Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

02.06.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 12.10.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1511. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Позивач зазначає, що від шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON]. Однак, примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. У судовому засіданні 03.09.2015 року позивач пояснила, що шлюбні відносини припинені понад 2 роки. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, повідомлялся належним чином. Матеріали справи містять заяву відповідача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 12.10.2012 року [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1511, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с. 5/. [INFO] народилася [PERSON], актовий запис № 4083, що слідує із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 6/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються понад два роки, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно визначення місця проживання доньки, її утримання та поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. В термін, наданий судом для примирення, сторони не примирились. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням того факту, що в строк, наданий судом для примирення, подружжя сім'ю не зберегло, суду надано заяви, в яких позивач підтримує вимоги, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved