Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулася до Ржищівського міського суду Київської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 16 вересня 2000 року\~ між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Ржищівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області, актовий запис № 34 від 16 вересня 2000 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Між сторонами досягнуто угоди про утримання дитини, а саме, [PERSON] буде брати участь у вихованні сина та матеріально забезпечувати його, а проживати син буде з матір'ю. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. На протязі їхнього сімейного життя стосунки між ними не склалися. В кінцевому результаті це призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісного проживання припинено, позивачка поновлювати стосунки не має жодного бажання. На підставі вищевикладеного позивач просила розірвати шлюб від 16 вересня 2000 року, який був зареєстрований Ржищівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області, актовий запис № 34 від 16 вересня 2000 року. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвищє "Расюк". У судове засідання позивачка не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати дану справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просив розглядати дану справу без його участі, проти позову заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина.\~ Позивач \~наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 201470 від 17 червня 2016 року (а.с. 7) позивач та відповідач уклали шлюб, 16 вересня 2000 року, який був зареєстрований Ржищівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області, актовий запис № 34 від 16 вересня 2000 року. Згідно свідоцтва\~ про народження\~ серії І-ОК № 332497 від 17 червня 2016 року встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами може бути розірвано, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ухвали Ржищівського міського суду Київської області про зупинення провадження у справі від 30 червня 2016 року позивачу та відповідачу було надано строк для примирення на 5 місяців до 30 листопада 2016 року. Ухвалою суду від 01.12.2016 провадження в справі було відновлено. Відповідно до абз. 5 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007\~ № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" якщо після\~ закінчення\~ призначеного\~ судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на\~ припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Судом було вжито відповідно до вимог ст. 111 СК України заходи щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення, але подружжя не примирилось і стосунки не відновило, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 201470 від 17 червня 2016 року (а.с. 7), після укладення шлюбу позивачці було присвоєно прізвище Расюк. Таким чином, після розірвання шлюбу вона має право залишити прізвище Расюк. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Факт сплати позивачкою судового збору в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок підтверджується квитанцією від 17.06.2016 (а.с. 1). Таким чином, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved