Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], у якому просить стягнути з відповідачів у рівних частках завдані їй збитки у виді упущеної вигни за квартирну плату у розмірі 22 000 гривень, борг перед комунальними службами в сумі 3316,16 грн. та 5000 гривень моральної шкоди заподіяної їй відповідачами через приниження її гідності. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.03.2014 вона являється власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Дане майно вона успадкувала від своєї сестри - [PERSON]. Починаючи з 2007 року, по даний час у квартирі відповідачі зареєстровані та проживають проти її волі. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 11.12.2014 зобов'язано [PERSON], [PERSON] - [PERSON] та їх малолітніх дітей не чинити перешкоди [PERSON] у праві користування та розпорядження квартирою [ADDRESS], шляхом виселення їх з квартири. Однак відповідачами рішення суду ігнорується. З моменту вступу у спадщину вона не має можливості повноцінно користуватися та володіти власним майном, в результаті чого несе матеріальні збитки, оскільки на протязі цього часу вона могла б здавати в оренду майно та отримувати з цього дохід. На її неодноразові звернення, з проханням сплачувати орендну плату та комунальні послуги за користування її квартирою відповідачі не реагують, укладати договір на оренду квартири або звільняти її на підставі рішення суду відмовляються. Також через таку невідповідальну поведінку відповідачів, виник борг перед комунальними службами: МКП «Бердичівводоканал», в сумі 645 грн., 13 коп.; МКВЖРЕП №7 - 505 грн. 95 коп. та КП «Бердичівтеплоенерго» -2164 грн. 08 коп. Посилаючись на положення статей 22, 623, 1166 ЦК України, позивачка просить стягнути з відповідачів упущену вигоду, яку вона могла б отримати в результаті здачі в оренду квартири з розрахунку 2000 гривень на місяць, а за 12 місяців 22 тисячі гривень. А також заборгованість по комунальним послугам, яка виникла за час проживання у її квартирі. Крім того, вона постійно знаходиться в стресовому стані, оскільки дії відповідачів принижують її гідність, чим завдають їй моральної шкоди. Посилаючись на положення статті 8 Конституції України, просить стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі - 5000 тис. грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Додатково пояснив, що борг за комунальні послуги не погашено і на даний час він значно більший. Позивачка планувала квартиру здати в оренду, однак через проживання там відповідачів не може цього зробити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнала, мотивуючи тим, що відповідальність за завдану шкоду може наступати за наявності шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди та причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача шкоди. Позивачка не довела, що з вини відповідачів вона не отримала доходу на який розраховувала. [PERSON] подано апеляційну скаргу на рішення Бердичівського міськрайсуду від 11.12.2014, яким виселено відповідачів та їх дітей з квартири. Вважає, що [PERSON], його дружина та діти мають право проживати у квартирі покійної матері [PERSON]. Комунальні послуги вони не оплачували у повному обсязі через брак коштів, оскільки кошти йшли на лікування її сина. Борг по комунальним послугам буде погашено найближчим часом. Вважає, що позивачці не було заподіяно моральної шкоди, оскільки вона взагалі не з'являлася до суду і [PERSON] відомо, що перед смертю [PERSON] бажала подарувати квартиру сину [PERSON], однак через викрадення у неї документів, не змогла того зробити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася повторно, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши докази, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з такого. З досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.03.2014 позивачка є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 6). У вказаній квартирі проживають відповідачі та їх неповнолітні діти. Згоди відповідачам на проживання у її квартирі, позивачка на надавала. Вказане підтверджується рішенням Бердичівського міськрайсуду від 11 грудня 2014 року у справі №274/4821/14-ц та не заперечено представником відповідача у судовому засіданні. Рішенням Бердичівського міськрайсуду від 11 грудня 2014 року [PERSON], [PERSON] та їх малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зобов'язано не чинити перешкоди [PERSON] у праві користування та розпорядження квартирою [ADDRESS], шляхом виселення їх з квартири ( а.с 15-16). Відомості про виконання рішення у матеріалах справи відсутні. З копії заяви про усунення недоліків та квитанції про сплату судового збору вбачається, що [PERSON] подано апеляційну скаргу на вищезазначене рішення суду. З довідок КП „Бердичівтеплоенерго", МКВЖРЕП № 7 та МКП „Бердичівводоканал" вбачається, що по сплаті комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] виникла заборгованість, всього у розмірі 3316,16 грн. ( 645,13 +505,95+2164,08). Заявляючи вимогу про відшкодування збитків, як упущеної вигоди у вигляді неотриманої орендної плати у розмірі 2000 гривень щомісячно, за рік - 22000 гривень, а також сум заборгованості за комунальні послуги, всього у розмірі 3316,16 грн. позивачка послалася на положення статей 22 та 1166 ЦК України. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичноїабо юридичної особи, а також шкода, завдана майнуфізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність всіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Незважаючи на роз'яснення судом в порядку частини четвертої статті 10 ЦПК України обов'язку довести доказами обставини, на які посилається позивач, обґрунтовуючи позов, належних та допустимих доказів розміру збитків (упущеної вигоди) через проживання відповідачами проти волі власника у належній їй квартирі, позивачка суду не надала. Зазначення у позові середньої вартості орендної плати за квартиру на місяць не може бути покладено в основу рішення, оскільки допустимих доказів на підтвердження розміру упущеної вигоди суду не надано. Щодо стягнення з відповідачів вартості боргу за комунальні послуги, як заподіяних збитків позивачці, суд відмовляє, виходячи з такого. Як зазначалося вище, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Позивачка не довела у судовому засіданні, що заборгованість перед КП „Бердичівтеплоенерго" , МКВЖРЕП № 7 та МКП „Бердичівводоканал" є заподіяними їй збитками. Фактично позивачкою не проведено оплату заборгованості по комунальним послугам. Крім того, у судовому засіданні представник відповідача запевнила, що відповідачі борг погасять. А отже, вимога про стягнення вартості комунальних послуг, як заподіяних збитків заявлена передчасно. У задоволенні позову, в частині стягнення моральної шкоди, суд відмовляє, виходячи з такого. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у приниженні честі та гідності фізичної особи. Заявляючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, яку позивачка оцінила у 5000 гривень за приниження її гідності та через постійне її нервування, [PERSON] не надала суду доказів на підтвердження того, що відповідачі своїми протиправними діями допустили приниження її гідності, а також не вказала, у чому полягає приниження її гідності відповідачами. Оскільки у задоволенні позову суд відмовляє через недоведеність, відповідно і не підлягають відшкодуванню судові витрати.

Outcome: dismissed