Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

01 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON], таким, що втратив право користування житловим будинком по вул.Сонячна (Щорса) 34, с.Шевченкове Вітовського району Миколаївської області. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог вказував, що йому та [PERSON], Палій (до шлюбу [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно на праві спільної часткової власності належить вище вказаний житловий будинок. В 2000 році він надав згоду на реєстрацію у своєму будинку племіннику відповідачу по справі [PERSON] При цьому між ними була досягнута домовленість про таку реєстрацію тимчасово до того як відповідач винайде собі житло. Натомість попри їх домовленість, в 2001 році відповідач виїхав до Російської Федерації, де проживає до тепер і повертатися наміру не має. Надане право на користування його будинком не використовує з часу реєстрації, тобто з 2000 року. Вказаним житловим будинком відповідач не цікавиться, за комунальні послуги та утримання будинку не сплачує, в той час як позивач позбавлений можливості використовувати свої права, що зумовлені даною власністю, в тому числі що стосуються витрат з його утримання та можливості оформлення субсидій. Вважає, що єдиним способом захисту його прав як одного зі співвласників вказаного будинку можливе лише з визнанням відповідача таким, що втратив право користування цим житлом. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] подала заяву, в якій позовні вимоги свого довірителя підтримала та просила про розгляд справи за їх відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, відзив не надіслав, про час та місце судового зсідання повідомлявся належно, в тому числі з розміщенням оголошення на офіційному сайті Жовтневого районного суду Миколаївської області веб-сайту судової влади України (а.с. 33), у звязку з чим, з урахуванням приписів частини першої ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Треті особи: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до суду не прибули, про причини неявки не повідомили, пояснення з приводу позовної заяви не надіслали. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. \~ \~ \~ \~Житловий будинок № 34 по вул. Щорса (нині Сонячна) в с. Шевченкове Вітовського району Миколаївської області належить на праві спільної часткової власності позивачу [PERSON], [PERSON], [PERSON] (нині Палій) [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 червня 1994 року, яке зареєстроване Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 08.07.1994 року (а.с. 11). \~ \~ \~ \~Зміна назви вулиці за вище вказаною адресою з вулиці Щорса підтверджується копією Додатку № 1 до розпорядження голови Миколаївської обласної державної адміністрації від 21.05.2016 року № 197-р та рішення Шевченківської сільської ради від 17 червня 2016 року № 8 (а.с. 12-13). \~ \~ \~ \~За даними Шевченківської сільської ради від 21.09.2018 р., у вище вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO] з 20.09.2000 року по теперішній час (а.с. 14). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки про склад сімї від 21.09.2018 року № 1877, у вказаному будинку зареєстровані, позивач та члени його сімї: дружина [PERSON] і донька [PERSON]. Окрім даних осіб зареєстрований племінник [PERSON], але фактично за даною адресою не проживає (а.с. 15), що також підтверджується актом про не проживання від 19 вересня 2018 року, що складений за участю депутата сільської ради [PERSON] та сусідів [PERSON] і [PERSON], згідно якого [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 2000 року (а.с. 16). \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 264 ЦАК України, вирішуючи питання про правову норму, яка підлягає застосуванню до даних правовідносин, суд виходить з наступного. Житловий будинок за адресою с. Шевченкове по вул.Сонячна, 34 Вітовського району Миколаївської області є особистою спільною частковою власністю позивача та членів його сімї, які залучені третіми особами по справі. За такого суд вважає, що в даному випадку, підлягають застосуванню положення\~статей 405 ЦК України, статей\~150,\~156 ЖК України,\~які\~регулюють взаємовідносини\~власника жилого\~приміщення та\~членів його\~сімї,\~у тому\~числі у\~випадку припинення\~з ним\~сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст. 391 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. \~ \~ \~ \~Ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). \~ \~ \~ \~Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь - яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Як встановлено в ході судового розгляду, відповідач не проживає у даному житловому будинку з моменту реєстрації, зокрема з 20.09.2000 року, тобто не використовує надане йому позивачем право житлового сервітуту з власної волі, отже за положеннями ч.2 ст. 405 ЦК втратив право з використання даного сервітуту та позивач вправі, як співвласник даного майна, не продовжувати наданого відповідачу права з житлового сервітуту, яке відповідачем не використовувалось без поважних причин, отже вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування даним житловим будинком обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір», з [PERSON] також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved