Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просив поновити йому строк звернення з позовом до суду. Ухвалити рішення, яким поновити його на попередній посаді директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Рожнятівської районної державної адміністрації та стягнути кошти за час вимушеного прогулу в порядку ст.237 КЗпП України. Стягнути з відповідачів кошти за завдану моральну шкоду в сумі 10 000 грн. Судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зіслався на те, що розпорядженням голови Рожнятівської РДА від 22.05.2012 року він був призначений директором Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Рожнятівської райдержадміністрації на умовах трудового контракту до 22 травня 2015 року. Розпорядженням Рожнятівської районної державної адміністрації від 07 липня 2014 року № 168 припинено юридичну особу Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Рожнятівської районної державної адміністрації шляхом ліквідації. Розпорядженням голови Рожнятівської РДА №166-к від 23 липня 2014 року попереджено його персонально як директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Рожнятівської районної державної адміністрації про його можливе наступне звільнення із займаної посади через два місяці від попередження згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із ліквідацією підприємства. Крім того зобов'язано його, як директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Рожнятівської районної державної адміністрації попередити у встановленому порядку персонально працівників підпорядкованих підрозділів про їх можливе наступне звільнення із займаної посади через два місяці від дня попередження згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України у із ліквідацією підприємства до (28.07.2014 року) Підставою звільнення фактично були доповідні записки заступника голови райдержадміністрації від 28.07.2014 р. та 30.07.2014 року. Зокрема в першій доповідній записці зазначено, що на нараді 28.07.2014 року від Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) була присутня заступник директора [PERSON], яка пояснила, що на нараду в телефонному режимі її направив директор [PERSON], пояснивши свою відсутність перебуванням в поліклініці. Крім того, в доповідній записці вказано, що [PERSON] попередньо не повідомляв його як куруючого заступника та не надав жодних пояснень про причину відсутності на нараді, тому необхідно вжити відповідних заходів щодо притягнення до відповідальності [PERSON] за неналежне ставлення до своїх посадових обов'язків. Цього ж дня 28.07.2014 року на доповідній записці є резолюція голови Рожнятівської РДА про підготовку розпорядження про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. 29.07.2014 року Розпорядженням голови Рожнятівської РДА №175-к йому оголошено догану за неналежне ставлення до виконання своїх функціональних обов'язків саме на підставі доповідної записки заступника голови райдержадміністрації. 30.07.2014 року при ознайомленні з даним розпорядженням він зазначив, що фактично був відсутній близько 10 хв., оскільки попередив свого заступника [PERSON] про те, що змушений звернутися в медичну установу Рожнятівської ЦРЛ до лікуючого лікаря. В доповідній записці від 30 липня 2014 року заступник голови РДА вказав, що від нього не поступило жодної інформації про виконання розпорядження №166-к про попередження працівників про наступне звільнення з займаної посади, а також не підписаний наказ про попередження працівників. 31 липня 2014 року відповідачем видано розпорядження №177-к про звільнення його із займаної посади директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), за одноразове грубе порушення трудових обов'язків згідно п.1 ст.41 КЗпП України, тобто підстава теж вказана доповідна записка заступника голови райдержадміністрації. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки з 31 липня 2014 року по 04 серпня 2014р., в тому числі і в день звільнення перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджено довідкою №12 Рожнятівської ЦРЛ (кардіологічне відділення). Щодо реорганізації чи ліквідації територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), то рішенням сесії Рожнятівської районної ради від 31.07.2014 №-27/2014 утворено комунальну установу Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Рожнятівської районної ради Івано-Франківської області та призначено директором Територіального центру [PERSON] на умовах контракту. Вважає, що в даному випадку мала місце не ліквідація установи, а фактично реорганіція. В зв'язку з тим, що в наказі фактично відсутні підстави звільнення, в чому полягає одноразове грубе порушення трудових обов'язків керівником установи йому не відомо.Вважає, що звільнення на підставі доповідної записки не може бути законним, оскільки не лише серйозних, а будь-яких порушень фінансової дисципліни та трудових обов'язків ним не допущено. Відповідачами не вказано в чому полягає одноразове грубе порушення трудових обов'язків ним, як керівником установи. Явним порушенням вимог трудового законодавства при звільненні його з посади є те, що відповідачами абсолютно не взято до уваги, що він призначений на посаду по контракту, який укладений з головою Рожнятівської РДА відповідно до Положення про порядок укладення контракту з керівництвом підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу. Термін дії даного контракту встановлений з 22.05.2012 р. до 22.05.2015 р., а п.п.22, 23 контракту передбачають його припинення та звільнення з посади як керівника. В судове засідання позивач не з'явився, однак його представник подав суду клопотання, з якого видно, що він просить справу розглянути у його відсутності, позов задоволити. Будучи допитаним в судовому засіданні [PERSON]пояснив, що він не підписав наказ ( а.с.110-116) з мотивів, які він виклав в акті від 30.07.2014 року, зокрема, що не підписання наказу зумовлено неотримання відповіді з РДА, районної ради та з прокуратури щодо колективного звернення працівників терцентру (а.с.80). Відповідач, голова Рожнятівської райдержадміністрації в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, з якої вбачається, що він позовні вимоги не визнає, просить заслухати справу у його відсутності. Представник в Рожнятівської райдержадміністрації в судове засідання також не прибув, про час та день розгляду справим повідомлявся, однак будучи допитаним в минулих судових засіданнях позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.34-37). Свідкок [PERSON]-інспектор з кадрів Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) суду дала показання про те,що зранку 31.07.2014 року начальник юридичного відділу апарату РДА [PERSON] приніс розпорядження проо звільнення з роботи позивача, який особисто підписався в журналі.Що стосується виконання розпорядження голови РДА щодо ліквідації Територіального центру соціального обслуговування, то на виконання цього розпорядження 28.07.2014 року [PERSON]було видано наказ про попередження працівників терцентру про наступне вивільнення з роботи.Деякі працівники ознайомлені з наказом під розписку, однак одного разу позивач сказав занести наказ йому для додаткового ознайомлення, після чого повернув наказ без аркуша на якому був його підпис. Свідок [PERSON], суду дала показання про те, що [PERSON]знав про своє звільнення 31.07.2014 року, тому його вимоги є безпідставними. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень ,крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з"ясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін. Згідно ст.57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко -і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного (міського) суду в тримісячний строк із дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а в справах про звільнення - в місячний строк із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Копією ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2014 року (а.с.27-27 зворот) підтверджено, що позивач звертався за захистом своїх прав до Івано-Франківського окружного адміністративного суду, тому не пропустив строк звернення до суду. Судом встановлено, що з 22 травня 2012 року позивач перебував на посаді директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Рожнятівської райдержадміністрації на умовах трудового контракту, термін дії даного контракту до 22 травня 2015 року (а.с.8-12). Розпорядженням Рожнятівської районної державної адміністрації від 07.07. 2014 року № 168 припинено юридичну особу Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Рожнятівської районної державної адміністрації шляхом ліквідації. Розпорядженням голови Рожнятівської РДА №166-к від 23.07.2014р.попереджено директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Рожнятівської районної державної адміністрації' про його можливе наступне звільнення із займаної посади через два місяці від попередження згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із ліквідацією підприємства. Зобов'язано директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Рожнятівської районної державної адміністрації попередити у встановленому порядку персонально працівників підпорядкованих підрозділів про їх можливе наступне звільнення із займаної посади через два місяці від дня попередження згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України у із ліквідацією підприємства до (28.07.2014 року) (а.с.14,15). Розпорядженням голови Рожнятівської РДА від 31.07.2014 р. № 177-к позивача звільнено з посади директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) за одноразове грубе порушення трудових обов'язків згідно п.1 ст.41 КЗпП України (а.с.6). За змістом п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України, крім підстав передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір може бути розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку одноразового грубого порушення трудових обов»язків керівником підприємства. Вирішуючи питання про те, чи є це порушення трудових обв"язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких воно вчинено, яку ним завдано (або могло бути завдано ) шкоду. Відповідно до п.23 підпункту «б» контракту керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи органу управління майном, до закінчення терміну його дії у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обов»язків передбачених контрактом, в результаті чого для закладу настали значні наслідки (понесено значні матеріальні збитки, виплачено штрафи і т.п.)(а.с.8-12). Звільняючи позивача з роботи, відповідач не зазначив в розпорядженні в чому виразилося одноразове грубе порушення трудових обов"язків [PERSON] Дострокове розірвання трудового контракту з позивачем за підпунктом «б»п.23 передбачає таке грубе порушення трудових обов»язків, в результаті яких настали значні наслідки (понесено значні матеріальні збитки, виплачено штрафи і т.п.). Представник відповідача не надав належних доказів на підтвердження заподіяння [PERSON] територіальному центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Рожнятівської районної державної адміністрації будь-яких збитків, покладення на підприємство обов»язку по сплаті штрафів, тощо. Згідно з пунктом 16 Положення про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при наймані на роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №203 від 19.03.1993 року (з наступними змінами), контракт з керівником підприємства може бути розірваний на підставах, установленим чинним законодавством, а також передбачених у контракті. При цьому розірвання контракту з ініціативи органу управління майном або керівника підприємства повинно проводитись з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством. Згідно з ч. 3 ст. 40 КЗпП, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41 КЗпП) у період його тимчасової непрацездатності. Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обґрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано лікарняний листок (довідку в установлених законом випадках) про його тимчасову непрацездатність. Довідкою №12 виданої Рожнятівською районною лікарнею 01 вересня 2014 року (а.с.18) підтверджено, що [PERSON], знаходився на стаціонарному лікуванні в Рожнятівській рай лікарні з 31 липня 2014 року по 04 серпня 2014 року, тобто позивач був звільнений 31 липня 2014 року в період його тимчасової непрацездатності, що суперечить вимогам ч.3 ст. 40 КЗпП України. Як роз'яснено у п.1 та п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 р. №9 „Про практику розгляду судами трудових спорів" на суд покладено обов'язок охороняти конституційні права кожного на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується; при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням), і перевіряти їх відповідність законові. Суд не вправі визнати звільнення правильним виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язував звільнення. Оцінюючи та аналізуючи надані сторонами в підтвердження та заперечення позову докази в їх сукупності суд вважає,що власником при звільненні позивача з роботи не дотримані норми трудового законодавства, тобто звільнення відбулося всупереч чинному законодавству та встановленого ним порядку звільнення,тому вимога про поновлення на роботі є підставною. Відповідно до ст.235 КЗпП України, що у разі звільнення працівника без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу,працівник поновляється на попередній роботі. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про поновлення незаконно звільненого працівника суд допускає негайне виконання рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір у доход держави слід стягнути з відповідача. На підставі ст.ст.41, 232, 235 КЗпП України,

Outcome: approved