Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

01.12.2016 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з заявою, в якій просить встановити факт смерті свого батька - [PERSON], який помер [INFO] року в м.Донецьк. Заяву обґрунтовано тим, що заявниця позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть свого батька у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт його смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розгляд заяви проводити за його відсутності, а також зазначив, що заінтересована особа щодо вимог заяви [PERSON] не заперечує. Також судом до участі в розгляді справи в якості заінтересованих осіб були залучені дружина померлого - [PERSON], а також донька померлого - [PERSON]. Так, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в той же час [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити з підстав, викладених у ній. Заслухавши пояснення заявниці [PERSON] та заінтересованої особи [PERSON], які також були допитані в судовому засіданні в якості свідків, дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 02.06.1983 року та копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Відповідно до копії Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 28.08.2015 року, виданого адміністрацією міста Зугрес Донецької Народної Республіки, [PERSON], [INFO], помер [INFO] року в м.Донецьк. Як вбачається з копії лікарського свідоцтва про смерть №198 від 26.08.2015 року, виданого Республіканським онкологічним центром імені професора Г.В.Бондаря Міністерства охорони здоров'я Донецької Народної Республіки, [PERSON] помер [INFO] року у віці 64 років від раку сечового міхура в м.Донецьк. Крім того, під час допиту заявниці та заінтересованої в судовому засіданні в якості свідка, останні підтвердили ту обставину, що їх батько - [PERSON], дійсно помер [INFO] року у м.Донецьк. Звертаючись з даною заявою до суду, заявниця посилається на те, що вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть свого батька у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт його смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Так, згідно змісту відмови Шевченківського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві за №2098/02/05-05-71 від 02.04.2016 року на заяву [PERSON] про проведення державної реєстрації смерті, дружиною померлого для підтвердження факту смерті [PERSON] було пред'явлено свідоцтво про смерть серії Серії [NUMBER] від 28.08.2015 року, виданого адміністрацією міста Зугрес Донецької Народної Республіки, форма якого, в свою чергу, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024. В свою чергу, у відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Згідно п.1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545, або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Разом з тим, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. При цьому, згідно роз'яснень, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. У відповідності до положень ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. В свою чергу, відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Положеннями ст.1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської області» закріплено, що тимчасово, на три роки з дня набрання цим Законом чинності, запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України. При цьому, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м.Донецьк віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Крім того, відповідно до п.3 наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» Державну підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України наказано тимчасово призупинити проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов'яносербського, Свердловського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов) та Донецької області (Амвросіївського, Новоазовського, Старобешівського, Тельманівського, Шахтарського, Ясинуватського районів, міст Горлівка, Докучаєвськ, Донецьк, Жданівка, Кіровське, Макіївка, Єнакієве, Сніжне, Харцизьк, Ясинувата, Торез, Шахтарськ, Дебальцеве). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. З огляду на те, що встановлення факту смерті має для заявниці юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість здійснити державну реєстрацію смерті її батька та отримати відповідне свідоцтво про смерть, а встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищенаведених обставин не можливе, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що існують всі правові підстави для встановлення факту смерті [PERSON], яка настала [INFO] року в м.Донецьк. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved