Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

02.02.2018 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2016 року, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружжя припинили сімейні відносини через відсутність взаємопорозуміння та різними поглядами на життя. Позивач вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе. Спору про розподіл спільного сумісного майна подружжя немає. Позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 05 березня 2016 року Виконкомом Мирненської сільської ради Слов'янського району Донецької області (актовий запис № 1 від 05 березня 2016 року). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, крім того 12 лютого 2018 року надала відзив, в якому просила позовні вимоги [PERSON] до неї про розірвання шлюбу задовольнити, залишити проживати малолітнього сина [PERSON] з нею та після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 05 березня 2016 року у виконкомі Мирненської сільської ради Слов'янського району Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], (актовий запис № 1 від 05.03.2016 року). (а. с. 6) Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 7) Шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сім'ї є недоцільним, сімейні відносини припинені, примирення між ними не відбулося. Спору про поділ сумісного майна та місце проживання малолітнього сина [PERSON] немає. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. З'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved