Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 30 грудня 2013 року між Банком та [PERSON] був укладений договір, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом тридцяти процентів на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказуючи, що у зв'язку з невиконанням відповідачем належним чином умов договору у нього станом на 19 жовтня 2016 року виникла заборгованість в розмірі 12364 грн 77 коп., позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи, просив справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча в контексті частини 9 статті 74 ЦПК України про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Про причини неявки суд не повідомляв, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. Враховуючи, що в судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснювалося. За згодою представника позивача та відповідно до вимог статті 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та його належить задовольнити. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений в зобов'язанні строк (термін) його виконання. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до умов заяви про надання банківських послуг [PERSON] від 30 грудня 2013 року Банк надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом двох з половиною процентів на місяць, що становить тридцять процентів на рік, на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6, 7). Умови та правила надання банківських послуг, тарифи становлять між сторонами договір про надання банківських послуг. Відповідач, підписавши вищевказану заяву про надання банківських послуг, підтвердив факт укладення між ним та Банком кредитного договору та те, що ознайомлений і згідний з умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, тарифами Банку. Зазначені обставини свідчать про те, що між сторонами виникли договірні зобов'язання, які випливають із кредитного договору. Відповідач [PERSON] взяті на себе за договором зобов'язання відповідно до вимог статті 526 ЦК України належним чином не виконав, внаслідок чого у нього станом на 19 жовтня 2016 року виникла заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 12364,77 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 295 грн; заборгованість по процентах за користування кредитом - 8104,78 грн; заборгованість за комісією - 2900 грн; штрафи: 500 грн (фіксована частина), 564,99 грн (процентна складова) (а.с. 4, 5). За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки останній порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов'язань, а саме - в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів у визначений договором строк. Відповідно до пункту 1.1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на час подання позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1378 грн; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в розмірі 180 грн. На підставі викладеного, статей 526, 530, 1054 ЦК України та

Outcome: approved