Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

01.10.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ Банк Київська Русь, третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів з поточного рахунку у розмірі 165122,90 грн. В позові позивач зазначив, що 19.03.2014 року між ним та ПАТ Банк Київська Русь, був укладений Договір №26333-46.3 (договір поточного рахунку), відповідно до умов якого відповідач відкрив йому поточний рахунок № 2620072308001 ( в гривнах) та обслуговує його. 17.03.2015 року між ним та ТОВ Агро-Юг-Сервіс було укладено договір про надання зворотньої фінансової допомоги б/н, відповідно до якого він отримав фінансову допомогу в розмірі 165122,90 грн., шляхом переведення вказаної суми на його поточний рахунок № 2620072308001 та відповідач прийняв на рахунок вказані кошти, станом на 05.08.ю2015 року залишок коштів на особових рахунках банку складає 165122,90 грн. 20.03.2015 року в ПАТ Банк Київська Русь введено тимчасову адміністрацію та призупинено всі операції, у зв'язку з чим він не мав змоги розпорядитися коштами, які містяться на його рахунку. 10.08.2015 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою про виплату залишку коштів з рахунку через введення тимчасової адміністрації в межах суми встановленої законодавством компенсації по вкладам фізичних осіб. Проте, листом відповідача йому було повідомлено, що він не включено до реєстру вкладників у зв'язку із тим, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ Банк Київська Русь було визнано сумнівною операцію щодо перерахування 19.03.2015 року коштів на його поточний рахунок, в подальшому правочин Уповноваженою особою ФГВФО віднесено до нікчемним та начебто з цього приводу документи направлені до правоохоронних органів а операції за вказаним рахунком обмежені. Проте, вказане не відповідає дійсності, оскільки відповідно до ст. 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб Уповноважена особа з метою забезпечення прав Фонду, забезпечує перевірку правочинів (договорів) вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів ( у тому числі договорів), що є нікчемними. Проте, ч.3 ст. 38 вказаного вище Закону чітко визначено перелік підстав, за якими правочини (договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, та відповідачем не визначена конкретна підстав нікчемності правочину та чим вказаний правочин суперечить інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, підтвердив викладені обставини та просив про задоволення позовних вимог. При цьому, зазначив, що Договір надання поворотної фінансової допомоги укладається на поворотній основі, позивач брав обов'язок по поверненню коштів на себе, оскільки договір є двостороннім, а не таким, що створює юридичні наслідки щодо даного договору у Банку. Крім того, позивач не міг знати про визнання відповідача неплатоспроможнім і виведення його з ринку, оскільки тимчасова адміністрація в банку введена з 20.03.2015 року про що офіційно було повідомлено на сайті НБУ. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити посилаючись на те, що правочин щодо перерахування частини грошових коштів у сумі 165122,90 грн. з особового рахунку ТОВ Агро-Юг-Сервіс, відкритий у ПАТ Банк Київська Русь, на особовий рахунок [PERSON], також відкритий у ПАТ Банк Київська Русь, відповідно до приписів п. 2, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб та ст. 228 ЦК України,

Outcome: dismissed