Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , належав на праві власності колгоспному двору, головою якого була її мати [PERSON] , яка станом на 01.07.1990 року проживала у вказаному будинку разом з докою [PERSON] (відповідачем). [INFO] [PERSON] померла та після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим 22.11.2006 року за реєстровим № 34, згідно з яким все своє майно вона заповіла в рівних частках (долях) своїм дочкам, [PERSON] та [PERSON] . З метою оформлення спадщини позивач звернулася до державного нотаріуса із відповідною заявою. Однак, остання відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлою головою колгоспного двору, частку померлої голови колгоспного двору у спільній сумісній власності колгоспного двору та інших його членів не виділено. Відповідач на спадкове майно не претендує. Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Атаманюк В.М. 17.06.2021 року електронною поштою надіслав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у його відсутності (а.с. 33). Відповідач в судове засідання не з`явилася, 20.05.2021 року вона подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розгляд справи проводити у її відсутності (а.с. 32). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. [INFO] народилася [PERSON] , а [INFO] - [PERSON] (вказано на російській мові «[PERSON]»). Їхньою матір`ю вказана [PERSON] , що стверджується даними свідоцтв про народження серій [NUMBER] від 05.05.1949 року та [NUMBER] від 12.07.1955 року (а.с. 6, 7). 07.08.1971 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис № 248, про що свідчить копія свідоцтва про одруження [NUMBER] від 07.08.1971 року (а.с. 9). Згідно з даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30.07.1977 року [PERSON] 30.07.1977 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 8). Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок та виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП "Коломийське МБТІ", виданої 20.09.2016 року за № 56900, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року право власності на жилий будинок [ADDRESS] з приналежними до нього будівлями і спорудами на підставі вказаного свідоцтва, виданого 07.02.1991 року виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення № 268 від 12.12.1990 року, зареєстровано за [PERSON] як головою колгоспного двору (а.с. 13, 17). Даними копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ-07-16-2/000066 від 28.11.1997 року стверджується, що [PERSON] на підставі VIII сесії першого демократичного скликання Королівської сільської ради від 29.12.1993 року належить земельна ділянка площею 0,3249 га, призначена для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, розташована на території с. Королівка Королівської сільської ради (а.с. 12). Згідно із заповітом, посвідченим 22.11.2006 року сільським головою Королівської сільської ради Коломийського району та зареєстрованим в реєстрі за № 34, [PERSON] заповіла житловий будинок, рухоме і нерухоме майно, яке належить їй на день його складання, в рівних частках (долях) [PERSON] та [PERSON] , тобто сторонам (а.с. 10). Згідно з даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.10.2014 року, [PERSON] померла [INFO] в с.Королівка Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.11). Відповідно до довідки № 8/01.2.8/1-11 від 13.01.2021 року, виданої Королівським старостинським округом Коломийської міської ради, [PERSON] належав житловий будинок в [ADDRESS] ;, а також вищевказана земельна ділянка; господарство відносилося до типу колгоспного двору. Станом на 01.07.1990 року в спадковому будинку проживали: [PERSON] - голова двору; [PERSON] - дочка. На час смерті [PERSON] в будинку проживала [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] , посвідчений у виконкомі Королівської сільської ради 22.11.2006 року за № 34, не змінювався та не скасовувався (а.с. 18). Відповідно до даних технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» 03.10.2016 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 70,7 кв. м. житловою площею 34,4 кв. м. та господарських будівель і споруд: сараю - літера «Б»; погребу - літера «В»; гаражу - літера «Г»; вбиральні - літера «Д»; криниці - «№ 1»; огорожі - «№ 2-3». Рік побудови будинку - 1956 (а.с. 19-23). Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. 16.12.2014 року позивач звернулася до державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері (а.с. 64). 16.12.2014 року відповідач звернулася до вказаного нотаріуса із заявою про відмову від спадщини, в якій відмовилася від належного їй права на спадщину, що залишилася після смерті її матері [PERSON] , на користь спадкоємця згідно вищевказаного заповіту [PERSON] (а.с 65). Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39185079, виданого вказаним нотаріусом 16.12.2014 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 499 за номером у спадковому реєстрі 56905951, спадкодавець [PERSON] (а.с.78). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказаного нотаріуса від 24.10.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок в зв`язку з тим, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлою головою колгоспного двору [PERSON] , частку померлої голови колгоспного двору у спільній сумісній власності колгоспного двору та інших його членів не виділено (а.с. 14). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Частиною 1 ст.347 ЦК України передбачено, що особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання в порядку спадкування за позивачем права власності на спірне нерухоме майно. На підставі наведеного, ст. ст. 392, 1234, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved