Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

01.10.2018 року [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] з вимогою збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000 гривень на кожну дитину, але неменше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 22.09.2009 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти постійно проживають з позивачем. Всі витрати по утриманню дітей позивач несе самостійно. З листопада 2017 року відповідач не бере участі у вихованні та утриманні спільних дітей. Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова івід 02.08.2018 року по справі № 643/16626/17 про стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] було вирішено стягути аліменти на утримання дітей - [PERSON] та [PERSON] у розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткового мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно. Позивач проживає разом зі своїми батьками в одному будинку, що підтверджується актом обстеження житлово0побутових обставин проживання, від 16.01.2018 року. позивач зазначає, що працює стажером швачки на взуттєву фабрику « Белста» у м. Татарбунари. Заробітна плата складає 2840 гривень, у зв`язку з цим матеріальне становище позивача погіршилось та вона не може повноцінно задовольнити потреби спільних дітей. Також позивач зазначає, що діти постійно розвиваються, розтуть, їм цікаво читати нові книги, журнали, відвідувати музеї, галереї, діти потребують духовного розвитку та завданням батьків є забезпечити розвиток талантів, здібностей дитини, її духовних та культурних потреб. З кожним місяцем витрати на дітей збільшуються. Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідачу може належати наступне майно: 1/2 частина майнових прав на об`єкт нерухомого майна за договором «Ассоциированого членства в потребительском обществе» укладеного між споживчим товариством «Будова-Оптима» та [PERSON] на будівництво квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , «ЖК Михайлівський городок» (адреса забудовника 65012, м. Одеса, вул. Осипова, 25 ); Транспортний засіб RENAULT MEGANE 2007 р/в сірого кольору, д/н [NUMBER] ; hушниця гладкоствольна [NUMBER], зареєстрована Київським відділом поліції в м. Одеса ГУНП в Одеській області, дозвіл строком до 21.10.2020 року; Рушниця гладкоствольна 8ТОЕОЕКСОЖЮК, зареєстрована Київським відділом поліції в м. Одеса ГУНП в Одеській області, дозвіл строком до 21.10.2020; побутова техніка та коштовні ювелірні вироби. Таким чином, позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн. по 3000 грн. на кожну дитину. Ухвалою судді від 05.11.2018 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. 08.11.2018 року від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого відповідач зазначає, що рішення Фрунзенського районного суду м. Харків від 02.08.2018 року справа № 643/16626/17 , яке набрало законної сили, було встановлено максимальний розмір аліментів на 2018 рік, проти рішення він не заперечував та сам просив встановити відповідно до закону розмір аліментів на утримання дітей. Після винесення рішення сторонами воно не оскаржувало ся. Відповідно до рішення, відділом виконавчої служби Київського району м. Одеси було відкрито виконавче провадження. Також відповідача зазначає, що з часу відкриття виконавчого провадження та набрання рішення суду законної сили його майновий стан не змінився ні в бік погіршення ні в бік поліпшення. На підставі чого просить суд відмовити в позовних вимогах [PERSON] в повному обсязі та розглянути справу без його участі. 27.11.2018 року позивачем було надано відповідь на відзив, де вона зазначила, що посилання відповідача на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова, яке набрало законної сили, не оскаржувалося, не позбавляє її права на збільшення розміру аліментів у відповідності до ст..192 СК України. У зв`язку з тим, що відповідач не виконавче рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.08.2018 року вона була вимушена звернутися до Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області з заявою про відкриття виконавчого провадження. Коштів на повне забезпечення двох спільних дітей вона немає. Крім того, у зв`язку з ухиленням відповідача від сплати аліментів виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 27010,74 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості від 30.10.2018 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьками яких записані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.08.2018 року, справа № 643/16626, задоволено позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] н користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше 50відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 21.12.2017 року до досягнення дітьми повноліття, з урахуванням виплачених сум. Фрунзенським районним судом м.Харкова в рішенні по цивільній справі 643/16626 було досліджено та встановлено, що позивач разом з дітьми зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , діти знаходяться на її утриманні. Також встановлено, що [PERSON] працює у ТОВ «Белста» з 14.03.2018 року на посаді учня швачки, також судом досліджено діагноз та стан здоров`я [PERSON] . Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З огляду на вищезазначене, враховуючи, що позивачем не надано доказів зміни матеріально становища сторін, тобто покращенням матеріального становища відповідача, а також не підтверджено жодним доказом, що відповідачу належить нерухоме та рухоме майно, та погіршення матеріального становища позивача, які не були вже дослідженні та враховані судом при винесенні рішення про стягнення аліментів, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмовляє в їх задоволені. Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи вищезазначене, оскільки заявник звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed