Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

01.02.2016 року Кредитна спілка «Крез-Капітал» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором від 03.11.2014 року, в результаті чого виникла заборгованість, яка разом із штрафними санкціями складає 9 570 грн. 59 коп., яку банк просить стягнути з позичальника разом із судовим збором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі та зазначивши згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судові повістки, що були направлені на адресу відповідача, повернулися до суду з поміткою про закінчення строків зберігання. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачу на адресу за місцем його реєстрації, вважається, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд розглянув справу відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 03.11.2014 року між сторонами укладено кредитний договір № 1006959, за умовами якого банк позивач по справі надав позичальнику відповідачу кредит в розмірі 7 198 грн. 82 коп. на строк 9 місяців. Позичальник зобов'язався сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 25% річних щомісяця рівними частинами по 949 грн. 43 коп. згідно з графіком з дня отримання кредиту до дати його повернення, а також 0,1% щоденних від суми кредиту, але не менше 10 грн. в день, починаючи з наступного дня від 03 числа місяця, в якому позичальником допущено невиконання умов цього договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. За вимогами, передбаченими в ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та впорядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Позивач вказує на те, що відповідачем умови договору не виконуються. Станом на 15.11.2015 року заборгованість за кредитним договором складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5 598 грн. 12 коп. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 1 352 грн. 47 коп., про що свідчить розрахунок заборгованості. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Пунктом 3.1.2 договору передбачено, що у випадку несплати позичальником обумовлених договором щомісячних платежів по поверненню кредиту та сплати процентів за ним, плата за кредит збільшується на 0,1% щоденних від суми кредиту, але не менше 10 грн. в день, починаючи з 03 числа наступного місяця, в якому позичальник допустив невиконання взятих на себе зобов'язань. На підставі цього позивачем нараховано до сплати відповідачу збільшену плату на суму 2620 грн. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Беручи до уваги, що відповідач доказів належного виконання умов договору не надав, а також не надав доказів того, що невиконання зобов'язань за договором сталося не з його вини, суд вважає, що в судовому засіданні знайшло підтвердження невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором кредиту від 03.11.2014 року. В той же час, суд враховує, що в резолютивній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 10 788 грн. 59 коп., яка складається із заборгованості по кредиту, заборгованості по процентам та із судових витрат. З розрахунку заборгованості вбачається, що загальний розмір заборгованості за договором від 03.11.2014 року складає 9 570 грн. 59 коп. Судові витрати не є заборгованістю за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1218 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 46 від 28.01.2016 року. Оскільки позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved