Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому, посилаючись на ст.ст. 23, 571, 865, 872 ЦК України просить стягнути з відповідача на її користь подвійну суму завдатку в розмірі 6000 грн., а також моральну шкоду в сумі 15 000 грн. На обґрунтування позову зазначила, що у травні 2013 року між нею та приватним підприємцем [PERSON] було укладено договір побутового підряду, згідно якого останній зобов'язувався провести ремонт - реставрацію надмогильного пам'ятника, який знаходиться на кладовищі у с.Острів Сокальського району. В свою чергу вона повинна прийняти роботу та оплатити її. Водночас вони досягли згоди стосовно вартості виконаних робіт, яка повинна була становити 6 000 грн. Відповідач запевнив, що замовлення буде виконане в строк до 31 липня 2013 року. Згідно з цією угодою вона передала відповідачу 3000 грн. завдатку. Вважає, що за своєю природою даний договір є договором побутового підряду. В порушення договірних зобов'язань відповідачем не було реставровано пам'ятник в обумовлений строк. Такий залишається невідремонтованим і по даний час. Внаслідок таких дій відповідача, які призвели до порушення останнім її прав, їй завдано істотну моральну шкоду у розмірі 15 000 грн. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, та додала, що у зв'язку з неправомірними діями відповідача вона зазнала душевних страждань, що проявляються у нервовому стані, які потягли за собою проблеми зі здоров'ям. Просить позов задовольнити. Не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Як установлено судом, 18.11.2014 року [PERSON] надав [PERSON] розписку про те, що у 2013 році він отримав від останньої 3000 грн. завдатку за проведення ремонту - реставрації надмогильного пам'ятника, який знаходиться на кладовищі в с.Острів Сокальського району. Однак такі роботи не були виконані у зв'язку з погодніми умовами (а.с.7). Матеріали справи також містять розписку відповідача від 30.11.2013 року, у якій зазначено, що вартість робіт по реставрації пам'ятника становить 6 000 грн. (а.с.6) Позивач, посилаючись на ст. 865, 866 ЦК України, зазначала, що уклала з відповідачем договір побутового підряду. Відповідно до вимог ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи видно, що в порушення договірних зобов'язань відповідачем не було здійснено ремонт - реставрацію надмогильного пам'ятника, який знаходиться на кладовищі в с.Острів Сокальського району у вказаний строк - до 31 липня 2013 року. Вказане підтверджується розпискою [PERSON] від 18.11.2014 року, у якій останній вказав, що реставрація пам'ятника по замовленню буде виконана до 20.08.2014 року. В той же час у зазначеній розписці відповідач зазначив, що не були виконані роботи у зв'язку з погодніми умовами (а.с.7). Згідно ч.1 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 571 ЦК України передбачено, що якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Ураховуючи видачу позивачем відповідачеві завдатку у сумі 3000,00 грн. та порушення останнім свого зобов'язання зі здійснення реставрації пам'ятника, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 6000 грн., що включає завдаток та його розмір. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Згідно з п. 5 згаданої постанови Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Позивач моральну шкоду обґрунтовувала тим, що отримала моральні страждання внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, переживаннями, яких вона зазнала у зв'язку з неправомірними діями відповідача, перебуванням у пригніченому та депресивному стані унаслідок цього. Щоразу після спілкування з відповідачем в неї виникало відчуття приниження. Вона змушена була звертатись із заявами, скаргами до різних контролюючих органів з метою захисту своїх прав як споживача тощо. Всі ці переживання позначилися на її здоров'ї. Суд вважає доведеними обставини, на які позивач послалася як на підставу заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди, та, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності дійшов висновку про стягнення її у сумі 3000,00 грн. Щодо вимоги про стягнення 15000,00 грн., то суд вважає, що така належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди. Оскільки позивач на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог, з відповідача в дохід держави слід стягнути 487,20 грн. судового збору.

Outcome: partial