Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» подано позов про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 30244,37 грн., що виникла з кредитного договору № б/н від 05.03.2010 року, яка складається з: заборгованості по кредиту в сумі 12205,70 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 2356,91 грн.; пені в сумі 12415,36 грн.; нараховані штрафи в сумі 1350,00 грн.; штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 1416,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 55). Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї копіями документів, а також судова повістка у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 67, 68, 75, 76). Вказана кореспонденція направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та за якою відповідача зареєстровано за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області (а.с. 60). Відповідно до статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місяця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідача та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Між публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON], укладено договір № б/н від 05.03.2010 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 10300,00 грн. (а.с. 13) у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячної комісії в розмірі 7%, що узгоджено сторонами в довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 14, 15, 16-49). Даний договір за своєю правовою природою є кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав свої зобов'язання за Договором в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, а саме: випискою по особовому рахунку (а.с. 81-86, 88 на звороті-93). Відповідач належним чином не виконав умови Договору, повернення кредиту та відсотків за його користування в терміни, передбачені договором № б/н від 05.03.2010 року, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду», не забезпечив, внаслідок чого перед позивачем станом на 02.08.2016 року виникла заборгованість в розмірі 14562,61 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту в сумі 12205,70 грн. та заборгованості по сплаті відсотків в сумі 2356,91 грн. На даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України, встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» до позовної заяви додано довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON] (а.с. 13), в якій зазначено, що останній отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, який 23.08.2011 року збільшено та встановлено кредитний ліміт в розмірі 10300,00 грн. На даний час, позивач заявив до стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитом у розмірі 12205,70 грн. Проте позивачем не зазначено в позовній заяві та не додано до неї доказів, що кредитний ліміт за договором № б/н від 05.03.2010 року змінювався на суму більшу 10300,00 грн. В звязку з чим, ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17.10.2016 року надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме: обґрунтувати наявність заборгованості по кредиту в сумі 12205,70 грн. при ліміті в 10300,00 грн. (а.с. 70-71). Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» на виконання вимог вищевказаної ухвали суду повідомлено (вх. № 38407 від 18.11.2016 року, а.с. 87), що розмір кредитного ліміту було збільшено згідно п. 2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг, що передбачає право банку збільшувати розмір кредиту з метою сплати відсотків за користування кредитом, у випадку коли клієнт використав всю суму кредиту (ліміт). На підтвердження вказаної обставини позивач посилається на виписку з рахунку (а.с. 88 на звороті-93), яка, на його думку, підтверджує, що з 01.07.2015 року по 01.03.2016 року проводились операції списання процентів, що пояснюється збільшення розміру кредитного ліміту з 10300,00 грн. до 12205,70 грн. Однак, вищевказані пояснення позивача, надані на обґрунтування заявленої до стягнення з [PERSON] однієї із складової частини кредитної заборгованості, а саме: заборгованості по кредиту в сумі 12205,70 грн. за договором № б/н від 05.03.2010 року, суд оцінює критично, оскільки з виписки по особовому рахунку відповідача дійсно вбачається, що в період з 01.07.2015 року по 01.03.2016 року позивачем проводилося списання процентів за використання кредитного ліміту, при цьому відсутня інформація про збільшення встановленого 23.08.2011 року кредитного ліміту в сумі 10300,00 грн. Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи також, що докази виконання відповідачем в повному обсязі прийнятих на себе зобовязань за Договором в матеріалах справи відсутні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по кредиту та заборгованості по сплаті відсотків, підлягають частковому задоволенню, а саме: 10300,00 грн. заборгованості по кредиту та 2356,91 грн. заборгованості по сплаті відсотків. Позивач також просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 12415,36 грн., яка виникла внаслідок прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором. Пунктом 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн., Клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. В довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка складається з: пені = (базова процентна ставка по договору) / 30 нараховується за кожний день прострочки кредиту; пені = 1% від заборгованості, але не менше 30,00 грн. в місяць, нараховується один раз в місяць, при наявності прострочки по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при наявності прострочки на суму від 50,00 грн. і більше. У відповідності до приписів частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. В силу статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Враховуючи викладені норми, є обґрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 12415,36 грн. за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Крім того позивач просить стягнути з відповідача нараховані штрафи в розмірі 1350,00 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 1416,40 грн. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (стаття 549 Цивільного кодексу України). Пунктом 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при порушення клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Проте як вбачається із матеріалів справи відповідачем порушенні строки платежів. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1416,40 грн. штрафу (процентна складова) за невиконання вимог договору також підлягають задоволенню. Водночас, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] 1350,00 грн. нарахованих штрафів не підлягають задоволенню, в звязку з недоведеністю, оскільки пунктом 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг, на який посилається позивач як на підставу нарахування даної складової частини кредитної заборгованості, передбачено нарахування пені за прострочення виконання зобовязань за договором № б/н від 05.03.2010 року. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: partial