Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що його дочка [PERSON] 27 грудня 2015 року у м. Сімферополь АРК народила дитину [PERSON]. Проте, отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану виявилося неможливим, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів. З огляду на викладене, заявник просить встановити факт народження [PERSON], що народилася 27 грудня 2015 року, місце народження м. Сімферополь Автономної республіки Крим. Запис про батька дитини провести у порядку ст. 135 СК України, а саме як громадянин України [PERSON]. У судове засідання заявник [PERSON] не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання його представник [PERSON] надав заяву, в яких просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, заяву про встановлення факту народження дитини підтримав у повному обсязі. Представник Дарницького районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є громадянкою [PERSON], про що свідчить копія її паспорта (а.с. 9-11). Матеріалами справи встановлено, що заявник по справі є батьком [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії 1-НО № 045073, виданого 02 грудня 2005 року (а.с. 13). Згідно медичного свідоцтва про народження № 002580 від 28 грудня 2015 року, виданого ГБ УЗ РК Сімферопольської ЦРКБ, [PERSON] 27 грудня 2015 року о 12 год. 35 хв. у місті Сімферополь, АРК Крим народила дитину жіночої статі, вагою 3,880 грамів, при одноплодних родах (а.с. 15-16). Як вбачається із листа Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану за № 2719/03-4-04-42 від 19 серпня 2016 року, [PERSON], [INFO], за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян та паперовим носіям актових записів цивільного стану, у зареєстрованому шлюбі не перебуває. З метою державної реєстрації дитини, [PERSON] звернулася із вищевказаним медичним свідоцтвом про народження до Дарницького районного у м. Києві відділу реєстрації актів цивільного стану, однак [PERSON] відмовлено у такій реєстрації, оскільки останньою подано медичний документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Пунктом 1 статті 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч. 1ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою\~постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є мати дитини та дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини. Крім того, задоволенню підлягає також вимога про запис батька дитини у порядку ст. 135 СК України, оскільки, ч. 1 вказаної статті передбачено, що \~при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно із ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягають негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного, та

Outcome: approved