Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

02.03.2016р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який неодноразово змінював та уточнював, останній раз 28.04.2016 р. (а.с.151), в якому з урахуванням уточнень вказав, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 11.12.2007 р. уклали кредитний договір №DN81AR17670573. Згідно договору ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати відповідачці кредит у розмірі 140292,04 грн. на термін до 10.12.2014 р., а відповідачка зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. Таким чином, 11.12.2007 р. [PERSON] уклала письмовий кредитний договір №DN81AR17670573 із ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» на строк до 10.12.2014 р. включно. При цьому боржник підтвердив своїм особистим підписом, що вона ознайомилася і згодна з кредитним договором. ЗАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, але [PERSON] систематично порушувала свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до п.2.2 кредитного договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом в порядку, сумах і в строки визначені кредитним договором, відсотки за його використання не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору у відповідачки утворилася заборгованість. Із розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] останній платіж на погашення кредиту здійснила 09 квітня 2009 р. згідно наданої виписки по рахунку. 09.10.2008 р. Борівським районним судом Харківської обл. по справі №2-438/08 було винесене заочне рішення про стягнення з [PERSON] за кредитним договором №DN81AR17670573 від 11.12.2007 р. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість на суму 106\~878 грн. 53 коп., судові витрати у розмірі 1068,79 грн., судовий збір у сумі 30 грн. та витрати на ІТЗ розгляду цивільної справи. Рішення набрало чинності 20.10.2008 р. Вказане рішення не виконане, оскільки не було предявлено до виконання виконавчого листа. 15 листопада 2012 р. Комінтернівським районним судом м. Харкова по справі 2020/7910/2012 було винесено рішення про стягнення з [PERSON] за кредитним договором №DN81AR17670573 від 11.12.2007 р. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість на суму 217\~818 грн. 56 коп. В цю суму входила заборгованість за тілом кредиту в сумі 78\~776 грн. 49 коп., 48\~120 грн. 98 коп. заборгованість по процентах за використання кредитом; 19\~954 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 71\~015,55 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань по договору. 21 травня 2013 р. Борівським ВДВС було відкрито виконавче провадження 46003872 про примусове виконання рішення суду за виконавчим листом 2020/7910/2012, виданого 26.02.2013 р. Комінтернівським районним судом м. Харкова. 05.06.2014 р. Борівським ВДВС винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві за відсутності майна у боржника. 15.01.2015 р. Борівським ВДВС було відкрито виконавче провадження 46003656 про примусове виконання рішення суду за виконавчим листом 2020/7910/2012, виданий 26.02.2013 р. Комінтернівським районним судом м. Харкова. На теперішній час кредитний договір не розірваний, кредитні кошти банку позичальником не повернуті, тому банк нараховував відсотки, комісію та пеню за несвоєчасність повернення позики за період з 12.06.2012 р. по 28.01.2016 р. Таким чином, стягненню з відповідачки заборгованості за кредитним договором №DN81AR17670573 за період з 12.06.2012 р. по 28.01.2016 р. підлягає сума у розмірі 106763,21 грн., яка складається з наступного: -461,38 грн. заборгованість за кредитом; -12825,51 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -8905,11 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; -84571,21 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. В судовому засіданні представник позивача підтвердив вищевикладене та підтримав позовні вимоги. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов визнали частково, просили стягнути на користь позивача заборгованість по відсотках кредитного договору та заборгованість по комісії за користування кредитом, в задоволенні інших позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з неї заборгованості за кредитним договором відмовити. Суд, вислухавши пояснення відповідачки, її представника, дослідивши матеріали справи вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідачка повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідачка сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст.526 ЦК України: «Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Згідно ст.536 ЦК України: «За користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами». Згідно ст.1054 ЦК України: «За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти». Відповідно до ст.1056-1 ЦК України: «Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або зміненою. Тип процентної ставки визначається кредитним договором». Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі та при укладенні рішення за ч.1 ст.214 цього кодексу вирішує питання про наявність обставин, якими сторони обґрунтовували свої вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. По справі встановлено та не оспорюється сторонами те, що 11.12.2007 р. [PERSON] уклала письмовий кредитний договір №DN81AR17670573 із ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» на строк до 10.12.2014 р. включно. При цьому боржник підтвердила своїм особистим підписом, що вона ознайомилася і згодна з кредитним договором. У кредитному договорі визначені усі суттєві умови щодо виду банківських послуг, строку дії договору, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобовязань. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, але [PERSON] систематично порушувала свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору у відповідачки утворилась заборгованість. Вказана обставина була визнана в судовому засіданні відповідачкою. 09.10.2008 р. Борівським районним судом Харківської обл. по справі №2-438/08 було винесене заочне рішення про стягнення з [PERSON] за кредитним договором №DN81AR17670573 від 11.12.2007 р. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість на суму 106878 грн. 53 коп., судові витрати у розмірі 1068,79 грн. судовий збір та 30 грн. витрати на ІТЗ. Рішення набрало чинності 20.10.2008 р. 15 листопада 2012 р. Комінтернівським районним судом м. Харкова по справі 2020/7910/2012 було винесено рішення про стягнення з [PERSON] за кредитним договором №DN81AR17670573 від 11.12.2007 р. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість на суму 217\~818 грн. 56 коп. В цю суму входила заборгованість за тілом кредиту в сумі 78\~776 грн. 49 коп., 48\~120 грн. 98 коп. заборгованість по процентах за використання кредитом; 19\~954 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 71\~015,55 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань по договору. Із змісту вказаних рішень вбачається, що судами встановлено підстави для дострокового повернення банку кредитних коштів боржником і судовими рішенням стягнуто повну суму заборгованості за тілом кредиту. З вказаного слідує, що в судовому порядку спір між сторонами вже був двічі вирішений, рішення двох судів набрали законної сили та звернуті до виконання. Разом з тим, наявність двох судових рішень про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, та не звільняє позичальника від необхідності сплати відсотків за користування кредитом, оскільки зобов»язання залишається належним чином не виконаним (ст.ст.598,599 ЦК України). Аналогічна позиція висловлена в абз.2 п.17 Постанови ВССУ « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» від 30.03.2012 р. № 5., а саме, що в ньому конкретно передбачено права кредитора саме на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов»язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,599 ЦК України, а також не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені (які за відповідні періоди не були стягнуті), передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту, а не повторне стягнення тіла за кредитом. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. За загальним правилом, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не може перевищувати один рік (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України). При цьому, виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочки, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст.253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення прав. З урахуванням наведеного пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня предявлення позову у розмірі 43380,25 грн. (118,85х365) та заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 12825,51 грн. Матеріалами справи встановлено, що згідно копії кредитного договору №DN81AR17670573 від 11.12.2007 р. [PERSON] надано кредитні кошти на строк з 11.12.2007 р. по 10.12.2014 р. у розмірі 140292,04 грн. (а.с.9-14), згідно копії рахунку-фактури №9 від 7 грудня 2007 р. [PERSON] оплачено вартість автомобіля ВYD-F3 куз.LGXC16AGX70241201 в сумі 92275,00 грн. (а.с.15), згідно копії заочного рішення Борівського районного суду від 09.10.2008 р. з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість в сумі 106878 грн. 53 коп. за кредитним договором № DN81AR17670573 від 11.12.2007 р. (а.с.95), згідно копії заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2012 р. з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 217\~818 грн. 56 коп. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є законними та частково обґрунтованими, [PERSON] порушила свої договірні зобовязання і з даної особи на користь позивача слід стягнути 43380,25 грн. пеня за 1 рік (із розрахунку 0,15% від суми простроченої заборгованості згідно п.7.4 Кредитного договору при порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день просрочки, але не менше 1 гривні); 12825,51 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом (згідно розрахунку позивача) (а.с.152), а всього 56205,76 грн. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати ч.1 ст.88 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог; а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то з [PERSON] слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: partial