Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] , належали на праві власності колгоспному двору, головою якого була [PERSON] , яка померла [INFO] . На час ліквідації колгоспних дворів у спірному будинку проживали: [PERSON] , яка померла [INFO] ; [PERSON] , яка померла [INFO] ; [PERSON] , яка померла [INFO] ; [PERSON] (відповідач). Тому кожен з них має (мав) право на 1/4 частину вказаного нерухомого майна. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] , що підтверджується відповідною довідкою сільської ради, яка склала заповіт на користь своєї племінниці (матері позивача) [PERSON] . Остання прийняла спадщину, проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] [PERSON] померла. З метою оформлення спадщини після смерті матері позивач звернувся до приватного нотаріуса. Однак, останній відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за [PERSON] як головою колгоспного двору, а частки померлої та інших членів колгоспного двору у спільній власності двору не виділено. Тому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві, просить ці вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Законний представник неповнолітніх відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та зазначив, що вказані діти, матір`ю яких є [PERSON] , яка померла [INFO] , мають право на обов`язкову частку у спірному майні. Представник третьої особи в судовому засіданні вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, вказаних позивачем. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. [INFO] народилася [PERSON] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 14.07.1981 року (а. с. 7). [INFO] народився позивач [PERSON] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що стверджується даними повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00024635480 від 20.11.2019 року (а. с. 11-13). Даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 25.06.2012 року, стверджується, що 24.07.2002 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з чим остання змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 57). Судом встановлено, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП "Коломийське МБТІ", виданої 17.10.2019 року за № 65174, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 27.10.1987 року згідно з рішенням виконкому Коломийської районної ради № 220 від 14.10.1987 року, зареєстровано за [PERSON] як головою колгоспного двору (а.с. 17,18). Згідно із заповітом, посвідченим 01.04.2003 року секретарем виконкому Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району та зареєстрованим в реєстрі за № 30, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] , тобто матері позивача (а.с. 9). Відповідно до даних свідоцтв про смерть серій [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] в с. Лісний Хлібичин Коломийського району Івано-Франківської області, а [PERSON] - [INFO] в м. Івано-Франківськ (а.с. 6, 8, 10, 56). Відповідно до довідок № 1458, 1459, 1462, виданих 25.11.2019 року Ліснохлібичинською сільською радою Коломийського району, на час смерті [PERSON] ( [INFO] ) в спірному будинку проживали: [PERSON] - дочка (померла [INFO] ); [PERSON] - чоловік онуки (відповідач); [PERSON] - онука (померла [INFO] ); [PERSON] - правнука (померла [INFO] ). Станом на 01.07.1990 року в спірному будинку проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На час смерті [PERSON] в будинку проживали: [PERSON] - племінниця; [PERSON] - чоловік племінниці; [PERSON] ; [PERSON] (помер [INFO] ); [PERSON] (позивач); [PERSON] та [PERSON] (відповідачі). На час смерті [PERSON] в будинку проживали [PERSON] - чоловік; [PERSON] - син; [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] - онуки (відповідачі). Заповіти від імені [PERSON] та [PERSON] у виконкомі вказаної сільської ради не посвідчувалися. Заповіт від імені [PERSON] , посвідчений у виконкомі цієї сільської ради 01.04.2003 року за № 30, не змінювався і не скасовувався (а. с. 53-55). Згідно з даними технічного паспорту на будинок садибного типу, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» 25.10.2019 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 85,4 кв. м., житловою площею 49,3 кв. м., та господарських будівель і споруд: гаражу - літера «Б»; літньої кухні - літера «В»; сараю - літера «Г»; вбиральні - літера «Д»; стайні - літера «Ж»; стодоли - літера «Е»; навісу - літера «Є»; погребу - літера «К»; криниці - «№1», рік побудови будинку - 1970 ( а.с. 19-22). Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Галайчук О.Л. 26.11.2019 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що право власності на спірний будинок зареєстровано за [PERSON] як головою колгоспного двору, а частки померлої та інших членів колгоспного двору у спільній власності двору не виділено (а.с.58). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тому суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання за позивачем права власності на 9/16 часток спірного майна, що належали спадкодавцю [PERSON] (1/4 частка в майні колгоспного двору, 1/4 - частка після смерті [PERSON] та 1/16 - після смерті її дочки [PERSON] ). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] можуть претендувати на 1/16 частку спірного майна як обов`язкову частку кожен після смерті їхньої матері [PERSON] . Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі наведеного, ст. 392 ЦК України, та,

Outcome: partial