Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги представник позивача мотивує, тим, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 12.05.2009 року є власником будинку [ADDRESS]. В будинку, крім нього, зареєстрована відповідач [PERSON], яка являється йому колишнею невісткою та її діти. Відповідач та її діти в його будинку не проживає, а фактично проживає на території Михайлівської сільської ради Скадовського району. Реєстрація відповідача та її дітей в належному йому будинку перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися своїм майном. Ухвалою судді від 26.10.2017 року відкрито провадження по справі. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, будь-яких заперечень не надіслала. Представник третьої особи без самостійних вимог орган опіки та піклування Каланчацької селищної ради [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила частково, а саме в частині визнання дітей такими, що втратили право користування жилим приміщенням, оскільки задоволення позову може порушити право дітей на житло. Представник третьої особи без самостійних вимог служба у справах дітей Каланчацької РДА Хребір О.М. надала аналогічні пояснення. [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, додатково пояснила, що на даний час вона, згідно розписки, придбала спірний будинок в якому зареєстровані відповідачі. Останні тривалий час в ньому не проживають, їх реєстрація перешкоджає їй належним чином оформити договір купівлі-продажу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено слідуючі обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 12.05.2009 року є власником будинку [ADDRESS]. В будинку, крім нього, зареєстрована також відповідач [PERSON], яка являється йому колишнею невісткою та її діти [PERSON] та [PERSON] Відповідачі в його будинку не проживають, а фактично проживають на території Михайлівської сільської ради Скадовського району. Даний факт підтверджується актом матеріально-побутових умов від 14.03.2018 року, який складено виконкомом Каланчацької селищної ради і з якого вбачається, що у будинку [ADDRESS] зареєстровані, але фактично не проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] та довідкою Михайлівської сільскої ради Скадовського району з якої вбачається, що [PERSON] проживає на території сільської ради у свого співмешканця по [ADDRESS], її дітей було вилучено та направлено до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» (із подальшими змінами та доповненнями) роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Відповідач тривалий час не проживає у спірному житловому приміщенні, при цьому будь-яких заперечень даного факту із зазначенням поважних причин непроживання відповідачем до суду не подано. Відповідно до ч. 3, 4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 14 років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Право на проживання дітей у житловому приміщенні є похідним від права батьків. Статтями 71, 72 ЖК визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Вказані вище факти свідчать про зміну відповідачем місця свого проживання, а отже і місця проживання дітей і відсутність наміру фактичного проживання у спірному будинку. Право користування житлом повинно бути реальним, тобто відповідач і її діти повинні прагнути проживати у будинку, належному позивачу і повинні були вчиняти відповідні дії до усунення перешкод. Наслідком визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у відповідності до положень Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є автоматичне зняття відповідача з реєстрації відповідним повноважним органом. Оскільки відповідно до ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання проводиться протягом 7 днів на підставі заяви особи або остаточного рішення суду зокрема про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved