Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Локнистенської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер чоловік та батько позивачів [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться у [ADDRESS] та інше майно. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та син [PERSON] Фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, позивачі звернулися до приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу [PERSON] із заявами про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріальної контори за оформленням спадщини, нотаріусом було роз'яснено, що отримати свідоцтво про право на спадщину вони не можуть із - за відсутності правовстановлюючих документів, у зв'язку з чим було запропоновано визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку. Позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/3 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS]; позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності на 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS]. Позивачі у судове засідання не з'явилися, просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Локнистенської сільської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи без участі сторін за наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухомість. Згідно Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968р.) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім'я по батькові глави сім'ї на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003р. будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. З довідки виконавчого комітету Локнистенської сільської ради Менського району Чернігівської області №1-15/326 від 04 червня 2014 року вбачається, що згідно витягу з погосподарської книги, господарство, яке знаходиться в [ADDRESS] мало статус колгоспного двору, за вказаною адресою були зареєстровані і проживали станом на 15 квітня 1991 року: [PERSON] - голова домогосподарства; [PERSON] - дружина; [PERSON] - син. За житловим будинком закріплена земельна ділянка площею 0,20 га (а.с. 53). Суд враховує, що відповідно до роз'яснень, викладених в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року зі змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України « Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. З наведеного вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року право на частку бувшого колгоспного двору мали: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, спірна садиба належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] у рівних частках, а саме по 1/3 частці кожному. З повідомлення КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» №206 від 04 березня 2014 року вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 12). Із звіту про оцінку житлового будинку, здійсненого КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради» вбачається, що оціночна вартість житлового будинку за адресою [ADDRESS] становить 16100,00 грн. (а.с. 18-50). Дослідженням технічного паспорту на садибний одноповерховий житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що станом на 11 лютого 2014 року зазначений будинок має такі характеристики: житловий будинок А-1, погріб з шийкою В-1, тамбур а -1, прибудова А1-1, сарай Б-1, сарай Б1-1, убиральня Г-1, ґанок а1 -1 (а.с. 13-17). [INFO] в селі Локнисте Менського району Чернігівської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та син [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про одруження та народження (а.с. 71-72). Позивач [PERSON] звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (а.с. 59), відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №280/02-31 від 12 червня 2014 року, винесеної приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с. 51) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями відмовлено у зв'язку з неподанням документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій. Спадкоємиця [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про відмову від належної їй частки спадкового майна на користь сина [PERSON] (а.с. 58). У матеріалах спадкової справи відсутні заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини після смерті [PERSON] За таких обставин, суд, вважає можливим визнати право власності за позивачем [PERSON] на 2/3 частки спірного будинку, оскільки він має право на 1/3 частку спірного житлового будинку, як спадкове майно за законом, після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] та на 1/3 частку спірного житлового будинку, як частку в колгоспному дворі; визнати за позивачем [PERSON] на 1/3 частку спірного будинку, як частку в колгоспному дворі. На підставі викладеного,

Outcome: approved