Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

01 липня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом Кухітсько-Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини. В позовній заяві вказувала, що 22 липня 2012 року померла її матір [PERSON]. Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, який знаходиться в с. Острівськ, вул. Центральна, 50, та дві земельні ділянки. В нотаріальній конторі не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки через довготривалу хворобу пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. В судовому засідання позивач [PERSON]В, позовні вимоги підтримала, просила суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідач в судове засідання не зявився. Згідно листа № 39 від 15 липня 2015 року Кухітсько-Вільська сільська рада просить розглядати дану справу без їх участі. В задоволенні позовних вимог сільська рада не заперечує. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 22 липня 2012 року помела матір позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть І-ГЮ № 127471 (а.с.7). Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, який знаходиться в с. Острівськ, Зарічненського району Рівненської області, вул. Центральна, 50, та дві земельні ділянки, що стверджується Державними актами на право власності на земельну ділянку Серії РВ № 017801 та Серії РВ № 045201 для ведення особистого селянського господарства (а.с.9-13). Також встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою померлої [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження ІІІ-УР № 003584 (а.с.8), та свідоцтвом про укладення шлюбу І-ГЮ № 261746, згідно якого позивачу, після укладення шлюбу було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.6). Згідно відповіді державної нотаріальної контори від 02 липня 2015 року після смерті [PERSON], яка померла 22 липня 2012 року з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, заповіт не посвідчувався. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12 від 26.09.2012 року, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Зясовуючи наявність перешкод для подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини та їх поважність, суд враховує, що позивач впродовж шести місяців, з часу відкриття спадщини, унаслідок затяжної хвороби не мала реальної можливості вчасно подати відповідну заяву нотаріусу. Позивач до цього часу продовжує хворіти на аортокардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІІ важка за рівнем АТ високий ризик судинних ускладнень (а.с.14). Окрім цього, допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що після відкриття спадщини за [PERSON] її матір [PERSON] захворіла, унаслідок чого не мала реальної можливості вчасно подати заяву нотаріусу. На даний час стан її здоровя покращився. За таких умов суд вважає, що [PERSON] пропустила шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті її матері [PERSON] з поважних причин і є підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задоволено повністю, відтак з відповідача на користь позивача слід присудити 243,60 грн. документально підтверджених судових витрат. На підставі ст.ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved