Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

01 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та гарантія» про визнання виконавчого напису №48764 від 23 вересня 2020 року таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що в 2019 року користувався електронними сервісами для отримання кредиту, однак договору про надання таких послуг не підписував, отримані кошти повернув. 13 листопада 2020 року підприємство, на якому працює позивач, отримало постанову приватного виконавця Київського міського нотаріального округу Дорошкевич В.Л. у виконавчому провадженні 63164711 про звернення стягнення на заробітну плату позивача. Отримавши копію вказаної постанови від бухгалтера підприємства йому стало відомо, що 23 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. видано виконавчий напис № 48764, відповідно до якого з позивача на користь ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» стягується заборгованість в розмірі 16170 грн. 00 коп. Позивач не погоджується з виконавчим написом на підставі якого мають відбуватись стягнення, оскільки жодних договорів, кредитних угод з ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» він не укладав, жодних документів з вказаним СПД він не підписував, жодних вимог (повідомлень) про наявність у нього заборгованості перед відповідачем йому не надходило. Крім того, ані виконавчий напис, ані постанову про відкриття виконавчого провадження позивачем отримано не було. Надані відповідачем документи не давали нотаріусу можливість встановити безспірність заборгованості позивача, відповідач не є банківською установою та позивач не відкривав жодних рахунків там, крім того, позивача не було повідомлено про намір вчинення виконавчого напису. Тому він звертається до суду за захистом своїх прав, так як виконавчий напис № 48764 від 23 вересня 2020 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, є неправомірним провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення з нього заборгованості. Враховуючи все вищевикладене, позивач вважає, що є достатні правові підстави визнати виконавчий напис № 48764 від 23 вересня 2020 року приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. щодо звернення стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» таким, який вчинено з порушеннями вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 02 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, без виклику сторін. (а.с. 16-17) Відповідач своїм правом, передбаченим ст.ст. 178-180 ЦПК України на подання відзиву, треті особи заперечень, а позивач правом відповіді на відзив не скористались. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 02 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника [PERSON] , які він отримує від ТОВ «Гідросенд», на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в розмірі 16170,00 грн. у виконавчому провадженні № 63164711 з примусового виконання виконавчого напису № 48764, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 23 вересня 2020 року, а також стягнення основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1617,00 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 1000 грн. (а.с.7) Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та гарантія», отримавши 28 січня 2021 року копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви, не надіслав до суду відзиву на позовну заяву, отже, про свої можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суду не повідомив. Вирішуючи спір по суті, суд враховує таке. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: -оригінал кредитного договору; -засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] про визнання\~виконавчого напису\~№48764\~від 23\~вересня 2020\~року таким,\~що не\~підлягає виконанню ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Жодними доказами відповідач не спростував доводи позивача, факт наявності безспірної заборгованості в судовому засіданні не встановлений. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. Відповідно до ст.\~133\~ЦПК України, правнича допомога є складовою судових витрат. Згідно із ч.2-4ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, 14 листопада 2020 року між [PERSON] та адвокатом Пахомовою Анною Іванівною укладено Договір № 34 про надання правової допомоги, відповідно до якого адвокат Пахомова А.І. прийняла на себе зобов`язання представляти клієнта у цивільній справі за його позовом про визнання виконавчого\~напису №48764\~від 23\~вересня 2020\~року таким,\~що не\~підлягає виконанню. Правова допомога включає в себе наступні послуги: з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництва інтересів у суді. (а.с.8) Довідкою про\~суму гонорару за договором про надання правової допомоги № 34 від 14 листопада 2020 року визначено вартість фактично наданих послуг у сумі 3000,00 грн. (а.с.10) Актом виконаних робіт від 26 листопада 2020 року сторони договору підтвердили факт надання послуг складення адвокатських запитів та позовної заяви - та сплату гонорару. (а.с. 11) Надані послуги охоплюються цілями розподілу судових витрат, що визначені ч. 2 ст. 137 ЦПК України, а тому підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved