Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

01.03.2018 року позивач звернулась з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по вул. Миру, 7 в селищі Бандурка, Первомайського району, Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті моєї матері [PERSON], яка померла 20.09.1998 року в сщ. Бандурка, Первомайського району, Миколаївської області, право власності на яку належало померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК № 044918 від 25.04.1997 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.09.1998 року в сщ. Бандурка, Первомайського району, Миколаївської області померла мати позивачки [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що зокрема складалося з житлового будинку та земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вул. Миру (Радянській), 7 в сщ. Бандурка, Первомайського району, Миколаївської області. 15.01.1998 року спадкодавця склала заповіт, що був посвідчений секретарем Софіївської сільської ради за реєстровим номером 7, за умовами якого вона заповіла позивачці житловий будинок, що знаходиться по вул. Миру (Радянській), 7 в сщ. Бандурка, Первомайського району, Миколаївської області. Решта майна, що належало спадкодавці підлягало спадкуванню за законом. Отже, позивачка стала спадкоємицею за заповітом та за законом, а її сестра [PERSON] спадкоємицею за законом. У встановленому законодавством порядку позивач з сестрою прийняли спадщину та отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину, позивач на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом, а сестра на земельну частку (пай). Право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вул. Миру (Радянській), 7 в сщ. Бандурка, Первомайського району, Миколаївської області залишилося не переоформленим, оскільки позивачка не знала про те, що мати за життя отримала у власність дану ділянку. Постановою нотаріуса від 31.01.2018 р. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на дану земельну ділянку. Відповідно до ч. 10 Постанови пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, до них переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені. Сестра не заперечує, що саме я успадкую земельну ділянку, проте, я не маю можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, через відсутність у мене правовстановлюючого документу на неї. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не зявились, а останній надав заяву в якій позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, а справу розглядати у відсутність його та позивача. Відповідач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позов визнає, проти задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії державного акту на право приватної власності на землю 1-МК №044918 виданого 25.04.1997 року видно, що [PERSON], що мешкає станція Бандурка вул. Радянська, 7, передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,15 га в межах згідно з планом на території Софіївської сільської ради для обслуговування будинку. Із копії рішення Софіївської сільської ради від 17.11.2015 року №6 видно, що в селищі Бандурка вул. Радянська перейменовано на вул. Миру. Із копії свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] померла 20.09.1998 року, а із копії заповіту, складеного 15.01.1998 року видно, що [PERSON] належний їй житловий будинок по вул.. Радянська, 77 на станції Бандурка Первомайського району заповідає у власність [PERSON]. Із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24.03.1999 року Другою Первомайською держнотконторою видно, що спадкоємцем вказаного в заповіті майна [PERSON], яка померла 20.09.1998 року є її дочка [PERSON]. Спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними спорудами по вул.. Радянській, 7 ст. Бандурка Первомайського району Миколаївської області на земельній ділянці фонду сільської ради. Право власності на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами підтверджено і копією технічного паспорта, виготовленого 14.08.2014 року. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнала позов, який є обґрунтованим і визнання відповідачем позову, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, відповідно до ст. ст. 392 ч.1, 1216, 1217, 1218, 1225 ч.1 ЦК України, є підстави для визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved