Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] (далі - заявник) звернулась до Миколаївського районного суду Миколаївської області із заявою про встановлення факту батьківства [PERSON], [INFO], уродженця Автономної Республіки Крим, який помер [INFO] року, відносно [PERSON], [INFO], уродженця с. Петрівка Миколаївського району Миколаївської області, заінтересована особа - Петрівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, заявник посилається на те, що з березня 2006 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Під час спільного проживання, [INFO] рокуу них народився син - [PERSON]. Заявник також вказує на те, що при реєстрації акту про народження дитини вона вказала своє дівоче прізвище, а тому сина за її вказівкою зареєстровано як [PERSON]. [INFO] року у заявника та [PERSON]народився син [PERSON], якого зареєстрували за прізвищем батька - [PERSON]. Заявник посилається на те, що з початку 2006 року та по день смерті [PERSON] вони разом проживали однією сім'єю, як чоловік та дружина, були пов'язанні спільним побутом, сімейним бюджетом, мали взаємні права та обов'язки, виховували двох спільних дітей. Заявник, разом з синами зареєстровані у житловому будинку, що належить [PERSON]. Під час сумісного проживання за спільні кошти зробили капітальний ремонт житлового будинку, прибудували кухню, коридор, провели газопровід, водопровід, встановили метало-пластикові вікна, встановили між-кімнатні та вхідні двері, перекрили новим шифером дах, встановили огорожу. Придбали нові меблі, та побутову техніку. [INFO] року [PERSON] помер. Заявник зазначає, що за життя померлий [PERSON] визнав себе батьком [PERSON], був добрим батьком та дуже любив своїх синів, турбувався про них, виховував, матеріально забезпечував родину та мав намір встановити батьківство, однак не встиг належним чином оформити своє батьківство відносно сина [PERSON]. У зв'язку із вказаними обставинами заявник просить суд встановити факт батьківства [PERSON], відносно [PERSON]. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник - [PERSON] заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, при цьому 22.03.2017 від заінтересованої особи надійшов лист, в якому остання повідомляє, що проти заяви не заперечує і просить суд розглядати справу без участі її представника. Заслухавши в судовому засіданні заявника [PERSON] та її представника - [PERSON], допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які стверджували, що [PERSON] за життя визнав своє батьківство відносно сина [PERSON], виховував його, утримував, піклувався про нього, а також дослідивши в судовому засіданні надані заявником спільні сімейні фотокартки та відеозапис сумісного дозвілля, суд дійшов такого. Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21 лютого 2017 року у справі № 480/2750/16-ц встановлено факт, що [PERSON] з 20 березня 2006 року по [INFO] року проживала однією сім'єю з [PERSON], який помер [INFO] року. Судом встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень 15 березня 2007 року зроблено відповідний актовий запис (а. с. 8). Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00017537607 від 13 січня 2017 року відомості про батька [PERSON], [INFO] записані за вказівкою матері [PERSON]. Відповідно до пояснень заявника, а також допитаних у судовому засіданні свідків, [PERSON], [INFO] народився в період сумісного проживання заявника [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року у заявника та [PERSON] народився син [PERSON], якого зареєстрували за прізвищем батька - [PERSON] (а. с. 7). [INFO] року [PERSON] помер (а. с. 9). Згідно пояснень заявника, свідків, відповідно до поданих заявником доказів, за життя [PERSON] визнав себе батьком [PERSON], був добрим батьком та дуже любив своїх синів, турбувався про них, виховував, матеріально забезпечував родину та мав намір встановити батьківство. Відповідно до ч. 1 ст. 130 Сімейного кодексу України (далі - СК України) у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. У пункті 15 пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах пр встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз'яснено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад , відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Пунктом 7 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Отже, у судовому засіданні встановлено, що померлий [PERSON] є батьком [PERSON], а отже заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved