Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

01 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала в шлюбі з 27 січня 2001 року. За час подружнього життя ними було побудовано житловий будинок [ADDRESS]. Право власності на вказаний вище будинок було зареєстровано за чоловіком на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Враховуючи, що вказаний вище будинок був збудований під час шлюбу, а при поділі спільного майна подружжя частки рівні, позивачка претендує на 1/2 частку вказаного вище житлового будинку, а тому вона звернулась до суду з вказаним вище позовом. Крім того, просила стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила визнати за нею право власності на 1/2 частку домовлодіння [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в справі перебували в шлюбі з 27 січня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 8). Від спільного життя [PERSON] та [PERSON] мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.13-14). Заочним рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 21 листопада 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Рішення набрало законної сили 15 грудня 2014 року (а.с. 32). Також судом встановлено, що в [ADDRESS], яке зареєстроване на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно за [PERSON] (а.с. 12, 19-20). Як вбачається з технічного паспорту, вказаний вище будинок разом з прибудовами був збудований в 2007 році (а.с. 9-11). Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином суд вважає за необхідне визнати за позивачкою [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS], залишивши у власності [PERSON] 1/2 частку зазначеного домоволодіння. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивачки також підлягає сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 2251 грн. 65 коп. Крім того, відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України з відповідача на користь позивачка підлягають стягненню кошти в сумі 350 грн. за надання юридичних послуг адвокатом [PERSON] при складанні позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру (а.с. 5). Тому у відповідності до вимог ст. ст. 84, 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивачки судові витрати в загальній сумі 2601,65 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved