Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

01.11.2016 року на адресу суду надійшла позовна заява ПрАТ «СК «Українська страхова група» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування у розмірі 21981,39 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 25.10.2012 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та Компанією «Новартіс Кнсьюмер Хелт Сервісиз С.А.» був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу № 28-0107-01739/000007, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Renault Symbol», номерний знак [NUMBER]. 09.08.2013 року відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю вказаного транспортного засобу, під керуванням [PERSON], транспортного засобу марки «Chevrolet Cruz», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], а також транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок зазначеної ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 05.09.2013 року встановлено, що ДТП сталась з вини [PERSON], внаслідок порушення ним правил дорожнього руху. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ДККА-29952 від 23.09.2013 року та умов договору страхування № 28-0107-01739/000007 від 25.10.2012 року, розмір страхового відшкодування складає 71471,39 грн., яке ПрАТ «СК «Українська страхова група» було відшкодовано потерпілому. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «УОСК», на адресу якої позивач направив заяву про виплату страхового відшкодування за полісом. Разом з тим, оскільки ПАТ «УОСК» виплатило на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» страхове відшкодування в сумі 49490,00 грн., тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума недоплаченого страхового відшкодування в сумі 21981,39 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 09.08.2013 року о 09 год. 10 хв. на вул.Кіровоградській біля будинку № 84 в м.Києві відбулась ДТП за участю вказаного транспортного засобу, під керуванням [PERSON], транспортного засобу марки «Chevrolet Cruz», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], а також транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 05.09.2013 року в справі про адміністративне правопорушення № 752/14947/13-п, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказана постанова суду набрала законної сили. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «Renault Symbol», номерний знак [NUMBER], який належить Компанії «Новартіс Кнсьюмер Хелт Сервісиз С.А.» та обставини даного ДТП, не потребують доказування. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Судом встановлено, що на момент настання вищевказаного страхового випадку транспортний засіб марки «Renault Symbol», номерний знак [NUMBER], який належить Компанії «Новартіс Кнсьюмер Хелт Сервісиз С.А.» був застрахований в ПрАТ «СК «Українська страхова група» згідно договору добровільного страхування транспортного засобу № 28-0107-01739/000007 від 25.10.2012 року. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. 12.08.2013 року до ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернувся власник транспортного засобу марки «Renault Symbol», номерний знак [NUMBER], - Компанія «Новартіс Кнсьюмер Хелт Сервісиз С.А.» з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. З врахуванням протоколу огляду транспортного засобу від 19.08.2013 року, ремонтної калькуляції № 3508-1 від 18.09.2013 року, Звіту № 3508 від 29.08.2013 року дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля «Renault Symbol», номерний знак [NUMBER], ПрАТ «СК «Українська страхова група» затверджено страховий акт № ДККА-29952 від 23.09.2013 року про виплату Компанії «Новартіс Кнсьюмер Хелт Сервісиз С.А.» страхового відшкодування в сумі 71471,39 грн. Як встановлено судом, ПрАТ «СК «Українська страхова група» на підставі страхового акту № ДККА-29952 від 23.09.2013 року було сплачено Компанії «Новартіс Кнсьюмер Хелт Сервісиз С.А.» страхове відшкодування в сумі 71471,39 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 16913 від 25.09.2013 року. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Разом з тим, положеннями ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як вбачається з матеріалів справи, на час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON], який на законних підставах здійснював експлуатацію транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», номерний знак [NUMBER], була застрахована у ПАТ «УОСК», відповідно до поліса АС/0610002, що підтверджується витягом з бази МТСБУ від 30.09.2016 року. Разом з тим, внаслідок звернення ПрАТ «СК «Українська страхова група» до ПАТ «УОСК» з метою отримання страхового відшкодування в сумі 71471,39 грн., ПАТ «УОСК» відшкодувало позивачу лише 49490,00 грн. (з врахуванням безумовної франшизи в сумі 510,00 грн.). Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди в сумі 71471,39 грн. та страховою виплатою ПАТ «УОСК» в сумі 49490,00 грн. складає 21981,39 грн., яка підлягає стягненню з винної у вчиненні ДТП особи, а саме з відповідача. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв'язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 10.02.2016 року в справі № 6-2878цс15, яка у відповідності до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Враховуючи, що ПрАТ «СК «Українська страхова група» внаслідок виплати потерпілому страхового відшкодування, перейшло право вимоги до відповідача, при цьому страховик відповідача здійснив страхову виплату недостатню для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме 21981,39 грн. (71471,39 грн. - 49490,00 грн.). Крім того, з врахуванням положення ст.ст. 260, 261, 264 ЦК України, суд вважає, що позовна давність була перервана внаслідок звернення ПрАТ «СК «Українська страхова група» з позовом до ПАТ «УОСК» у Господарський суд м.Києва на частину позовних вимог, а саме 49490,00 грн., провадження за яким було відкрито ухвалою від 11.03.2014 року та рішенням від 10.09.2015 року позовні вимоги ПрАТ «СК «Українська страхова група» було задоволено, а тому початок перебігу вказаного строку обчислюється з 11.03.2014 року, у зв'язку з чим посилання сторони відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності є безпідставними. Також, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 23359,39 грн. (21981,39 грн. + 1378,00 грн.)

Outcome: approved