Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

У червні 2019 року ОСББ «Червоний хутір» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Позов мотивний тим, що відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 161483821 від 28.03.2019 року [PERSON] та [PERSON] є співвласниками нежитлового приміщення, загальною площею 439,90 кв.м., яке позначене літерою «А» і знаходиться на першому поверсі житлового багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Власність відповідачів є спільною частковою у співвідношенні: 3/10 - [PERSON] та 7/10 - [PERSON] . Наразі рішенням (протоколом) загальних зборів ОСББ «Червоний хутір»№ 4 від 17.08.2017 року було затверджено обов`язкову плату (внески) за утримання будинку, споруд та прибудинкової території з розрахунку - 5 грн. 60 коп. за 1 (один) кв. м. займаної площі, яку в подальшому рішенням (протоколом) загальних зборів ОСББ «Червоний хутір»№ 8 від 22.08.2018 року було змінено розмір до рівня 7 грн. 00 коп. за 1 (один) кв. м. займаної площі, а також встановлений строк оплати, зокрема до 30 числа наступного місяця. Крім того були складені та затверджені відповідні кошториси від 17.08.2017 року та 22.08.2018 року. Втім відповідачі починаючи з 17.08.2017 року по 01.05.2019 року не виконують вищезгадані рішення позивача, не зробили жодного платежу, у зв`язку з чим утворилася заборгованість: за [PERSON] - у розмірі 16 258 грн. 68 коп, за [PERSON] - у розмірі 37 936 грн. 88 коп., зважаючи на розмір їх частки у праві спільної часткової власності на нежитлового приміщення, яким вони володіють. Окрім того, на суму боргу позивачем нараховані інфляційна складова та три відсотки річних: щодо боргу [PERSON] - інфляційна складова боргу - 847 грн. 45 коп. та три відсотки річних, нарахованих на суму заборгованості - 276 грн. 00 коп., щодо боргу [PERSON] інфляційна складова боргу - 1 977 грн. 35 коп. та три відсотки річних, нарахованих на суму заборгованості - 641 грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача Тарасюк Н.М. , діюча на підставі довіреності від 01 січня 2021 року, позовні вимоги підтримала з тих же підстав та просила їх задовольнити:стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Червоний хутір»16 258 грн. 68 коп. - заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території, інфляційну складову боргу - 847 грн. 45 коп. та три відсотки річних нарахованих на суму заборгованості - 276 грн. 00 коп., з [PERSON] на користь ОСББ «Червоний хутір»37 936 грн. 88 коп. - заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території, інфляційну складову боргу - 1 977 грн. 35 коп. та три відсотки річних нарахованих на суму заборгованості - 641 грн. 00 коп. Відповідач [PERSON] та представник обох відповідачів [PERSON] , діючий на підставі довіреностей від 20 травня 2021 року, позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні за необґрунтованістю. Відповідачами надано відзив на позові від 26 липня 2021 року, у якому вказують на те, що договору із ОСББ «Червоний хутір» про утримання будинку та прибудинкової території, що покладало б на них зобов`язання вносити оплату, немає, відповідач відмовився укладати з ними такий договір, із пропозицію на укладення якого вони входили до ОСББ «Червоний хутір». Позивач силами ДСНС спричинив майнової шкоди їх майну шляхом демонтажу вхідних дверей у приміщення, яке їм належить. При затвердженні кошторису та розміру внеску позивач прийняв дискримінаційне рішення, адже не врахував особливості їхнього приміщення, яке є ізольованим від місць загального користування будинку, він має окремий вхід, не пов`язаний із ліфтами, контролем доступу до парадних входів до будинку (конс`єржі, охорона), не прибирається прибиральниками, які утримуються за рахунок ОСББ тощо, та поєднана з будинком лише інженерними мережами, у зв`язку із чим в структуру внеску входить значна чистка витрат, яка не має відношення до приміщення відповідачів. Позивачем відповідь на відзив не наданий. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Розгляд справи проводився у порядку спрощеного позовного провадження. Так, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст. 279 ЦПК України) Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.5 ст. 279 ЦПК України). Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 травня 2020 року дана справа передана у січні 2021 року за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва (а.с. 199-200 том 1, а.с. 19 том 2). Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ч.ч. 5,6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-прівовнй акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Підставою виникнення зобов`язань є юридичний факт або юридична сукупність (фактичний склад), які породжують зобов`язання. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Судом встановлено, щовідповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 161483821 від 28.03.2019 року [PERSON] , [PERSON] є співвласниками нежитлового приміщення, загальною площею 439,90 кв.м., яке позначене літерою «А» і знаходиться на першому поверсі житлового багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Власність відповідачів є спільною частковою у співвідношенні: 3/10 - [PERSON] та 7/10 - [PERSON] . У будинку [ADDRESS] 09.092016 року створено ОСББ «Червоний хутір» (а.с. 71-75 том 1). ОСББ «Червоний хутір» затверджено статут протоколом загальних зборів від 26.06.2017 року (а.с. 43-54 том 1). Рішенням (протоколом) загальних зборів ОСББ «Червоний хутір»№ 4 від 17.08.2017 року було затверджено обов`язкову плату (внески) за утримання будинку, споруд та прибудинкової території з розрахунку - 5 грн. 60 коп. за 1 (один) кв. м. займаної площі, яку в подальшому рішенням (протоколом) загальних зборів ОСББ «Червоний хутір»№ 8 від 22.08.2018 року було змінено розмір до рівня 7 грн. 00 коп. за 1 (один) кв. м. займаної площі, а також встановлений строк оплати, зокрема до 30 числа наступного місяця. Крім того були складені та затверджені відповідні кошториси від 17.08.2017 року та 22.08.2018 року. Відповідачі, як власника нежитлового приміщення площею 439,90 кв.м., яке знаходиться у багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 17.08.2017 року по 01.05.2019 року не виконують вищезгадані рішення позивача, не зробили жодного платежу, у зв`язку з чим утворилася заборгованість: за [PERSON] - у розмірі 16 258 грн. 68 коп, за [PERSON] - у розмірі 37 936 грн. 88 коп., зважаючи на розмір їх частки у праві спільної часткової власності на нежитлового приміщення, яким вони володіють, відповідно до наданого розрахунку (а.с. 7, 8, 9 - 42 том 1). Згідно ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, яка створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. У відповідності до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласники зобов`язані своєчасно і в повному обсязі сплачувати внески і платежі та виконувані обов`язки передбачені Статутом об`єднання. Утриманням будинків і прибудинкових територій є господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством України. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одним з видів функціонального призначення житлово-комунальних послуг є: послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зброями об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. У відповідності до положень «Порядку формування на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 1 червня 2011 року, калькуляційною одиницею розрахунку нормативних витрат є 1 кв. мет загальної площі, що перебуває у власності або у наймі фізичної чи юридичної особи. Відповідно до рішення загальних зборів № 4 від 17.08.2017 р. та № 8 від 22.08.2018 року усі співвласники ОСББ "Червоний хутір" зобов`язані сплачувати внески до 30 числа звітного місяця, а згідно ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплат всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені ним Законом і а статутом об`єднання внески і платежі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі не виконують рішення Загальних зборів з сплати обов`язкових внесків та платежів, їм не одноразово надсилалися вимоги про сплату заборгованості. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. За приписом ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Так ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Положення ст.ст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. У своїй діяльності ОСББ керується Законом України «Про об`днання співвласників багатоквартирного будинку», відповідно до якого позивач взяв на себе зобов`язання обслуговувати та проводити поточний ремонт житлового будинку та прибудинкової території, надавати інші послуги, а відповідач - своєчасно сплачувати зазначені послуги у строки та на умовах, передбачених законом. Відповідно до ч.3 ст. 17 вищезазначеного закону ОСББ вправі вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтних фондів. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплати рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку (ч.8 ст.22 Закону України «Про об`днання співвласників багатоквартирного будинку»). Власники несуть відповідальність, відповідно до ч.9 ст.22 вказаного Закону, за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. За обумовлений період володіння відповідачами нежитловим приміщенням позивачем, як обслуговуючою організацією, в указаний період щоденно надавались вказані житлово-комунальні послуги. Відповідач щомісяця отримував від позивача рахунки на їх оплату із зазначенням суми, однак платежі здійснювалися не регулярно, що призвело до утворення заборгованості за вказаний період. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Так, необхідність укладення договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право сторін, і відмова споживача від укладення договору у такому разі суперечить вимогам ч.3 ст. ст. 627, 630 ЦК України, ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Разом із тим за змістом наведених норм закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користується ними, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, що й відповідає спірним правовідносинам. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 10 жовтня 2012 року у справі 6-110цс12. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. При цьому ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановолено, що згідно із розрахунками наданими позивачем, сума заборгованості відповідача [PERSON] складає 16 258 грн. 68 коп. - основного боргу та інфляційних нарахувань за несвоєчасну оплату внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території у сумі 847 грн. 45 коп, та 3% річних у сумі - 276 грн.00 коп., відповідача [PERSON] складає 37 936 грн. 88 коп. - основного боргу та інфляційних нарахувань за несвоєчасну оплату внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території у сумі 1 977 грн.35 коп, та 3% річних у сумі - 641 грн.00 коп., Так, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Власність, відповідно до ч.4 ст. 319 ЦК України, зобов`язує. Відповідач з моменту набуття права власності на нежитлове приміщення став носієм не тільки прав, але й обов`язків відносно власного майна і несе тягар його утримання, відповідно до ст.322 ЦК України, якою власник зобов`язується утримувати майно, що йому належить. Ч.4 ст.319 ЦК України передбачає, що власність зобов`язує. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Судом надана правова оцінка заперечень відповідача проти позову, та вважає, що останні не заслуговують на увагу, оскільки докази на спростування позовних вимог не надані, тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами, наданими позивачем по справі. Доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, не спростовують висновки суду, також з упрахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 10 жовтня 2012 року у справі 6-110цс12. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Інші доводи сторін, які наведені у позові та відзиві на позов, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 1 921 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідачів по 960 грн. 50 коп. з кожного (1 921 грн. 00 коп. : 2 = 960 грн. 50 коп.) на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 64, 66-68, 162 ЖК України, ст.ст. 526, 610, 625, 627, 630 Цивільного кодексу України, ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про об`днання співвласників багатоквартирного будинку», п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 137, 141, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд -

Outcome: approved