overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

01.10.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі 50 грн. щомісяця. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем у справі вона з 16.11.2012 року по 20.08.2014 перебувала у шлюбі і народила дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, син знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не має постійної роботи, має мінливий дохід. Позивач подала до суду заяву, в якій підтримує позов і прохає розглянути справу без її участі, що суд вважає за можливе. Відповідач до суду повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Зі свідоцтва про народження, виданого Мечебилівською сільською радою Барвінківського району Харківської області 26.11.2012 року, актовий запис № 05, видно, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], матір'ю якої є [PERSON]. Відповідач, який є батьком дитини, зобов'язаний матеріально утримувати свою дитину. Згідно з наявною в справі довідкою Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 29.09.2014 року № 310, дитина [PERSON], [INFO], дійсно проживає з матір'ю [PERSON] і знаходиться на її повному утриманні. З позовної заяви вбачається, що відповідач не працює, має мінливий дохід, тому аліменти з нього доцільно стягувати в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, те, що відповідач не працює і не має постійного заробітку, і доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі 50 грн. щомісячно, як того прохає позивач. Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

01.10.2014 року позивач звернулася до суду з позовом. Зазначала, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, дитина знаходяться на утриманні позивачки, відповідач ухиляється від утримання сина. Матеріальної допомоги на його утримання не надає. У зв'язку із цим позивачка просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду та до її повноліття. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] (а.с.3). Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов позивачкою подано 01.10.2014 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає, вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано письмових заперечень проти позову і доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача. Позивач при зверненні до суду від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 243,60 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

01.10.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача , починаючи з дня пред»явлення позову, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вона послалась на те, що відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча зобов»язаний це робити та взмозі. Позивач до суду не з»явилася та надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання не з»явився та надіслав до суду телефонограму, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність. Позовні вимоги визнав та просив постановити рішення у зв»язку з визнанням позову. Наслідки визнання йому зрозумілі. Є здоровою, працездатною особою, інших утриманців немає. Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вимогами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевірив законність визнання позову відповідачем, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Крім того, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як вбачається з матеріалів справи, сторони проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 2009 року по травень 2013 року. Від спільного шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Батьком вказаної дитини зазначено відповідача. Дитина разом з матір»ю проживає в с. Іванівка Врадіївського району Миколаївської області та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Стан здоров»я дитини задовільний, на обліку у лікарів не перебуває. Відповідач є здоровою, працездатною особою, інших дітей, на утримання яких відповідач сплачує аліменти, немає, тому взмозі сплачувати аліменти мінімальної межі встановленої законодавством. Встановив вказані обставини, суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з приводу утримання неповнолітньої дитини, тому при прийнятті рішення керується ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За вимогами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, встановив вказані обставини, які відповідачем повністю визнано у порядку ст. 174 ЦПК України, та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

01.10.2014 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 липня 1983 року Требуховецькою сільською радою Летичівського району Хмельницької області, актовий запис № 17. В обґрунтування позову вказує, що за час спільного проживання у них народилося двоє дітей, які досягли повноліття. Причиною розірвання шлюбу, є неналежне ставлення чоловіка до неї, який не поважає її як жінку, принижує, не рахується з її думкою. Раніше зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу, але заради дітей намагалась зберегти сім'ю. Певних висновків чоловік не зробив, продовжує жити своїм життям. В січні 2014 року припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Сенсу зберігати сім'ю не бачить. Щодо розподілу майна, то будуть намагатися вирішити його мирним шляхом. Справу просить розглядати у її відсутності, про що подала суду заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони з 02 липня 1983 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають двох повнолітніх дітей. Припинили подружні відносини по тій причині, що відповідач не приділяв належної уваги дружині, принижував її та жив своїм життям. Тривалий час проживають окремо. Сім'я існує формально. Майнового спору на даний час не має. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне проживання і збереження сім'ї стали неможливими. Шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 110 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

01.10.2014 року позивач звернуся до суду з даним позовом, та просить розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 29.07.2006 року. У шлюбі мають двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обов'язки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не з'явився. В заяві просить справу розглядати без його присутності. Просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явилася також. В заяві просить справу розглядати без її присутності. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу бажає зберегти прізвище [PERSON] Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Сторони 29.07.2006 року зареєстрували шлюб у виконкомі Брониківської сільської ради Новограду-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). У шлюбі мають двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю в с. Броники Новоград-Волинського району. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї. Позивач та відповідач в своїх заявах наполягали на розірванні шлюбу. Строк на примирення просили не давати. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

01.10.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги вона мотивує тим, що сім'я розпалась через відсутність порозуміння, на протязі сумісного життя між ними часто виникали сварки з різних причин. Саме це негативно впливало на їх сімейні стосунки. Посилаючись на неможливість спільного проживання позивачка просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте також надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу за його відсутності. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 25.06.2011 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони мають доньку-[PERSON], [INFO]. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили. З 10 серпня 2014 року живуть окремо. Поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. У зв'язку з викладеним шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

01.10.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від доходу щомісячно, зазначивши, що 26.07.2008 року вона зареєструвала шлюбу з відповідачем у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис - №566. Від шлюбу народилась дитина: дочка - [PERSON], [INFO]. З відповідачем однією сім'єю не проживають, відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне становище, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. Позивачка в ході розгляду справи уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 650,00грн. щомісячно. 08.10.2014 року до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №1607. Як вбачається з довідки ЖКП «Жилкомплекс» від 29.09.2014 року [PERSON] мешкає в [ADDRESS], разом з дитиною [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 650,00грн. щомісячно. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

01.10.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона з 2006 року по 2012 рік проживала однією сім'єю з відповідачем. [INFO] в них народилася дочка - [PERSON]. Дитина мешкає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач з 2012 року з ними не проживає та допомоги на утримання дитини не надає, однак має таку змогу. Крім того, дочка потребує спеціального лікування, оскільки страждає затримкою формування психічних функцій (недорозвинення мовлення), у зв'язку з чим потребує постійного догляду а також дорогого лікування. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку кожного місяця та до її повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути у судовому засіданні за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у судовому засіданні за його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], актовий запис № 914, зареєстроване відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 4). Згідно довідки КП «ЖБК» [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом із донькою [PERSON], [INFO]. (а.с. 5) Як вбачається з витягу з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації від 11.06.2013 року №8/113 [PERSON], [INFO], страждає на захворювання та має діагноз: затримка формування психічних функцій. Загальне недорозвинення мовлення 1 рівня. (а.с. 7) Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітків (доходу) відповідача щомісяця. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

01.10.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2), мотивуючи свої вимоги тим, що 30.08.2011 р. між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ КБ «Дельта») та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого останній відкрив відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 100000 грн., встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 10000 грн.. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 22.07.2014 р. не виконує належним чином зобов'язання, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 10380,79 грн. Просили стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 10380,79 грн., яка складається з: тіло кредиту - 6232,32 грн.; прострочене тіло кредиту - 1242,75 грн.; заборгованість за відсотками - 0,00 грн.; заборгованість за комісіями - 2905,72 грн. та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Представник позивача в позові просить розглянути справу у його відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує. Причини неявки відповідача суду не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у їх відсутність. З письмової згоди представника позивача (а.с.2) та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань. Проте [PERSON], уклавши 30.08.2011 р. з позивачем кредитний договір (а.с.3-4), зобов'язання згідно даного договору не виконує, внаслідок чого за позичальником існує заборгованість у розмірі 10380,79 грн., яка складається з: тіло кредиту - 6232,32 грн.; прострочене тіло кредиту - 1242,75 грн.; заборгованість за відсотками - 0,00 грн.; заборгованість за комісіями - 2905,72 грн. (а.с.10). Відповідно до п. 1.2 Статуту ПАТ «Дельта Банк», затвердженого рішенням загальних зборів учасників Банку 15.09.2009 р., Банк є правонаступником щодо всіх прав та обов'язків ТОВ «Комерційний Банк «Дельта». Необхідно стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10380,79 грн. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243,60 (а.с.1), які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

01.10.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитною лінією(а.с.2), мотивуючи свої вимоги тим, що 31.01.2013 р. між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ КБ «Дельта») та відповідачем було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 005-24517-310113, згідно якої останній відкрив відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно до п. 2.3 кредитного договору банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 15000 грн.. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 24.07.2014 р. не виконує належним чином зобов'язання, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 25823,21 грн. Просили стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 25823,21 грн., яка складається з: тіло кредиту - 15012,14 грн.; прострочене тіло кредиту - 2986,66 грн.; заборгованість за відсотками - 2030,53 грн.; заборгованість за комісіями - 5793,88 грн. та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Представник позивача в позові просить розглянути справу у його відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує. Причини неявки відповідача суду не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у їх відсутність. З письмової згоди представника позивача (а.с.2) та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань. Проте [PERSON], уклавши 31.01.2013 р. кредитну угоду відповідно до умов заяви № 005-24517-310113 р.(а.с.3-6), зобов'язання згідно даного договору не виконує, внаслідок чого за позичальником існує заборгованість у розмірі 25823,21 грн., яка складається з: тіло кредиту - 15012,14 грн.; прострочене тіло кредиту - 2986,66 грн.; заборгованість за відсотками - 2030,53 грн.; заборгованість за комісіями - 5793,88 грн. (а.с.8). Відповідно до п. 1.2 Статуту ПАТ «Дельта Банк», затвердженого рішенням загальних зборів учасників Банку 15.09.2009 р., Банк є правонаступником щодо всіх прав та обов'язків ТОВ «Комерційний Банк «Дельта». Необхідно стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 25823,21 грн. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 258,23(а.с.1), які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved