Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

01.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа на стороні позивача [PERSON], в якому просила ухвалити рішення про примусове виселення [PERSON] та членів його сімї з незаконно займаної квартири, що розташована за адресою: cел. [ADDRESS]. У подальшому позивачем було уточнено позовні вимоги, а саме, просила суд зобовязати відповідача [PERSON] припинити чинити перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні вищезазначеною квартирою, що належить їй на праві власності; виселити [PERSON] та членів його сімї, а саме дружину [PERSON], дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] зі спірної вкартири, що належить позивачу на праві власності, без надання іншого жилого приміщення. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала на те, що на підставі та відповідно до умов договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 08.12.2012 року приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованого нею за реєс. № 2619, позивач придбав квартиру [ADDRESS]. [PERSON] зазначала, що, гарантуючи захист права власності, закон надає їй право вимагати усунення будь-яких порушень. Аналіз змісту норм діючого законодавства свідчить про те, що за відсутності інших для цього підстав, припинення права власності [PERSON] на квартиру припиняє його право користування цією квартирою, а також право проживання в ній членів його родини та/або інших осіб, що проживали в ній з його дозволу або з його згоди. Однак, в супереч всім вищевикладеним положенням законодавства у спірній квартирі зареєстрована та проживає стороння позивачу особа, а саме відповідач по справі [PERSON] разом з сімєю. Даний факт заважає власнику квартири [PERSON] вільно користуватися, розпоряджатися квартирою та призводить до багатьох незручностей. Так, 06.06.2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір оренди спірної квартири, однак, у звязку з відмовою відповідача у добровільному порядку звільнити квартиру, [PERSON] позбавлений можливості вселитися до орендованої квартири. Враховуючи, що порушуються права [PERSON] як власника квартири, позивач змушена звернутися до суду за захистом порушеного права. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, надала заяву, в якій на задоволенні позову наполягала, посилаючись на обставини, викладені в ньому, просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до положення ч. 3 ст. 76 ЦПК України. Крім того, 10.01.2017 року до канцелярії суду надійшла заява від адвоката [PERSON], з якою 15.08.12016 року [PERSON] укладена угода про надання правової допомоги, в якій вона просила проводити розгляд справи за її відсутності, оскільки в неї відсутні повноваження на підписання від імені [PERSON] будь-яких процесуальних документів, у тому числі зустрічної позовної заяви. Треті особи [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до положення ч. 3 ст. 76 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи Служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача [PERSON], який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Судом встановлено, що на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 08.12.2012 року приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області, [PERSON] придбала у [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS] (а.с. 95) Відповідно до п. 8 Договору, згода дружиною продавця [PERSON] на продаж квартири висловлена письмово та нотаріально посвідчена 08.12.2012 року приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] за № 2617. Відповідно до п. 13 вищезазначеного договору, продавець [PERSON] зобовязується знятися з реєстраційного обліку та звільнити вищевказану квартиру для безперешкодного володіння та користування покупцем [PERSON] до 08.08.2013 року. 06.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди квартири [ADDRESS] (а.с. 11-13) З довідки № 1151 від 08.07.2016 року, виданої виконкомом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, вбачається, що за адресою: [ADDRESS], значиться зареєстрованим [PERSON] (а.с. 8) На імя [PERSON] було направлено вимогу щодо звільнення спірної квартири. (а.с. 9) Отже, спірним питанням є реалізації [PERSON] її права приватної власності на спірну квартиру та усунення перешкод у користуванні нею. Статтею 41 Конституції України,\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти , користуватися і розпоряджатися належним йому майном,на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди,відповідно до закону за своєю волею,незалежно від волі інших осіб. \~\~Гарантуючи захист прав власності ,закон надає власнику право вимагати усунення будь - яких порушень його прав. Способи захисту прав власності передбачені нормами ст.\~16,\~386,\~391 Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 Цивільного кодексу України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~\~Права власника житлового будинку, визначені\~ст. 383 Цивільного кодексу України\~та\~ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Правила ч. 4\~ст. 156 Житлового кодексу України, передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Згідно вимог ч. 2\~ст. 64 ЖК України\~до членів сімї наймача будинку (квартири) належать дружина наймача, їх діти і батьки. Судом встановлено, що відповідач не є членом сім'ї нового власника, а тому гарантії, визначені\~ст. 156 ЖК України\~на нього не розповсюджуються, оскільки [PERSON] втратив право користування спірною квартирою після набуття права власності на неї позивачкою, він не є членом сім'ї [PERSON] і не укладав з нею договору найму або іншого договору на право користування житлом. Згідно\~ст. 9 ЖК України\~житлові права громадян охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються всупереч з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян. На обґрунтування заперечень проти позову представником відповідача до суду було надано копії свідоцтв про народження дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; довідки № 164 від 17.06.2016 року, виданої амбулаторією загальної практики сімейної медицини, з якої вбачається, що діти [PERSON] проживають за адресою: [INFO], довідки № 60 від 17.06.2016 року, виданої Комсомольським ліцеєм № 1 Зміївської районної ради, з якої вбачається, що [PERSON] навчається у даному закладі у 4-В класі; довідки № 42 від 16.06.2016 року, виданої Комсомольським дошкільним навчальним закладом (ясла - садок) № 3, з якої вбачається, що [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад; акти обстеження від 21.06.2016 року, 22.06.2016 року, з яких вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO], разом з дружиною та дітьми. (а.с. 42-49) Разом з тим, відповідачем не надано доказів, що за ним, як колишніми власником, передбачалося збереження права користування житлом в спірній квартирі у разі переходу прав і обов'язків власника квартири до позивачки. Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені\~Житловим кодексом України\~підстави для позбавлення права на житло. \~\~Згідно з ч. 3\~ст. 116 ЖК\~осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що судом встановлений факт втрати права [PERSON] права на квартиру № 59, яка розташована у будинку № 30 по вул. С.Закори в сел. Слобожанське Зміївського району Харківської області, а також те, що, оскільки, права членів сім'ї колишнього власника є похідними від прав власника, то з припиненням для власника права власності на жиле приміщення члени його сім'ї також втрачають право користування цим приміщенням, тобто після переходу права власності на жиле приміщення усі члени сім'ї колишнього власника цього приміщення підлягають виселенню. З огляду на вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved