Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

У квітні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Монастирищенська районна державна адміністрація Черкаської області, в якому просить: ухвалити рішення, яким позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо їх неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з відповідач [PERSON] є батьком їх спільних дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач аліментів на утримання дітей не сплачує, участі у вихованні своїх дітей не приймає, їхнім життям та здоров`ям не цікавиться, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дітьми, не проводить з ними часу. За вказаних обставин звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує протии заочного розгляду справи. (а.с. 18) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. (а.с. 28, 30) В судове засідання представник третьої особи Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області не з`явився, подав до суду листа, в якому просив розглянути справу без його участі та не заперечував проти задоволення позову. (а.с. 31) Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. ст. 280, 281 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно з ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ст. ст. 150 -157 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав " із змінами та доповненнями , ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, що відповідає приписам ч. 4 ст. 155 СК України. Частиною 4 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, що передбачено ч. 1 ст. 56 ЦК України. Згідно ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Судом встановлено, що між сторонами розірвано шлюб 06.02.2008 року , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області серія [NUMBER] від 06.02.20148 року. (а.с.6) Батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є відповідач який не оспорював та не заперечував своє батьківство, що підтверджується даними копії свідоцтв про народження. (а.с. 4,5) Неповнолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з матір`ю, позивачем по справі, та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Владиславицької сільської ради Монастирищенського району Черкаської області (а.с. 9) Згідно з висновком Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області про доцільність позбавлення батька [PERSON] батьківських прав, №235/01-01-40 від 10.12.2018 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, з дітьми не спілкується, не відвідує їх , матеріально не допомагає, не займається їхнім вихованням. (а.с. 7-8) Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, визначених ст. 180 Сімейного кодексу України, щодо виховання своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не піклується про їх здоров`я, фізичний, моральний та духовний розвиток, не займається їх вихованням та навчанням, не проводить з ними часу та не спілкується з дітьми, не утримує матеріально, а тому позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь держави судовий збір в сумі по 768,40 грн. На підставі ст.ст. 164 ч. 1 п.2, ст. 165 СК України,

Outcome: approved