Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позов до [PERSON] про звернення стягнення на будинок. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.05.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено кредитний договір № CSN0GA0000000036 (далі - Договір), згідно умов якого Відповідач отримав від Позивача кредит у розмірі 125060 грн. на умовах подальшої сплати відсотків за користування ним у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.05.2015 року. В забезпечення виконання зобов'язання за Договором, 26.05.2008 року сторони уклали договір іпотеки № CSN0GA0000000036 (далі - Договір іпотеки), згідно якого Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок загальною площею 75 кв.м, житловою площею 50,7 кв.м, який розташований за адресою по [ADDRESS]. Також, Позивач обґрунтовував, що у відповідності до ст. 6 Закону України «Про іпотеку», іпотека за Договором іпотеки поширюється також на земельну ділянку загальною площею 0,87 га, на якій розташоване вищевказане нерухоме майно. Відповідач допустив невиконання основного зобов'язання, так як станом на 07.08.2013 року має заборгованість за Договором на суму 22329,19 грн., з яких заборгованість по комісії за користування кредитом - 11872,94 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 9154,86 грн., фіксована частина штрафу - 250 грн., процентна складова штрафу - 1051,39 грн. У зв'язку з вказаним Позивач просив задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення Відповідача й інших осіб з займаного ними нерухомого майна, стягнути судові витрати по справі. Представник Позивача Герасименко О.А. в судовому засіданні 23.12.2013 року позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, просив позов задовольнити. У судове засідання 24.03.2014 року представник Позивача не з'явився, від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності у зв'язку з участю в іншому судовому засіданні. Представник Відповідача та сам Відповідач проти позову заперечили, вказали на його безпідставність, так як основне зобов'язання по Договору було виконано в повному обсязі в добровільному порядку, заборгованість своєчасно погашено, а тому підстави для звернення стягнення на заставлене майно та примусове виселення Відповідача та інших осіб відсутні. 2 Також, до закінчення судового розгляду представником Відповідача подано заяву про стягнення з Позивача на користь Відповідача понесені витрати за надання правової допомоги та витрат, що пов'язані з явкою до суду, на загальну суму 6178,20 грн. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26.05.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено кредитний договір № CSN0GA0000000036 (далі - Договір), згідно умов якого Відповідач отримав від Позивача кредит у розмірі 125 060 грн. на умовах подальшої сплати відсотків за користування ним у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.05.2015 року. В забезпечення виконання зобов'язання за Договором, 26.05.2008 року сторони уклали договір іпотеки № CSN0GA0000000036 (далі - Договір іпотеки), згідно якого Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок загальною площею 75 кв.м, житловою площею 50,7 кв.м, який розташований за адресою по [ADDRESS]. Згідно долученого до позову розрахунку Позивач нарахував Відповідачу заборгованість за основним зобов'язанням, яка станом на 07.08.2013 року становить 22 329,19 грн., з яких заборгованість по комісії за користування кредитом - 11 872,94 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 9 154,86 грн., фіксована частина штрафу - 250 грн., процентна складова штрафу - 1 051,39 грн. Дослідження наданого суду розрахунку показало, що у вересні 2009 року у Відповідача був відсутній борг за Договором, свої зобов'язання за Договором він виконав в повному обсязі. У відповідності до п.8.1 Договору за користування кредитом Відповідач повинен був сплачувати 1,67 % щомісяця на суму залишку боргу та 5,04% річних від суми зарезервованих ресурсів. Згідно додатку № 1 до Договору реальна процента ставка складала 25,2 % річних. З лютого 2009 року Позивач застосував відсоткову ставку за кредитом в розмірі 24,96%, тоді як така ставка мала застосовуватись тільки з 26.05.2010 року, тобто часу укладання додаткової угоди № 1 від 26.05.2010 року. Згідно п.п.2.3.1 та 2.3.2 Договору Позивач має право збільшувати або зменшувати відсоткову ставку, про що повинен був повідомити Відповідача протягом семи днів з дня набрання чинності зміненої відсоткової ставки. Позивачем не надано суду доказів того, що Відповідача було повідомлено про відповідні зміни у Договорі, а тому для суду достатньо підстав вважати, що з урахуванням положень ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» такі зміни можна вважати недійсними, а тому станом на вересень 2010 року Відповідач повністю розрахувався по Договору з Відповідачем. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до ст.ст. 6, 33, 39 Закону України «Про іпотеку» право на звернення стягнення на нерухоме майно Відповідача та його виселення можливе тільки у разі надання Позивачем для суду доказів невиконання основного Договору кредиту. Так як в судовому засіданні встановлено, що Відповідач повністю розрахувався з необхідними витратами у строк, який був встановлений зобов'язанням, а нарахування Позивачем наступних сум заборгованості не відповідало вимогам законодавства, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Також, у відповідності до ст.ст. 84, 85, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне задовольнити частково заяву представника Відповідача про стягнення з Позивача на користь Відповідача понесених витрат за надання правової допомоги. Так, витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, визначені ст.85 ЦПК України. Відповідно до ч.1 вищевказаної статті витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також наймання житла, несуть сторони. 3 Зі змісту зазначеної норми вбачається, що витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту стороні не відшкодовуються. Статтею 1 Закону України "Про гранічний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" встановлено, що "розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення іншою стороною,..., не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячномурозмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні". Враховуючи, що судове засідання 23.12.2013 року розпочалось о 9 год.05 хв. та тривало до 9 год.55 хв., а судове засідання 24.03.2014 року розпочалось о 14 год.50 хв. та тривало до 17 год. 20 хв., - загальна тривалість судових засідань, в яких адвокат [PERSON] взяла участь, складає 3 год.20 хв. Враховуючи, що розмір мінімальної заробітної плати з 01.12.2013 року становить 1216 грн., пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, підлягають стягненню з Позивача на користь Відповідача у розмірі 1621 грн. 33 коп. Інші заявлені витрати на правову допомогу стягненню не підлягають, оскільки є безпідставними. На підставі ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 33, 39 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved