overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про надання їй права на шлюб. В обгрунтування пред*явлених вимог вказала, що вона народилась 18 жовтня 1998 року. У жовтні 2014 року вона почала зустрічатись з [PERSON], [INFO]. Між ними склались теплі та щирі стосунки. Вони полюбили один одного, мають спільні інтереси та погляди на життя, вирішили зареєструвати шлюб та стали та спільно жити. Таким чином, вони створили сім*ю на що отримали згоду своїх батьків. Вона завагітніла та її вагітність на теперішній час складає 21 тиждень. Вона знаходиться на обліку у "Центрі первинної медико-санітарної допомоги № 3" лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 1 і має намір народити дитину. Вони бажають, щоб дитина народилась у шлюбі. Однак, вона не досягла шлюбного віку. Їй виповнилося лише 16 років. На реєстрації шлюбу не заперечують її батьки та наречений. Просить заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи: Баглійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з*явився. Подав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу у відсутність їх представника. Заяв та клопотань не має. Суд, вислухавши заявницю, зацікавлених осіб, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст.23 ч.2 Сімейного Кодексу України: «За заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам.» У судовому засіданні було встановлено, що заявниці виповнилося 16 років. Заявниця з травня 2015 року знаходиться на обліку у "Центрі первинної медико-санітарної допомоги № 3" лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 1 та співмешкає з [PERSON] Строк її вагітності станом на серпень 2015 року складає 21 тиждень. Заявниця та [PERSON] бажають утворити сім*ю. Це відповідає інтересам заявниці. Зацікавлена особа: мати [PERSON] [PERSON] не заперечує проти реєстрації шлюбу її дочкою з [PERSON] Навпаки, просить суд надати дочці право на шлюб. При таких обставинах суд, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає за необхідне надати заявниці право на шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання фізичної особи втратившою право користування жилим приміщенням , обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона є власницею [ADDRESS]. З 2011 року з нею зареєстрований онук - [PERSON], який з квітня 2014 року по теперішній час не проживає та особистих речей в зазначеній квартирі не має. У зв'язку з наведеним та оскільки відповідач не мешкає в зазначеній квартирі понад 6 місяців, просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.22). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив (а.с.21). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло (а.с. 5) є власником квартири [ADDRESS] Відповідно до довідки №1312 від 29.07.2015 року, наданою КП "ЖЕК №4"(а.с.13), за вищезазначеною адресою, зареєстрований [PERSON]. Відповідач за вказаною адресою не проживає з квітня 2014 року, участі у сплаті комунальних послуг не приймає, жодних зобов'язань по утриманню квартири не виконує, особисте майно відповідача у вищезазначеній квартирі відсутнє, що підтверджується актом від 29.07.2015 року наданим комісією КП "ЖЕК №4" (а.с. 12). У відповідність до ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні користування та розпорядженням своїм майном. Відповідно вимог закону, зокрема ст. 405 ч.2 ЦК України, ст.72 ЖК України, особа втрачає право на користування житлом внаслідок її відсутності понад встановлені строки у житловому приміщення без поважних причини. Реєстрація відповідача обмежує позивача у володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном у повній мірі. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] не мешкає за адресою: [ADDRESS] понад встановленні чинним законодавством строки, участі у сплаті комунальних послуг не приймає, жодних зобов'язань по утриманню квартири не виконує, його особисті речі відсутні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

У липні 2015 року ПАТ КБ "Приват Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 12012,20 грн. за кредитним договором №ZRZ0R412182193 від 02.08.2012 року та судових витрат. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач 02.08.2012 року отримала кредит. Свій обов'язок по кредитному договору позивач виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 4573,17 грн. Однак станом на 07.07.2015 року відповідач не виконувала належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Представник позивача просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена за зареєстрованим місцем проживання. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 02.08.2012 р. між ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZRZ0R412182193, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 4573,17 грн., на строк 24 місяці, зі сплатою щомісячних платежів в розмірі 190,79 грн., з 21.02.2013 року, у сумі 282,25 грн. період сплати з «16» по «20» число кожного місяця, а також зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 0,12% річних. Даний договір укладений за заявою відповідача, в якій вона висловила бажання оформити кредит на своє ім'я, а також вона ознайомилася з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами ПриватБанка. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 07.07.2015 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 12012,20 грн.(а.с.4). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В договорі, укладеному між сторонами, зазначені всі істотні умови, які сторони досягли під час укладання кредитного договору. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають на підставі договору або правочину. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність свої вини у порушенні зобов'язання. Відповідач таких доказів суду не надала. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються судові витрати на користь позивача у сумі 243,60 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

У липні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про визнання батьківства. 04 грудня 2015 року позивачем заявлено клопотання про призначення судово-медичної (генетичної) експертизи для встановлення кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] Позивач та її представник в судовому засіданні клопотання про призначення судово-медичної (генетичної) експертизи підтримали. Відповідач та його представник клопотання про призначення судово-медичної (генетичної) експертизи залишили на розсуд суду. Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача про призначення у справі судово-медичної (генетичної) експертизи підлягає задоволенню з наступних підстав. Як пояснила у судовому засіданні позивач, біологічним батьком її дитини є [PERSON] проте останній заперечує даний факт. Суду для ухвалення законного та обґрунтованого рішення необхідно встановити факт кровного споріднення між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У відповідності до вимог ч.1 ст.143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.144 ЦПК України експертиза призначається ухвалою суду, де зазначаються: підстави та строк для проведення експертизи; з яких питань потрібні висновки експертів, ім'я експерта або найменування експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; об'єкти, які мають бути досліджені; перелік матеріалів, що передаються для дослідження, а також попередження про відповідальність експерта за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків. Оскільки для проведення експертизи потрібно значний проміжок часу на підставі п.5 ч.1 ст.202 ЦПК України суд приходить до висновку про необхідність на час проведення експертизи зупинити провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно Закону України "Про судову експертизу", Інструкції "Про призначення та проведення судових експертиз", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що 13 серпня 2011 року вона уклала юридичний шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу дітей не має. На протязі останнього часу відповідач зловживає алкогольними напоями, влаштовує сварки, через що між ними постійно виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги. Просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Також пояснила, що наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що підстав для збереження їх сім"ї немає. Проти строку на примирення заперечує. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснив, що викладені позивачем обставини не є підставою для розірвання шлюбу, крім того, між ними був укладений церковний шлюб, що є перепоною для розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. У відповідності з вимогами ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.ст.111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам подружжя. При винесенні рішення про розірвання шлюбу, суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньї дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і сбереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у юридичному шлюбі, який був зареєстрований 13 серпня 2011 року Ордонікідзевським відділом РАЦС [PERSON] міського управління юстиції за актовим записом №277 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони спільних дітей не мають. Також судом встановлено, що спільне життя між сторонами не склалось, між ними виникають конфлікти на грунті вживання відповідачем спиртних напоїв. На теперішній час сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Суд не приймає до уваги доводи відповідача стосовно того, що оскільки вони з позивачем уклали релегійний шлюб, це є перешкодою для розірвання шлюбу. До такого висновку суд приходить з огляду на наступне. Відповідно до ч.3 ст.21 СК України релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов"язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення державних орагнів реєстрації актів цивільного стану. Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі та розірвання шлюбу між сторонами. На підставі вищевикладеного, ст.ст.21, 110, 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті 24 жовтня 2008 року її чоловіка - [PERSON], відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,083 га для ведення садівництва, що розташована на території с/т "Мрія" Бабинецької селищної ради Бородянського району Київської області. У зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вказану земельну ділянку. Позивачка в судове зхасідання не з'явилась, представник [PERSON] просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач та третя особа представників в судове засідання не направили, просили слухати справу без їх участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24 жовтня 2008 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть (а.с.8). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], що підтверджується листом нотаріальної контори (а.с.13) та копією свідоцтва про одруження (а.с.9). Відповідно до копії державного акту про право приватної власності на землю виданого [PERSON], йому передана у приватну власність земельна ділянка для ведення садівництва площею 0,083 га, що розташована на території Бабинецької селищної ради, с/т "Мрія" Бородянського району Київської області (а.с.10). З листа п'ятої Київської державної нотаріальної контори вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку не може бути видане оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру (а.с.13). Згідно зі ст. ст. 1218,1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 29.08.2014 року, всього в сумі 27361 грн. 52 коп. та понесені судові витрати по справі. Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 29.08.2004 року між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 36937-owncash, за яким банк надав останньому кредит в сумі 21012,16 грн. [PERSON] зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконав, станом на 02.06.2015 року заборгованість становить всього 27361 грн. 52 коп. Представник позивача ПАТ "Кредобанк " в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без участі представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.08.2014 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 36937-owncash, згідно якого позивач надав останньому кредит в сумі 21012,16 грн. зі сплатою процентів у розмірі 9,99 % річних (а.с. 5-6). [PERSON] зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконав. Станом на 02.06.2015 року заборгованість становить всього 27361,52 грн. в тому числі по тілу кредиту 21012,16 грн., проценти за користування кредитом 1564,71 грн., простроченої суми комісії 3360,31 грн., пеня 1424,34 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 11,12). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно статі 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач не виконав своїх договірних зобов'язань, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 273 грн. 62 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

У липні 2015р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідно укладеного договору б/н від 24.01.2013р. відповідач [PERSON] 24.01.2013р. отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 9700 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника тоді прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Одночасно пунктом 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід"ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку, зазначених в п. 4.9 Умов та Правил надання банківських послуг і п. 5.9 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3 до обов"язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам. Відповідно до Умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідач станом на 24.06.2015р. має заборгованість 25384 грн. 54 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 9995 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 12354 грн. 56 коп.; заборгованість за пенею та комісією - 1350 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1184 грн. 98 коп. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 25384 грн. 54 коп. та судові витрати у сумі 253 грн. 85 коп. До судового засідання представник позивача не з"явився, надавши суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за відсутністю представника позивача та задовольнити позов, при цьому погоджується на ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся з вказаною заявою до суду, посилаючись на те, що його сестра, [PERSON], [INFO], в зв'язку з психічним розладом здоров'я з 11.04.2012 р. є інвалідом II групи загального захворювання і періодично перебуває на лікуванні в Херсонській обласній психіатричній лікарні. Внаслідок хронічного психічного розладу сестра не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної уваги та догляду, тому просив визнати її недієздатною та призначити його опікуном. В судовому засіданні заявник на заявлених вимогах наполягав, просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій справу просив розглянути за його відсутністю, проти задоволення заявлених вимог не заперечує (а.с.51). Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] є рідним братом [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). [PERSON], [INFO] перебуває на "Д" обліку у лікаря-психіатра з 1995 р. з діагнозом "Шизофренія. Параноїдна форма" (а.с.16). Остання є інвалідом II групи загального захворювання, безстроково, внаслідок психічного розладу, про що свідчить довідка огляду МСЕК (а.с.14). Згідно довідки Каховського ПФУ [PERSON] отримує пенсію по інвалідності довічно (а.с.8). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] вбачається, що вона потребує сторонього догляду, проживає з матір'ю і братом. Квартира з усіма зручностями, у [PERSON] окрема кімната, є індивідуальне опалення. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам проживання (а.с.3). За висновком проведеної судово-психіатричної експертизи № 537 від 21.11.2016 року [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням в формі параноїдної шизофренії. В силу цього захворювання вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Рекомендується визнати її недієздатною з встановленням опіки (а.с.42-45). Заявник за станом здоров'я має можливість бути опікуном (а.с.11). На території України станом на 23.05.2016 р. до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, про що свідчить довідка МВС України (а.с.10). У відповідності до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною. Таким чином, оскільки визнання фізичної особи недієздатною підтверджується відповідними доказами і заявник має всі підстави бути призначеним опікуном, то заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved