Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. [PERSON] звернулась з позовом до Замглайської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, в якому просила визнати за нею, в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] р. [PERSON], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позов обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за законом померлого [INFO] р. [PERSON], який у свою чергу, є спадкоємцем за законом померлої [INFO] р. [PERSON], яка мала у власності вказаний будинок з надвірними будівлями, на підставі договору дарування. Зазначила на неможливість отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок з надвірними будівлями через те, що в органах БТІ право власності на нього не було зареєстровано за [PERSON], а воно зареєстровано на дарувальника [PERSON], що змушує її звертатись за судовим захистом. В судове засідання позивачка [PERSON], її представник [PERSON], представник Замглайської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області [PERSON] не з'явились, просили розглядати справу у їх відсутність, представник відповідача позов визнав. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що: - [PERSON], згідно договору дарування від 8 квітня 1976 р. посвідченого державним нотаріусом Ріпкинської районної державної нотаріальної контори ШКЛЯР А.М., подарувала, а [PERSON] прийняла в дар житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: смт. Замглай Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Робоча (на даний час - вул. Робітнича), буд. 24.; - договір дарування об'єкту нерухомого майна є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу (Додаток № 1 «Перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року); - станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], що доводиться інформаційною довідкою КП "Чернігівське МБТІ" від 20.09.2018 р. № 8200; - підставою звернення позивачки до суду з даним позовом є неможливість оформити нею право на будинок в нотаріальній конторі з причин відсутності державної реєстрації нерухомого майна за [PERSON]; - ФОП [PERSON] виготовила технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] являється матір'ю [PERSON], шо вбачається з свідоцтва про народження останнього (ЯГ № [NUMBER]); - [PERSON] являється батьком позивачки [PERSON], шо вбачається з свідоцтва про народження останньої (І-ЕЛ № [NUMBER]); - [PERSON] померла [INFO] року, що вбачається зі свідоцтва про смерть (Серії 1-ЕЛ № [NUMBER]); - спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року являється [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріуса Ріпкинського районного нотаріального округу Мишко М.А. № 937/02-31 від 05.11.2018 р., - [PERSON] помер [INFO] р., що вбачається з свідоцтва про смерть (Серія І-ЕЛ № [NUMBER]); - спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року являється позивачка по справі [PERSON], що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріуса Ріпкинського районного нотаріального округу Мишко М.А. № 937/02-31 від 05.11.2018 р.; - у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] та наявністю такої реєстрації за [PERSON], на підставі ст.ст. 47, 49 Закону України «Про нотаріат», було відмовлено [PERSON] у видачі на її ім'я, після померлого [INFO] р. [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріуса Ріпкинського районного нотаріального округу Мишко М.А. № 937/02-31 від 05.11.2018 р.. Джерела права застосовані (не застосовані) судом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ст. 328 ЦК України). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу. Положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п. 45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії» (N 2), згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Оцінка суду. Враховуючи те, що наявністю вказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій доведено: 1) неможливість позасудового оформлення права власності на вказаний будинок через відсутність його державної реєстрації та 2) невизнання цивільного права [PERSON], тобто пасивне заперечення наявності у неї суб'єктивного цивільного права на спадкування даного об'єкту нерухомого майна за законом, яке безпосередньо не спричиняє шкоди суб'єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб'єктивного права, суд вважає, що права [PERSON] слід захистити шляхом визнання права за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]., в порядку спадкування після померлого [INFO] р. [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved