Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

01 жовтня 2019 року заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, та просила ухвалити рішення, яким встановити обмежувальний припис відносно [PERSON] , [INFO] , та встановити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] , та покласти на нього строком на 6 місяців наступні обов`язки: заборонити [PERSON] наближатися ближче 200 метрів до місця проживання, розташованого за адресою: [ADDRESS] та місця частого відвідування за адресою: [ADDRESS] заявника [PERSON] , [INFO] ; заборонити [PERSON] вести телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] , та дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб; обмежити [PERSON] спілкування з постраждалими дітьми - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які неодноразово були свідками насильства над своєю матір`ю та самі були жертвами домашнього насильства; заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [INFO] та її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Стверджує, що на протязі тривалого часу [PERSON] , [INFO] , який є біологічним батьком її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , вчиняв сварки, також постійно застосовував психологічне, фізичне та економічне насильство. Під час конфліктів та сварок, [PERSON] поводився дуже агресивно, жорстоко по відношенню до неї та її дітей, принижував та ображав їх постійно, погрожував фізичною розправою. Від таких дій вона відчувала емоційну невпевненість, нездатність себе захистити та побоювалась за свою безпеку та безпеку своїх дітей. На теперішній час наявні ризики у вигляді вірогідності продовження вчинення [PERSON] насильства, можливості настання тяжких або особливо тяжких наслідків для неї внаслідок вірогідного його вчинення, через що вона з 18.09.2019 року проживає разом з дітьми в центрі соціально-психологічної допомоги особам, які постраждали від насильства або жорстокого поводження. В обґрунтування своєї заяви заявник вказує, що вона з 2010 року перебувала у фактичних сімейних відносинах з [PERSON] , [INFO] . Вона має статус мати-одиначка та має трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Має статус багатодітної родини. [PERSON] є біологічним батьком одного з її синів, а саме [PERSON] , [INFO] , тому вона не заперечувала проти спілкування її колишнього співмешканця з дитиною. Разом з дітьми вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Сімейні відносини між нею та [PERSON] не склалися, в сім`ї постійно траплялися сварки та конфлікти. Фактично з 2015 року вони припинили спільне проживання з [PERSON] , спільного господарства не ведуть. [PERSON] постійно зловживав алкогольними напоями, поводився дуже агресивно, жорстоко по відношенню до неї, та її дітей, принижував та ображав, постійно погрожував фізичною розправою. Вона неодноразово зверталась до поліції по допомогу від постійного психологічного, фізичного та економічного насильства. В вересні 2019 року після чергового конфлікту, вона викликала поліцію і дільничний [PERSON] склав щодо [PERSON] терміновий заборонний припис. В теперішній час вона дуже занепокоєна ситуацією, яка склалася, вона та її діти постійно перебувають у нервовому напруженні, тривожному стані. Вона не може потрапити додому з дітьми, бо [PERSON] їх постійно переслідує, тому з 18.09.2019 року вона разом з дітьми проживає в центрі соціально-психологічної допомоги особам, які постраждали від насильства або жорстокого поводження. Поведінка [PERSON] несе безпосередню загрозу їй та її дітям. Вона боїться за своє життя, життя своїх дітей та близьких родичів, вважає, що поведінка [PERSON] суперечить інтересам дітей. Заявник посилається на те, що для того, щоб захистити себе, вона вимушена звернутися до суду, який може здійснити заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству. Вона не має іншої можливості, щоб захистити своє життя та життя та здоров`я дітей, окрім звернення до суду за захистом від кривдника [PERSON] Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02.10.2019 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 03 жовтня 2019. У судовому\~засіданні заявник\~підтримала вказану\~заяву,\~просила її\~задовольнити.\~Заявник надала\~пояснення аналогічні\~викладеним у\~самій заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, разом з тим, в матеріалах справи міститься його заява (від 09.10.2019 вх. № 32481) про розгляд справи без його участі. По суті вимог [PERSON] просив, щоб вона йому повернула його речі, які знаходяться за місце проживання заявника, а також вказати про те як бути у тому разі, якщо діти самі йому подзвонять чи підійдуть поспілкуватися. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дістається висновку, що заява про видачу обмежувального припису, підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі. За змістом ч. 1 ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України 07 грудня 2017 року №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вичиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно з п. 6 ч. 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, особи, які мають спільну дитину (дітей). Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ( [NUMBER] .с.28), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (арк.с.29) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ( [NUMBER] .с.30), які зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . З паспорту серія [NUMBER] (арк.с.3-4) вбачається, що заявник [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На неодноразові звернення до Бахмутського ВН ГУНП в Донецькій області з приводу вчинення [PERSON] стосовно [PERSON] психологічного насильства в сім`ї, заявником були отримані листи, згідно з якими її повідомлено про те, що її звернення зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Бахмутського відділу поліції. Проведеною перевіркою факту вчинення кримінального правопорушення не встановлено. У зв`язку із відсутністю підстав щодо внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань, звернення розглянуто згідно з вимогами Закону України «Про звернення громадян». В ході збору матеріалів перевірки гр. [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП (арк. с. 6, 7, 8). Також, 25.09.2019 ДОП Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції Торічко І.В. був складений терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] серії [NUMBER] , через те, що він вчинив домашнє насильство, яке виразилось в тому, що він 04.09.2019 о 05.00 год. за адресою: [ADDRESS] , висловлювався нецензурною лайкою на адресу постраждалої особи [PERSON] Заборонним приписом були встановленні заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника, а саме: заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, строком на 10 діб, з 18.00 год. 25.09.2019 до 18.00 год. 04.10.2019 (арк.с.9). Аналізуючи подані докази, на підставі установлених судом обставин, суд вважає, що наявні очевидні ризики повторного заподіяння домашнього насильства [PERSON] відносно особи з якою вони мають спільну дитину - [PERSON] тому, з метою застосування превентивного засобу методу стримування та попередження повторення неправомірних дій зі сторони кривдника, суд вважає, що заява обґрунтована та до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. Щодо вимог заявника про встановлення обмежувального припису строком на 6 місяців, то на думку суду, саме такий строк буде достатнім із врахуванням положень ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВРвід 17липня 1997 року. У разі неприпинення неправомірних дій, зі сторони [PERSON] , заявник не позбавлена права на звернення до відповідних органів з вимогою застосування інших важелів стримування, у тому числі притягнення як до адміністративної відповідальності, так і до кримінальної відповідальності, а також для продовження строку обмежувального припису. Зміст ч. 1 ст. 27 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» уповноважений підрозділ органу Національної поліції України бере на профілактичний облік кривдника з моменту виявлення факту вчинення ним домашнього насильства на встановлений законодавством строк і проводить з ним профілактичну роботу. У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне повідомити уповноважений орган Національної поліції України з приводу обставин домашнього насильства зі сторони [PERSON] та вирішити питання профілактичного обліку кривдника [PERSON] на визначений судом строк. Відповідно до ч. 3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved