Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

01 вересня 2021 року позивач Первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - позивач) звернувся з позовом до відповідача [PERSON] (далі- відповідач, [PERSON] ), в якому просив стягнути з останнього заборгованість за договором позики у розмірі 8000 грн., 3% річних у розмірі 450,02 грн., та судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 03 грудня 2018 року між позивачем та відповідачем був укладений договір безоплатної позики, відповідно до умов якого останній отримав 10 000 гривень, і зобов`язався повернути вказану суму в строк до 07 жовтня 2019 року. Позивач взяті на себе зобов`язання виконав у повному обсязі. Однак, відповідач порушив умови договору та не виконав покладені на неї зобов`язання за даним договором, у зв`язку з чим станом на 30.08.2021 має заборгованість у розмірі 8000 грн. Також у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивачем нараховано 3% річних у розмірі 450,02 грн. Оскільки відповідачем зобов`язання в повному обсязі не виконані, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. Також вказав, що у зв`язку із зверненням до суду із позовом позивачем понесені витрати на надання правничої допомоги у розмірі 1800 грн., та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн. Ухвалою суду від 15 вересня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 07 жовтня 2021 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 02 листопада 2021 року. 28 жовтня 2021 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 03 грудня 2018 року між Первинною профспілковою організацією Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та [PERSON] було укладено договір займу, за умовами якого позивач надає останньому грошові кошти, розмір займу становить 10000 гривень. Позичальник зобов`язався повернути суму позики в строк до 07 жовтня 2019 року. Сторони домовились, що позичальник здійснює погашення суми позики щомісячно, починаючи з 07.01.2019, будь-якими частинами до повної виплати боргу (а.с.4). Позивач виконав у повному обсязі умови договору від 03.12.2018 року, надавши [PERSON] грошові кошти в сумі 10 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №115 від 04.12.2018, та випискою по особовим рахункам (а.с.6,20). Згідно заяви [PERSON] від 03.12.2018 останній звернувся до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та просив утримувати з його заробітної плати частину зворотньої фінансової допомоги по 1000 грн. на протязі 10 місяців (загальний розмір допомоги 10000 грн.) та перераховувати на розрахунковий рахунок первинної профспілкової організації НПФ. У випадку звільнення з підприємства, а також виходу або виключення з членів ППО ВП ПНВФ просив утримати з його заробітної плати весь залишок допомоги одноразово (а.с.7). Відповідно до інформації ОЗП ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» від 26.04.2019 з заробітної плати [PERSON] було утримано 2000 грн. 14.02.2019 [PERSON] був звільнений з підприємства, утримати останню суму фінансової допомоги не було можливості в зв`язку з тим, що робітник на момент звільнення мав дебіторську заборгованість перед підприємством (а.с.10). У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання 17.02.2021, 11.05.2021 на адресу [PERSON] було направлено претензії щодо необхідності погашення заборгованості, які були залишені відповідачем без виконання (а.с.11,12). У зв`язку з неналежним виконанням умов договору [PERSON] станом на 30 серпня 2021 року останній має заборгованість у розмірі 8 000 грн. (а.с.19). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку встановлені договором. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Оскільки [PERSON] у порушення умов Договору від 03 грудня 2018 року, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого заборгованість за кредитним договором складає 8000 грн., та до часу звернення з позовом до суду відповідач вимогу позивача про погашення існуючої заборгованості не виконав, позивач обґрунтовано, у відповідності до ст.ст.15, 16 ЦК України звернувся за захистом своїх прав до суду, суд вважає вимоги позивача про стягнення суми боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, з яким погоджується суд, з відповідача підлягають стягненню три проценти річних у розмірі 450,02 грн. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 04.01.2021 між позивачем Первинною профспілковою організацією Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та адвокатом Березовською О.А. укладено договір про надання правничої (правової) допомоги (а.с.13-16), до якого додано акт прийому-передачі наданих адвокатом послуг від 25.08.2021 до договору від 04.01.2021 (а.с. 17), згідно якого адвокатом надано послугу зі складання процесуального документа, вартість послуги 800 грн., а також надано платіжне доручення №924 від 30.08.2021, про оплату позивачем вказаних послуг в розмірі 800 грн. (а.с.8). З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем в сумі 800 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн. (а.с.1) також належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved