overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

02.05.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів\~ про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.05.2003 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок розташований за адресою: вул.Вишнева, буд.3, с.Красногірка, Чуднівського району, Житомирської області, спадщину після його смерті прийняла, але спадкових прав на будинок не оформила його дружина та мати позивача [PERSON], яка померла 22.05.2007 року. Позивач є\~спадкоємцем першої\~черги,\~спадщину після\~смерті матері\~позивач прийняла\~належним чином\~в порядку\~передбаченому ч.3\~ст.\~1268\~ Цивільного\~кодексу України\~(надалі\~по тексту\~ЦК України).\~Крім позивача,\~спадкоємцем першої\~черги є\~дочка спадкодавця\~ [PERSON],\~яка на\~спадкове майно\~не претендує.\~У звязку\~з тим,\~що відсутні\~правовстановлюючі документи\~на будинок,позивач змушена звернутись із позовною заявою до суду про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права вона не може. В судове засідання сторони не зявились. Позивач до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій просить позов задовольнити. Від представника сільської ради до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, у якій одночасно зазначено, що сільська рада позов визнає повністю. Відповідач [PERSON] до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила, що позов визнає повністю. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №2\~від 12.06.2009\~року «Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачами позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

02.05.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1500 грн. щомісяця на час її навчання. Відповідач проти стягнення аліментів на заперечує. Однак в меншому розмірі, зазначає, що отримує пенсію в розмірі 1400 грн., і визначений розмір аліментів буде перевищувати розмір його пенсії. Ухвалою суду від 10.05.2018 року відкрито провадження по справі. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав частково. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON]. [PERSON] згідно довідки №249-д/17 від 05.09.2017 року є студенткою денної форми навчання Козелецького коледжу ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету зі строком навчання до 30.06.2021 року. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину, яка навчається і потребує матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, а відповідач отримує пенсію по інвалідності, розмір якої менше 1500 грн. суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 550 грн. щомісяця, починаючи з 02.05.2018 року на період її навчання в Козелецькому коледжі ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету , але не більше, як до досягнення нею 23 років.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

02.05.2018 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати [PERSON] Саїда таким, що втратив право користування житлом в будинку № 15 по вул. Орлова, в м. Новоград-Волинський. В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником будинком № 15 по вул. Орлова, в м. Новоград-Волинський. 22.12.2006 року зареєструвала шлюб із [PERSON] Саїд, [INFO], уродженцем [INFO], Танзанія та який 30.03.2010 року у встановленому законом порядку зареєструвався в належному їй будинку і постійно проживав в якості члена сімї до квітня 2010 року. Після чого, припинивши з позивачкою подружні відносини, [PERSON] Саїд забрав свої особисті речі і виключно з власної ініціативи залишив місце своєї реєстрації в житловому будинку № 15 по вул. Орлова, в м. Новоград-Волинський. З того часу Відповідач у вказаному житловому будинку не проживає і житловим приміщенням не користується. Теперішнє місце проживання останнього їй не відомо, так як [PERSON] Саїд відносини з нею не підтримує. 13.02.2013 року рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду шлюб між сторонами розірвано. Звернувшись до відповідача з проханням знятись з реєстраційного обліку у добровільному порядку, останній відмовився, що змусило звернутись до суду із вказаним позовом. Позивач у судове засідання не зявилась, до початку судового розгляду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

02.05.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 27.05.2013 року на загальну суму 58944 грн. 61 коп. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що всупереч умов укладеного між Публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» (далі - Банк/позивач) та [PERSON] кредитного договору від 27.05.2013 року (далі - Кредитний договір), останній своїх зобов'язань за Кредитним договором належним чином не виконував. У зв'язку з чим, станом на 31.03.2018 року у [PERSON] перед Банком виникла заборгованість по кредиту у розмірі 58944 грн. 61 коп., яку останній не погашає у добровільному порядку, що змусило банк звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

02.05.2018 р. позивач звернулася до суду зі вказаним позовом, та просить визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 11 в буд. № 9 по вул. Дмитра Войчишена в м. Кривому Розі, свого батька [PERSON]. В обґрунтування позову зазначила, що згідно рішення № 165 від 16.04.2014 р. виконавчого комітету Тернівської районної у місті [PERSON] ради, вона є основним квартиронаймачем вказаної квартири. В квартирі зареєстровані вона, її мати [PERSON] та батько [PERSON], який з червня 2004 р. у вказаній квартирі не проживає. Фактичне місце проживання [PERSON] їй не відоме, за комунальні послуги він не сплачує, і вона вимушена проводити оплату за ці послуги і за нього, що впливає на її матеріальне становище. Відповідач і третя особа відзиви на позов не надали. Перевіривши матеріали справи докази: копії: виписки з протоколу № 4 від 03.04.2014 р. засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі Тернівсьої районної у місті [PERSON] ради; свідоцтва про укладення шлюбу; свідоцтва про народження; довідки ТОВ «Нова Ком» про зареєстрованих осіб за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Дмитра Войчишена, 9/11; акту від 25.04.2018 р. з місця проживання (а.с. 5, 6, 7, 8, 9), судом встановлені такі факти, що мають значення для справи і відповідні їм правовідносини. Позивач, згідно рішення № 165 від 16.04.2014 р. виконавчого комітету Тернівської районної у місті [PERSON] ради, є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON],\~є батьком\~позивача,\~і не\~проживає у\~вказаній квартирі\~ з\~червня 2004\~р. та не сплачує за комунальні послуги. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, за виключенням в тому числі ст. 71 ч.ч. 2, 3, 4 ЖК України, коли воно зберігається протягом усього часу відбування покарання, та ще протягом 6 місяців після цього. Згідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих позивачем відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, вони вважаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми згідно до ст. ст. 76-80 ЦПК України, і вони свідчать про наявність підстав для визнання відповідача, члена сімї позивача, таким, що втратив право користування житлом, так як він без поважних причин понад шість місяців відсутній в ньому. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

02.05.2018 р. позивач звернулася у суд з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що 04.06.2016 року був укладений шлюб з останнім, від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Зазначила, що спільне життя у них з чоловіком не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні обовязки, сімя існує лише формально. 14.06.2018 року задоволено клопотання відповідача, сторонам надано строк для примирення до 13.08.2018 року, провадження по справі зупинено. 13.08.2018 р. у підготовче судове засідання сторони не зявилися, заяв чи клопотань не подали. 05.10.2018 р. у судове засідання на розгляд справи по суті сторони не зявилися. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримує позовні вимоги. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, заяв чи клопотань не подавав, про причини неявки суд не повідомив. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України здійснив судовий розгляд справи на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.06.2016 р., що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 270344, виданим 04.06.2016 р. Червоноградським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження Серії І-СГ №514259. Згідно позовної заяви, сімейне життя в сторін не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

02.05.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про збільшення мінімального розміру аліментів, які стягнуто рішенням суду від 05.03.2012 на утримання дочки [PERSON] , [INFO], - з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнення з відповідача 500 грн щомісячно на особисте утримання позивача в зв`язку з опікою над дитиною-інвалідом і непередбачуваними тратами на її лікування. У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні; відповідач позов не визнав зазначивши, що не має фінансової можливості утримувати позивача та сплачувати збільшену суму аліментів на утримання дочки. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.03.2012 (справа № 2/2506/153/12) відповідача визнано батьком [PERSON] , [INFO] , яку народила позивач, і стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки в розмірі ј частки усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного, починаючи з 15.10.2011 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-11). Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України в редакції Закону № 2037-VІІІ від 17.05.2017 (далі - Кодекс) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином Законом № 2037-VІІІ від 17.05.2017 збільшено мінімальний розмір аліментів на дитину, що свідчить про обґрунтованість вимог позивача в частині збільшення мінімального розміру аліментів. В якості підстави для стягнення з відповідача 500 грн на особисте утримання позивача, остання посилається на статтю 88 Кодексу, якою встановлено, що один із подружжя, який проживає з дитиною інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, - має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Суд констатує, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що спільна дочка сторін за станом свого здоров`я не може обходитися без постійного стороннього догляду; нею також не надано й доказів фактичного здійснення додаткових витрат, пов`язаних з лікуванням дочки. За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на її особисте утримання є недоведеною, а тому підлягає відхиленню, а пред`явлений позов - частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

02.05.2019 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22.08.2012 зареєструвала шлюб з відповідачем, мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, вважає, що сім`я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію сторін, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.08.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №173. Мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Сторони не оспорюють, що внаслідок відсутності взаєморозуміння стосунки між ними погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення, відновлювати стосунки вони не бажають, наданий строк для примирення позитивних результатів не дав. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім`ї і порушуватиме права сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

02.05.2019 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду сповіщався через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Зі згоди\~позивача суд\~ухвалює рішення\~при заочному\~розгляді справи,\~що відповідає\~вимогам ст.\~280\~ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Нормами ч. 1\~ст. 191 Сімейного кодексу України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей та вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

02.05.2019 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 3). Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи, про що суду надала відповідну заяву (а.с. 19). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, через оголошення на офіційному сайті суду (а.с. 28), в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 18.07.2019 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.02.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 11 (а.с. 12). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Сторони припинили шлюбні відносини, не спілкуються, однією сім`єю не мешкають, спільного господарства не ведуть та мають окремий бюджет. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов про розірвання шлюбу законним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved