overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

01.07.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Заповіту вона не залишила, тому відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, позивачка є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців першої черги немає. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складалася із житлового будинку, предметів домашнього вжитку, за адресою [ADDRESS]. В зв'язку з тривалим відрядженням за межами України, позивачка в установлений законом шестимісячний термін не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Лише 11.05.2014 року позивачка звернулася в нотаріальну контору, але їй було відмовлено в усній формі в зв'язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців). При цьому їм було роз'яснено усно, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом. В зв'язку з оформленням спадщини позивачці необхідно, щоб суд надав додатковий строк, достатній для подання заяви для прийняття спадщини в державну нотаріальну контору на протязі 2-х місяців, який вона пропустила з поважної причини, так як їздила на заробітки за межі України. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила заяву задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог позивачки не заперечував. Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, позивачкою був пропущений з поважної причини, тому суд вважає за можливе визначити їй в порядку ст. 1272 ЦК України додатковий строк два місяці, який буде достатній для подання нею заяви до нотконтори про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

01.07.2014 року позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Прилуцького міськрайонного суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 14 242 грн 36 к. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 30.03.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8 000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Банк свої зобов'язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умов даного договору, в зв'язку з чим, станом на 30.04.2014 року, перед банком виникла заборгованість в розмірі 14 242 грн 36 к. Дана обставина й зумовила позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.51/, надіслав до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Незважаючи на неодноразово вжиті заходи спрямовані на повідомлення відповідача по справі [PERSON] за зареєстрованим місцем його проживання щодо наявного позову та проведення розгляду справи в суді, поштові відправлення повернулись до канцелярії суду з довідкою «за закінченням терміну зберігання» /а.с.47/. В силу положень ч.5 ст.74, ст.76 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Згідно акту, складеного начальником загального відділу Прилуцької міської ради [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але не проживає. Зі слів батька останній працює в м. Києві та орендує квартиру, адреса місця проживання невідома /а.с.53/. В зв'язку з чим, суд, за письмовою згодою позивача, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного розгляду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

01.07.2014 року позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Прилуцького міськрайонного суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 27 001 грн 42 к. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 21.04.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Банк свої зобов'язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умов даного договору, в зв'язку з чим, станом на 05.05.2014 року, перед банком виникла заборгованість в розмірі 27 001 грн 42 к. Дана обставина й зумовила позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.48/, надіслав до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Незважаючи на неодноразово вжиті заходи спрямовані на повідомлення відповідача по справі [PERSON] за зареєстрованим місцем її проживання щодо наявного позову та проведення розгляду справи в суді, поштові відправлення повернулись до канцелярії суду з довідкою «за закінченням терміну зберігання» /а.с.44/. В силу положень ч.5 ст.74, ст.76 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Згідно акту, складеного головним спеціалістом відділу комунальної власності Прилуцької міської ради [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але не проживає. Квартира закрита. Зі слів сусідів остання проживає та працює в м. Києві /а.с.50/. В зв'язку з чим, суд, за письмовою згодою позивача, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного розгляду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

01.07.2014 року представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті теплової енергії на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» в сумі 9160 грн. 00 коп., а також судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.. Представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, а також не заперечує про заочний розгляд справи. Відповідач будучи повідомленим належним чином в судове засідання не з'явився. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов підлягає задоволенню та відповідно до ст.ст. 257, 525, 526, 610, 611 ЦК України, з відповідача слід стягнути заборгованість по оплаті теплової енергії в сумі 9160 грн. 00 коп., а також судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., а всього 9403 грн. 60 коп.. На підставі ст. ст. 257, 525, 526, 610, 611 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

01.07.2015р. [PERSON] звернувся до суду з цією заявою, вказуючи, 28.02.2000 року помер його батько [PERSON] Під час внесення запису в свідоцтво про народження заявника була зроблена помилка, а саме: імя батька вказано «Антон», тоді як необхідно було внести правильний запис як «Антін». В теперішній час заявник не може реалізувати своє право на спадщину після смерті батька, в звязку з відсутністю доказів, що підтверджували б родинні звязки між ним та [PERSON], який помер 28.02.2000р. та є батьком заявника. Представник заявника - адвокат [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав повністю, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Саражинецької сільської ради в судове засідання не зявився, просив розгляд справи провести у його відсутності, заявлені вимоги визнав в повному обсязі, про що повідомив у телефонному режимі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні, зокрема, свідоцтвом про народження [PERSON] (а. с. 6), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а. с. 5), довідкою Саражинецької сільської ради (а.с. 7), достовірно доведено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], який помер 28.02.2000 року. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], який помер 28.02.2000 року, то цей факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

01.07.2015р. [PERSON] звернулася в суд з заявою, в якій просить винести рішення про визнання її сина - [PERSON], [INFO], недієздатним, встановити над ним опіку. В обґрунтування своєї заяви покликається на те, що її син - [PERSON] страждає на дитячий церебральний параліч, важку розумову відсталість. 16 червня 2015 року його було визнано інвалідом групи І «А». Внаслідок хронічного психічного розладу син не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. Вона хоче оформити над ним опіку. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, покликаючись на вказані у цій заяві обставини та висновок експертизи. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Палайда - Тис О.М. судовому засіданні висловила думку про доцільність визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки. Заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви з таких мотивів. [PERSON], [INFO] є інвалідом 1-ї групи (А) з дитинства безтерміново, потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується копією довідки від 16.06.2015р. Відповідно до наданих суду копій медичних документів [PERSON] має захворювання - ДЦП. Заявниця [PERSON] є матір'ю [PERSON]. Вони зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] Заявниця [PERSON] фактично здійснює догляд за сином - інвалідом. Згідно ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до акту амбулаторної судової-психіатричної експертизи № 777 від 20.10.2015р. [PERSON], [INFO], страждає стійким хронічним розладом психічної діяльності у формі вираженої розумової відсталості та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки. Відповідно до ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відтак, судом встановлено, що [PERSON] внаслідок стійкого хронічного психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому його доцільно визнати недієздатним та встановити над ним опіку. Питання призначення [PERSON], опікуном [PERSON] може бути вирішено на підставі подання органу опіки та піклування за наявності відповідних документів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підставна і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

01.07.2015р. до Зачепилівського районного суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій позивач зазначила, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2006 р. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні доньки, матеріальної допомоги добровільно не надає, тому позивач звернулася до суду з вимогою стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] в судове засідання не зявились. Через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач визнав позовні вимоги. Суд, дослідивши матеріали справи: -позовну заяву; -копію паспорту та ідентифікаційного номеру [PERSON] та [PERSON]; -копію свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON]; -копію свідоцтва про народження [PERSON] серія І-ВЛ №074410 виданого 27.12.2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Зачепилівського РУЮ Харківської області; -довідку Зачепилівської селищної ради Харківської області № 02-24/927 від 30.06.2015 р. про склад сім'ї; -довідку про заробітну плату [PERSON] № 383 від 23.06.2015 р.; -заяву [PERSON] від 14.07.2015 р.; -поштові повідомлення; вважає, що спірні правовідносини повинні регулюватись наступними нормами права: -ч. 2 ст. 51 Конституції України: «Батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття»; -ст. 180 СК України: «Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття»; -ст. 181 СК України: «За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу матері, або в твердій грошовій сумі»; -ч. 1 ст. 182 СК України: «При визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення»; -ст. 191 СК України: «Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову». Із матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею (а.с.6), та батьком якої, згідно свідоцтва про народження дитини (а.с. 9) є відповідач [PERSON], який зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини матірю у вигляді аліментів, присуджених судом. Позивач станом на 23.06.2015 р. працює вантажником-комірником на ПАТ «Комбінат «Придніпровський».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

01.07.2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 02 червня 2009 року він уклав шлюб з відповідачкою [PERSON] Від даного шлюбу у них є син [PERSON], [INFO] Відповідачка є громадянкою [PERSON] та з самого початку спільного проживання не могла адаптуватися до життя в Україні, постійно висловлювала незадоволення своїм становищем. Через національно культурні особливості та різні погляди на життя стосунки з відповідачкою не склалися. З початку 2013 року між ними фактично припинилися подружні відносини. З липня 2013 року відповідачка покинула його з сином та з цього часу вони не бачилися та не спілкувалися. Шлюб існує лише формально. В судове засідання позивач позов не зявився, просив слухати без його участі. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду, а також долученим до матеріалів справи оголошенням про виклик в судове засідання відповідача в газеті «Львівські оголошення» від 19 серпня 2015 року. Причин своєї неявки в судове засідання не повідомила. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 02 червня 2009 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу у них є син [PERSON], [INFO] Відповідачка є громадянкою [PERSON] та з самого початку спільного проживання не могла адаптуватися до життя в Україні, постійно висловлювала незадоволення своїм становищем. Через національно культурні особливості та різні погляди на життя стосунки з відповідачкою не склалися. З початку 2013 року між ними фактично припинилися подружні відносини. З липня 2013 року відповідачка покинула його з сином та з цього часу вони не бачилися та не спілкувалися.. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

01.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого дітей не має, посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені в лютому 2014 року внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не зявився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, з позовом згодна. Оскільки відповідач позов визнала, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

01.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого дітей не мають, посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач на позовних вимогах наполягає. Відповідач з позовом згодна. Оскільки відповідач позов визнала, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

01.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2012 року. Від даного шлюбу дітей не мають. [PERSON] просить шлюб розірвати посилаючись на те, що у них з відповідачкою життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства, на ґрунті чого в сімї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сімї стало неможливим. Розірвати шлюб через оргади ДРАЦС відповідачка відмовляється. В судове засідання сторони не зявилися. Від позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, згідно поданих заяв позивач позов підтримує, відповідач позовні вимоги визнає (а.с.11.12). За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 22.07.2015 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2012 року (а.с.4). Від даного шлюбу дітей не мають Подружні стосунки припинені, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають. Причиною розпаду сімї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних поглядів на сімейне життя та ведення домашнього господарства. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved