Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У вересні 2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. \~\~\~ В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 15 серпня 2010 року помер її дід, [PERSON]. За життя [PERSON] в 1938 році почав працювати в колгоспі «Піонер» (реорганізованого в колгосп «Маяк», а потім в КСП «Маяк»), який був розташований на території смт. Краснокутськ. В подальшому [PERSON] через стан здоровя (був інвалідом Великої Вітчизняної війни) звільнився з колгоспу «Маяк», проте з членів колгоспу його виключено не було, оскільки у відповідності до статті 6 Статуту колгоспу «Маяк», який діяв на момент його звільнення, членство в колгоспі зберігається за колгоспниками, які припинили роботу по старості чи інвалідності, якщо вони проживають на території колгоспу, а тому на момент розпаювання земель КСП «Маяк» перебував в його членах та відповідно до Указу Президента України №720 від 8 серпня 1995 року мав право на земельну частку (пай), однак під час складання списку\~ - додатку до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Маяк» його прізвище було\~не включено до списку - додатку, а тому сертифікат на право на земельну частку (пай) він не отримував. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла мати позивача, [PERSON], шляхом подання заяви до Краснокутської нотаріальної контори. За її заявою була заведена спадкова справа № 37/2011 року, однак 22.03.2012 року [PERSON] померла, у звязку з чим не оформила своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] спадщину, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вул. Мопрівська №41, смт. Краснокутськ, Краснокутського району, Харківської області, прийняла позивач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21 листопада 2012 року, реєстраційний номер 2533, спадкова справа 226/2012. Окрім цього до спадкового майна після смерті [PERSON] уввійшло й право на земельну частку (пай) розміром 5,06 умовних кадастрових гектар із не витребуваних паїв КСП «Маяк», яке вона фактично успадкувала після смерті свого батька [PERSON], однак позивач позбавлена можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Враховуючи вищевикладене, позивач [PERSON] звернулася з даним позовом до суду та\~ прохає: поновити строк для звернення до суду за захистом права, встановити факт перебування [PERSON] в членах КСП «Маяк» та визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 5,06 га умовних кадастрових гектар із земель не витребуваних паїв КСП «Маяк», розташованих на території Краснокутської селищної ради Харківської області, за межами населених пунктів. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені [PERSON] позовні вимоги та прохав їх задовольнити. Представник відповідача Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] \~ \~ \~ \~Суд,\~заслухавши представників\~сторін, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно архівної довідки архівного відділу Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області від 15.05.2018 року №001-37/23 вбачається, що відповідно історичної довідки колгосп Маяк селище Краснокутськ, Краснокутської селищної Ради Краснокутського району, Харківської області, відповідно протоколу від 07 лютого 1968 року загальних зборів членів колгоспу на базі укрупнення колгоспів «ПІОНЕР», ім. Сталіна та колгоспу «Перемога» став іменуватися колгосп «Маяк». Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] станом на 13 липня 1956 року був колгоспником колгоспу «Піонер» Краснокутського району та приймав участь в всесоюзній сільськогосподарській виставці 1956 року, за шо був нагороджений медаллю учасника ВСГВ, що підтверджується свідоцтвом №270133. Відповідно до академічного тлумачного словника української мови, колгоспник це член колгоспу, а тому з цього слідує, що [PERSON] станом на 13 липня 1956 року був членом колгоспу «Піонер» Краснокутського району. Також, як вбачається з посвідчення серії ІІ №525986 [PERSON] з 04 травня 1983 був інвалідом Великої Вітчизняної війни ІІІ групи, а з 13 травня 1988 року інвалідом ІІ групи. Відповідно до ст. 6 Статуту колгоспу «Маяк», який був чинний на час виникнення правовідносин, членство в колгоспі зберігається за колгоспниками, які припинили роботу по старості чи інвалідності, якщо вони продовжують проживати на території колгоспу, а тому [PERSON] після звільнення з колгоспу «Маяк» залишився його членом, оскільки був інвалідом та постійно проживав на території колгоспу, а саме в смт. Краснокутськ, про що свідчить довідка виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Харківської області від 25.01.2011 року №263. Також, згідно архівної довідки архівного відділу Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області від 15.05.2018 року №001-37/23 вбачається, що відповідно рішення зборів уповноважених членів колгоспу від 2 жовтня 1992 року колгосп «Маяк» був реорганізований в колективне сільськогосподарське підприємство „Маяк селище Краснокутськ, Краснокутської селищної Ради Краснокутського району, Харківської області (протокол № 3 від 02.10.1992 року). Окрім цього, відповідно до п.1.1 розділу І Статуту КСП «Маяк», зареєстрованого 19 жовтня 1992 року, КСП «Маяк» є правонаступником колгоспу «Маяк», Краснокутського району, Харківської області. Також, відповідно до п.3.1, п.3.6 розділу ІІІ Статуту КСП «Маяк» «Членство в колективному підприємстві» засновниками, тобто співвласниками підприємства є члени колгоспу «Маяк», як трудоспособні так і пенсіонери за умови, що вони проживають на території підприємства. Членство в підприємстві зберігається за вибулими з певних причин, в т.ч. за пенсіонерами і інвалідами при умові, що вони проживають на території підприємства, а тому враховуючи вищевикладене та те, що [PERSON] був членом колгоспу «Маяк», являвся інвалідом та проживав на території колгоспу, за ним збереглося членство в КСП «Маяк». Також, з довідки архівного відділу Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області від 15.05.2018 №01-37/23 вбачається, що у документах архівних фондів колгоспу «Маяк» смт. Краснокутськ, Краснокутського району Харківської області, КСП «Маяк» смт. Краснокутськ, Краснокутського району Харківської області, книгах протоколів зборів уповноважених членів колгоспу дані про виключення з членів колгоспу [PERSON], [INFO] за 1968 - 1995 року відсутні. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі вищевикладеного, суд вважає підтвердженим факт перебування [PERSON] в членах КСП «Маяк» в період з 13 липня 1956 року по 1995 рік. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: -\~\~ перебування в членах КСП на час паювання; -\~\~ включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; -\~\~ одержання КСП цього акта. Таким чином, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від\~ 16.04.2004\~ N 7 « Про\~\~\~ практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~ сертифікати\~ на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та\~ видачі державного\~ акта\~ про\~ право\~ власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК ( 2768-14 ). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП),\~ включений до списку,\~ що додається до\~ державного\~ акта\~ на право\~ колективної\~ власності на землю,\~ набуває права на земельну частку (пай) з дня\~ видачі\~ цього\~ акта,\~ і\~ в\~ разі\~ його\~ смерті успадкування права на земельний пай\~ здійснюється\~ за\~ нормами\~ ЦК ( 435-15\~ ),\~ у\~ тому\~ числі й у випадку,\~ коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на\~ земельну\~ частку\~ (пай). Невнесення\~ до зазначеного вище списку особи,\~ яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. \~25\~липня 1994\~року в\~книзі записів\~державних актів\~на право\~колективної власності\~на землю\~був зареєстрований\~ Державний\~акт про\~право колективної\~власності на\~землю КСП\~«Маяк» Краснокутської\~селищної ради\~ серії\~ХР \~18-53-000210, однак до списку - додатку до Державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Маяк» серії ХР -18-53-000210 [PERSON] включений не був, про що свідчить відповідь відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 11.05.2018 №78/145-18. Враховуючи те, що на час розпаювання земель КСП «Маяк» [PERSON] являвся членом КСП, суд приходить до висновку, що [PERSON] набув законне право на отримання земельної частки /пай/, а також право на отримання земельної частки /паю/ з не витребуваних паїв, так як на момент розпаювання земель був членом КСП «Маяк». Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мав право на земельну частку (пай), але сертифікат про право на земельну частку (пай) він не отримував. За ч. ч. 6, 7 ст. 6 ЗК України 1990 року, при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації. Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі. Як вбачається з відповіді відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 11.05.2018 №78/145-18 розмір земельної частку (паю) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) по КСП «Маяк» на території Краснокутської селищної ради становить 5,06 умовних кадастрових гектар. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №272292 [PERSON] помер 15 серпня 2010 року. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 5,06 умовних кадастрових гектар по КСП «Маяк» на території Краснокутської селищної ради. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. \~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та\~батьки спадкодавця. Як вбачається з матеріалів справи, після його смерті спадщину шляхом подачі заяви, фактично прийняла його донька, а мати позивача [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи №37/2011 року, заведеної після смерті [PERSON] Факт, що [PERSON] являється донькою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21 листопада 2012 року, з якого вбачається, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], але не оформила своїх спадкових справ. 22 березня 2012 року [PERSON] померла. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. \~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та\~батьки спадкодавця. Як вбачається з матеріалів справи, позивач після смерті [PERSON] прийняла спадщину та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 листопада 2012 року, успадкувавши житловий будинок з господарськими будівлями та грошові вклади. Факт, що позивач являється донькою [PERSON] підтверджується вищевказаними свідоцтвами про право на спадщину за законом. Окрім цього до спадкового майна після смерті [PERSON] уввійшло й право на земельну частку (пай) розміром 5,06 умовних кадастрових гектар із не витребуваних паїв КСП «Маяк», яке вона фактично успадкувала після смерті свого батька [PERSON], однак позивач позбавлена можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої УкраїноюЗаконом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно дост. 9 Конституції Україниє частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікованаЗаконом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"передбачено, що суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. \~ \~ \~ \~Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ \~ \~ \~\~\~\~\~\~\~ Крім того,\~[PERSON] пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.127 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. \~ \~ \~ \~Окрім цього, відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, на підставі вищевикладеного, повно та всебічно зясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки [PERSON] надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved