overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач звернувся в суд із позовом до ДП "Соснівське лісове господарство" в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ №19-к від 10.02.2021 року «Про звільнення з роботи [PERSON] », поновити [PERSON] на посаді старшого майстра лісу Стрийського лісництва ДП «Соснівське лісове господарство», стягнути з ДП «Соснівське лісове господарство» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з дня звільнення особи і до дня постановлення рішення по справі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він працював на посаді старшого майстра лісу Стрийського лісництва ДП "Соснівське лісове господарство". Згідно з наказом від 10.02.2021 № 19-К його [PERSON] , звільнено з роботи за угодою сторін згідно ст. 36 п. 1 КЗпП України та нараховано компенсацію за невикористану відпустку за 35 календарних днів. Позивач вважає своє звільнення незаконним та безпідставним, адже він із керівником підприємства не зустрічався, заяву на звільнення з роботи за угодою сторін, згідно ст. 36 п. 1 КЗпП України, він роботодавцю не подавав, не мав наміру звільнятися з роботи, має місце відсутність будь-якої угоди сторін трудового договору про звільнення працівника, з ним не було узгодженого дату звільнення 10.02.2021 року, в зв`язку із чим його звільнення є незаконним. Позивач та представник позивача, адвокат Щур О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, вважають їх законними і обґрунтованими та доведеними, просили суд їх задоволити в повному обсязі, з обставин викладених в позовній заяві та матеріалах справи. Представник відповідача, адвокат Затинний С.С. заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Вважає, що позов є необґрунтованим, безпідставним та не може бути задоволений. В судовому засіданні вказував, що до позовної заяви не додано жодного належного доказу, що підтверджує фактів викладених в позовній заяві. Вважає законним наказ, щодо звільнення з роботи позивача згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Оскільки, 15.07.2020 року позивач подав ДП «Соснівське лісове господарство» письмову заяву про звільнення з роботи за згодою двох сторін. Після вказаних обставин, заяву позивача було узгоджено з лісничим та адміністрацією підприємства, дату звільнення сторонами трудового договору було узгоджено. 10.02.2021 року підприємство на підставі заяви позивача від 15.07.2020 року,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін по справі. 26.10.2020 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» подало до Іванівського районного суду Херсонської області позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 01.02.2006 року у розмірі 45687,47 грн. станом на 05.10.2020 року, та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2102,00грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка [PERSON] звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 01.02.2006 року. На виконання зобов`язань за договором, банк надав відповідачці кредит. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між банком і позичальником договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та витягу з «Тарифів». Позивач в позові зазначає, що відповідачка ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідачки у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідачки щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банку про їх затвердження. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговувалася відповідачка. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ "ПриватБанк", які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті озивача (www.privatbank.ua) АТ КБ "ПриватБанк", що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін по справі. 28.09.2020 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» подало до Іванівського районного суду Херсонської області позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 11.01.2013 року у розмірі 21099,00 грн. станом на 24.09.2020 року, та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка [PERSON] звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 11.01.2013 року. На виконання зобов`язань за договором, банк надав відповідачці кредит. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між банком і позичальником договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та витягу з «Тарифів». Позивача в позові зазначає, що відповідачка ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідачки у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідачки щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банку про їх затвердження. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговувалася відповідачка. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ "ПриватБанк", які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті озивача (www.privatbank.ua) АТ КБ "ПриватБанк", що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

СТОВ "Прогрес" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним та скасування договору оренди землі. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Позивач з відповідачем 06.09.2011 року уклали договір оренди земельної ділянки площею 1,9303 га. ріллі,що належить відповідачу на праві приватної власності на підставі Державного акту РЗ №446495,виданого 08.04.2003 року,яка розташована на території Червоноармійської сільської ради Білокуракинського району Луганської області. Договір укладено до 31.12.2016 року,починаючи з дати його державної реєстрації. Державну реєстрацію було здійснено 19.12.2011 року. Відповідач з 6.03.2016 року передав вказану земельну ділянку в оренду ФГ «Форвард-2».,чим порушив права позивача. В судовому засіданні представники позивача повнісю підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимого СТОВ «Прогрес» не визнав ,та просив відмовити у задоволенні вимог через те,що строк дії договору оренди між сторонами закінчився і спір фактично припинився. \~ \~ \~ \~Суд,вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,прийшов до висновку, що позов СТОВ "Прогрес" до [PERSON] про визнання недійсним та скасування договору оренди землі, не підлягає задоволенню через те,що на час розгляду справи спір припинив своє існування,тому заявлений безпідставно. На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Сторони від зареєстрованого шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на утримання яких позивач просить стягти аліменти з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень, на кожну дитину щомісячно, посилаючись на те, що він являється батьком дітей, ніякої допомоги на їх утримання надає, хоча є працездатним та працює за договорами. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала повністю. Зазначила, що відомостей про розмір заробітків відповідача вона суду надати не може. Відповідач в судове засідання не з"явився. Надіслав до суду заперечення в якому зазначив, що погоджується сплачувати аліменти в розмірі по 200 гривень щомісячно на кожну дитину, так як вказує, що він на даний час працює по найму на випадкових роботах, а тому не зможе сплачувати аліменти в більшому розмірі. Позов підлягає частковому задоволенню. Відповідач записаний батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а тому згідно ст.180 Сімейного кодексу України зобов'язаний їх утримувати до досягнення повноліття. Аліменти повинні бути стягнуті в твердій грошовій сумі з моменту винесення рішення, оскільки позивач заявила такі вимоги, відповідач не заперечує, крім цього не має постійних трудових відносин, а тому може мати нерегулярний та мінливий дохід. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню суд виходить з наступного. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. За змістом ч.1 ст.184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається з урахуванням того, чи має платник аліментів нерегулярний, мінливий дохід, чи одержує частину доходу в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Також, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім"ї, інших обставин, що мають істотне значення. На час розгляду справи 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає 385 грн. 80 коп. З матеріалів справи вбачається, що відповідач 1976 року народження, є працездатним, інших утриманців не має, обставини які б мали бути враховані судом при визначенні розміру аліментів в матеріалах справи відсутні. Посилання відповідача на те, що він не має постійного місця роботи та зможе сплачувати аліменти в розмірі 200 грн. на кожну дитину, не є підставою для зменшення розміру аліментів, що визначені законом до вказаної суми. Доказів про розмір доходів, які отримує відповідач, позивач суду не надала. Таким чином аліменти повинні бути стягнуті з відповідача щомісячно в розмірі 385 грн. 80 коп. на кожну дитину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Сторони від зареєстрованого шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на утримання яких позивач просить стягти аліменти з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень, на кожну дитину щомісячно, посилаючись на те, що він являється батьком дітей, ніякої допомоги на їх утримання надає, хоча є працездатним. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала повністю. Зазначила, що відомостей про розмір заробітків відповідача вона суду надати не може. Відповідач в судове засідання не з"явився. Надіслав до суду заперечення в якому зазначив, що погоджується сплачувати аліменти в розмірі по 386 гривень щомісячно на кожну дитину, так як вказує, що він має на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей, на даний час постійної роботи не має, отримує тимчасові заробітки, а тому не зможе сплачувати аліменти в більшому розмірі. Позов підлягає частковому задоволенню. Відповідач записаний батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а тому згідно ст.180 Сімейного кодексу України зобов'язаний їх утримувати до досягнення повноліття. Аліменти повинні бути стягнуті в твердій грошовій сумі з моменту винесення рішення, оскільки позивач заявила такі вимоги, відповідач не заперечує, крім цього не має постійних трудових відносин, а тому може мати нерегулярний та мінливий дохід. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню суд виходить з наступного. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. За змістом ч.1 ст.184 СК України, розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається з урахуванням того, чи має платник аліментів нерегулярний, мінливий дохід, чи одержує частину доходу в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Також, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім"ї, інших обставин, що мають істотне значення. На час розгляду справи 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає 385 грн. 80 коп. З матеріалів справи вбачається, що відповідач 1982 року народження, є працездатним, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, інші обставини які б мали бути враховані судом при визначенні розміру аліментів в матеріалах справи відсутні. Доказів про розмір доходів, які отримує відповідач, позивач суду не надала. Таким чином аліменти повинні бути стягнуті з відповідача щомісячно в розмірі 386 грн., який визнав відповідач

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Сторони від зареєстрованого шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] на утримання якого позивач просить стягти аліменти з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, посилаючись на те, що він являється батьком дитини, проживає окремо, має постійний заробіток. Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримала. Пояснила, що доказів про розмір доходу відповідача вона не має. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав частково. Погодився сплачувати аліменти в сумі 700 грн. на місяць, мотивуючи це тим, що має середньомісячний дохід в розмірі 2100 грн. Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Відповідач записаний батьком [PERSON], [INFO], а тому згідно ст.180 Сімейного кодексу України зобов'язаний його утримувати до досягнення повноліття. Аліменти повинні бути стягнуті в твердій грошовій сумі з моменту винесення рішення, оскільки позивач заявила такі вимоги, а відповідач не заперечує. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню суд виходить з наступного. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. За змістом ч.1 ст.184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається з урахуванням того, чи має платник аліментів нерегулярний, мінливий дохід, чи одержує частину доходу в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Також, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім"ї, інших обставин, що мають істотне значення. На час розгляду справи 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років складає 368 грн. 40 коп. З матеріалів справи вбачається, що відповідач 1994 року народження, є працездатним, обставини які б мали бути враховані судом при визначенні розміру аліментів в матеріалах справи відсутні. Доказів про розмір доходів, які отримує відповідач, позивач суду не надала. Розмір аліментів, які визнав відповідач складає більше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років. Статтею 180 СК України передбачено обов"язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином аліменти повинні бути стягнуті з відповідача щомісячно в розмірі 700 грн. на [PERSON], [INFO].

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Сторони від зареєстрованого шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] на утримання якої позивач просить стягти аліменти з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень, щомісячно, посилаючись на те, що останній являється батьком дитини, ніякої допомоги на утримання дитини не надає, хоча займається підприємницькою діяльністю. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала. Зазначила, що доказів про розмір щомісячних заробітків відповідача вона суду надати не може. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав частково. Пояснив, що погоджується сплачувати аліменти, але в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як вказує, що не має на даний час роботи, підприємницькою діяльністю не займається та подав заяву про її припинення. Стан здоров"я відповідача нормальний, інших утриманців не має. Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідач записаний батьком [PERSON], [INFO], а тому згідно ст.180 Сімейного кодексу України зобов'язаний її утримувати до досягнення повноліття. Аліменти повинні бути стягнуті у фіксованій грошовій сумі з моменту винесення рішення, оскільки позивач заявила такі вимоги, відповідач не заперечує, крім цього не має постійних трудових відносин, а тому може мати нерегулярний та мінливий дохід. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню суд виходить з наступного. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. За змістом ч.1 ст.184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається з урахуванням того, чи має платник аліментів нерегулярний, мінливий дохід, чи одержує частину доходу в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Також, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім"ї, інших обставин, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [INFO], є працездатним, інших утриманців не має, обставини які б мали бути враховані судом при визначенні розміру аліментів в матеріалах справи відсутні. Доказів про розмір доходів, які отримує відповідач, позивач суду не надала. З довідки виданої Гайворонською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 30.01.2014 р. вбачається, що відповідач як підприємець за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р. доходів не мав. Таким чином аліменти повинні бути стягнуті з відповідача щомісячно в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Сторони вступили в зареєстрований шлюб 10 жовтня 2011 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Мотивуючи тим, що спільне життя у них не склалося через те, що відповідач ухиляється від матеріального забезпечення сім"ї, у зв"язку з чим шлюбні відносини між сторонами припинено, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище. У судове засідання позивачка не з"явилась, надавши заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач двічі у судове засідання не з"явився та не повідомив причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що сторони вступили в зареєстрований шлюб 02 жовтня 2011 року (а.с.3). Від даного шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає, наміру зберігати подружні відносини не має, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо відновлення її дошлюбного прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст. 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

Сторони вступили в зареєстрований шлюб 26 жовтня 1991 року. Від даного шлюбу мають шістьох дітей, троє з яких є неповнолітніми - син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Мотивуючи тим, що спільне життя у них не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями та спричинення насилля у сім"ї, у зв"язку з чим шлюбні відносини між сторонами припинено, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишивши їй дошлюбне прізвище. У судове засідання позивачка не з"явилась, надавши заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з"явився, надав суду заяву про згоду з позовом та розгляд справи без його участі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони вступили в зареєстрований шлюб 26 жовтня 1991 року (а.с.3). Від даного шлюбу мають дітей - доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає, наміру зберігати подружні відносини не має, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо відновлення її дошлюбного прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст. 110,112 СК України,

Outcome: approved