Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

01.02.2018 року комунальне підприємство Кам?янської міської ради «Тепломережі» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що відповідачка проживає у квартирі [ADDRESS] і користується послугами з теплопостачання. Квартира в централізованому порядку забезпечується теплопостачанням. За період з листопада 2007 року по листопад 2017 року має заборгованість за послуги з централізованого опалення квартири у розмірі 21246 грн. 69коп. В підтвердження заборгованості за послуги з централізованого опалення квартири надають виписки з особових рахунків по розрахунком за послуги з централізованого опалення квартири, довідку про склад сім'ї та рішення міської ради про затвердження тарифів за послуги з централізованого опалення. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі, заперечував проти застосування позовної давності. Представник відповідачки за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнала, зазначила, що відповідачка [PERSON] завчасно надала відзив на позовну заяву, в якій просила застосувати вимоги закону про захист її прав у зв'язку з порушенням позивачем строків позовної давності, відсутність доказів прийняття послуг, які нібито надавались позивачем, відсутність між сторонами договору про надання послуг з теплопостачання. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], мешкає у квартирі [ADDRESS] у м.Кам?янське Дніпропетровської області з сином [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою про реєстрацію та склад сім'ї, яка приєднана підприємством до позовної заяви. Відповідно до посвідчення серія [NUMBER] копія якого приєднана до матеріалів справи, [PERSON] є інвалідом третьої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до п.8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно з ч.1 ст.903 ЦК України , якщо саме договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи те, що між сторонами у справі не укладено договору про надання послуг централізованого опалення, вимоги позивача щодо безумовного обов'язку відповідачки здійснювати оплату послуг, наданих підприємством, є необґрунтованими. Підприємство «Тепломережі» відповідно дл Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, та положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2014 року не обмежено у праві надати відповідачці для узгодження та підписання договір, але цього не зробило , при цьому [PERSON]надавала підприємству документи про право на пільги по оплаті послуг опалення, які має співвласник , син [PERSON], інвалід війни 3 групи. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строку. Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.254 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії , що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку , а згідно ч.3 ст.254 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Із виписки з особового рахунку №83962, який доданий позивачем до позовної заяви, станом на 03.01.2018 року, остання проплата проведена відповідачкою у розмірі 20 грн. у квітні 2011 року, а позовну заяву направлено до суду 01.02.2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Виходячи з положень частини 3 та 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник позивача [PERSON] не надав суду доказів поважності причини пропуску строку позовної давності. Враховуючи відсутність між сторонами укладеного договору, відсутність доказів прийняття відповідачем послуг з теплопостачання, пропуском позивачем строку позовної давності, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову. Відповідно до вимог ст..141 ЦПК України відмовивши в задоволенні позовних вимог, суд вважає за необхідне витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762 грн., покласти на позивача. Виходячи з викладеного,

Outcome: dismissed