overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

01.04.2014 року позивач звернувся до суду з дійсним позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в обґрунтування свого позову вказав наступне: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.03.1997 року, який був зареєстрований Новоайдарським ВРАГС Луганської області, актовий запис № 13. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що шлюбні стосунки між ними завжди були складними, а з липня 2013 року вони не спілкуються та фактично не ведуть спільного господарства. Ніяких почуттів та поваги між ними не існує. Спору про розподіл майна не має. 29.04.2014 року за клопотанням відповідачки сторонам був наданий строк для примирення, але вони не примирилися. Сторони в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач позов підтримав в повному обсязі, відповідачка позов визнала. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін за існуючими доказами. У відповідності зі ст. 110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Стаття 112 вказаного кодексу наголошує, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільно життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд визнав позов обгрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню, тому що родина розпалася остаточно і зберегти її неможливо. У відповідності до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

01.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Новоград-Волинський м'ясокомбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 2326 грн. 30 коп., та середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування позову зазначає, що з 21.12.2004 року по 20.02.2014 року працював у ПАТ «Новоград-Волинський м'ясокомбінат» на посаді водія готувача фаршу і був звільнений за скороченням. На день звільнення з роботи відповідач не виплатив йому заробітну плату за лютий 2014 року в сумі 2326 грн. 30 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку. В добровільному порядку відповідач вказану заборгованість не сплачує, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не прибув, надав заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити, справу розглянути у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

01.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 01.02.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Останнім часом у шлюбних відносинах почалося нерозуміння один одного, постійно виникають сварки, скандали, оскільки мають різні погляди на життя. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливі та суперечать інтересам позивача, тому у судовому порядку шлюб він просить розірвати. Позивач до судового засідання не з'явився, просив розглянути справу у його відсутність, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

01.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини яка навчається. В заяві позивач зазначила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін мається донька [PERSON], [INFO]. 29 вересня 1999 року шлюбні відносини між сторонами припинені. В даний час донька позивача та відповідача є студентом ІІ курсу денного відділення Медичного коледжу Харківського національного медичного університету контрактної форми навчання в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Ці обставини і стали підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Аліменти просить стягувати з [PERSON] на її користь на утримання повнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною двадцяти трьох років. В судовому засіданні позивач була відсутня, надала суду заяву, згідно якої позов підтримує, просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач у судовому засіданні був відсутній, згідно заяви просить розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Розглянувши заяви сторін, вивчивши докази, що є у справі суд приходить до висновку про те що, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], про що свідчать фотокопія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], видане Ков'язькою селищної ради Валківського району Харківської області 06.05.1996 року, актовий запис №11. (а.с. 3) Зі змісту довідки від 14.02.2014 року №96 вбачається, що [PERSON] є студентом ІІ курсу денного відділення Медичного коледжу Харківського національного медичного університету контрактної форми навчання. Згідно з ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син навчаються і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 200 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За таких обставин суд вважає можливим стягнути аліменти з відповідача в розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно на період навчання дитини, але не довше ніж до досягнення ним віку 23 років за умови, що він буде навчатися. Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

01.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, спільного господарства та бюджету сім'ї вони не ведуть. Позивач в судове засідання не прибув, в поданій заяві від 15.05.2014 року просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони по справі з 06.05.1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі та є батьками неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки сторони з липня 2013 року спільного господарства та бюджету не ведуть і проживають окремо, поновлювати сімейні стосунки не бажають, а ступінь відчуженості подружжя, нерозуміння один одного є значним - їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

01.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості по кредитному договору в розмірі 133544 грн 59 коп, мотивуючи вимоги тим, що 12.05.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір кредиту №10-05-12-0007_035/R33, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 59500 грн. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язувався повертати кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 26% річних до 11.05.2011 року. 12.05.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №10-05-12-0007_035/R33/Р, згідно якого поручитель зобов'язаний солідарно відповідати разом з позичальником за виконання умов кредитного договору. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за вказаним договором не виконує належним чином. Представник позивача в судове засідання не прибув, в поданій заяві від 10.06.2014 року просить розглядати справу у його відсутність. В судове засідання відповідачі не прибули без поважних причин, про виклик до суду повідомлялися шляхом розміщення публікації в пресі. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 12.05.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір кредиту №10-05-12-0007_035/R33, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 59500 грн. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язувався повертати кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 26% річних до 11.05.2011 року (а.с.7-9). 12.05.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №10-05-12-0007_035/R33/Р, згідно якого поручитель зобов'язаний солідарно відповідати разом з позичальником за виконання умов кредитного договору (а.с.10-11). Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за вказаним договором не виконує, внаслідок чого станом на 26.03.2014 року виникла заборгованість на загальну суму 133544 грн 59 коп, що складається з простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 59500 грн, заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 59015 грн 06 коп, заборгованості з пенні в розмірі 15029 грн 53 коп (а.с.19-20). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до положень ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.554 ЦК України поручитель відповідає по зобов'язаннях боржника в тому ж обсязі та в солідарному порядку. В солідарному порядку з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором в розмірі 133544 грн 59 коп, так як зобов'язання не виконуються відповідачами, з покладанням на них також судових витрат по справі в дольовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

01.04.2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. З 27.08.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Алчевського міського суду Луганської області від 19.03.2012 року був розірваний. 23.03.2009 року, тобто за два роки до укладення шлюбу, відповідач народила дитину - доньку [PERSON] і через те, що на той час сторони мали вже близькі стосунки, він вважав себе батьком дитини. 11.04.2012 року відомості про позивача, як батька дитини, були внесені в актовий запис про її народження № 272 від 31.03.2009 року. На той час позивач вважав, що він є дійсно батьком народженої дитини і не мав ніяких заперечень проти того, щоб саме його було вказано в свідоцтві про народження як батька. Позивачу стало відомо, що в 2008 році відповідач знаходилась у близьких стосунках з іншим чоловіком - [PERSON], з яким вона весь цей час підтримувала відносини і одружилась невдовзі після розірвання шлюбу. Крім того, у позові про розірвання шлюбу, який в листопаді 2012 року [PERSON] подавала до суду, вона зазначила, що спільних дітей у них немає. За таких обставин, він звернувся до суду з позовом, в якому просить виключити запис про його батьківство з актового запису про народження [PERSON], який було здійснено у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції у Луганській області 31.03.2009 року за № 272. У попереднє судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити (а.с. 13). Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення, про що надала суду письмову заяву (а.с. 14). Представник третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, не заперечував проти задоволення позову (а.с. 15). Суд у попередньому судовому засіданні, вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні, а тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

01.04.2014 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 13231,48 грн. за кредитним договором № б/н від 30.10.2007 року та судові витрати - 243,60 грн. Підставою позову явилось те, що 30.10.2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 2750,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на це, підписавши заяву разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, що складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. На 19.12.2013 року відповідач має заборгованість у сумі 14563,29 грн., яка складається: 2065,57 грн. - заборгованість за кредитом, 7968,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4529 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1009,14 грн. - штраф (процентна складова), від цієї суми віднімається заборгованість в розмірі 2438,07 грн. яка була стягнута судовим наказом Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області від 07.11.2008, а тому залишок заборгованості яка підлягає стягненню складає 13231,48 грн. Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд спарви був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини. на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями заяви позичальника № б/н від 30.10.2007 року (а.с.9), Умов та правил надання банківських послуг (а.с.10-15) підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості ( а.с.5-8) та копією судового наказу (а.с.4) підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

01.04.2014 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. З 03.12.2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені в лютому 2014 року, але шлюб ще не розірваний. Добровільно відповідач матеріальної допомоги не надає на утримання дитини. Відповідач не тільки зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину, але й має можливість сплачувати аліменти, оскільки він працездатний, проблем зі здоров'ям не має, аліментів він нікому не сплачує. У зв'язку з цим, вона просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити його у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд у попередньому судовому засіданні, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні, а тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

01.04.2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказано, що сторони знаходяться у шлюбі з 16.06.2007 року і проживали разом до 04.02.2014р. від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося у зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння між ними. Шлюбні відносини між сторонами припинені з часу переїзду позивача на інше місце мешкання 04.02.2014р., спільне господарство не ведеться. Подальше проживання разом та збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю немає. Оскільки шлюбні відносини припинені остаточно, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, прізвище залишити теперішнє. Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві позов підтримала повністю, просила суд справу розглянути без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідками поштового відділення про повернення кореспонденції за закінченням терміну зберігання від 28.04.2014 р. та від 14.05.2014р. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 16.06.2007 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.06.2007 р. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.10.2007р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

01.04.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 17.03.2006 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З 2010 року шлюбні відносини припинені, оскільки втрачено взаємопорозуміння та почуття поваги один до одного, що привело до неприязнених стосунків. Подальше сумісне проживання є неможливим. Суперечки про розподіл сумісно набутого майна не виникає. Згоди у подальшому утриманні та місці проживання дитини дійшли у добровільному порядку. Позивач до судового засідання не з'явився, просив розглянути справу у його відсутність, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved