Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

02.03.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], треті особи - Служба у справах дітей Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. При цьому позивач посилається на те, що з відповідачем він проживав однією сім'єю з 14.02.2010 року по 2015 рік та [INFO] у них народився син - [PERSON]. З 2015 року відносини між сторонами припинені, після чого виник спір з приводу спілкування з сином та участі в його вихованні. Позивач стверджує, що відповідач перешкоджає позивачу у спілкуванні з сином, в зв'язку з чим він змушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 10.03.2017 року провадження по справі відкрито/ суддя Прохоров П.А./. Ухвалою суду від 13.04.2017 року справу прийнято до провадження судді Васильків О.В. Присутній в судовому засіданні 11.12.2017 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, в подальшому до судових засідань не з'явився. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування до судового засідання не з'явився, матеріали справи містять заяву представника про неможливість участі в судовому засіданні, в якій зазначено, що орган опіки та піклування у вирішенні питань покладається на розсуд суду та підтримує висновок від 05.09.2017 року №1275/01-11 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] Представник третьої особи Служба у справах дітей Одеської міської ради до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять письмові звернення до суду, що позивач [PERSON] до органу з заявою щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, не звертався. Вислухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] народився [INFO], актовий запис №1865, зроблений 27.02.2013 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що суду надано свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане повторно 27.02.2017 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області /а.с.6/. Батьками вказані: [PERSON] та [PERSON]. З довідки (з місця проживання про склад сім'ї та реєстрації) №678 від 27.02.2017 року вбачається, що [PERSON], 2013 року народження, зареєстрований разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а.с.7/. Листом №05/8315 від 14.11.2017 року Служба у справах дітей Одеської міської ради суду повідомила, що позивач [PERSON] 07.03.2017 року на прийомі громадян отримав консультацію та перелік документів, необхідних для розгляду питання про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, однак станом на 14.11.2017 року з заявою щодо вищезазначеного питання до служби у справах дітей Одеської міської ради не звертався /а.с.53/. Лист аналогічного змісту № 05/2638 від 02.04.2018 року Служби у справах дітей Одеської міської ради наданий суду, підтверджує, що і станом на 28.03.2018 року позивач не звертався до Служби у справах дітей Одеської міської ради. Відповідно до ч.2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Стаття 89 ЦПК України в частині 2 визначено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності Тобто, позивач повинен був надати суду належні докази відносно заявлених ним позовних вимог на підтвердження певних обставин. Однак, позивачем належних доказів надано не було як при подачі позову, так і в ході судового розгляду справи. В ході розгляду справи судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа №521/3987/17 за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, під час розгляду якої Київською районної адміністрацією Одеської міської ради 05.09.2017 року надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], у відношенні малолітнього [PERSON], [INFO] /а.с.40-42/. 25.10.2017 року стороною відповідача надавалось клопотання про зупинення провадження по справі до розгляду спору про позбавлення батьківських прав позивача. Ухвалою суду від 11.12.2017 року в задоволенні клопотання [PERSON] було відмовлено та продовжено розгляд справи. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.01.2018 року /головуючий - суддя Куриленко О.М./ позов [PERSON] задоволено та позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 150, 151, 153, 157, 159 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стороною позивача в ході судового розгляду справи не доведено, в чому саме полягали перешкоди в спілкуванні з дитиною з боку відповідача та чи мали вони взагалі місце. Навпаки, судом встановлено, що зі сторони позивача [PERSON] не було здійснено спроб брати участь у вихованні дитини, оскільки він з 07.03.2017 року по теперішній час навіть не подав документи до служби у справах дітей для надання висновку стосовно його участі у вихованні малолітнього сина [PERSON], 2013 року народження. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені обставини, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. По даній справі судом враховані всі докази, та встановлено, що належних доказів позивачем не надано, позов пред'явлено безпідставно та не доведено в ході розгляду справи тих обставин на які посилався представник позивача в суді. В зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed