Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту народження, в якій просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт народження [INFO] року дитини чоловічої статі у м. Донецьку, Україна, матір'ю якої є - [PERSON], [INFO], уродженка м. Єнакієве Донецької області, громадянка України, батьком - [PERSON], [INFO], уродженець м. Єнакієве Донецької області, громадянин України. В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що [INFO] року на тимчасово окупованій території у м. Донецьку у неї народився син. Єдиними документами, що підтверджують народження дитини чоловічої статі є медичне свідоцтво про народження № 795 від 04.05.2018 року, видане Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства, що є неналежними документами на території України. Їй було відмовлено у видачі свідоцтва про народження дитини з посиланням на те, що надані нею документи не відповідають вимогам чинного законодавства України. Встановлення факту народження дитини необхідно для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини. У зв'язку з наведеним вона змушена звернутися до суду. Заявник у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Павлоградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини не явки. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, встановив наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Відповідно до частин 2, 3, 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Єнакієве Донецької області, є громадянкою України та зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] з 18 липня 2015 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району місті Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 210. Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 795 від 04.05.2018 року, виданого Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства, [PERSON] [INFO] року о 20-55 год. народила хлопчика вагою 3 300 грамів. Відповідно до листа-відмови Павлоградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 3410-14.23-29 від 27.06.2018 року заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини було пред'явлено документ, форма якого не відповідає законодавству України. Враховуючи викладене, суд вважає, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник та дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України [PERSON] свідоцтво про народження дитини в державних органах України. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved