Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (далі по тексту ТОВ «Вердикт Фінанс») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу майна №11117055000 від 14.02.2007 року, відповідно до якого Банк надав відповідачу грошові кошти в розмірі 56833,00 грн для придбання автомобіля, а відповідач взяв на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 14.02.2014 року зі сплатою 17,50% річних за користування кредитом. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] передав у заставу автомобіль «Lanos», д.н.з. [NUMBER], який належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 10.02.2007 року. Свої зобов'язання Банк належним чином виконав, оскільки відповідач недотримувався, не виконував порядку строків погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, загальна сума заборгованості станом на 13.01.2014 року становить 120850,90 грн, яка складається з: заборгованість по основній сумі - 42615,53 грн, заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 49458,95 грн, нараховані відсотки на дату подачі позову - 13133,86 грн, пені за несвоєчасно виконані зобов'язання - 14364,11 грн, 3% річних від простроченої суми - 1278,45 грн. Позивачем було направлено лист до відповідача з вимогою сплатити суму заборгованості, процентів та штрафних санкцій або передати предмет застави - автомобіль. В зв'язку з тим, що відповідач неналежно виконував зобов'язання, забезпечене заставою та не відреагував на лист позивача, ТОВ «Вердикт Фінанс» набуло право стягнути заборгованість та задовольнити свої вимоги шляхом продажу предмету застави через укладення договору купівлі-продажу з покупцем від імені боржника. Оскільки позивач фактично не може реалізувати своє право на продаж автомобіля автомобіль «Lanos», д.н.з. [NUMBER], ТОВ «Вердикт Фінанс» було змушено звернутися до суду з позовними вимогами про звернення стягнення на предмет застави. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце судового розгляду судом повідомлений за останнім відомим місцем проживання та шляхом розміщення друкованого оголошення у пресі - газеті «Урядовий кур'єр», у зв'язку з чим, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача, згідно вимог ч.9 ст.74 ЦПК України, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 14.02.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна №11117055000, на підставі якого позичальник отримав кредит в сумі 56833,00 грн для придбання автомобіля та взяв на себе зобов'язання щодо своєчасної та повної сплати платежів відповідно до умов договору (а.с.14-23). З метою забезпечення виконання грошового зобов'язання за кредитним договором, [PERSON] передав у заставу автомобіль: марка: Daewoo, модель: Lanos, номер кузова: [NUMBER], д.н.з. [NUMBER] ( розділ 2 договору, а.с.15-16) Відповідно до п. 2.2. договору, за домовленістю сторін вартість предмету застави складає 56833,00 грн (а.с.15). Рішенням загальних зборів Акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінив своє найменування на ПАТ «УкрСиббанк». 20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу №05/12, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» право вимоги за кредитним договором та договором застави, в тому числі щодо Боржника [PERSON] (а.с.61-64). 20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено договір факторингу №05/12-КВ, відповідно до якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» право вимоги за кредитним договором та договором застави щодо боржника [PERSON] (а.с.65-67). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марка: Daewoo, модель: Lanos, номер кузова: [NUMBER], д.н.з. [NUMBER] вказано [PERSON], даний факт також підтверджується договором купівлі-продажу від 10.02.2007 року (а.с.30, 31-33). Згідно з п. 1.2.2 договору від 14.02.2007 року, позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 14.02.2014 року (а.с.14). Пунктом 1.3.1 договору, передбачено, що за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, процентна ставка встановлюється у розмірі 17,50% річних (а.с.15). Відповідно до п. 2.11 договору від 14.02.2007 року, у випадку невиконання позичальником умов договору, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання за договором або погіршення його умов (стану забезпечення, умов його зберігання), банк набуває право вимоги на дострокове повернення кредиту та нарахованої плати за кредит у порядку встановленому договором (а.с.16). Згідно з п. 9.1 договору, звернення стягнення на предмет застави здійснюється банком у випадках невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за цим договором, а п. 9.2, передбачено, що звернення стягнення на предмет застави може здійснюватися на підставі рішення суду (а.с.20). Судом встановлено, що на адресу відповідача позивачем було направлено лист, у якому вимагалося виконати порушене зобов'язання або передати у володіння ТОВ «Кредекс Фінанс» заставлений автомобіль для його реалізації разом із довіреністю на право підпису та зняття автомобіля з обліку, однак вимогу позивача не було виконано (а.с.55). Таким чином, у відповідача станом на 13.01.2014 року існує заборгованість, що становить 120850,90 грн, яка складається з: заборгованість по основній сумі - 42615,53 грн, заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 49458,95 грн, нараховані відсотки на дату подачі позову - 13133,86 грн, пені за несвоєчасно виконані зобов'язання - 14364,11 грн, 3% річних від простроченої суми - 1278,45 грн (а.с.40-45). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В силу застави, згідно зі статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2061,11 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved