Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування 7 265 грн. 26 коп. матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 700 грн. сплачених за проведення експертної оцінки та 229 грн. 40 коп. судового збору. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 13.03.2012 року о 15 год. 00 хв. водій автомобіля «Хундай Акцент» д/н [NUMBER] [PERSON] під час об'їзду перешкоди по вул. Тимошенка у м. Києві не дотримався безпечного інтервалу та здійснив наїзд на автомобіль позивача «Міцубіші» д/н [NUMBER]. Вина водія автомобіля «Хундай Акцент» д/н [NUMBER] [PERSON] у скоєнні даного ДТП підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 13.04.2012 року за якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності. На підставі Звіту №28/08/13 від 29.08.2013 року ТОВ «Експерт-центр ТАНДЕМ» визначено розмір майнової шкоди завданої власнику автомобіля «Міцубіші» д/н [NUMBER], яка склала 7 265 грн. 26 коп. За повідомленням [PERSON] його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт». При цьому, на звернення [PERSON] до вказаної страхової компанії в отриманні страхового відшкодування їй було відмовлено із зазначенням того, що договір страхування укладений між ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» та [PERSON] не набрав чинності, а тому відповідальність винної особи не є застрахованою, та відповідно до норм ЦК України, відшкодування здійснюється в загальному порядку. У зв»язку із цим, позивач просила стягнути зазначені кошти саме із [PERSON], як із заподіювача шкоди. В судовому засіданні до участі у справі за клопотанням [PERSON] залучено у якості третьої особи ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт», реквізити якої містяться у наданому відповідачем Полісі №АА/6835022 про страхування його цивільно-правової відповідальності. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив про задоволення позовних вимог. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила вказуючи про те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт», що тягне за собою обов'язок останньої здійснювати страхові виплати. Посилання ж ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» в заперечення виплат у одному випадку на те, що страхувальником не було внесено перший платіж і відповідно договір страхування не набрав чинності, а в іншому випадку на викрадення бланків договору свідчать про суперечливість заперечень страхової компанії та вишукування приводів для безпідставної відмови у здійсненні страхових виплат. Представник ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» в судове засідання не з'явився, неодноразово повідомлялись про час та місце розгляду справи, причин неявки до суду не повідомили. З огляду на зазначене та думку представника позивача і представника відповідача, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності представника ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт». Суд, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи встановив наступне. 13.03.2012 року о 15 год. 00 хв. [PERSON] по вул. Тимошенка у м. Києві керуючи автомобілем «Хундай Акцент» д/н [NUMBER], під час об'їзду перешкоди, в порушення п.13.3 ПДР України не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Міцубіші» д/н [NUMBER]. Внаслідок цього, автомобілям були завдані механічні пошкодження. Вина водія автомобіля «Хундай Акцент» д/н [NUMBER] у скоєнні даного ДТП підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 13.04.2012 року за якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Право керування [PERSON] автомобілем «Хундай Акцент» д/н [NUMBER] на момент скоєння ДТП підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. На підставі Звіту №28/08/13 від 29.08.2013 року ТОВ «Експерт-центр ТАНДЕМ» визначено розмір майнової шкоди завданої власнику автомобіля «Міцубіші» д/н [NUMBER], яка склала 7 265 грн. 26 коп. З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] вбачається, що власником автомобіля «Міцубіші» д/н [NUMBER] є [PERSON], при цьому будь-яких обґрунтувань та доказів на підтвердження правомірності володіння вказаним автомобілем та можливості отримання відшкодування за його пошкодження саме [PERSON] не подано. Крім того, в судовому засіданні з»ясовано наявність у [PERSON] на час ДТП договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 66). В судовому засіданні обговорено питання доцільності заміни відповідача у справі, або ж залучення ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» у якості співвідповідача на що представником позивача виказано категоричну незгоду. При цьому, згідно Поліса №АА/6835022 укладеного [PERSON] 02.12.2011 року із ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» було застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] Згідно вказаного договору, ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» з 02.12.2011 року по 01.12.2012 року взяла на себе обов'язок, при настанні страхового випадку, відповідно до встановленого ліміту відповідальності, відшкодувати у встановленому Законом України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкоду заподіяну життю, здоров'ю, майну та моральну шкоду третім особам. Зі змісту ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність лише в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Згідно ст. 21 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України. Відповідно до ст. 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, власник (володілець) наземного транспортного засобу при його експлуатації, зобов»язаний застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами, а страхова компанія у якій ця відповідальність застрахована зобов»язана відшкодувати третім особам оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП під час експлуатації забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. В судовому засіданні з'ясовано, що ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» відмовила у здійсненні будь-яких виплат після настання страхового випадку із забезпеченим автомобілем «Хундай Акцент» д/н [NUMBER]. Причиною відмови ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» у здійсненні страхового відшкодування було твердження про неналежну оплату [PERSON] страхової премії у розмірі 738 грн. 72 коп., яка протягом тижня не була сплачена страхувальником, а тому, відповідно, договір не набрав чинності (а.с. 84). Згідно п. 1.8 ст. 1 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. При цьому, договір страхування укладений ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» із [PERSON] не містить відкладальних умов щодо оплати страхової премії, або ж можливості її сплати протягом тижня після оформлення угоди. Більше того, із оригіналу Поліса №АА/6835022 укладеного 01.12.2011 року [PERSON] із ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» засвідченого підписами сторін і мокрими печатками та оформленого на номерному бланку вбачається, що страхова премія у розмірі 738 грн. 72 коп. була сплачена 01.12.2011 року. Таким чином, твердження ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» про неналежну оплату страхової премії [PERSON] спростовується змістом Поліса №АА/6835022. За ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до ч.4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на зазначене, неможливість відповідача надати в 2014 році до суду квитанції про оплату страхової премії за оформлення 01.12.2011 року страхового Поліса №АА/6835022, на думку суду не є свідченням неналежної оплати та відповідно недійсності такого договору. Суперечливою є позиція ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» щодо нечинності Поліса №АА/6835022 укладеного 01.12.2011 року із [PERSON] з огляду на лист засновника ТОВ «Страхове агентство «Лідер» [PERSON] від 26.03.2012 року (а.с. 75,76) за яким він повідомляє про начебто викрадення цього ж Поліса серії АА №6835022 але лише 27.02.2012 року. Згідно відповіді Дніпровського районного управління головного управління МВС України в м. Києві від 21.01.2014 року №48/1аз за заявою [PERSON] про викрадення страхових полісів прийняте рішення від 28.02.2012 року за №2367 про відмову в порушенні кримінальної справи. У відповідності до п. 3.4.2 Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16 серпня 2010 року №691/17986 відомості про втрачені та зіпсовані бланки полісів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів до бази даних МТСБУ страховики надають у строк не більше ніж 2 робочі дні з моменту втрати чи псування бланка. При цьому, згідно відповіді МТСБУ від 20.01.2014 року за №7/2-28/1379 бланк Полісу №АА/6835022 отриманий ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» у єдиній централізованій базі даних МТСБУ значиться як «втрачений», більше того лише з 18.04.2012 року. З огляду на зазначене та наявні докази у суду відсутні підстави вважати Поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/6835022 нечинним на момент скоєння ДТП. У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки, [PERSON], не будучи власником автомобіля «Міцубіші» д/н [NUMBER] звертається до суду не надавши будь-яких обґрунтувань та доказів на підтвердження правомірності володіння автомобілем і можливості отримання відшкодування за його пошкодження, а також із позовними вимогами лише до заподіювача шкоди, цивільна відповідальність якого на момент ДТП була застрахована - позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed