Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

01.03.2018 р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» /далі Банк/ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 29527,51грн. та 1762 грн. судових витрат. В обґрунтування вказує, що згідно кредитного договору № б/н від 11.07.2014року Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 500 грн.у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 %на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України та п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4, п. 2.1.1.5.5, Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Згідно п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України - зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Проте [PERSON] не виконує свої зобов'язання по кредитному договору, у зв'язку з чим, відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України, банк має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Заборгованість відповідача станом на 31.01.2018 року становить 29527,51 грн. і складається з наступних сум: 502 грн. заборгованість за кредитом, 23159,28 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3983,97 грн. - заборгованість за пенею, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1382,26грн. штраф (процентна складова). Крім того просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 1762 грн. судового збору. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомленазавчасно належним чином за місцем реєстрації : [ADDRESS], але згідно поштового повідомлення судова повістка повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідач не повідомив причину неявки до суду. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідач не користується своїми процесуальними правами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що по справі, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, слід проводити заочний розгляд справи, позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 11.07.2014 р. між Банком та відп овідачем [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідач взяті на себе зобов'язання передбачені п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4, п. 2.1.1.5.5, договору, має заборгованість перед Банком по кредитному договору в сумі 29527,51 грн.. Вказана заборгованість згідно розрахунку складається з: 502 грн. заборгованість за кредитом, 23159,28 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3983,97 грн. - заборгованість за пенею, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1382,26грн. штраф (процентна складова). Крім того просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 1762 грн. судового збору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи правову природу зобов'язань, які виникли між сторонами у справі, їх неналежне виконання відповідачем, статті 526, 527, 530, 599,1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом, яка складається з наступного: 502 грн. заборгованість за кредитом, 23159,28 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Щодо стягнення неустойки, вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд зазначає, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених уст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача лише пеню, а саме: заборгованість за пенею у розмірі 3983,97 грн. та відмовити в задоволенні вимоги про стягнення нарахованої заборгованість по штрафам 500 грн. (фіксована частина), 1382,26грн. (процентна складова). На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: partial