Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

01.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Тузлівської сільської ради про визнання за нею права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ Ковалівський розміром 7,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яке за життя належало [PERSON], померлій 05 січня 2006 року у віці 48 років в с. Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що померла [PERSON] доводилася їй матір'ю. Після смерті матері відкрилася спадщина за законом. На момент смерті спадкодавця [PERSON] з нею постійно проживали: її чоловік - [PERSON], її син - [PERSON], її матір [PERSON]. Вона (позивач) на той час проживала окремо. Після смерті [PERSON] спадкоємці, які постійно проживали зі спадкодавцем фактично прийняли спадщину за законом. Позивач також вказала, що 11.02.2007 року помер її батько [PERSON], після смерті якого єдиним спадкоємцем є вона, але з заявою про прийняття спадщини вона не зверталась з поважних причин. 04.12.2007 року помер її брат [PERSON], після смерті якого прийняла спадщину за законом [PERSON]. 23.02.2013 року померла її баба [PERSON], після смерті якої вона прийняла спадщину за законом. Після смерті [PERSON] вона звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, в т.ч. в частині вищезазначеного земельного паю. Однак нотаріус відмовив їй у вчиненні даної нотаріальної дії через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельний пай. Тому позивач просить визнати за нею це право в порядку спадкування в судовому порядку. В судовому засіданні позивач позов підтримала та підтвердила викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. При цьому подав заяву про визнання позову, в якій одночасно клопотав про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши в судовому засіданні пояснення присутніх сторін та, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 06.07.2016 року в.о. завідувача Березанської державної нотаріальної контори Миколаївської області позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині права на земельну частку (пай) після смерті 23.02.2013 року [PERSON] через відсутність оригіналу відповідного сертифікату. Судом встановлено, що згідно актових документів про народження і шлюб матір'ю позивача є [PERSON]. За життя [PERSON] набула право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ Ковалівський розміром 7,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 0181045, виданого 09 вересня 1997 року Миколаївською районною державною адміністрацією та зареєстрованого 10 вересня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 3436. Згідно листа Миколаївської райдержадміністрації 123-з від 29.10.2015 р. таке право [PERSON] на даний час не заперечується цим органом державної влади. [PERSON] померла 05 січня 2006 року у віці 48 років в с. Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області. Після її смерті відкрилася спадщина за законом. Після смерті спадкодавця [PERSON] спадщину прийняли: її чоловік - [PERSON], її син - [PERSON], її матір [PERSON]. Дана спадщина прийнята зазначеними особами в силу ст. 1268 ч. 3 ЦК України, оскільки на момент відкриття спадщини вони постійно проживали зі спадкодавцем [PERSON] До складу цієї спадщини, окрім іншого, увійшов вищезазначений земельний пай. 11.02.2007 року помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого спадщину за законом прийняла позивач, оскільки 30.07.2007 року згідно ст. 1269 ч. 1 ЦК України подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 04.12.2007 року помер брат позивача [PERSON], після смерті якого у відповідності до ст. 1268 ч. 3 ЦК України прийняла спадщину за законом [PERSON], оскільки на момент відкриття спадщини остання постійно проживала зі спадкодавцем. 23.02.2013 року померла баба позивача - [PERSON]. Після смерті спадкодавця [PERSON] позивач прийняла спадщину за законом, оскільки на момент відкриття спадщини остання постійно проживала зі спадкодавцем. Проаналізувавши встановлені по справі обставини і визначені відповідно до них правовідносини суд виходить з такого. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Системний аналіз вище наведених фактів вказує, що позивач безпосередньо не прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON]. Разом з цим, дану спадщину прийняли інші спадкоємці, які є близькими родичами позивача. Після смерті останніх спадщину прийняла позивач. При цьому до складу цієї спадщини увійшло і право на земельний пай, який за життя належав спадкодавцю [PERSON] Згідно ст. ст. 1258, 1261, 1262 ЦК України право на земельний пай за черговістю спадкування за законом у підсумку перейшло до єдиного спадкоємця, яким є позивач. Таким чином в силу ст. 1218 ЦК України позивач успадкувала усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останньої. До таких успадкованих позивачем прав відноситься і право на земельний пай. Судом також встановлено, що позивач від права на спадкування не усунений, заяву про відмову від прийняття спадщини не подавав і спадщина після смерті [PERSON] відумерлою за правилами ст. 1277 ЦК України не визнана. Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заява відповідача про визнання позову, яка подана до суду, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином вимоги позивача про визнання за нею права на земельну частку (пай) є обґрунтованими.

Outcome: approved