Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

У лютому 2021 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради, Служба у справах дітей Новодонецької селищної ради, про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Передати малолітнього [PERSON] під опіку Орган опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради для вжиття заходів соціального захисту дитини. Вирішити питання про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини та зобов`язання Органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради відкрити особистий рахунок дитині [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що його донька [PERSON] , відповідач по справі, [INFO] народила онука позивача [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. До кінця лютого 2020 року [PERSON] та онук [PERSON] проживали разом з позивачем та його дружиною за адресою: [ADDRESS] , але в лютому 2020 року відповідач разом з чоловіком та другою меншою дитиною залишили зазначене місце проживання та виїхали на тимчасово окуповану територію України Луганської області, залишивши першу дитину - онука позивача [PERSON] , про що було повідомлено Добропільське ВП. [PERSON] перебуває на первинному обліку дітей в службі у справах дітей Добропільської міської ради, як дитина, яка потребує батьківського піклування. Згідно педагогічної характеристики Новодонецької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 16, [PERSON] перебуває на індивідуальній формі навчання для дітей з інтелектуальними порушеннями. Вихованням та утриманням дитини займаються дідусь та бабуся, мати не цікавиться навчанням і поведінкою дитини, батьківські збори не відвідує, на телефонні дзвінки не відповідає. У зв`язку з тим, що малолітній має легку розумову відсталість, йому потрібно проходити обстеження у лікаря-психіатра, проходити обстеження у інклюзивно-розвивальному центрі. Відвідування цих установ відбувається лише з законним представником дитини. Відповідач за вищевказаною адресою зареєстрована, але не проживає, з дитиною не проживає, навчанням сина не цікавиться, на зв`язок з вчителем не виходить. Вихованням займаються бабуся з дідусем. Крім того, відповідач отримує допомогу на дитину-інваліда, яку використовує не за призначенням, на свої потреби. Позивач є пенсіонером, має нормальний стан здоров`я, отримує гідну шахтарську пенсію, має нормальні умови життя, квартиру. Орган опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не прибув, однак звернулася до суду із заявою про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в тому числі шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради в судове засідання не з`явилась. Проте, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Новодонецької селищної ради Краматорського району Донецької області Кузьміна К.О. в судове засідання не прибула. Звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі та вважає необхідне вилучити дитину у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав, стягнути з неї аліменти в межах позовних вимог, передати дитину органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Зважаючи на те, що учасники процесу в судове засідання не з`явилися, суд враховує вимоги ст. 223 ЦПК України, відповідно до яких неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення позивача, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно відмітки в розділі «Особливі відмітки» в паспорті громадянина України серії [NUMBER] виданого 03 березня 1998 року, позивач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . (а.с. 10-11) [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 квітня 2010 року виконкомом Новодонецької селищної ради м. Добропілля Донецької області. (а.с. 13) Батько дитини [PERSON] записаний зі слів матері в порядку ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України. (а.с. 23) Відповідно до Наказу в.о. начальника Служби у справах дітей Добропільської міської ради № 111 від 28 серпня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , взято на первинний облік дитину, яка залишились без батьківського піклування: мати - [PERSON] вихованням малолітнього сина не займається, залишила дитину на громадянина [PERSON] , дані про батька записані в порядку ст. 135 СК України. (а.с. 17) Відповідно до Наказу в.о. начальника Служби у справах дітей Добропільської міської ради № 112 від 28 серпня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано до громадянина [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на якого покладено відповідальність за життя та здоров`я дитини. (а.с. 16) Факт залишення дитини [PERSON] відповідачем [PERSON] . [PERSON] підтверджується листом Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області від 10 квітня 2020 року, відповідно до якого повідомлення щодо [PERSON] , яка у лютому 2020 року залишила свого сина і поїхала на тимчасово окуповану територію Луганської області було зареєстровано до Журналу єдиного обліку заяв та повідомлень. Але в діях останньої відсутні ознаки кримінального правопорушення та наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. (а.с. 21) Згідно довідки Виконкому Новодонецької селищної ради Донецької області від 16 лютого 2021 року про реєстрацію місця проживання особи, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . (а.с.36) Що таж підтверджується копією особового рахунку на дану квартиру від 18 травня 2020 року (а.а. 29) та довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 18 травня 2020 року (а.с.28) Однак, згідно акту від 16 вересня 2020 року депутата Новодонецької селищної ради, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована, але не проживає з жовтня 2019 року (а.с.27), що також підтверджується довідкою про склад сім`ї від 24 вересня 2020 року (а.с. 26) Актом обстеження житлово-побутових умов, складеним комісією Новодонецької ЗОШ І-ІІІ ступенів №16, підтверджується факт проживання позивача [PERSON] разом зі своїм онуком [PERSON] та бабусею хлопчика [PERSON] та тіткою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В акті також зазначено, що відповідач з дитиною не проживає, навчанням сина не цікавиться, вихованням хлопчика займаються дідусь з бабусею. В хлопчика є своя кімната з куточком для занять, шкільне приладдя, одяг, взуття, іграшки. (а.с.22) [PERSON] навчається в 3-му класі Новодонецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів № 16 з 01 вересня 2017 року на індивідуальній формі навчання за програмою для дітей з інтелектуальними порушеннями, що підтверджується педагогічною характеристикою даного навчального закладу від 18 червня 2020 року (а.с.20) та згідно якої вихованням хлопчика займалася мати [PERSON] . Але на даний час перестала відповідати на телефонні дзвінки вчителя, у школі не з`являється. Навчанням та вихованням дитини займаються бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] , в яких створені всі умови для навчання та проживання хлопчика. Останні приділяють дитині належну увагу, його навчання та вихованню. (а.с. 20) Протоколом засідання ЛКК № 672/2 від 15 жовтня 2019 року [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз легка розумова відсталість з мінімальними поведінковими порушеннями, супутній діагноз - розлад експресивної мови. (а.с. 30) Згідно висновку КНП «Добропільський центр первинної медико-санітарної допомоги» Добропільської міської ради про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 27 серпня 2020 року, [PERSON] має легку розумову відсталість, перебуває на інвалідності, звільнений від занять з фізичної культури. (а.с. 19) Згідно висновку КНП «Добропільський центр первинної медико-санітарної допомоги» Добропільської міської ради від 27 серпня 2020 року № 1017, про стан здоров`я заявника, [PERSON] інвалідностей не має, придатний бути опікуном. (а.с. 24) Відповідно до довідки Добропільського об`єднаного управління ПФУ від 27 серпня 2020 року, позивач [PERSON] отримує пенсію за віком, розмір якої за період січень 2020 року - серпень 2020 року становив 55882,76 грн. (а.с. 18) Виконавчим комітетом Добропільської міської ради надано до суду висновок «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] » від 28 вересня 2020 року, в якому виконком Добропільської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.14-15) Звертаючись до суду із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав, позивач посилався на те, що відповідач ухиляється від виконання покладених на неї батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні дитини. Згідно ч. 2 ст. 258 Сімейного кодексу України, баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до приписів ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст. 152 Сімейного кодексу України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно ч. 4 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Якщо позов про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітню дитину заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них, а також повно і всебічно досліджувати обставини справи, оскільки, позбавлення батьківських прав - це крайній захід впливу на недобросовісних батьків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад (п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р.) Як встановлено судом, відповідач [PERSON] займалась вихованням хлопчика, що підтверджується педагогічною характеристикою навчального закладу від 18 червня 2020 року (а.с.20), хоча на даний момент не цікавиться ні життям дитини, ні здоров`ям, ні успіхами в навчанні, не допомагає в її утриманні. З огляду на викладені обставини вбачається, що відповідач [PERSON] не у повні мірі виконує свій материнський обов`язок до сина, однак, при цьому, не втратила інтересу до нього, має можливість виховувати його, враховуючи доведеність певних намагань відповідачки проявити турботу про дитини, та змінити своє відношення до її виховання, а також врахувавши інтереси [PERSON] , який повинен рости під опікою і відповідальністю своєї матері, і у всякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, та те, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позову про позбавлення відповідачку батьківських прав, враховуючи обставини справи, інтереси дитини, та з метою захисту останнього, враховуючи, що повернення дитини в сім`ю є передчасним та на даний час становить небезпеку для його життя, здоров`я і морального виховання, суд вважає за необхідне відібрати малолітнього [PERSON] від відповідачки [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Як передбачено ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно із ч. 3, 4 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як передбачено ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. З огляду на викладені обставини, та з урахуванням того, що дитина передається під опіку Службі у справах дітей Новодонецької селищної ради Краматорського району Донецької області, а позивач звертався до суду, крім іншого, з вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , суд вважає за необхідне дані позовні вимоги задовольнити та стягнути із відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини, які перераховувати на особистий рахунок дитини, обов`язок відкриття якого слід покласти на Службу у справах дітей Новодонецької селищної ради Краматорського району Донецької області. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, а також те, що позивач звернувся до суду з двома вимогами майнового та немайнового характеру, за розгляд яких в порядку ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за кожною вимогою, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів позивач звільнений, а отже з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн., та за вимогою про стягнення аліментів з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial