Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

У червні 2017 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову зазначив, що 29 січня 2013 року після звернення [PERSON] до центру зайнятості їй було надано статус безробітного та ознайомлено з правами та обов'язками зареєстрованого безробітного. Під час реєстрації в центрі зайнятості та протягом перебування на обліку відповідачка надавала недостовірні дані - паспорт, який обліковується як втрачений. Таким чином, подала недостовірні дані та недійсний документ, на підставі якого було прийнято рішення щодо реєстрації безробітного та призначення їй матеріального забезпечення згідно п. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення». Відповідачка отриману допомогу добровільно не повернула. У зв'язку із цим, посилаючись на положення ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» просить стягнути незаконно одержану допомогу по безробіттю в сумі 34991,72 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Відповідачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили, що відповідачка вважала паспорт серії [NUMBER] дійсним. Крім того, представник відповідачки вважає, що остання під час реєстрації в Маріупольському міському центру зайнятості не повинна була надавати паспорт взагалі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.01.2013 року [PERSON] звернулась до Маріупольського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, що підтверджується її персональною карткою № [NUMBER]. У заяві від 29.01.2013 року відповідачка просила надати їй статус безробітної з виплатою допомоги по безробіттю відповідно до Законів України "Про зайнятість населення" та «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Крім цього, [PERSON] у вказаній заяві зазначила, що вона має паспорт серія [NUMBER] Наказом Маріупольського МЦЗ від 29.01.2013 року №НТ130129 [PERSON] надано статус безробітного та призначена допомога по безробіттю. З довідки Маріупольського міського центру зайнятості № б/н від 18.04.2017 року встановлено, що під час перебування на обліку в Маріупольському МЦЗ з січня 2013 року по лютий 2014 року відповідачка отримала допомогу по безробіттю у загальному розмірі 34991,72 грн., в тому числі за січень 2013 року у розмірі 0 грн., за лютий 2013 року - у розмірі 1579,49 грн., за березень 2013 року - у розмірі 3766,47 грн., за квітень 2013 року -у розмірі 3544,97 грн., за травень 2013 року - у розмірі 3401,97 грн., за червень 2013 року - у розмірі 2915,98 грн., за липень 2013 року - 3013,18 грн., за серпень 2013 року - у розмірі 2806,63 грн., за вересень 2013 року - у розмірі 2551,48 грн., за жовтень 2013 року - у розмірі 2636,53 грн., за листопад 2013 року- у розмірі 2551,48 грн., за грудень 2013 року - у розмірі 2636,53 грн., за січень 2014 року - у розмірі 2636,53 грн., за лютий 2014 року - у розмірі 850,49 грн. Позивачем була проведена верифікація інформації про осіб, які зареєстровані в державній службі зайнятості як безробітні. Згідно відповіді Приморського районного відділу у м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області [PERSON] зверталась з приводу втрати паспорта серії [NUMBER] та була документована паспортом серії [NUMBER], виданий 07.05.2009 року, замість втраченого (серія [NUMBER]) Про надання відповідачем недостовірних відомостей, що вплинули на правомірність виплати матеріального забезпечення, посадовою особою позивача 18 квітня 2017 року було складено Акт № 493 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. Відповідно до п. 6.2 розділу ІV Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України затвердженого наказом МВС України 13.04.2012 № 320 вразі втрати паспорту особа звертається із заявою про втрату документу до Державної міграційної службі України за місцем проживання. Пункт 6.9 розділу IV, вказаного Порядку передбачає порядок дій особи, яка втратила паспорт: у разі надходження паспорта, після отримання нового, особа повинна здати знайдений паспорт до територіального підрозділу, де оформлювався новий паспорт. Знайдений паспорт підлягає знищенню. Пункт 10.4 розділу Х, вказаного порядку визначає, які паспорти вважаються недійсними та підлягають знищенню. Недійсними вважаються паспорти, які знайдені та замість яких видані нові. Таким чином, втрачений паспорт (серія [NUMBER]), який згодом знайшла [PERSON] після отримання нового паспорту і не повернула до органів ДМС для знищення є недійсним, а відомості які викладені у недійсному документі є недостовірними. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення" подання недостовірних данних та документів є підставою для припинення реєстрації та виплати допомоги по безробіттю. Наказом Маріупольського МЦЗ від 18.04.2017 року № НТ170418, у зв'язку із встановленням факту подання [PERSON] недостовірних відомостей, на підставі яких прийнято рішення про надання їй статусу безробітного визначено до повернення виплати з 29.01.2013 року по 10.02.2014 року у сумі 34991,72 грн. Маріупольським МЦЗ вживалися заходи досудового врегулювання спору. На адресу відповідачки направлявся лист з вимогою про повернення безпідставно отриманого матеріального забезпечення, проте заходи, прийняті позивачем, позитивних результатів не дали. Статтею 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості. Згідно з ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно ч. 3 ст. 36 наведеного закону сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно статті 1166 Цивільного кодексу майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З урахування вказаних положень відповідач має відшкодувати реальну вартість втраченого майна, тобто компенсувати саме той розмір витрат, які поніс позивач внаслідок неправомірних дій відповідача. Розмір завданої шкоди має бути доведеним позивачем. Позивачем було доведено представленим власним розрахунком розмір завданої шкоди в сумі 34991,72 грн., який підлягає стягненню з відповідачки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення , звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved