Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав. Свій позов обґрунтовувала тим, що вона з липня 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] . Від спільного подружнього життя у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2013 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 450 грн. щомісяця, до досягнення ним повноліття. Позивач зазначає, що підставою для звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав стало те, що відповідач, у продовж багатьох років ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: не займається вихованням сина, не піклується про стан його здоров`я, фізичний та духовний розвиток, а також ухиляється від обов`язку утримувати дитину. Вихованням дитини займається позивач [PERSON] та її батьки. Крім того, відповідач написав заяву, у якій погодився на позбавлення його батьківських прав відносно їх спільної дитини - сина [PERSON] , [INFO] та не заперечував щодо розгляду даної позовної заяви. Дана заява посвідчена приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської обл. Лисогором О. А. У зв`язку із наведеним позивач звернулась до суду із вказаним позовом в якому просила позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] 02 серпня 2019 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження за вказаним позовом за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 11 листопада 2019 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду. Позивач та її представник в судовому засіданні повністю підтримали позовні вимоги, пояснення надали аналогічні змісту позовної заяви, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника третьої особи, дослідивши письмові докази справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 10 лютого 2012 року. Батьком дитини вказаний - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . (а.с. 8) Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 03 липня 2019 року, складеного депутатом Броварської міської ради Тютюнником А.А. встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом із [PERSON] проживає її син [PERSON] , [INFO] , який має окрему кімнату та всі умови проживання. Вихованням дитини займається його мати. (а.с. 9) Відповідно до характеристики Броварського навчально-виховного комплексу від 24 червня 2019 року, встановлено, що [PERSON] [INFO] навчається в Броварському навчально-виховному комплексі з 01 вересня 2018 року. Зарекомендував себе як дисциплінований учень. На уроках уважний, уміє аналізувати і систематизувати інформацію. Дотримується правил поведінки в школі. Забезпечений всім необхідним шкільним приладдям. У класі підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Батьки учня розлучені, його вихованням займаються його мати та бабуся з дідусем. За весь період навчання тато - [PERSON] , не виявив інтересу до навчання дитини та не брав участі у його вихованні. Відповідач вихованням сина не займався, не приводив і не забирав його із садочка та школи. (а.с. 10) Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано.(а.с. 11) Відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2013 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 450 грн. щомісяця, до досягнення ним повноліття.(а.с. 12) Із заяви від 18 жовтня 2016 року посвідченої приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської обл. Лисогором О.А., зареєстрованої в в реєстрі № 1481, вбачається, що [PERSON] [INFO] не заперечує проти розгляду справи за позовом [PERSON] про позбавлення його батьківських прав по відношенню до його сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 13) Згідно висновку Органу опіки та піклування Броварської міської ради від 08 жовтня 2019 року за №04-22/1151, Орган опіки та піклування Броварської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , по відношенню до його сина [PERSON] , у зв`язку з тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню сина. (а.с.32-34) Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Згідно Положень, зазначених в Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, ч.1 ст. 3 під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Під час розгляду справи судом із наданих доказів - висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 08 жовтня 2019 року № 04-22/1151, пояснень представника позивача та позивача, представника третьої особи встановлено, що дійсно [PERSON] належним чином не здійснював своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не дбав про фізичний і духовний розвиток дитини. При цьому судом також враховано частину першу статті 3 Конвенції про права дитини, відповідно до якої першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини та відповідно до ч.2 ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Таким чином суд про обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина [PERSON] .

Outcome: approved