Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

у липні 2015 року ТОВ "Українська макрофінансова мережа" звернулося у суд з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 22 березня 2014 року між сторонами у справі був укладений договір № ІФ01-01454 про надання фінансового кредиту, відповідно до п.п. 1.1, 1.4 та 1.5 якого позивач надав відповідачу у кредит грошові кошти у сумі 1 000 грн., а відповідач зобов"язувався в строк 14 днів, а саме до 05 квітня 2014 року їх повернути та сплатити позивачу плату в розмірі 2% від суми кредиту за кожен день користування ним. Сукупна процентна ставка складає 28%. Відповідно до п. 2.2 договору кредитні кошти та нараховані проценти за користування ними мали бути повернені відповідачем у касу позивача 05 квітня 2014 року єдиним платежем у сумі не менше 1 280 грн., яка включає в себе розмір отриманих кредитних коштів у сумі 1000 грн. та нарахованих процентів в сумі 280 грн. за відповідний період. Якщо зазначений платіж здійснюється відповідачем поза межами зазначеного строку, то він коригується на відповідну суму штрафів, пені, прострочених відсотків, строкових відсотків, простроченого кредиту та строкового кредиту. Відповідно до п. 4.2 договору в разі несвоєчасної сплати відповідачем єдиного платежу, сума якого визначена в п. 2.2 цього договору, більше ніж на 1 день від дати, визначеної в п. 2.2 цього договору, відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 100 грн. Згідно із п. 4.1 договору за несвоєчасну повну або часткову сплату єдиного платежу, сума якого визначена в п. 2.2 цього договору, відповідач сплачує пеню в розмірі 4% за кожен день прострочення, що обчислюється від суми єдиного платежу чи частини, яка залишилась неповернутою. Термін нарахування пені не може перевищувати 30 календарних днів. Оскільки відповідач на підставі договору не повернув у строк до 05.04.2014 р. грошові кошти в сумі 1280 грн., не сплатив штраф за прострочення платежу у сумі 100 грн. та пеню в розмірі 4% за кожен день прострочення, але не більше ніж за 30 календарних днів, позивач просить стягнути з відповідача 2104 грн. суми основного кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції, 1536 грн. пені та 100 грн. штрафу, а всього 3 740 грн. 90 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника банку. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22 березня 2014 року між сторонами у справі був укладений договір № ІФ01-01454 про надання фінансового кредиту, відповідно до п.п. 1.1, 1.4 та 1.5 якого позивач надав відповідачу у кредит грошові кошти у сумі 1 000 грн., а відповідач зобов"язувався в строк 14 днів, а саме до 05 квітня 2014 року їх повернути та сплатити позивачу плату в розмірі 2% від суми кредиту за кожен день користування ним. Сукупна процентна ставка складає 28%. (а.с. 41) Відповідач свої зобов'язання за умовами укладеного договору не виконує. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків, комісія за розрахункове обслуговування обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасила суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Заборгованість відповідача становить у розмірі 3 740 грн. 90 коп., що складається з: - 2 104 грн. 90 коп. суми основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, - 1 536 грн. 00 коп. пені; - 100 грн. штрафу. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору наданий суду і відповідає вимогам закону. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає 243 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: approved