901/20, який набрав законної сили 06.10.2020. Розмір шкоди, заподіяної незаконним виловом риби, обчислюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21 листопада 2011 року № 1209. Згідно з наявним у матеріалах справи розрахунком збитку, заподіяного гр. [PERSON] незаконним виловом цінних видів водних біоресурсів, згідно такс Постанови Кабінету Міністрів від 21.11.2011 р. № 1209, сума завданих відповідачем збитків становить 16\~150,00 грн. Враховуючи, що відповідач не відшкодував у добровільному порядку шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення (незаконного вилову риби), суд вважає, що така шкода підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку. Відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України\~суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір».

Outcome: approved