Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Представник позивача Моторно (транспортного) страхового бюро України Гусєв П.В. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регрессу. Позов мотивовано тим, що 11.01.2017 року о 10 год. 00 хв. в м. Харьків на перехресті пр.. Індустріальний та вул. Біблика, трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме: [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Део Ланос», державний знак « [NUMBER] », своїми діями порушив правила дорожнього руху в результаті чого відбулось зіткнення з транспортним засобом «Кіа Сегаtо», державний номерний знак « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортим засобам завдано механічних пошкоджень. Згідно постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.02.2017 року по справі № 644/555/17 відповідача [PERSON] було визнано винним у настанні ДТП . Постановою Апеляційного суду Харківської області від 06.04.2017 року по справі № 644/555/17 постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харькова від 22.02 .2017 року по справі № 644/555/17 залишено без змін . Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до Звіту № 098/М/2017 встановлено, що вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Кіа Сегаtо», державний номерний знак « [NUMBER] » становить 64 819, 62 грн. Вартість проведення експертизи та встановлення розміру матеріального збитку становить 594 грн. 40 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру складає: 65 414,02 грн. Враховуючи всі обставини та документально підтверджені доказами факти, якими обґрунтувалися позовні вимоги, позивач вважає, що відшкодування матеріальної шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки у порядку регресу повинен здійснити відповідач. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 1166, 1191 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 65 414,02 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1921, 00 грн. Ухвалою суду від 28.12.2019 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання на 20.01.2020 року, яке було відкладено на 04.02.2020 року. 04.02.2020 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті на 25.02.2020 року Представник позивача в судове не з`явився, при подачі позову просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Виклик відповідача двічі було здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а саме : Голованівського районного суду з опублікуванням оголошення про виклик, тобто відповідач вважається повідомленим про дату час і місце розгляду справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, без поважних причин не з`явився в судове засідання, позивач надав суду необхідні докази для вирішення справи по суті та згодний на заочний розгляд справи, суд вважає за доцільне провести розгляд справи в заочному порядку відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За нормами частин 1, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нормами частин 1-3 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 11.01.2017 року о 10 год. 00 хв. в м. Харьків на перехресті пр.. Індустріальний та вул. Біблика, трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме: [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Део Ланос», державний знак « [NUMBER] », порушив правила дорожнього руху в результаті чого відбулось зіткнення з транспортним засобом «Кіа Сегаtо», державний номерний знак « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортим засобам завдано механічних пошкоджень. Згідно постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.02.2017 року по справі № 644/555/17 відповідача [PERSON] було визнано винним у настанні ДТП .( а.с- 5) . Постановою Апеляційного суду Харківської області від 06.04.2017 року по справі № 644/555/17 постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харькова від 22.02 .2017 року по справі № 644/555/17 залишено без змін , (а/с-6). Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП відповідача [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну потерпілому при експлуатації транспортного засобу «Део Ланос», державний знак « [NUMBER] » не була застрахована відповідно до Закону України від 01.07.2004 року №1961-ІV Власник автомобіля марки «Кіа Сегаtо», державний номерний знак « [NUMBER] » [PERSON] . 19.05.2017 звернувся до позивача із заявою про виплату страхових відшкодувань за договором добровільного страхування транспортних засобів, в якій просив перерахувати страхові відшкодування на особистий рахунок за шкоду, спричинену з вини відповідача (а.с. 41). Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до Звіту № 098/М/2017 встановлено, що вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Кіа Сегаtо», державний номерний знак « [NUMBER] » становить 64 819, 62 грн.( 19-27) та здійснив регламентну виплату потерпілій особі [PERSON] що підтверджується копією платіжного доручення № 1236456 від 23.08.2017 року (а.с. 45). Вартість проведення експертизи та встановлення розміру матеріального збитку становить 594 грн. 40 грн. ( а.с.-40) . Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру складає: 65 414,02 грн. 10 вересня 2018 року позивач направив відповідачу претензію про відшкодування збитків в порядку регресу в розмірі 65 414 грн. 02 коп. у зв`язку з виплатою страхового відшкодування [PERSON] (а.с. 46). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України). Відповідно до ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року №1961-ІV, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з п. 22.1. ст. 22 Закону України від 01.07.2004 року №1961-ІV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За нормами ст. 27 Закону України "Про страхування", що кореспондується зі ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. П.п.33.1.4 п.33.1 ст. 33 Закону України про «Про обов`язкове старування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Пунктом (в) підпункту 38.1.1. пункту 38.1. ст. 38 Закону України від 01.07.2004 року №1961-ІV, встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що аргументи позивача доведені матеріалами справи, останнім було виплачено страхове відшкодування потерпілій особі, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, який не надав страховику в установлений законом термін, письмової заяви встановленого зразка про ДТП, а тому, позивач має право вимагати відшкодування такої виплати в порядку регресу. Права позивача на відшкодування виплаченого страхового відшкодування були порушені зі сторони відповідача, який відмовився добровільно сплатити таку шкоду, а тому підлягають захисту судом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданого платіжного доручення від 03.12.2018, позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 1921 грн., виходячи з розміру, встановленого підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а.с. 4), що підлягає відшкодуванню. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved