Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

01 березня 2019 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини всіх видів заробітку на тверду грошову суму в розмірі 3000 гривень, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття сина та стягнення додаткових витрат на дитину на лікування та розвиток здібностей сина у розмірі 2000 гривень щомісячно. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з [PERSON] на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 25% від усіх видів заробітку. Зазначає, що на утримання сина потрібно не менше 2000 гривень, внаслідок того, що вона повинна витрачати щомісячно грошові кошти на наступне: на ліки 2500 гривень, на продукти 4000 гривень, на харчування в школі близько 500 гривень, зайняття з репетитором (хімія, фізика, математика, іноземна мова, українська мова) 6000 гривень, одяг та взуття 2000 гривень. Крім того, син хворіє і постійно потрібно підтримувати його медикаментозно, що потребує значних коштів. Зазначає, що перебуває на обліку в центрі зайнятості та має нестабільний дохід, сама не може матеріально забезпечувати потреби дитини. Також необхідно сплачувати комунальні платежі, що складає приблизно 1500 гривень на місяць. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, аліменти сплачує несвоєчасно та не в повному обсязі, не бере участі в додаткових витратах, викликаних частими хворобами сина та розвитком його здібностей. Відповідач постійно приховує дійсний дохід, безперешкодно їздить на заробітки, зі слів спільних знайомих, займається комерційною діяльністю, але, на її думку, належної матеріальної допомоги дитині не надає. Син має слабке здоров`я, перебуває на диспансерному обліку та потребує санаторно-курортного лікування та до обстеження в спеціалізованих закладах, а тому потребує постійних витрат на лікування та на розвиток здібностей. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, пояснила, що на даний час вона перебуває на обліку в Центрі зайнятості. Відповідач несвоєчасно сплачує аліменти на утримання сина та приховує розмір своїх доходів. Син [PERSON] має слабке здоров`я, приймає участь в обласних олімпіадах. Представник позивача в судовому засіданні позов акцентувала увагу на тому, що відповідач проживає в м. Первомайську та сплачує на утримання сина [PERSON] приблизно 1500 гривень щомісячно, не регулярно та не в повному обсязі. Заборгованість по сплаті аліментів існує. Погодилась з тим, що протягом 2019 року було сплачено 16 тис. грн. аліментів, але ці сплати пішли на погашення заборгованості. Відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву та в судовому засіданні пояснив, що на сьогодні є безробітним та перебуває на обліку в центрі зайнятості. Також зазначає, що на його утриманні перебуває мати, яка є пенсіонером, отримує мінімальну пенсію та часто хворіє. Тому збільшення розміру аліментів до 5000 гривень поставить його в скрутне матеріальне становище. Вважає, що позивачем не надано доказів хвороби сина, а довідки від 04 січня 2019 року, на його думку, недостатньо. Крім того, зазначає про сертифікати міжнародних конкурсів, які датовані 2016 року та 2017 року. Посилання позивача на покращення його матеріального стану, вважає такими, що не відповідають дійсності. В 2019 році він сплатив аліментів приблизно 16000 гривень. Навпаки, вказує, що у нього починаючи з 2014 року перед позивачем виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина, в зв`язку з тим, що року він після 2011 року хворіє. До 2016 року ще міг надсилати аліменти з Російської Федерації, а потім платежі з Російської Федерації не можливо було здійснити, зараз він безробітний. Погоджується на зміну розміру аліментів на утримання сина до 2000 гривень щомісячно. Заслухавши позивача, представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Відповідач з вказаним фактом погодився. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження /а.с. 5/. Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання особи /а.с. 6/ неповнолітній [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] , тобто разом з матір`ю [PERSON] Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 червня 2005 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно /а.с. 13/. Як вбачається з копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 25 січня 2019 року /а.с. 14-17/ згідно виконавчого листа №2-575 від 01 липня 2005 року нараховано заборгованість станом на 01 січня 2019 року, яка становить 42910,95 гривень. Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приписами ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів, згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі і навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. ст.182, 183, 184 СК України). Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року (у справі № 6-143цс/13), прийнятій за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення. Згідно копії довідки №02-08/740 від 27 грудня 2018 року з 24 травня 2018 року [PERSON] перебуває на обліку як безробітна в Южноукраїнській міській філії Миколаївського обласного центру зайнятості /а.с. 19/. З довідок Первомайської міськрайфілії Миколаївського ОЦЗ /а.с. 62-63/ від 03 червня 2019 року та 06 червня 2019 року відповідно [PERSON] перебував з 22 січня 2019 року по 11 березня 2019 року та перебуває з 23 травня 2019 року на обліку як безробітний в Первомайській міськрайфілії Миколаївського ОЦЗ. За січень, лютий та березень 2019 року отримав дохід в сумі 728,06 гривень. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №40373 від 14 травня 2019 року /а.с. 65/ [PERSON] за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2018 року - інформація про доходи відсутня. Оскільки в судовому засіданні сторони не оспорюють, що [PERSON] офіційно ніде не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, тому спосіб стягуваних з нього аліментів може бути змінено з частки на тверду грошову суму. Що ж стосується розміру аліментів, які просить стягнути позивач на утримання дитини - по 3000 гривень, суд вважає його занадто великим, оскільки відповідач на даний час безробітний, а позивач в свою чергу не надала суду підтвердження того, що саме в такому розмірі можуть стягуватись аліменти. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. [PERSON] інших аліментних зобов`язань не має, є працездатним. Його мати, хоча і є непрацездатною, але має пенсійне забезпечення, що підтверджується копією пенсійного посвідчення [PERSON] та довідкою Первомайського об`єднаного управління ПФУ Миколаївської області /а.с. 61, 69/, тому суд критично відноситься до посилань відповідача в відзиві на той факт, що на його утриманні перебуває мати-пенсіонер. Зважаючи на те, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини змінився мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку, а також, приймаючи до уваги рівний обов`язок батьків утримувати дитину, суд вважає, що достатніми для забезпечення належного рівня життя дитини будуть аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно, а вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають частковому задоволенню. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на утримання сина, суд приходить до такого. За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Позивач пред`являючи позов до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, посилалась на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в повному обсязі не надає та не приймає участі у додаткових витратах на дитину, крім, сум які з нього стягуються за вищезазначеним рішенням суду. Судом встановлено, що спільна дитина сторін [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом в дитячій поліклініці з народження, на диспансерному обліку з 2008 року та потребує до обстеження в спеціалізованих закладах, санаторно-курортного лікування, вказане підтверджується довідкою №623 від 04 січня 2019 року некомерційного комунального підприємства «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», а також копіями довідок від 24 квітня 2019 року, копією планом спостереження, копіями томографій та випискою з медичної карти стаціонарного хворого №1125 /а.с. 7, 78-83/. До позовної заяви позивачем було надано дипломи сина [PERSON] , учасника різних конкурсів за минулі роки та наголошено на розвиток здібностей сина. Зазначені конкурси є Всеукраїнськими загальновідомими конкурсами, участь в них беруть учні в школі за місцем навчання та участь в вказаних конкурсах не потребує великих витрат. Суд зауважує, що кожна дитина має здібності, і їх необхідно розвивати, виходячи із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином, позивачем не доведено той факт, що її син [PERSON] має виключні здібності, які б потребували стягненню з відповідача коштів в сумі 2000 гривень щомісяця, з боку кожного з батьків. Разом з тим, суд враховує стан здоров`я дитини, який потребує санітарно-курортного лікування, що підтверджується наданими позивачем довідками та приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину підлягають частковому задоволенню у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та одужання дитини. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Частиною 2 статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Зважаючи на те, що позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору па підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 768,40 грн. на користь держави підлягає стягненню з відповідача. Аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає статті 192 Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 23).

Outcome: partial