Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

01 березня 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно укладеного договору між позивачем та відповідачем №б/н від 16.10.2008 року, відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у заяві про надання їй банківських послуг відповідач підтвердила, що ознайомилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами Приватбанку. Однак відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконувала, у звязку з чим допустила заборгованість на загальну суму 14800,80 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 7097,11 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 6760,79 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - фіксована частина; 692,90 грн. процентна складова. Тому позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Однак, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні позову наполягає /а.с.24/. Тому, відповідно до ст.169 ЦПК України справа розглянута у відсутність представника позивача. Відповідач в судовому засіданні визнала позов повністю та пояснила, що дійсно укладала кредитний договір з позивачем, і вона періодично погашає заборгованість по кредиту. Однак на теперішній час вона звернулася до банку і позивач дав згоду на реструктуризацію боргу. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами було укладено договір № б/н від 16.10.2008 року, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає вимогам ст.1054 ЦК України /а.с.10-17/. Даний договір складається з заяви позичальника, яка підписана відповідачем, та Умов та правил надання банківських послуг. Підписавши зазначену заяву про надання банківських послуг, відповідач підтвердила, що ознайомилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Приватбанку. Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг 02 серпня 2013 року відповідачу збільшено розмір кредитного ліміту до 8000 грн., а 17 листопада 2014 року зменшено до 7360 грн. /а.с.5, 53/. З наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що станом на 31 січня 2016 року заборгованість по кредитному договору склала 14800,80 грн., з них: 7097,11 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6760,79 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, штраф 942,90 грн. /а.с.8-9/. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно п.п.6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний належним чином виконувати взяті зобовязання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Так як відповідач не виконала зобовязання в строк, передбачений кредитним договором, то позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved