Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду, у якому просив розірвати укладений з відповідачем договір найму квартири [ADDRESS] від 03.10.08 року. Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідач не проживає за місцем реєстрації, витрат за комунальні послуги не несе. У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав. Третя особа у судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій не заперечувала проти позову, просила розглядати справу у її відсутності. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно у відсутність відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про право власності на житло від 31.03.1994 року, позивач та третя особа [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. 03.10.2008 року між сторонами укладено Договір найму житлового приміщення №156, згідно якого відповідачу надано в платне користування квартиру [ADDRESS]. Відповідно до наявної у матеріалах справи, довідки форми № 3 від 30.05.16 року, виданої ЦКС № 28, позивач 08.01.1991 року, а відповідач 09.10.2008 року, зареєстровані у [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач пояснив, що з 2009 року відповідач, забравши всі свої речі, виїхав зі спірної квартири, не повідомивши адреси свого місця вибуття. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року № 1382-ІV, у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: свобода пересування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; особа - фізична особа; реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного перебування демографічного реєстру про місце проживання або місце особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції; довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року № 1382-ІV, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили про дотримання вищевказаних норм права відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. Частиною 3 ст. 815 ЦК України передбачено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Згідно з ч. 3 ст. 825 ЦК України, договір найму частини будинку, квартири, кімнати (частини кімнати) може бути розірваний на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого наймодавця та членів його сім'ї. Згідно з ч. 3 ст. 168 ЖК України, договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім'ї. У цьому випадку власник будинку (квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці. Тому, позовні вимоги про розірвання договору найму, суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved