Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач 1), [PERSON] (далі - відповідач 2) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 жовтня 2006 року між ПАТ "УкрСиббанк" та відповідачем 1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11062217000 в іноземній валюті в розмірі 81750,00 доларів США, згідно з умовами якого відповідач 1 зобов'язався повернути кредит не пізніше 23 жовтня 2027 року та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 10,30 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем 2 було укладено договір поруки № 52379 від 23 жовтня 2006 року, відповідно до умов якого відповідач 2 зобов`язався відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем 1 зобов`язань за кредитним договором. Відповідач 1 свої зобов'язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 08 грудня 2015 року становить 58329,11 доларів США і складається із заборгованості за кредитом в розмірі 52229,60 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість з січня 2015 року - 3892 доларів США, заборгованості по процентам в розмірі 6099,51 доларів США. Також, заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 08 грудня 2015 року становить 48983,58 грн. і складається з пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 20261,63 грн., пені за прострочення сплати процентів в розмірі 28721,95 грн. Вказана заборгованість відповідачами не сплачена, незважаючи на вимоги позивача про погашення заборгованості, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Тому, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів суму боргу, процентів нарахованих за договором про надання споживчого кредиту № 11062217000 від 23 жовтня 2006 року в розмірі 58329,11 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 48983,58 грн.; стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору. Ухвалою судді Гуменюк А.І. від 04.02.2016 року відкрито провадження у справі. Розпорядженням Шевченківського районного суду м. Києва від 24.11.2017 року здійснено перерозподіл даної справи у зв'язку із звільненням судді Гуменюк А.І. у відставку. Ухвалою судді Піхур О.В. від 27.11.2017 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні. Ухвалою суду від 18.04.2018 року призначено у справі підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження з повідомленням учасників справи. Ухвалою суду від 03.07.2018 року призначено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. 25.05.2017 року представником відповідача 1 подано зустрічну позовну заяву, у прийнятті якої було відмовлено в судовому засіданні 18.04.2018 року. 27.04.2018 року представником відповідача 1 було подано відзив, відповідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, пояснивши, що наявний розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, а саме, підвищено процентну ставку, не надано довіреності, яка б підтверджувала повноваження особи, яка складала розрахунок. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. У судове засідання відповідачі не з'явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, відповідачем 1 надано письмовий відзив, відповідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Повно та всебічно дослідивши надані докази, заслухавши надані пояснення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У судовому засіданні було встановлено, що 23 жовтня 2006 року між ПАТ "УкрСиббанк" та відповідачем 1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11062217000 в іноземній валюті в розмірі 81750,00 доларів США, згідно з умовами якого відповідач 1 зобов'язався повернути кредит не пізніше 23 жовтня 2027 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 10,30 % річних (а.с. 5-11). 23 жовтня 2006 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем 2 було укладено договір поруки № 52379, відповідно до умов якого відповідач 2 зобов`язався відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем 1 зобов`язань за кредитним договором (а.с.12-13). Відповідно до п. 1.3 договору, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Згідно п. 1.4 договору, відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Пунктом 7.1 договору про надання споживчого кредиту передбачено, що за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених цим договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Згідно із розрахунком заборгованості станом на 08 грудня 2015 року, який міститься в матеріалах справи, заборгованість відповідача 1 по кредиту та процентам становить 58329,11 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 52229,60 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість з січня 2015 року - 3892,00 доларів США, заборгованість по процентам в розмірі 6099,51 доларів США; заборгованість відповідача 1 по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту станом на 08 грудня 2015 року становить 48983,58 грн. і складається з пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 20261,63 грн., пені за прострочення сплати процентів в розмірі 28721,95 грн. (а.с. 22-32). Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідачів з вимогами від 01.09.2015 року про погашення заборгованості за кредитом (а.с.14-21). У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати (п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку доказам наявним у матеріалах справи, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачі свої зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту № 11062217000 від 23.10.2006 року належним чином не виконали, а отже зобов'язані повернути позивачу заборгованість по кредиту та процентам в розмірі 58329,11 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 48983,58 грн., тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають солідарно стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 21525,64 грн.

Outcome: approved