Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Спрямованою до суду і згодом уточненою заявою (а.с.31-32) [PERSON] просив ухвалити рішення про удочеріння ним неповнолітньої [PERSON] та малолітньої [PERSON], у зв'язку з чим записати його батьком дітей і присвоїти останнім прізвище - "[INFO]", по батькові - "[INFO]". У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав та просив суд її задовольнити. Заінтересовані особи, що з'явились у судове засідання, щодо задоволення такої заяви не заперечували. Представник заінтересованої особи - Житомирського РВ ДРАЦС, спрямованою до суду заявою, ставлення до неї не виказав. Дослідив матеріали справи, заслухав пояснення учасників судового розгляду, судом встановлені наступні факти. Заявник та заінтересована особа - [PERSON], яка являється матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с13) та [PERSON], [INFO] (а.с.14), з 20 липня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.10). Батько зазначених дітей - [PERSON] за рішенням суду від 6 липня 2016 року позбавлений батьківських прав відносно них (а.с.12). Також, [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.15). Згідно висновку про стан здоров'я заявника, останній протипоказань для удочеріння не має (а.с.20). Згідно акту обстеження побутових умов проживання від 12 січня 2016 року (а.с.21) за місцем проживання заявника наявні умови для проживання дітей. Заявник є військовослужбовцем (а.с.22) і його грошове забезпечення за місцем роботи за період липень - грудень 2015 року склало 39 412,96 гривень (а.с.24). На території України, станом на 11 січня 2016 року, [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та у розшуку не перебуває (а.с.23). Висновком опікунської ради Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 26 жовтня 2016 року (а.с.66) надано згоду на усиновлення [PERSON] дітей [PERSON] та [PERSON] Усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя (ст. 207 СК України). Усиновленою може бути дитина (ч. 1 ст. 208 Кодексу). Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п'ятій та шостій цієї статті (ч. ч. 1-3 ст. 211 Кодексу). Суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров'я, а також інші обставини, що мають істотне значення (ч. 4 ст. 224 Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 225 Кодексу, усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. На підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін (ч. 1 ст. 233 Кодексу). Враховуючи встановлені судом фактичні обставин справи та норми закону, що їх регулюють, наявні підстави для задоволення заяви, адже усиновлення заявником малолітньої [PERSON] та неповнолітньої [PERSON], на переконання суду, відповідає інтересам останніх. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved