Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

У серпні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до АТ «Альфа- Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмету спору - [PERSON] , про визнання припиненим іпотечного договору, скасування запису про іпотеку та скасування запису про заборону з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 26.02.2008 року між [PERSON] та ПАТ «СВЕДБАНК» був укладений кредитний договір №0405/0208/88-002 від 26.02.2008 року, згідно якого [PERSON] отримала кредит в сумі 15000,00 доларів США, із кінцевим терміном повернення кредиту 25.02.2018 року. В забезпечення повернення кредиту, між [PERSON] прізвище змінено у 2014 році на [PERSON] у зв`язку з укладенням шлюбу) та ПАТ «СВЕДБАНК» 26.02.2008 року був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Шпарага С.С. 26.02.2008 року, зареєстровано в реєстрі за № 819, в іпотеку передана квартира [ADDRESS] , яка належить на праві власності позивачу [PERSON] . У зв`язку із посвідченням іпотечного договору приватним нотаріусом Шпарага С.С. накладено заборону на відчуження предмету іпотеки від 20.02.2008 року, зареєстровано в реєстрі за № 820-13. Також між ПАТ «СВЕДБАНК» та Позивачем було укладено договір поруки 26.02.2008 року. У подальшому 25.05.2012 року між ПАТ «СВЕДБАНК» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно якого права вимоги перейшли до ПАТ «Дельта Банк». ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» 15.06.2012 року уклали договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно якого право вимоги за кредитним договором №0405/0208/88-002 від 26.02.2008 року та іпотечним договором від 26.02.2008 року ПАТ «Дельта Банк» відступив Публічному акціонерному товариству «Альфа-Банк». У зв`язку із порушенням позичальником [PERSON] графіку платежів за кредитним договором, АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду із позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором від 26.02.2008 року. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 27 жовтня 2014 року стягнуто солідарно з [PERSON] та поручителя [PERSON] достроково всю суму заборгованості за кредитом - 94506,19 грн., проценти - 2243,14 грн., 412,06 грн. - пеня, разом 97161,39 грн. На виконання рішення суду було відкрито виконавче провадження № 49194145 про стягнення боргу з [PERSON] та виконавче провадження № 49194377 про стягнення боргу з [PERSON] . На виконання рішення суду 21 квітня 2016 року [PERSON] була перерахована сума боргу у розмірі 97161 гривня 39 коп. а також судові витрати 971,61 грн., разом 98133 грн на рахунок ПАТ «Альфа Банк». У зв`язку із сплатою заборгованості, державним виконавцем 25.05.2016 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 49194377 про стягнення боргу з [PERSON] , постанова про закінчення виконавчого провадження № 49194145 про стягнення боргу з [PERSON] . Таким чином 21 квітня 2016 року рішення суду було виконано у повному обсязі, заборгованість за кредитним договором № 0405/0208/88-002 від 26.02.2008 року погашена. Але по теперішній час у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень наявні записи про іпотеку та заборону відчуження квартира [ADDRESS] , яка належить на праві власності позивачу [PERSON] . На переконання позивача, зобов`язання з повернення заборгованості за кредитним договором №0405/0208/88-002 від 26.02.2008 року виконано в повному обсязі, з огляду на що зобов`язання за кредитним договором та іпотечним договором є припиненими. З огляду на вищенаведене, позивач просила суд визнати припиненим іпотечний договір, скасувати запис про іпотеку та скасувати запис про заборону з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 серпня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 листопада 2020 року задоволено клопотання представника відповідача про проведення судових засідань в режимі відеоконференції. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 січня 2021 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась - надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог з зазначених у позові підстав. Представник позивача адвокат Крохмальова Л.П. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, в подальшому надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених ним у наданому до суду відзиву, посилався на те, що банк має право пред`явити вимоги до позичальника на підставі ст.625 ЦК України, у зв`язку із несвоєчасним виконанням судового рішення. В подальшому надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між [PERSON] та ПАТ «СВЕДБАНК» кредитного договору №0405/0208/88-002 від 26.02.2008 року, [PERSON] отримала кредит в сумі 15000,00 дол. США, на строк з 26 лютого 2008р. по 25 лютого 2018року, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11.9% річних. Пунктом 3.1 кредитнго договору передбачено, що погашення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом внесення коштів на рахунок щомісяця, згідно Додатку №1. Додаток №1 містить Графік щомісячного погашення кредиту. Виконання зобов`язань за наведеним кредитним договором забезпечено іпотечним договором, укладеним між Банком та [PERSON] , в іпотеку передана двокімнатна квартира за адресою [ADDRESS] (п.2.1.,2.2 кредитного договору). Через порушення боржником строків сплати чергових щомісячних платежів, правонаступник прав та обов`язків кредитора - АТ «Альфа-Банк» у 2014 році звернувся із позовом до суду про дострокове повернення кредиту, стягнення процентів та неустойки. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 27 жовтня 2014 року провадження №2/263/3429/2014 було задоволено позов ПАТ «Альфа Банк» до [PERSON] та поручителя [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором № 0405/0208/88-002 від 26.02.2008 року в сумі 97161 гривня 39 коп. Рішенням суду стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] достроково всю суму заборгованості за кредитом - 94506,19 грн., процентами- 2243,14 грн., 412,06 грн. - пеня, разом 97161,39 грн.., рішення набрало законної сили. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду,що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. АТ «Альфа -Банк» використало право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, звернувшись до суду, який 27 жовтня 2014 року ухвалив рішення про стягнення всієї суми кредитних коштів та заборгованості , кредитна заборгованість несвоєчасно, але погашена в повному обсязі і 25травня 20186року виконавче провадження державним виконавцем закінчено. Отже, у випадку пред`явлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти. Вимога про дострокове повернення позики та належних процентів може бути задоволена шляхом добровільного повернення позичальником заборгованості або її стягнення в судовому порядку за судовим рішенням. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги Банку у 2014 році.. Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 357/5125/16-ц, провадження № 61-15142сво18. На виконання рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 27.10.2014 року, було відкрито виконавче провадження № 49194145 про стягнення боргу з [PERSON] та виконавче провадження № 49194377 про стягнення боргу з [PERSON] 25.05.2016року Державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 49194377 про стягнення боргу з [PERSON] , постанова про закінчення виконавчого провадження № 49194145 про стягнення боргу з [PERSON] , у зв`язку із повною сплатою заборгованості. Відповідно до банківської квитанції, встановлена судом сума боргу у розмірі 97161 гривня 39 коп. а також судові витрати 971,61 грн., разом 98133 грн., 21 квітня 2016 року була перерахована [PERSON] на рахунок ПАТ «Альфа Банк». Вказані обставини не заперечувались Відповідачем. Відповідно до частини третьої статті 1049 ЦК України, грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця. При зарахуванні грошової суми, стягнутої за рішенням суду, на банківський рахунок позикодавця грошова позика вважається повернутою. У забезпечення виконання кредитного договору №0405/0208/88-002 від 26.02.2008р. Позивач [PERSON] передала в іпотеку ПАТ «СВЕДБАНК», правонаступником прав та обов`язків якого є АТ «Альфа-Банк»26.02.2008р.був укладений іпотечний договір , посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Шпарага С.С. 26.02.2008р. ,зареєстровано в реєстрі за №819, в іпотеку передана квартира [ADDRESS] , яка належить на праві власності позивачу [PERSON] . Відповідно до п.16 іпотечного договору від 26.02.208 року цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення. Одночасно з нотаріальним посвідченням даного договору наклається заборона відчуження предмета іпотеки. Договір діє до виконання іпотекодавцем омгновного зобов`язання чи настання одного з випадків, передбачених ст. 17 закону України «Про іпотеку». Частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Так, зобов`язанням згідно зі ст. 509 ЦК України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. ст. 598, 599 ЦК України). Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотека є заставою нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека на підставі ст. 1 Закону України «Про іпотеку» це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За змістом ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно зі ст. 593 ЦК України, право застави припиняється у разі: 1)припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3)реалізації предмета застави; 4)набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. За приписами ст. 17 згаданого Закону іпотека припиняється у разі: - припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору;- реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону;- набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;- визнання іпотечного договору недійсним;-знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; -з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). При цьому, основним зобов`язанням є зобов`язання боржника за договором позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також інше зобов`язання, що виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. Виходячи з аналізу наведених норм припинення іпотеки як засобу забезпечення виконання зобов`язання пов`язано з припиненням основного зобов`язання, в даному випадку з припиненням зобов`язань позивача перед відповідачем за Кредитним договором. Оскільки основне зобов`язання Кредитним договором припинилося шляхом його виконання в повному обсязі, похідні зобов`язання позивача перед відповідачем у вигляді іпотеки за Іпотечним договором також припинились згідно зі ст. 17 Закону України «Про іпотеку». При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання. Правом власності згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Положеннями ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, судом встановлено, що оскільки забезпечені іпотекою зобов`язання за кредитним договором виконано в повному обсязі, то зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від кредитного договору, припиняються. Отже, вимоги позивача про визнання договору іпотеки припиненим є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У пунктах 41-43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №711/4556/16-ц (провадження №14-88цс19) зазначено, що: «іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; див.також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц)». Згідно з приписами статті 17 ЗУ «Про іпотеку», відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Згідно положень ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» : 3. Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданою Департаментом адміністративних послуг Маріупольської міської ради 04.08.2020р., приватним нотаріусом Шпарага С.С. було накладено заборону на відчуження предмету іпотеки від 20.02.2008р., зареєстровано в реєстрі за №820-13. У зв`язку із припиненням іпотечного договору, підлягає скасуванню також запис про іпотеку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень квартири [ADDRESS] за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Шпарага С.С. 26.02.2008р. зареєстровано в реєстрі за №819, укладений між [PERSON] та ПАТ «СВЕДБАНК», правонаступником прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», реєстровий номер обтяження:6665573 та запис про заборону в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень квартири [ADDRESS] за іпотечним договором посвідченим приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Шпарага С.С. 26.02.2008р. зареєстровано в реєстрі за №819, укладений між [PERSON] та ПАТ «СВЕДБАНК», правонаступником прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» , зареєстровано в реєстрі за №820-13, реєстровий номер обтяження: 6665440. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 840,80 грн, сплаченого при подачі позову.

Outcome: approved