Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

01.12.2017 року [PERSON] звернулась до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], який зареєстрований 13 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис 9. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через непорозумінні один одного, необґрунтованої недовіри, відсутність спільних інтересів, внаслідок чого стосунки остаточно погіршились. Фактично шлюбні стосунки припинилися у вересні 2017 року та перестали вести спільне господарство. Позивач вважає, що збереження сім'ї неможливо, у зв'язку з чим, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилися, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.8). Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.14). В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, а також п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 13 січня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис - 9 (а.с.6). Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського управління юстиції Одеської області, актовий запис №66, з якого також вбачається, що її батьками є сторони по справі.(а.с.5). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Сторони припинили подружні відносини і проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї позивач вказує відсутність між ними взаєморозуміння, а тому наполягає на розірванні шлюбу і вважає, що їх сім`я розпалася остаточно. Майнові суперечки між сторонами відсутні. Спору щодо поділу майна подружжя та місця проживання дітей не має. Згідно ч. 2 ст.112 СК України «Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них». Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, між ними відсутній спір про місце проживання дитини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує лише формально, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне врахувати бажання позивача про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу - «[PERSON]». Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судовий збір по справі складає 640.00 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду та розподілу не підлягає. На підставі ст.ст.105,110,112-115 СК України,

Outcome: approved