overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

01.04.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], реєстрація якого відбулась 19 жовтня 1991 року у Палаці одруження м. Макіївки Донецької області, актовий запис №2850. Від цього шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Позивач до судового засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала, розглядати справу за її відсутності. Позивач у своїх поясненнях посилається на те, що між сторонами по справі шлюбні відносини припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. На даний час шлюб існує лише формально, подальше збереження сім'ї неможливо. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, у тому числі через оголошення у газетах. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливе при обставинах, зазначених позивачем. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка -[PERSON] та жінки -[PERSON] й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Також судом враховується той факт, що один із членів сім'ї (чоловік чи жінка) або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України) й це право підлягає судовому захисту. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи викладене та задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги згоду позивача на розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають сторону наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 105 СК України). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

01.04.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, зазначивши, що у них з відповідачем є спільні діти: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Діти знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на їх утримання. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 01.04.2015 року до досягнення повноліття сином [PERSON], тобто до [INFO], а потім у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття донькою [PERSON], тобто до [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав . Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 20.11.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В свідоцтвах про народження дітей [PERSON] та [PERSON] зазначено, що їх батьком є відповідач по справі [PERSON] Як вбачається з позовних вимог, діти проживають разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно відмовляється надавати її допомогу щодо утримання дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Оскільки відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі . На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

01.04.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що вона з відповідачем по справі перебувала в цивільному шлюбі. Від спільного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовляється надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання доньки. Тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом і просить суд стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно на утримання доньки і до її повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю, згоден сплачувати аліменти в розмірі по 500 гривень щомісячно на утримання доньки. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Із копії свідоцтва про народження (а.с.4) судом встановлено, що батьком [PERSON] є [PERSON] Довідка Кожухівської сільської ради №421 від 18.03.2015 року (а.с.5) свідчить, що на утриманні позивачки знаходиться донька [PERSON], [INFO]. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дитини. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов і стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі по 500 гривень на утримання доньки до досягнення нею повноліття, оскільки відповідач офіційно ніде не працює, не має інших доходів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

01.04.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини і свої доводи обґрунтовує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не робить, тому вона змушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача ? частину його доходів. Позивач у зал судового засідання не з'явилась, але надала до суду заяву слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач у зал суду не з'явився, але надав листа слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження дитини, свідоцтва про укладання шлюбу, встановлено, що від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. У відповідності зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст.183 СК України, з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання дитини - у розмірі 1/4 частини його заробітної плати й інших доходів до досягнення дитиною віку повноліття, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 180-183 СК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 212-215 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

01.04.2015 року представник Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», як правонаступник Закритого акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1015,05 доларів США, а також судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовано тим, що 31.01.2008 року між ЗАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір №DN80AT00080487, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 10436,75 доларів США на термін до 29.01.2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. Банк свої зобовязання за укладеним договором виконав, однак відповідач свої зобов'язання по укладеному договору не виконує. Станом на 13.03.2015 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 1015,05 доларів США. В судове засідання представник ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» не з'явився, в поданому письмовому клопотанні просить справу розглянути у відсутності представника позивача, заявлений позов підтримує. Також в судове засідання не зявивився відповідач [PERSON] який про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений під письмову розписку, причини неявки не повідомив. Враховуючи згоду представника позивача, суд вирішив за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 31.01.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір №DN80AT00080487, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 10436,75 доларів США на термін до 29.01.2013 року зі сплатою 9.96% річних за користування кредитом. Також сторони домовилися про графік погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Свої зобовязання по укладеному кредитному договору позивач виконав, однак, як встановлено судом, в порушення умов укладеного договору позичальник свої грошові зобовязання по поверненню кредиту та сплату відсотків за користування кредитом належним чином не виконує. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а також у встановлений строк його 2 виконання. Згідно наявного розрахунку заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 13.03.2015 року складає 1015,05 доларів США з яких 340,79 доларів США заборгованість за кредитом, 28,35 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 47,23 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 11,57 доларів США штрафу (фіксована частина) 47,79 доларів США штрафу (процентна складова). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного договору свої грошові зобов'язання по кредитному договору не виконує, даний спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, що є підставою для задоволення позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

01.04.2015р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 08.07.1999р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, сторони фактично припинили шлюбні відносини з листопада 2014 року, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила суд розірвати укладений з відповідачем шлюб. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що бажає зберегти сімю та бажає, щоб дружина та дитина повернулися додому, в сімю, але якщо позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.07.1999р., що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу, зареєстрованим відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м.Запоріжжя, актовий запис № 426. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції 18.03.2004р., актовий запис №216. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2014р. через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісність поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Спору щодо нажитого в шлюбі майна немає. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені по справі, свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

01.04.2015 р. представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» /далі Банк/ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказує, що відповідно до договору б/н від 30.07.2012 р. відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту банк

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

01.04.2016 р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського р/с м. Києва від 18.02.2016 р. за позовом [PERSON] про визнання права власності на ? частину спадкового майна. В обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що на час винесення рішення він перебував у м. Львів у навчальному відрядженні та не міг з'явитись у судове засідання. При цьому (зі слів заявника) позивач приховав від суду, що він до смерті спільного батька не спілкувався із ним та не приймав участь у його житті. А тому просить суд скасувати заочне рішення та слухати його спочатку. У судове засідання з'явились тільки позивач та його представник, які запропонували суду відмовити у даній заяві, так як вона є необґрунтованою. У відповідності до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява відповідача [PERSON] не підлягає задоволенню з урахуванням того, що у своїй заяві останній не посилається на належні та допустимі докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та те, що (на думку суду) ініціатором даної заяви є третя особа № 2 по даній справі [PERSON], яка увесь час під час слухання справи заявляла клопотання щодо не проведення розгляду справи у відсутності її сина - відповідача по справі та затягуючи судовий процес. Тому

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

01.04.2016р. [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

01.04.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2011 року, який був зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №360. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений за допомогою публікації оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я » № 41 (1740) дата виходу газети 07.06.2016 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 01.10.2011 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.4. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], а. с.- 5. Шлюбні відносини припинили, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Спір про місце проживання дитини і щодо майна відсутній. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо,\~тому, відповідно до ст.ст.100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

01.04.2016р. до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним: вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25.01.1997р., одруження було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 32. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені з середини 2015 року, вони проживають окремо один від одного, ведення спільного господарства між ними також припинено. Сімейні стосунки відновлювати не бажають. Спору про поділ майна не має. Просить суд розірвати шлюб, місце мешкання дитини визначити з матір'ю - [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив позов задовольнити, у разі неявки відповідача винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позову не заперечувала. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив позов задовольнити. З наданих письмових доказів слідує наступне: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 25.01.1997 року, одруження було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 32. (а.с.3), є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї [PERSON] неможливе. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]». Враховуючи інтереси дитини, суд вважає за необхідне залишити дитину - [PERSON], [INFO], на вихованні її матері - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

01.04.2016р. до Словянського міськрайонного суду звернулася з позовом [PERSON] до Словянської міської ради Донецької області\~ про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

01.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved