Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

01 квітня 2020 року [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , місце проживання якої: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , про розірвання шлюбу, мотивуючи заявлені вимоги тим, що він перебуває у шлюбі з відповідачкою з 29 серпня 2015 року, відданого шлюбу дітей не має. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2020 року і вони з цього часу проживають окремо, спільне господарство не ведеться, у зв`язку з чим за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сім`ю немає. На даний час питання поділу спільного майна не ставляться. Враховуючи викладене, позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, він неодноразово звертався до відповідачки з проханням розірвати шлюб через органи РАГС, але вона не бажає туди з`являтися, з огляду на що звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін на 09 годину 00 хвилин 22 травня 2020 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2020 року судове засідання, призначене на 09 годину 00 хвилин 22 травня 2020 року було відкладено на 17 червня 2020 року на 08 годину 30 хвилин у зв`язку з неявкою сторін. Згідно довідки Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.06.2020 року слухання справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, призначене на 08 годину 30 хвилин 17 червня 2020 року, відкладено на 09 годину 10 хвилин 10 липня 2020 року у зв`язку із знаходженням головуючої судді по справі Медінцевої Н.М. у нарадчій кімнаті. 10 липня 2020 року судове засідання було відкладено на 30 липня 2020 року на 08 годину 10 хвилин у зв`язку з неявкою відповідача. До судового засідання не з`явився позивач, який про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві, надав суду заяву, в якій зазначив, що справу просить розглянути без його участі, позов підтримує та просить суд його задовольнити. Повідомлена належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його міста проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та пункту 19 ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статті 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції»: шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua.) відповідачка до судового засідання не з`явилася за невідомою суду причиною, заяв та клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення засідання, від неї на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про судове засідання, але причин неявки суду не повідомила, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без її участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як було встановлено судом і таке підтверджується матеріалами справи, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON] , з 29 серпня 2015 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 891, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 4). Під час перебування у шлюбі у сторін дітей не має. Згідно зі ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності зі ст. 112 СК України, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, якими є відсутність взаєморозуміння, фактичне припинення шлюбних відносин та відсутність бажання в подальшому підтримувати шлюбні стосунки. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі, як відсутність спільного господарювання, фактичне припинення шлюбних відносин протягом тривалого часу, суд дістається висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого цей позов підлягає задоволенню в частині позовних вимог про розірвання шлюбу між сторонами. Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що при одружені відповідач змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторонами не заявлено про спір щодо спільного майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved