Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

02.04.2020 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який обґрунтовує тим, що 04.06.2003 сторони зареєстрували шлюб. У них є неповнолітні діти: син [PERSON] , 2003 року народження та син [PERSON] , 2009 року народження. Подружнє життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Примирення між ними вважає неможливим. Після розлучення бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою від 14.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 12.05.2020 подружжю було надано строк для примирення до 12.07.2020. Ухвалою від 15.07.2020 провадження у справі відновлено, призначено судовий розгляд на 30.07.2020 об 11:00 год. Позивач в судове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання також не з`явився. Подав заяву про визнання позову. Справу просив розглянути без його участі. Суд вважав можливим розглянути справу у відсутності сторін, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи що останні скористалися своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 04.06.2003 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.06.2003 (а.с. 5). У [PERSON] та [PERSON] є спільні діти: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-10). Сторони припинили шлюбні відносини але проживають разом (а.с. 2, 11). Строк наданий судом подружжю для примирення до збереження сім`ї не призвів. Суд вважає, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити їх інтересам, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище чоловіка « [PERSON] ». В позовній заяві, позивач висловила бажання залишити прізвище чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ним судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved