Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

01 жовтня 2013 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: поновити строк позивачу на подачу заяви до Публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» в особі ліквідатора Соловйової Н.А. про включення її до реєстру вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика»; зобов'язати ліквідатора ПАТ «Банк «Таврика» включити позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між [PERSON] та ПАТ «Банк «Таврика» були укладені договори банківського строкового вкладу. [INFO] року [PERSON] помер. Дружина померлого - позивачка - отримала свідоцтво про право власності та їй належить на праві власності ? частина у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачці належить на праві власності 1/6 частина в спадщині. Як зазначає позивач, загальна сума грошових вкладів, розміщених в ПАТ «Банк «Таврика» складає 318 421,66 грн. та нарахованих відсотків - 23 352,86 грн., що разом становить 341 774,52 грн. А відповідно ? частка у праві спільної сумісної власності за вкладами та нарахованими відсотками становить 170 887,26 грн. та 1/6 частка в спадщині за вкладами та нарахованими відсотками становить 56 962,42 грн., що разом складає 227 849,68 грн. Оскільки ПАТ «Банк «Таврика» на даний час ліквідується, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу було відшкодовано суму в розмірі 133 333,35 грн. Позивач вважає, що залишок невиплачених коштів становить 94 516,33 грн. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача із заявами про включення її до реєстру кредиторів, але їй в цьому було відмовлено. Позивач вважає, що вона з поважних причин не могла в строки, встановлені діючим законодавством звернутись із відповідною заявою (документи про прийняття спадщини були видані пізніше) та просила поновити пропущений строк. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, викладених в позові та просила суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки він не обґрунтований на законі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 06.08.2012 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Таврика» було укладено договір банківського строкового вкладу «Пенсійний» (366-550) №ПСГ(366)1205, згідно умов якого [PERSON] передав, а ПАТ «Банк «Таврика» прийняв суму у розмірі 50 000,00 грн., строком зберігання до 07.08.2013 року та взяв на себе зобов'язання нараховувати проценти на суму вкладу з розрахунку 24,5 відсотків річних. В договорі передбачена умова, що вкладник має право збільшувати суму вкладу. Як вбачається з виписки по особовому рахунку, за даним Договором залишок вкладу становить 70 000,00 грн. та відсотки станом на 20.03.2013 року становлять 6 570,27 грн. 04.09.2012 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Таврика» було укладено договір банківського строкового вкладу «Пенсійний» (366-550) №ПСГ(366)2587, згідно умов якого [PERSON] передав, а ПАТ «Банк «Таврика» прийняв суму у розмірі 59 000,00 грн., строком зберігання до 05.09.2013 року та взяв на себе зобов'язання нараховувати проценти на суму вкладу з розрахунку 25,5 відсотків річних. В договорі передбачена умова, що вкладник має право збільшувати суму вкладу. Як вбачається з виписки по особовому рахунку, за даним Договором залишок вкладу становить 107 000,00 грн. та відсотки станом на 20.03.2013 року становлять 10 453,03 грн. 17.09.2012 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Таврика» було укладено договір банківського строкового вкладу «Пенсійний» (366-550) №ПСГ(366)568, згідно умов якого [PERSON] передав, а ПАТ «Банк «Таврика» прийняв суму у розмірі 15 191,00 долар США, строком зберігання до 18.09.2013 року та взяв на себе зобов'язання нараховувати проценти на суму вкладу з розрахунку 10,8 відсотків річних. В договорі передбачена умова, що вкладник має право збільшувати суму вкладу. Як вбачається з виписки по особовому рахунку, за даним Договором залишок вкладу становить 15 191,00 доларів США, що є еквівалентом 121 421,66 грн. та відсотки станом на 20.03.2013 року становлять 628,77 грн., що є еквівалентом 5 025,76 грн. 15.10.2012 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Таврика» було укладено договір банківського строкового вкладу «Море відсотків» №МК6007, згідно умов якого [PERSON] передав, а ПАТ «Банк «Таврика» прийняв суму у розмірі 20 000,00 грн., строком зберігання до 14.01.2013 року та взяв на себе зобов'язання нараховувати проценти на суму вкладу з розрахунку 26,5 відсотків річних. В договорі передбачена умова, що вкладник має право збільшувати суму вкладу. Як вбачається з виписки по особовому рахунку, за даним Договором залишок вкладу становить 20 000,00 грн. та відсотки станом на 20.03.2013 року становлять 1 303,80 грн. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] року. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №33 від 20 грудня 2012р. «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» на підставі Постанови Правління НБУ від 20 грудня 2012р. №548, в АТ «Банк «Таврика» запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці з 21 грудня 2012р. по 20 березня 2013р. Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. 07.02.2013 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] видав Свідоцтво про право власності яким засвідчено, що [PERSON] є пережившою дружиною [PERSON], який помер [INFO] року та їй належить ? частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Згідно із Свідоцтвом, спільне сумісне майно подружжя, право власності на яке в указаній частці посвідчується цим свідоцтвом, складається в тому числі з: грошового вкладу у розмірі 70 000,00 грн. на особовому рахунку ПСГ (366)1205, суми нарахованих відсотків в розмірі 2 858,34 грн.; грошового вкладу у розмірі 107 000,00 грн. на особовому рахунку ПСГ (366)2587, суми нарахованих відсотків в розмірі 4 547,50 грн.; грошового вкладу в розмірі 15 191,00 долар США на особовому рахунку ПСД (366) 568, суми нарахованих відсотків в розмірі 273,67 доларів США; грошового вкладу в розмірі 20 000,00 грн. на особовому рахунку МК 6007, суми нарахованих відсотків в розмірі 1 303,80 грн. Позивачка скористалася наданим їй правом та повідомила суд, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на виконання вищевказаного рішення виплатив їй 133 333,35 грн., що також підтверджується копіями заяв на видачу готівки від 28.02.2013 року, 12.06.2013 року та 30.07.2013 року. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 20 березня 2013р. №97 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Банк «ТАВРИКА» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 березня 2013р. № 17 про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Банк «Таврика» з 21 березня 2013р. Рішенням від 20 березня 2013р. №18 про призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Банк «Таврика» начальника відділу тимчасової адміністрації та ліквідації неплатоспроможних банків Фонду Соловйової Н.А. Згідно з ч. 9 ст. 111 ЦК України виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 112 ЦК України встановлено черговість задоволення вимог кредиторів: 1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; 2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності; 3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов'язкових платежів); 4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги. Згідно п.4) ч.1 ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів. Згідно п.95 ч.1 ст. 14 ПК України кредитор - це юридична або фізична особа, яка має підтверджені у встановленому порядку вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, у тому числі щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також контролюючі органи - щодо податків та зборів. Стаття 1296 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1). Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців (ч.2). Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (ч.2 ст.1297 ЦК України). 14.06.2013 року позивачка, як дружина померлого вкладника [PERSON] зверталась до відповідача із заявою та просила включити її в реєстр кредиторів для отримання грошових коштів за вкладами в банківській установі. Але листом від 21.06.2013 року за №2728 в.о. уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку М.В.Лемеш повідомив [PERSON] про те, що після розміщення оголошення про ліквідацію Банку пройшли встановлені законом строки для прийняття заяви, а тому заява не може бути прийнята для включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Крім того, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане 21.06.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] є спадкоємцем 1/6 частини майна [PERSON], який помер [INFO] року, а саме: грошового вкладу у розмірі 70 000,00 грн. на особовому рахунку ПСГ (366)1205, суми нарахованих відсотків в розмірі 2 858,34 грн.; грошового вкладу у розмірі 107 000,00 грн. на особовому рахунку ПСГ (366)2587, суми нарахованих відсотків в розмірі 4 547,50 грн.; грошового вкладу в розмірі 15 191,00 долар США на особовому рахунку ПСД (366) 568, суми нарахованих відсотків в розмірі 273,67 доларів США; грошового вкладу в розмірі 20 000,00 грн. на особовому рахунку МК 6007, суми нарахованих відсотків в розмірі 1 303,80 грн. Отже, позивач має законом передбачене право на отримання частини вкладів у відповідності із Свідоцтвом про право власності від 07.02.2013 року та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.06.2013 року. 15.07.2013 року позивачка повторно звернулась до відповідача із заявою про включення її вимог до реєстру вимог кредиторів. Зазначений лист з описом вкладення був направлений на адресу уповноваженої особи, яка зазначена на офіційному сайті банку. [PERSON] відповідь на заяву не отримала. Та як було встановлено в судовому засіданні, на даний час її вимоги не включені до реєстру. Оскільки на даний час в провадженні адміністративного суду вирішується питання щодо суми, на яку має право претендувати позивач, тому в судовому засіданні чіткої суми, яка може бути включена до реєстру вимог кредиторів встановлено не було. А тому оскільки саме уповноважена особа Фонду у відповідності із вимогами статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення, тому сума заборгованості кредитору [PERSON] в судовому засіданні не досліджувалась. Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, що затверджене Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.07.2012 № 2, що зареєстроване в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 р. за № 1581/21893, а саме: п.4.31 розділу V «Дії Фонду з виведення неплатоспроможного банку з ринку шляхом його ліквідації» передбачено, що у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог не частіше ніж раз на квартал на підставі, зокрема рішення суду, яке набрало законної сили; свідоцтва про право на спадщину за вимогами кредиторів, які визнані уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів. А тому, оскільки право позивача на отримання частини коштів, розміщених на депозитних рахунках померлого [PERSON] виникло після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду, уповноважена особа Фонду безпідставно відмовила у включенні [PERSON] до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку, тому суд приходить до висновку про задоволення вимог в цій частині та зобов'язати Акціонерне товариства «Банк «Таврика», в особі Ліквідатора - Соловйової Наталії Анатоліївни, включити [PERSON] до реєстру акцептованих вимог кредиторів Акціонерного товариства «Банк «Таврика» Крім того, діючим законодавством не передбачено процедури поновлення строків на подачу заяви про включення до реєстру вимог кредиторів, тому суд не вбачає підстав для поновлення строку на подання заяви, оскільки рішенням суду вирішено питання про включення вимог позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Таврика». На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial