Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до суду про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 грудня 2003 року Відділом Реєстрації актів громадянського стану Березанського МУЮ Київської області, актовий запис № 146. Від шлюбу у них з відповідачем є спільна дитина, [PERSON], [INFO]. З огляду на свій вік дитина потребує значних матеріальних витрат на навчання, оздоровлення та розвиток. Відповідач має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Тому позивач просила суд стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі даної заяви до досягнення дитиною повноліття. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги вона підтримала в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до наступного висновку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін за наявними у справі документами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи судом встановлено, що 19 грудня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Березанського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 146 (а.с. 4). У сторін є спільна дитина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Отже, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення. У п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищенаведене суд допускає негайне виконання рішення. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. За правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Мінімальна заробітна плата, яка враховується при обчисленні суми судового збору, на момент звернення до суду, складала 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень. У зв'язку з цим суд визначає, що розмір судового збору складає 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 коп. Таким чином, [PERSON] належить сплатити на користь держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 коп. на відшкодування судових витрат. На підставі статей 180, 182, Сімейного кодексу України, статті 5 Закону України "Про судовий збір",

Outcome: approved