Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

01.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та в її вихованні, стягнення моральної шкоди, визначення способу участі у вихованні дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням суду від 01.03.2012 року між ним та відповідачкою був розірваний шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Протягом усього часу від розірвання шлюбу позивач постійно займався вихованням дитини. Останнім часом [PERSON] значно обмежила спілкування з дитиною та участь у її вихованні. Розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 02.06.2015 року були встановлені дні та час спілкування батька з дитиною. Однак, як зазначає позивач, відповідачка незважаючи на вказане розпорядження усуває його від участі у вихованні дочки. Після доповнення позовних вимог [PERSON] просить суд: 1) зобовязати відповідачку усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною, участі у вихованні дочки, забезпечивши виконання розпорядження голови Галицької райадміністрації ЛМР від 02.06.2015 року, виконання вимог ст. 157 СК України щодо спільного вирішення питань виховання дитини шляхом особистих зустрічей сторін; 2) стягнути з відповідачки на його користь у відшкодування моральної шкоди суму 50000,00 грн.; 3) визначити позивачеві дні та години зустрічей з дочкою [PERSON] щонеділі з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., на час канікул у навчальному закладі, де навчається дитина, дозволити забирати дочку за місцем проживання позивача з ночівлею, а також за попередньою згодою з відповідачкою оздоровлювати дитину за межами м. Львова. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Зазначив, що йому ніхто перешкод у спілкуванні з дочкою не чинить, однак, дитина зазнає впливу зі сторони матері та баби, після чого її (дитини) ставлення до нього погіршується. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. Суду пояснили, що ніхто не чинить [PERSON] перешкод у спілкуванні з дитиною. За рішенням органу опіки та піклуванні були визначені дні та години побачень з батьком. Відповідно до даного рішення [PERSON] забирав дочку до себе. Однак, цього року дитина самостійно почала уникати часу проведення з позивачем, плаче, коли розуміє, що батько дзвонить домовлятися про зустріч. З травня 2016 року дитина відмовляється зустрічатися з батьком. Крім того, як вказує представник відповідача, позивачем не надано доказів чинення йому перешкод. Якщо дитини не бажає спілкуватися з батьком, позивачка не може її змушувати це робити. Представник органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації ЛМР зазначила, що звернень позивача до органу з приводу наявності перешкод у спілкуванні з дитиною не було. Вважає за можливе встановлення судом днів, годин та способу участі батька у вихованні дитини. При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до рішення Галицького районного суду м. Львова від 01.03.2012 року [PERSON] та [PERSON] є батьками немонолітної дитини [PERSON], [INFO]. Вказаним судовим рішенням шлюб між сторонами по справі розірваний. Розпорядженням голови Галицької районної адміністрації ЛМР № 204 від 02.06.2015 року [PERSON] встановлені дні та години зустрічей з донькою: щотижня у вівторок, середу та четвер з 12 год. до 20 год. Зобовязано [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у зустрічах та спілкуванні з дитиною. Згідно зі ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до норм статті 159 Сімейного Кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіку та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення перешкод. Суд визначає способи участі одного із батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення належних умов для цього. Відповідно до ч. 1 статті 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ), та ч. 7 і ч. 8 статті 7 СК України, усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. З матеріалів справи вбачається, що позивач і відповідачка є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. На теперішній час відповідачка з дитиною проживають окремо від позивача. За встановлених обставин, суд вважає, що позивачем [PERSON] в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не доведено, що [PERSON] своєю поведінкою, як мати, чинить будь-які перешкоди у спілкуванні та зустрічах батька з дочкою. Тому, у задоволенні вимоги щодо зобов'язання позивачки усунути перешкоди у такому спілкуванні суд відмовляє. Не є такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідачки суми у відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У зв'язку з тим, що суд не встановив наявності вини [PERSON] та самих фактів перешкоджання батькові спілкуватися з дитиною, що підтвердив і сам позивач в судовому засіданні, підстави для відшкодування [PERSON] моральної шкоди відсутні. В той же час, у зв'язку зі зверненням позивача з даним позовом, суд вважає, що сторони не дійшли остаточної згоди щодо участі батька у вихованні дитини та способів спілкування з дочкою. За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне в інтересах дитини встановити [PERSON] години та дні зустрічей з дитиною, спосіб його участі у оздоровленні неповнолітньої [PERSON] У зв'язку із частковим задоволенням позову та відсутністю вимог щодо розподілу судових витрат, суд не вирішує питання стягнення сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: partial