Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

01.11.2018 позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони проживали однією сім`єю з вересня 2008 року по [INFO] , під час спільного проживання в них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на повному її утриманні, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. У зв`язку з цим позивач просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , за період з 01.11.2017 по 31.10.2018 у розмірі прожиткового розміру на утримання дитини, а також стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини з 01.11.2018 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 100% прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет» до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час слухання справи повідомлені належними чином, будь-яких заяв, клопотань, відзиву відповідача на адресу суду не надходило. На підставі ч. 5, ч. 8 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи встановлено наступне. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 19.11.2009 р., позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а. с. 3). Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, хоча статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно норм ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Як вбачається з поштового конверта, в якому до Голопристанського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] з додатками, на конверті наявний штамп поштового відділення «01.11.2018», така ж дата підписання позовної заяви, тобто це підтверджує, що позивач звернувся до суду з даною позовною заявою саме 01.11.2018 (а. с. 1-2, 6). Однак, позивачем [PERSON] не надано до суду доказів на підтвердження того, що позивач вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Визначаючи розмір аліментів, з урахуванням матеріального становища сторін, приймаючи до уваги що відповідач є працездатною, здоровою людиною, будь-які докази того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у суду відсутні, виходячи з принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в заявленому розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду (01.11.2018) і до досягнення дитиною повноліття. Дослідивши докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача в частині стягнення аліментів за період з 01.11.2017 по 31.10.2018. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тобто з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial