Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

01 лютого 2021 р. до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла заява [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ), в якій він просить встановити факт належності йому речового атестату №84 від 10.04.2014 р., виданого на ім`я « [PERSON] ». Заява мотивована тим, що заявник був військовослужбовцем у військовій частині [NUMBER] , що перебувала на забезпеченні військової частини [NUMBER] , що було розміщено у смт. Новозерно в Автономній Республіці Крим. В подальшому та військова частина була передислокована до м. Очаків. При огляді особистих речей заявником був виявлений речовий атестат №84 від 10.04.2014, виданий військовою частиною [NUMBER] та переданий для долучення до облікових даних з речового забезпечення військовій частині [NUMBER] . При звільненні з лав Збройних Сил України заявник звернувся до командування військової частини про видачу речового атестату з метою стягнення компенсації за не отримане майно. Проте йому було відмовлено, так як виявлено недостовірність даних, а саме дані, які вказані в речовому атестаті №84 від 10.04.2014 року, не відповідають його персональним даним. В атестаті вказано, що його видано на ім`я « [PERSON] », хоча його прізвище « [PERSON] ». У зв`язку з цим заявник змушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Заявник до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи до судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, вирішити заяву на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] , яка перебувала на забезпеченні військової частини [NUMBER] , яка була розміщена у смт Новозерно в Автономній Республіці Крим (військовий квиток [NUMBER] , відповідь командира військової частини [NUMBER] від 30 квітня 2021 року № 490/1/1200). У період з 21.07.2015 по 18.12.2020 [PERSON] проходив службу на посаді головного сержанта автомобільної роти у військовій частині [NUMBER] . 07.11.2020 [PERSON] звернувся до командира в/ч [NUMBER] , яким доповів, що після передислокації військової частини [NUMBER] з АР Крим в м. Очаків ним був загублений речовий атестат. При перегляді особистих речей ним був виявлений речовий атеста № 84 від 10.04.2014 року, виданий військовою частиною [NUMBER] . Просив долучити вищевказаний речовий атестат до облікових даних з речового забезпечення. При звільненні з лав Збройних Сил України [PERSON] звернувся до командування військової частини [NUMBER] щодо перерахування грошової компенсації за неотримане речове майно згідно раніше втраченого ним речового атестату № 84 від 10 квітня 2014 року, який був отриманий при виході з окупованої території АПР Крим. Згідно акту службового розслідування, в ході проведення службового розслідування не визначено правової складової щодо долучення речового атестату № 84 від 10 квітня 2014 року до облікових даних з речового забезпечення, оскільки наявні в ньому данні не відповідають персональним даним [PERSON] , а вказують на невідому особу [PERSON] . Відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5, від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали), суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Так, належність заявнику речового атестату № 84 від 10 квітня 2014 року та неможливість внести до нього виправлення підтверджується: відповіддю командира військової частини [NUMBER] від 30 квітня 2021 року № 490/1/1200, відповідно до якої [PERSON] проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] , яка перебувала на забезпеченні військової частини [NUMBER] ; письмовим поясненням командира військової частини [NUMBER] у період з 15.09.2010 по 10.04.2014 [PERSON] , відповідно до якого [PERSON] проходив службу у в/ч [NUMBER] , яка перебувала на речовому забезпеченні у в/ч [NUMBER] . У військовій частині не було інших людей з прізвищем « [PERSON] »; поясненням [PERSON] (проходив службу у в/ч [NUMBER] у період з 15.09.2010 по 10.04.2014), які є аналогічними поясненням [PERSON] . Таким чином, аналізуючи перевірені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправити зазначені помилки та внести відповідні зміни до речового атестату № 84 від 10 квітня 2014 року у досудовому порядку є неможливим, встановлення факту належності цього речового атестату має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для отримання компенсації, факт належності заявнику вищевказаного речового атестату № 84 від 10 квітня 2014 року підтверджується належними та допустимими доказами. За такого, заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved