Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

У травні 2019 року публічне акціонерне товариство «Ощадбанк» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму кредитної заборгованості в розмірі 18091,23 грн та судові витрати по справі в сумі 1921 грн. Позов обґрунтовано тим, що 31 травня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 514/93 про надання останньому кредиту в сумі 15000 грн зі сплатою 56 % річних з терміном остаточного погашення не пізніше 30.05.2023 року. Зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому станом на 04 жовтня 2018 року заборгованість за кредитним договором склала 18091,23 грн, що складається з 15000 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 2876,71 грн - прострочені нараховані проценти за користування кредитом, 161,40 грн - пеня, 5,18 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 8,49 грн - 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів; 39,45 грн - втрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу. Ухвалою суду від 02.10.2019 було змінено назву позивча на акціонерне товариство "Державний ощадний банк України " в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк". У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 31 травня 2018 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 514/93, за умовами якого відповідач отримав кредит в загальному розмірі 15000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 30 травня 2023 року. За користування кредитом відповідач зобов`язаний сплатити 56% річних. Відповідно до п.п. 4.2.1, 4.2.2 Кредитного договору банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань за цим договором. При виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентам більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Зобов`язання передбачені кредитним договором відповідач не виконав. Станом на 04 жовтня 2018 року заборгованість за кредитним договором склала 18091,23 грн, що складається з: 15000 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 2876,71 грн - прострочені нараховані проценти за користування кредитом, 161,40 грн - пеня, 5,18 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 8,49 грн - 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів; 39,45 грн - втрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи. У відповідності до ч.ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved