Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], в розмірі 3000,00грн. щомісячно з дати подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовує тим, що з 22 січня 2009 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час перебування у шлюбі в них народились дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач добровільної участі в її утриманні не приймає, що стало підставою для звернення з цим позовом до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Додатково пояснила, що відповідач у грудні 2017 року виїхав з будинку, в якому вони проживали, відключив світло та воду, чим змусив її з донькою та сином (від першого шлюбу) переїхати в орендовану квартиру. Відповідач повністю ухиляється від обовязку приймати участь в утриманні їх спільної дитини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що погоджується сплачувати аліменти на утримання дочки - [PERSON] в розмірі 2500,00грн. щомісячно, пояснивши це тим, що 3000,00 грн. як просить позивачка буде перевищувати 50% від його заробітної плати. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що з 22 січня 2009 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що дитина сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. В ході розгляду справи позивач погодилась на сплату аліментів відповідачем на дитину [PERSON] в розмірі 2500,00 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Предявлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обовязку утримувати дитину. Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Положення ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 181, 182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно із ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік"\~у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі.\~\~Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін.\~\~При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно,\~\~що встановлено у\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~(п. 17). Судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований в ПАТ «Черкасиобленерго». Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі суд виходить із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, із урахуванням обставин справи, а також визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів в розмірі 2500,00грн. щомісячно, суд вважає правильним та доцільним позов задоволити частково, стягнувши з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00грн. щомісячно, починаючи з 10 січня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved