Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

У квітні 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якій позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 90 420, 08 грн. за кредитним договором б/н від 20.01.2009 та судові витрати у розмірі 1 921,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідно до підписаної заяви № б/н від 20.01.2009\~ року відповідач отримав кредит у розмірі 25 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 18.02.2019 року має заборгованість 90 420, 08 грн., яка складається з: 48 828, 86 грн. тіло кредиту; 17 912, 71 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 18 634, 70 грн. нараховано пені за прострочене зобов`язання, 500, 00 грн нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250, 00 грн. (фіксована частина) та 4 293, 81 грн. (процентна складова). Також, просив стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1921, 00 грн. 26.12.2019 заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова позовні вимоги АТ КБ Приват банк» задоволені частково. Стягнуто з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитом б/н від 20.01.2009 у розмірі 71 785, 38 коп., яка складається з: 48 828, 86 грн. тіло кредиту; 17 912, 71 грн. прострочене тіло кредиту; 500, 00 грн пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також штрафи: 250, 00 грн. (фіксована частина) та 4 293, 81 грн. (процентна складова). А також судовий збір у сумі 1921, 00 грн. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено. 07 грудня 2020 року до Червонозаводського районного суду м. Харків надійшла заява [PERSON] про перегляд заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харків від 26 грудня 2019 року у справі № 644/1813/19. 20.01.2021 ухвалою суду заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2019 року за позовом АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було скасовано і призначено до розгляду в спрощеному порядку з повідомленням сторін. 27.07.2021 ухвалою суду було прийнято заяву АТ КБ «Приватбанк» про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив суд: стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором б/н від 20.01.2009 в розмірі 71 393, 50 грн, який складається з: 52 906, 38 грн заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: 18 487, 12 грн заборгованість за простроченими відсотками, а також судові витрати. Сього числа, від представника позивача Железнякової І. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника банку, в якій просила суд задовольнити повністю зменшені позовні вимоги. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, з невідомих причин, про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки. Представник відповідача адвокат П.Д. Багмат подав через канцелярію суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності відповідача та його представника, з урахуванням практики Верховного Суду, просив застосувати до спірних відносин строки позовної давності, позовні вимоги, визнають частково, в частині стягнення тіла кредиту, в іншій частині позовних вимог просив відмовити. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову часково, виходячи з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до підписаної анкети-заяви № б/н від 20.01.2009 року відповідач отримав кредит у розмірі 25 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.16). Отже, з моменту підписання анкети-заяви між банком та відповідачем укладено кредитний договір. Крім того, про укладення кредитного договору між сторонами також свідчить факт користування позичальником кредитними коштами. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого станом на станом на 19.04.2021 року має заборгованість у розмірі 71 393, 50 грн, який складається з: 52 906, 38 грн заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: 18 487, 12 грн заборгованість за простроченими відсотками. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілими усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551\~ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст.\~1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 20 січня 2009 року процентна ставка не зазначена. Разом з тим,\~до позову позивачем додана довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", яка підписана відповідачем\~(а.с. 17). З довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] вбачається, що між Банком та відповідачем був підписаний кредитний договір № б/н, з 20 січня 2009 року останньому був встановлений кредитний ліміт - 250 грн та збільшено до 1300 грн; 03.08.2017 кредитний ліміт було збільшено до 25 000 грн, 04.09.2018 зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. З довідки АТ КБ «ПриватБанк» про надані кредитні картки [PERSON] неодноразово перевипускались, термін дії останньої картки від 14.03.2018 № [NUMBER] встановлено до 09/18. Наданий позивачем розрахунок заборгованості у розмірі 18 487, 12 грн за відсотками, нарахованими на прострочений кредит за ст. 625 ЦК України, свідчить про те, що нарахування проведене за процентною ставкою з 01.09.2014 2,9 % (34,80 % на рік), з 01.04.2015 3,6% (43,20% на рік). Водночас позивачем не зазначено, яким пунктом укладеного між сторонами договору (Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку) передбачений такий розмір процентної ставки за порушення умов грошового зобов`язання. Наявні у розпорядженні суду письмові докази також не містять цієї інформації. За правилами ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на зазначене, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність указаних вимог на заявлену суму та про відсутність правових підстав для задоволення вимог про стягнення заборгованості нарахованої на прострочений кредит за ст. 625 ЦК України\~у розмірі 18 487, 12 грн. Оскільки строк дії останньої картки становлено до 09.2018, стягненню підлягає заборгованість нарахована за прострочений кредит за період з 01.10.2018 по 09.04.2019. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про недоведеність вказаних вимог на заявлену суму та наявність правових підстав для задоволення вимог про стягнення трьох процентів річних, нарахованих на прострочену суму кредиту 52 906,38 грн, за 191 дні прострочення у розмірі 830,56\~грн (52 906,38 *3%*191/365), виходячи із розміру, встановленого законом. Враховуючи вищенаведене, суд\~приходить\~до\~висновку, що\~стягненню підлягає сума заборгованості\~за кредитним договором в\~загальному\~розмірі 53 736, 94 грн.\~(заборгованість за простроченим тілом кредиту 52 906, 38 грн та заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України у сумі 830, 56 грн, тобто зменшені позовні\~вимоги\~позивача підлягають задоволенню частково. Заперечення представника відповідача щодо пропуску строку звернення позивача із позовною заявою судом оцінюються критично з наступних підстав. Так, вимогами положень\~ст. 256 ЦК України, визначено поняття строку позовної давності а саме - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Положеннями ч.1 ст.259\~ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.\~\~Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Так, відповідно до п.п. 1.1.7.31 Умов договору, строк позовної давності відносно вимог Банка з приводу повернення, зокрема кредиту, оплати відсотків за користування кредитом складає 50 років (а.с.24). Частиною 5\~ст. 261 ЦК України\~визначено, що\~за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року (справа № 614 цс 14) визначено, що Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Так, як вбачається з довідки про видачу кредитних карток, строк дії картки відповідача [PERSON] , на яку нараховану суму кредитного ліміту, до останнього дня 09.2018 року. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовною заявою з приводу свого порушеного права 09.04.2019 року (а.с.50). Таким чином, враховуючи, що в даному випадку строк позовної давності починає відраховуватись з останнього дня дії картки, на яку нарахована сума кредитного ліміту, тому позивачем не було пропущено строк позовної давності, а заперечення представника відповідача з приводу позовної заяви є необґрунтованими. Згідно платіжного доручення № РROM8BCKPM від 28.02.2019 року при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 гривень. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921, 00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial