overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

02.03.2015 року [PERSON] звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду із заявою, в якій просив визнати [PERSON], [INFO] р. нар., недієздатною, та призначити його опікуном над нею. Зазначив, що [PERSON] є його рідною сестрою, яка проживає біля нього. Починаючи з народження [PERSON] страждає на стійке психічне захворювання, тому має другу групу інвалідності, непрацездатна і знаходиться на обліку в психдиспансері Новоград-Волинського міськрад ТМО, а також проходила лікування в Житомирській обласній психіатричній лікарні № 1. Через цю хворобу сестра не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому вона потребує встановлення над нею опіки. В судове засідання сторони не прибули. Заявник підтримав заяву з підстав, в ній передбачених, просив судове засідання провести без його присутності. Представник заінтересованої особи також надала заяву про розгляд справи без її присутності. Заяву підтримала надала подання органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном [PERSON] у разі визнання його сестри недієздатною. Доповівши зміст заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що заявник є братом [PERSON], [INFO], що підтверджується паспортами громадян України (копії а.с. 4,6) та висновком органу опіки і піклування (а.с. ). [PERSON] з дитинства і на даний час страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїчної форми, безперервного типу перебігу, вираженого змішаного типу дефекту (апато-абулічно-дисоціативного) з галюцинаційними включеннями, визнана психіатричною МСЕК через дане захворювання інвалідом ІІ групи безстроково, не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними, потребує стороннього нагляду та догляду. Зазначені обставини стверджуються висновком судово-психіатричного експерта № 156-2015 (а.с. ), поясненнями заявника, довідкою до акта огляду МСЕК (копія а.с. 8), посвідченням серія ААБ № 226544 (а.с. 7). Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В поданні органу опіки і піклування (а.с. ) міститься прохання про призначення заявника опікуном над [PERSON] в разі визнання її недієздатною. Воно обґрунтовується тим, що заявник створив необхідні умови для проживання останньої, а також, що він згідно медичного висновку може бути опікуном. Дані обставини підтверджуються актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї (копія а.с. ), висновком органу опіки і піклування Новоград-Волинської міської ради про можливість виконувати обов'язки опікуна громадян (а.с. ). Відповідно до ст. 241 ч. 1 ЦПК України суд ухвалою чи рішенням про визнання фізичної особи недієздатною встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки призначає їй опікуна. А тому, зважаючи на вищевикладені обставини, суд знаходить заяву обґрунтованою та задовольняє її в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

02.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 14.02.2009 року у Вільховатській сільській раді Кобеляцького району Полтавській області зареєстрував шлюб з відповідачем, актовий запис № 01. Спільне проживання припинили по тій причині, що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття любові та поваги одне до одного. Від шлюбу дітей не мають. Майновий спір між сторонами відсутній. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надав до суду заяву , в якій підтримав позовні вимоги та наполягав на розірванні шлюбу з [PERSON] Відповідач [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій позов визнала та прохала після розлучення залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання в 2013 році, позивач створив нову сім'ю та має намір офіційно зареєструвати шлюб, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

02.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про визнання права власності на спадкову земельну ділянку. У позовній заяві вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 4,12 га, розташованої на території Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, спадкоємцем на яке за заповітом є позивач. Отримати свідоцтво про право на спадщину в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі позивач не має можливості, у зв`язку з відсутністю оригіналу Державного Акту на право приватної власності на земельну ділянку. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на вищевказану земельну ділянку, що належала на праві власності [PERSON], який помер [INFO]. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву, у якій підтримав позовні вимоги та просить суд розглянути справу у його відсутність. Представник позивача - адвокат Далеко А.І. надав суду письмову заяву, у якій підтримав вимоги [PERSON] та просить суд розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача, Комендантівської сільської ради Кобеляцького району, в судове засідання не з`явився, однак сільський голова Шпорт Н.І. подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON], який є батьком та спадкодавцем [PERSON] (а.с.4,5,6), після смерті якого залишилося спадкове майно - земельна ділянка площею 4,12 га, що знаходиться на території Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 7,15,16). Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом, посвідченим секретарем Озерянської сільської ради Кобеляцького району [PERSON] від 28.11.2011 року за № 81, на все майно, де б воно не було із чого б воно не складалося, і все те , що належатиме на момент смерті [PERSON], є [PERSON] (а.с.4). Внаслідок відсутності Державного акту на право власності на земельну ділянку, нотаріусом відмовлено позивачу, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на це майно (а.с.17). Оскільки, позивач [PERSON] внаслідок відсутності оригіналу Державного Акту на право власності на землю, не може оформити спадщину, а належність цього майна померлому [PERSON] підтверджується належними та допустимими доказами, відповідач визнав позов, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за заповітом, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

02.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки від 05.10.1972 року, мотивуючи свої вимоги тим, що в жовтні 1972 року він розпочав свою трудову діяльність, у зв'язку з чим на нього була заведена трудова книжка. У лютому 2015 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Петриківському районі з метою оформлення пенсії, але спеціалістами пенсійного фонду було виявлено, що у трудовій книжці від 05.10.1972 року виявлено помилку, а саме занесені дані російською мовою по-батькові «[PERSON]», а згідно паспорта «[PERSON]». У зв'язку із зазначеним у заявника виникли труднощі пов'язані з оформленням свого пенсійного забезпечення. У судове засідання [PERSON] не з'явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Петриківському районі Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Оглянувши надані заявником докази суд вважає, що заявлені вимоги про встановлення факту належності [PERSON] трудової книжки від 05.10.1972 року підлягають задоволенню. Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (ст. 256 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки від 05.10.1972 року по-батькові заявника на російській мові зазначено як «[PERSON]» (а.с. 5). Згідно з паспортними даними по-батькові заявника російською мовою зазначено як «[PERSON]» (а.с. 3). Таким чином, суд, з'ясувавши мету встановлення факту належності правовстановлюючих документів, оцінивши зібрані у справі докази, вважає що наявні неточності у написанні російською мовою по-батькові заявника в трудовій книжці виникли внаслідок описки, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності [PERSON] трудової книжки трудової книжки від 05.10.1972 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

02.03.2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі, який рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 21.01.2015 року розірвано. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], які є неповнолітніми та перебувають на утриманні позивача. Посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 50 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи від дня подачі позову і до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 06.10.2006 року, який рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 21.01.2015 року розірвано (а.с. 2). З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 26.03.2008 року (а.с. 4), та з свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 16.05.2011 року (а.с.5) вбачається, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. П. 1 ч. 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. З письмових пояснень позивача [PERSON] суд встановив, що діти перебувають на утриманні позивачки, проживають разом з нею, що стверджується також довідкою про склад сім'ї та проживання № 138 від 04.02.2005 року (а.с. 3), відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, а тому суд вважає за правильне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в твердій грошовій сумі у розмірі по 50 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, а також судові витрати пов'язані з розглядом справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

02.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 15.06.2000 року виконкомом Червоновільської сільської ради Новоград-Волинського району, актовий запис № 01. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги. Відповідач проживає окремо, сім`єю не цікавиться. Позивач заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, просила залишити шлюбне прізвище «Омельчук». Пояснила, що [PERSON] вчиняє насильство в сім`ї та вигнав її з дітьми з дому. Відповідач в судове засідання не зявився, однак про розгляд справи належним чином повідомлений. Майновий спір між сторонами відсутній. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.06.2000 року, який зареєстрований виконкомом Червоновільської сільської ради Новоград-Волинського району, актовий запис № 01. (а.с. 3). Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. Позивач звільнена від сплати судового збору, оскільки є інвалідом другої групи, відповідно до Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст. 88 ЦПК судовий збір стягується з відповідача. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

02.03.2015 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Вказує, що 18.02.2014 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого остання отримала безвідсоткову позику в сумі 50500 дол.США. В порушення умов договору, при настанні строків повернення позики, відповідач коштів не повернула. Просить стягнути із відповідача на свою користь 50500 грн. та судовий збір. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подала, хоча повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши подані суду докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Судом встановлено, що 18.02.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого позикодавець передав позичальнику безвідсоткову позику в сумі 50500 грн., а позичальник зобовязалася повернути отриману суму в строк до 01 червня 2014 року у порядку, зазначеному в договорі (а.с.3). Станом на дату звернення до суду, відповідач коштів не повернула. Статтями 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що із відповідача слід стягнути суму боргу за договором позики в 50500 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 505 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

02.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24.10.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне проживання між сторонами припинено з 28.12.2014 року. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, а саме матеріально не допомагає утримувати дитину, тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки та відповідача. Позивачка надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач повідомив суд телефонограмою про розгляд справи у його відсутності, позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 жовтня 2009 року, шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №93 (а.с.3). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору в прибуток держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

02.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання дітей. В позовній заяві вказує, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, а саме матеріально не допомагає утримувати дітей, тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/2 частини усіх доходів відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON]., які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач позов визнає частково, в розмірі 1/3 частини. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] [PERSON] та [PERSON]. зареєстрували шлюб 27.09.2008 року, шлюб зареєстрований виконкомом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, актовий запис №110. Після реєстрації шлюбу [PERSON]. змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.4). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого виконкомом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, [PERSON] та [PERSON]. мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON]. аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору в прибуток держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial