Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

01.12.2015 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області з відповідача зобов'язано стягнути на користь [PERSON], на утримання малолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку, починаючи з 30.05.2015 року до досягення дитиною повноліття. Внаслідок невиконня відповідачем рішення суду, станом на 01.07.2015 року утворилися заборгованість по виплаті аліментів в сумі 12 871 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 3 825,54 грн. В подальшому, в ході розгляду справи представник позивача зменшила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів в суммі 1192,54 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, надала пояснення аалогічні викладеи в позові. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, погодився на виплату неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області та згідно виконавчого № 2-1027/1260/12 від 16.08.2012 року з [PERSON] зобов'язано стягнути на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини повнолітнього віку, починаючи з 30.05.2012 року до досягення дитиною повноліття. Згідно зі ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до зазначеного, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, внаслідок невчасного виконная відповідачем рішення суду про стягнення аліментів, відповідно до довідки, виданою відділом ДВС Зарічанського районного управління, за ним існувала заборгованість по виплаті аліментів. Так, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а незалежних від відповідача обставин, в результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено, отже наявна вина відповідача у виникненні заборгованості є підставою для стягнення неустойки (пені). Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р., неустойка (пеня) сплачується за весь час прострочення сплати аліментів. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. Перевіряючи розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, наданий представником позивачки, судом встановлено, що він здійснений з дотриманням правил, встановлених п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р., а відповідачем не заперечується такий розмір неустойки. На підставі викладеного позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню, тому з [PERSON] підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів у сумі 1192,54 грн.

Outcome: approved