Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

01.07.2020 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 28.07.2012 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Лутугинського районного управління юстиції у Луганській області, про що було зроблено актовий запис № 42. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні відносини з причини різних поглядів на життя та відсутність взаємного порозуміння, через що стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні видносини припинені з 01.11.2019. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просив розірвати шлюб та стягнути судовий збір. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21.07.2020 відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивачка надала до суду заяву про розгляд цивільної справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач надав до суду заяву про розгляд цивільної справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача та відповідача, в якій відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 28.07.2012 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Лутугинського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 42, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 28.07.2012. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини сторони припинили з причини різних поглядів на життя, відсутність взаємного порозуміння, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідач позов визнав і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Частиною 1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем за подання позовної заяви був сплачений судовий збір у сумі 840,40 грн., що відповідає встановленому абз.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону «України «Про судовий збір розміру» на час його сплати. Враховуючи, що до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, що стало підставою для ухвалення рішення суду, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, інша частина судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved