Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника [PERSON] звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідача) про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н від 05.10.2012, відповідно до якого останньому було надано кредит в сумі 3 200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, [PERSON] не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків, чим порушує взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 30.11.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 20 398,90 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 05.10.2012 в сумі 20 398,90 грн., з яких: - 3 122,28 грн. заборгованість за кредитом; - 13 129,05 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2 700,00 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом; - 500 грн. штраф (фіксована частина); - 947,57 грн. штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судовому засіданні відповідач позов визнав частково, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, однак зауважив, що відсотки нараховані позивачем є надто значними, тому просив суд у цій частині позов задовольнити частково. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем - Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н від 05.10.2012, відповідно до якого останньому було надано кредит в сумі 3 200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг» (п. 2.1.1.2.3), затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання кредитного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розмірі кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно із п. 2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг» банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевиплати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 «Умов та правил надання банківських послуг» - у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 1.1.2.7 «Умов та правил надання банківських послуг» власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Згідно із п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 1.1.7.12 «Умов та правил надання банківських послуг» договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно із п. 2.1.1.12.9 «Умов та правил надання банківських послуг» боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку, зокрема з карткового рахунку, грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобовязань. Відповідно до п. 1.1.2.4. «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною правил та/або «тарифів банку», які викладені на банківському сайті, позичальник зобовязується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Згідно із п. 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Умов та правил надання банківських послуг» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань і цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Згідно із п. 1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті та /або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором. Відповідач не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків, чим порушує взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 30.11.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 20 398,90 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 05.10.2012 року в сумі 20 398,90 грн., з яких: - 3 122,28 грн. заборгованість за кредитом; - 13 129,05 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2 700,00 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом; - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 947,57 грн. штраф (процентна складова). Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами цивільного законодавства у сфері кредитних зобовязань. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК). За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови, якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобовязання за кредитним договором не виконує у позивача виникло право звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості. Статтями 10, 58, 59 та 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] підлягає задоволенню та з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі: 20 398,90 грн. (двадцять тисяч триста девяносто вісім гривень 90 коп.), яка складається з наступного: 3 122.28 грн. заборгованість за кредитом; 13 129,05 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 700,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована складова); 947,57 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: 1 378 грн. 00 коп. На підставах вищевказаного, ст. ст. 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved