Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

02.04.2021 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія\~«Інвест Фінанс»\~ про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору. В обґрунтування позову вказувала, що між нею та ТОВ «Фінансова компанія\~«Інвест Фінанс»\~06.11.2020 укладено договір про надання фінансового кредиту №10002550736. Вважає, що при укладанні вказаного кредитного договору порушені її права як споживача згідно з нормами ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ЗУ «Про захист персональних даних», ЗУ «Про електронну комерцію». Зокрема, вказує, що відповідачем порушено норми, встановлені ч.2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ч.2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки будь-який окремий документ,\~що містив би інформацію, зокрема про орієнтовну сукупну\~вартість кредиту\~(в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової\~ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; варіанти повернення\~кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, їй не надавали і про це вона не ставила свій підпис. Вважає, що відповідач, скориставшись її необізнаністю, навмисно не дотримав та грубо порушив імперативні вимоги чинного законодавства України, які визначені та встановлені законом, що є істотними і необхідними для даного виду договорів, зокрема, відповідач не надав їй повної, всебічної, об`єктивної та достовірної інформації, про умови кредиту перед укладенням та під час укладення договору про надання споживчого кредиту. Зазначила, що будь-які правила, які відповідно до .9.1 є невід`ємною частиною кредитного договору їй також надані для ознайомлення не були і їх зміст їй не відомий. Крім того, позивачка в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що згідно з п.п. 9.2. та 9.3. Кредитного договору укладення цього Договору здійснюється за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи (ІТС) Товариства, доступ до якої забезпечується Позичальнику через веб-сайт. Електронна ідентифікація Позичальника здійснюється при вході Позичальника в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Цей Договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) Товариством та її прийняття (акцепту) Позичальником. У разі погодження Позичальником з умовами запропонованої Товариством оферти, Позичальник має заповнити в особистому кабінеті заяву про прийняття оферти (здійснити акцепт Оферти). Заява про акцепт оферти підписується Заявником в ІТС Товариства електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Вважає, що оскільки застосування позичальником логіну та паролю відбувається щоразу при входженні до особистого кабінету, їх не може бути визнано одноразовим ідентифікатором, так як нівелюється ознака одноразовості, тобто дійсності для використання один раз, а також суперечить нормам ч. 1 ст.3 цього Закону. Фактично Акцепт пропозиції (оферти) ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» укласти електронний договір з нею не був підписаний в порядку, передбаченому ст.12 Закону, а тому прийняття (акцепт) нею пропозиції (оферти) ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» укласти Договори здійснено з порушенням абзаців другого та третього частини шостої статті 11 Закону. На думку позивачка, ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» не дотримало порядок укладення електронного договору, встановленого ст..ст. 11 та 12 Закону і укладений Договір є таким, що не повинен прирівнюватися до договорів, укладених у письмовій формі. Також позивачка посилається на порушення відповідачем норм встановлених п.8, 9 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», зокрема, не містить умов про припинення дії договору, а також про відповідальність відповідача. Крім того, на думку позивачки, підпункт 9.21 укладеного кредитного договору є незаконним та суперечить абз.5,11 п.2 ст.8 ЗУ «Про захист персональних даних», оскільки відсутність у кредитному договору права відізвати свою згоду на обробку персональних даних є порушенням закону та підставою для визнання вказаних умов кредитного договору недійсними. На підставі викладеного вище позивачка вважає, що є всі підстави для визнання укладеного між нею та відповідачем кредитного договору недійсним. Ухвалою суду від 05 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 05 травня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. 05.05.2021 від представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що зміст позовної заяви є безпідставним, необґрунтованим та містить недостовірні відомості. 06.11.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та позивачем укладено в електронній формі договір про надання фінансового кредиту № 10002550736. Позивач є постійним клієнтом/споживачем фінансових послуг ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс». Зазначене підтверджує той факт, позивач була ознайомлена з усією інформацією про умови кредитування, як того вимагає ст.. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки вже не вперше зверталася до Товариства із заявою на отримання кредиту та підписавши договір, [PERSON] засвідчила той факт, що обізнана з правилами, які включають в себе і умови кредитування. Отже, твердження позивача, що відповідач скористався відсутністю належних знань та ввів її в оману є хибним та таким, що не відповідає дійсності. Так, між позивачем та відповідачем було укладено договір №10002421251 від 08.10.2020. 06.11.2020 [PERSON] самостійно звернулася до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» з електронною заявою, в якій просила надати їй кредит та зазначила його суму, строк тощо. Здійснивши акцептування оферти, 06.11.2020 [PERSON] підтвердила, що впевнена в тому, що всі умови їй зрозумілі та вона чітко усвідомлює, які платежі, у якій сумі, у який термін та у якій валюті необхідно буде сплачувати, та шляхом підписання цієї заяви вона засвідчила, що у належній та доступній формі була проінформована про всі умови і зобов`язання неухильно їх дотримуватись. Отже, 06.11.2020 [PERSON] було укладено з Товариством договір № 10002550736 про надання фінансового кредиту на суму 5900, 00 грн. строком на 30 днів, відповідно до п.1.1 та п.1.2 договору під 1,25% (знижена процентна ставка) від суми кредиту за кожний день користування кредитом застосовується на період строку надання кредиту (починаючи з першого дня перерахування суми кредиту та до закінчення строку кредиту), визначеного у п.1.2 договору; під 2,25% (стандартна процентна ставка) від суми кредиту за кожний день користування кредитом застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.2 договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в п.1.3.1 договору. 06.11.2020 через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція типу «видача» кредиту та позивач отримала кредитні кошти у сумі відповідно до п.1.1 договору, згідно інформаційної довідки Вих. №329/04 від 23.04.2021. Станом на 22.04.2021 заборгованість позивача перед відповідачем складає 17889,25 грн. Крім того, відповідно до інформаційних довідок Вих. №№269/04, 270/04, 271/04, 272/04, 273/04 від 22.04.2021 позивач здійснювала платежі за оскаржуваним договором, отже цілковито була згодна з його умовами, але згодом вирішила визнати договір недійсним. З моменту акцептування оферти на укладення договору позивачу був доступний її примірник договору та усі належні додатки. Відповіді на відзив позивач до суду не надала. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності. Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс». Просив ухвалити рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до\~статті 16 ЦК України\~особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦУ України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу . Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). 06.11.2020 [PERSON] було укладено з ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» договір № 10002550736 про надання фінансового кредиту /а.с.8-12/. Відповідно до пунктів 1.1-1.7\~договору Товариство зобов`язується надати Позичальникові грошові кошти (кредит) на суму 5900 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, на умовах встановлених цим Договором. Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту Позичальником. Нарахування процентної ставки за користування кредиту залежить від фактичного виконання Позичальником умов цього Договору, яка становить: Знижена процентна\~ставка в розмірі 1.25% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (річна процентна ставка становить 456.25%) застосовується на період строку надання кредиту (починаючи с першого дня перерахування суми кредиту та до закінчення строку кредиту), визначеного у п.1.2. цього Договору, якщо в цей строк Позичальник здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох робочих днів, що слідують за датою закінчення такого строку; Стандартна процентна\~ставка в розмірі 2.25% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (річна процентна ставка становить 821.25 %) застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.2. цього Договору, якщо Позичальник не виконав умови зазначені в п.1.3.1. цього Договору для застосування зниженої процентної ставки. Розмір процентних ставок, визначених п.1.3. цього Договору, є фіксованим та може бути змінено Товариством в односторонньому порядку лише за умови попереднього письмового повідомлення Позичальника. За цим Договором не передбачається укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, а також кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Позичальник зобов`язаний повернути Товариству Кредит, нараховані проценти згідно п.1.3. цього Договору не пізніше строку вказаного в п.1.2. цього Договору. Розрахунок сукупної вартості кредиту за зниженою процентною ставкою та термін платежу згідно строку передбаченого п.1.2. цього Договору, зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору, Додаток №1 до цього Договору. Сума нарахованих процентів становить 2212,5 грн., що підтверджено графіком розрахунків, який міститься у додатку № 1 до договору. Зі змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що кредит надається позичальнику виключно за допомогою веб-сайту Кредитора (https://cashberry.com.ua/), за умови ідентифікації позичальника та акцептування позичальником оферти (пропозиції) про укладення цього договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (пункти 9.2,9.3). Відповідно до пункту 9.4 договору, цей Договір є укладеним з моменту одержання Товариством, яке направило пропозицію укласти такий Договір, відповіді про прийняття (акцепт) Позичальником цієї пропозиції (оферти) в порядку, визначеному ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», та діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Кредит вважається\~наданим в\~день перерахування\~Товариством суми\~кредиту (пункт 2.2). За умовами пункту 5.4 договору Позичальник зобов`язаний: у встановлений строк своєчасно повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, в порядку, визначеному цим Договором; у випадку неповної та/або невчасної сплати Кредиту та процентів за користування ним, сплатити також штраф (у разі наявності), пеню (у разі наявності) та інші платежі (у разі наявності) в розмірі, нарахованому відповідно до умов цього Договору; своєчасно повідомляти про зміну своїх даних, зазначених у цьому Договорі, протягом З (трьох) календарних днів; виконувати інші обов`язки, передбачені цим Договором, Правилами та чинним законодавством України; щоденно заходити до Особистого кабінету з метою ознайомлення із станом поточної заборгованості (за наявності), отримання інформаційних повідомлень, передбачених цим Договором, чинним законодавством чи іншою інформацією, яка стосується цього Договору. Відповідно до пункту 9.1 договору\~невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту затверджені Товариством (надалі - Правила). Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на веб-сайті Товариства https://cashberry.com.ua. Згідно з пунктом 9.2 договору укладення цього договору здійснюється за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи (ITC) Товариства, доступ до якої забезпечується Позичальнику через веб-сайт https://cashberry.com.ua. Електронна ідентифікація Позичальника здійснюється при вході Позичальника в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 9.3 договору цей договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) Товариством та її прийняття (акцепту) Позичальником. У разі погодження Позичальником з умовами запропонованої Товариством оферти, Позичальник має заповнити в особистому кабінеті заяву про прийняття оферти (здійснити акцепт Оферти). Заява про акцепт оферти підписується Заявником в ITC Товариства електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Заявка [PERSON] на отримання кредиту №10002550736 від 06.11.2020 містить її прізвище, ім`я та по батькові (російською мовою), серію та номер паспорта, ідентифікаційний податковий номер, дату народження, адресу місця проживання, номер телефону, відомості про місце роботи, номер банківської картки та номер карти (а.с.35). У додатку № 1 до договору №10002550736 від 06.11.2020 міститься графік розрахунків заборгованості (а.с.11) Отримання в кредит грошових коштів у розмірі 5900,00 грн. позивачка не заперечує. Крім того, факт користування позивачем кредитними коштами підтверджується наданою відповідачем випискою по кредитному договору від 06.11.2020 та інформаційними довідками ТОВ «Платежі Онлайн, як оператора послуг платіжної інфраструктури, про проведення на сайті\~[INFO] \~через платіжний сервіс Platon» транзакцій типу «виплата» кредиту (5900,00 грн.), дата транзакції 06.11.2020, на номер карти [NUMBER] , банк-емітент MONOBANK, та «погашення» кредиту дата транзакцій 06.12.2020 на суму 1033,00 грн., 20.12.2020 на суму 1033,00 грн., 03.01.2021 на суму 1033,00 грн., 17.01.2021 на суму 1033,00 грн., 30.01.2021 на суму 1033,00 грн. Судом встановлено, що зобов`язання відповідачем з надання позивачу кредиту були виконані у повному обсязі. Як вбачається з укладеного між сторонами договору та наданими відповідачем доказами погашення кредиту, погашення заборгованості позивачем здійснено з порушенням умов кредитного договору та не в повному обсязі. Станом на 22.04.2021 заборгованість позивача перед відповідачем складає 17889,25 грн, що підтверджується наданою відповідачем бухгалтерською випискою /а.с.34/. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частини 1, 2 статті 1047 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно встановлених судом фактичних обставин справи, Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні статей 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Встановлені у справі обставини і докази свідчать, що [PERSON] оформила на сайті заявку для отримання позики у розмірі 5900 грн. шляхом заповнення всіх полів заявки із зазначенням даних банківської картки, на яку просила перерахувати кошти, що підтверджується роздруківкою заявки, доданою до матеріалів справи. Факт реєстрації заявки позичальника на отримання позики на сайті кредитодавця, проведення перевірки дійсності банківської платіжної картки позичальника та ухвалення кредитодавцем рішення про надання позики у заявленому розмірі підтверджується наявними у справі доказами. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частинами 1-2 статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що забороняється нечесна підприємницька практика, яка включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно: 1) основних характеристик продукції, таких як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, гарантійне обслуговування, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару; 2) будь-яких застережень щодо прямої чи опосередкованої підтримки виробником продавця або продукції; 3) ціни або способу розрахунку ціни чи наявності знижок або інших цінових переваг; 4) потреби у послугах, заміні складових чи ремонті; 5) характеру, атрибутів та прав продавця або його агента, зокрема, інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії, афілійованість та права інтелектуальної або промислової власності, його відзнаки та нагороди; 6) права споживача або небезпеки, що йому загрожує. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Обравши способом захисту своїх прав визнання кредитного договору недійсним з підстав порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів», позивач зобов`язаний довести правову та фактичну підстави своїх позовних вимог. Проте належних та допустимих доказів, які б підтвердили, що під час укладення кредитного договору з боку товариства не надано або надано у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформацію, необхідну для здійснення свідомого вибору, позивачем не надано. У заявці [PERSON] підтвердила свою повну обізнаність та згоду з усіма істотними умовами договору кредиту та Правилами кредитування з моменту кліку на кнопці «З умовами договору згодний» у Особистому кабінеті (а.с.35, зворот). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправления (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. З алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Правилами надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту (Правилами кредитування) укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, заповненням заявки та подальшим підписанням договору позичальник підтвердив прийняття правил надання кредиту як невід`ємних умов кредитного договору, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Позовна заява та матеріали справи не містять інформації щодо звернення [PERSON] до ТОВ ФК «Інвест Фінанс» із заявами про надання додаткової інформації або роз`яснення певних положень договору, а також не скористалася правом на відкликання згоди на укладення договору згідно з ч.3 ст.12 ЗУ «Про захист прав споживачів», відповідно до якого, споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи позивачки про те, що перед укладенням договору вона не була ознайомлена з усією інформацією про умови кредитування, не надано всієї необхідної та достатньої інформації, як того вимагає ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів, оскільки, звернувшись до ТОВ Фінансова компанія «Інвест Фінанс» із заявкою на отримання кредиту та, підписавши договір, із змісту якого вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування та на укладання саме такого договору позивачка погодилася, засвідчила той факт, що вона обізнана з правилами та підписала за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Безпідставними є також посилання позивачки на те, що договір укладений без строку дії договору та порядку його припинення та не містить умов про відповідальність відповідача, зважаючи на те, що в оспорюваному кредитному договорі, а саме в Розділах №4 та №6 визначені права, обов`язки та відповідальність сторін, а в п. 1.2. договору зазначено, що кредит надається позичальнику строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. Відповідно ж до п. 9.8 договору строк дії цього договору, вказаний у п.1.2 договору, продовжується на весь період, протягом якого сторони здійснюють свої права та виконують обов`язки, та визначається як період від дати отримання позичальником кредиту до фактичної дати повернення кредиту, процентів за зниженою та/або стандартною процентними ставками, компенсації, яка має бути сплачена у разі невиконання умов цього договору та інших нарахувань, передбачених цим договором, що цілком відповідає вимогам ст. 599 ЦК України, де зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Окрім цього, позивач посилається на те, що п. 9.21 кредитного договору суперечить абз. 5, 11 п. 2 ст.8 Закону України «Про захист персональних даних», оскільки відповідач не повідомляв позивачу про умови та строки обробки його персональних даних, та згідно умов кредитного договору надана нею згода на обробку її персональних даних є безстроковою та безвідкличною. Вказані посилання позивача суд вважає безпідставними з огляду на те, що у п.9.21 кредитного договору зазначено, що позичальник підтверджує, що він повідомлений про свої права згідно ст.8 Закону України «Про захист персональних даних», надав згоду на передачу кредитодавцю своїх персональних даних та їх обробку. Як вбачається, із вказаного п.9.21 договору позичальник надає свою однозначну, беззастережну і необмежену згоду на обробку персональних даних, у тому числі, на їх збір, систематизацію, накопичення, зберігання, уточнення (оновлення та зміну), використання, розповсюдження, передачу, знеособлення, блокування та знищення будь-якої інформації, що стосується позичальника. Про «безвідкличність» такої згоди, на яку посилається позивач, у вказаному пункті кредитного договору не йдеться. Поряд з тим, що позивач, підписуючи вказаний договір підтвердив, що повідомлений про свої права згідно статті 8 ЗУ «Про захист персональних даних», відповідно до вимог якої суб`єкт персональних даних має право, зокрема, відкликати згоду на обробку персональних даних. Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 2 вказаного закону згода суб`єкта персональних даних - добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. У сфері електронної комерції згода суб`єкта персональних даних може бути надана під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції шляхом проставлення відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, за умови, що така система не створює можливостей для обробки персональних даних до моменту проставлення відмітки. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, позивач добровільно дала згоду на обробку її персональних даних, а умови кредитного договору не містять жодних обмежень щодо права позивача, передбаченого ст. 8 ЗУ «Про захист персональних даних», про відкликання своєї згоди на обробку персональних даних. Крім того, слід зауважити, що позивачем не заперечується і зміст пункту 9.7 кредитного договору, яким встановлено, що недійсність окремих умов цього договору не має наслідком недійсності всього договору та не звільняє позичальника від обов`язку повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та нести іншу відповідальність, передбачену цим договором. Відповідно до ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оскільки позивач, на виконання свого процесуального обов`язку не надав належних і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, суд доходить висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог. Будь-яких переконливих і безспірних доказів на підтвердження підстав недійсності правочину позивачем не надано. Враховуючи вказані обставини, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Позивач, звернувшись до суду за захистом своїх прав як споживача звільнена від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Питання розподілу судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої у разі відмови в задоволенні позову позивача, який звільнений від сплати судового збору, судові витрати відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed