Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»(надалі - банк) звернулося до суду із вище вказаним позовом, за яким зазначило, що згідно до укладеного договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобувід 06.06.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 24\~012,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом. Далі зазначає, що у звязку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача станом на 13.03.2015 року утворилась заборгованість по кредиту та процентам у розмірі 6293,38 доларів США, та пені у розмірі 10\~146,08 грн. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. Крім того, [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до названого банка, за яким зазначив, що укладений сторонами договір суперечить чинному законодавству України. Так, грошові зобов'язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб'єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Крім того, в кредитному договорі немає відомостей щодо детального розпису загальної вартості кредиту, немає умов, які визнані обов'язковими. Крім того, умови кредитного договору є несправедливими. Несправедливістю, на думку [PERSON], є, зокрема, умови кредитного Договору в частині надання кредиту в доларах США, що передбачає згідно умов кредитного договору у випадку погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у доларах США, що є способом зловживання правом, коли всі ризики знецінення національної валюти України шляхом порушення вимог закону Банк покладає, як субєкт підприємницької (господарської) діяльності, виключно на позичальника за кредитним договором та споживача кредитних послуг, що є грубим порушенням частини 3 статті 13 Цивільного кодексу України. На підставі викладеного [PERSON] просить суд визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11357370000 від 06.06.2008 року. Від банка-позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні представник[PERSON] підтримав заявлений зустрічний позов за вищевказаними підставами, повністю заперечивши на первісний за викладеними у його позові підставами. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений банком позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до укладеного міжакціонерним комерційним інноваційним банком, правонаступником якого згідно зі статутом є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] договору № 11357370000 від 06.06.2008 року відповідач отримав від названого банка кредит у розмірі 24\~012,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 05.06.2015 року, зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 13 % на рік, а в разі порушення зобовязань за укладеним договором зі сплатою пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день затримки. При цьому судом також встановлено, що [PERSON] безпосередньо укладав та підписував спірний договір. В ході розгляду справи не встановлено будь-якого примусу з боку надавача послуг банка - щодо споживача [PERSON] під час оформлення замовленої клієнтом послуги. До укладення спірного договору співробітниками банку була надана позивачу повна, необхідна, доступна, достовірна інформація щодо умов кредитування, а також інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту і мають бути оплачені споживачем, про валютні ризики. Спірний договір містить необхідну інформацію з урахуванням всіх вимог Правил та вимог чинного законодавства України. З умовами договору перед його підписанням позичальник ознайомився у повному обсязі, доказів, що при цьому йому створювались перешкоди не надано. Детальний опис загальної вартості кредиту наявний і вказаний в розділі 1 спірного договору. При цьому, факти нечесної підприємницької діяльності спростовуються і тією обставиною, що після укладення спірного договору, відповідач тривалий час продовжував користуватися послугами саме позивача-банка, використовуючи наданий транзитний рахунок, в той час, як цей суб'єкт господарювання не є монополістом у сфері фінансових послуг, тобто позивач не сумнівається в добросовісності цього банку, довіряючи останньому зберігання та перерахування своїх коштів. Вказані обставини не були спростовані під час судового розгляду справи. Натомість, належно свої зобовязання [PERSON] з повернення кредиту та процентів за його користування, що передбачалося графіком розрахунків належно не виконав та станом на 13.03.2015 року у названого відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка складається з наступного: 5673,65 доларів США заборгованість за кредитом, 619,73 доларів США заборгованість по процентам, 9122,27 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 1023,81 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами. Такий розмір заборгованості достовірно підтверджено наданим позивачем розрахунком. Перелічені обставини суду підтверджені: копіями вищезазначеного договору з додатком, розрахунком позивача заборгованості відповідача, копією вимоги. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Стаття 99 Конституції України встановлює, що грошовою одиницею України є гривня. Разом з тим, вказана стаття визначає правовий статус грошової одиниці України, але не встановлює сферу її обігу та будь-яких обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Згідно зі статтею 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановленому законом. Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю є Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі Декрет). Відповідно до статті 5 Декрету операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Що стосується валютного законодавства, то відповідно до вимог Декрету (стаття 1) надання кредитів в іноземній валюті слід відносити до валютних операцій. Здійснення валютних операцій може мати місце на підставі генеральних чи індивідуальних ліцензій Національного банку України. Відповідно до статті 5 Декрету індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції. Перелік валютних операцій, для здійснення яких необхідна індивідуальна ліцензія НБУ, наданий у частині 4 цієї статті. Генеральні ліцензії надаються на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання. Пункт «в» частини 4 статті 5 Декрету передбачає вимогу щодо отримання індивідуальної ліцензії НБУ на здійснення операцій щодо надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі. Тобто, індивідуальна ліцензія на проведення вказаних операцій необхідна лише у тому випадку, якщо терміни і суми кредитів перевищують встановлені законодавством межі. Однак, на сьогодні законодавством не встановлено терміни і суми кредитів в іноземній валюті як критерій їх віднесення до сфери дії режиму індивідуального ліцензування. Ця обставина з огляду на відсилочний характер норми Декрету не дозволяє поширити режим індивідуального ліцензування на валютні операції, повязані з наданням резидентами (банками або іншими фінансовими установами) кредитів в іноземній валюті іншим резидентам. Таким чином, за відсутності нормативних умов для застосування режиму індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій, єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами статті 5 Декрету є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому порядку. 28 жовтня 1991 року Національним банком України АТ «УкрСиббанк» видано банківську ліцензію № 75 на право здійснювати банківські операції, в тому числі щодо розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, та письмовій Дозвіл № 75 3 на право здійснювати операції з валютними цінностями (залучено до матеріалів справи). Відповідно до статті 44 ЗУ «Про Національний банк України» НБУ діє як уповноважена державна установа при застосуванні законодавства України про валютне регулювання і валютний контроль. На виконання вказаних повноважень Національним банком України прийнято Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затверджене постановою Правління НБУ від 14.10.2004 № 483 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 09.11.2004 за № 1429/10028. Відповідно до пункту 1.4 Положення використання іноземної валюти як засобу платежу (валютна операція) використання іноземної валюти на території України для виконання будь-яких зобовязань або оплати товарів, що придбаваються. Разом з тим, у пункті 1.5 Положення визначено, що використання іноземної валюти як засобу платежу на території України без індивідуальної ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями). За викладених обставин, суд вважає позовні вимоги позивача законними, обґрунтованими, у зв?язку із чим, підлягають задоволенню повному обсязі Також, у відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 526, 530, 533, 536, 572, 576, 584, 585, 589-590, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, ст.ст.19, 20, 44-46 Закону України "Про заставу", ст.ст.1, 24-28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" та,

Outcome: approved