Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

01.09.2021р. до суду надійшов позов Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району в інтересах малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , в якому позивач просить позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , передати дитину Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району для вирішення її подальшої долі, а також стягнути з відповідачки на користь особи чи установи, на утриманні яких буде знаходитись дитина, аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради з 12.03.2021р., як така, що опинились в складних життєвих обставинах. Причиною постановки дитини на облік стала інформація Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про дану родину та підтвердження факту неналежного виконання матір`ю батьківських обов`язків. Наразі малолітня [PERSON] перебуває у КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР на повному державному забезпеченні. Мати дитини, [PERSON] , веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, схильна до вживання наркотичних засобів, не працевлаштована, на обліку в центрі зайнятості не перебувала, неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки відносно доньки. 01.03.2021р. спеціалістом відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР спільно з фахівцями із соціальної роботи ВСР ЗМЦСССДМ було здійснено вихід за адресою [ADDRESS] , де мешкає дитина. В результаті відвідування доступ до житлового приміщення не було надано, але через закриті двері відповів чоловік, який представився співмешканцем [PERSON] . З його слів було з`ясовано, що мати малолітньої дитини, [PERSON] , відсутня, і місце її перебування йому не відомо. Малолітня [PERSON] , на час відвідування знаходилась у матері співмешканця. Адресу перебування чоловік не повідомив. Спеціалістами було залишено письмове запрошення до відділу матері малолітньої [PERSON] , з метою проведення бесіди для з`ясування ситуації в родині. 03.03.2021р. до відділу надійшла заява від [PERSON] , про сприяння у влаштуванні її малолітньої дитини [PERSON] до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем в родині. 04.03.2021р. спеціалістами було повторно здійснено вихід за вищевказаною адресою. В результаті відвідування було встановлено, що умови проживання для дитини не створені, квартира потребує капітального ремонту та вологого прибирання. В помешканні наявні таргани, засоби особистої гігієни для малолітньої дитини, продукти харчування відсутні, холодильник порожній. Після цього мати дитини на запрошення відділу не реагувала, про причини своєї неявки не повідомляла. 04.08.2021р. до відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей звернулася [PERSON] , яка повідомила, що її сестра [PERSON] продовжує вести асоціальний спосіб життя, місце її перебування невідоме. Відповідно до інформації КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР за час перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] , ніхто з родичів дитину не відвідував, усних та письмових запитів про дитину від матері та родичів на адресу закладу не надходило. Інші заінтересовані особи долею дитини не цікавились. 17.05.2021р. спеціалістами відділу на адресу реєстрації та проживання відповідачки направлено лист-попередження про наслідки неналежного виконання батьківських обов`язків. 19.08.2021р. на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, на яке було письмово запрошено відповідачку [PERSON] , розглядалось питання звернення Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району до суду з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , відповідачка на засідання комісії не з`явилась. Станом на момент подання позовної заяви до суду відповідачка до служби (управління) у справах дітей ЗМР та до РА ЗМР по Хортицькому району із заявою про повернення дитини родину не зверталась. Запрошення до відділу служби (управління) ігнорує. Отже, відповідачка [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками по вихованню, розвитку та утриманню дитини, своїми діями та способом життя створює загрозу її життю та здоров`ю, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 03.09.2021р. у даній цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 30.09.2021р. підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не прибув, суду надана заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась за невідомими причинами, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку за місцем реєстрації та за місцем фактичного мешкання, у визначений судом строк відзив на позов або зустрічний позов не подала. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки відповідно до ст.280 ЦПК України в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч.8, 9 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Суд встановив, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з інформацією, яка міститься у відповіді Вознесенівського районного у місті Запоріжжі ВДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) від 16.03.2021р., відомості про батька малолітньої [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. 26.02.2021р. до відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР надійшла інформація Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про дану родину та підтвердження факту неналежного виконання матір`ю батьківських обов`язків. Відповідно до інформації мати дитини, [PERSON] , веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. 03.03.2021р. до відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР надійшла заява від [PERSON] , про сприяння у влаштуванні її малолітньої дитини [PERSON] до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем в родині. Згідно акту обстеження умов проживання від 04.03.2021р. встановлено, що умови проживання для дитини не створені, квартира потребує капітального ремонту та вологого прибирання. В помешканні наявні таргани, засоби особистої гігієни для малолітньої дитини, продукти харчування відсутні, холодильник порожній. Згідно наказу служби (управління) у справах дітей № 239 від 12.03.2021р., малолітню [PERSON] , [INFO] , взято на облік, як дитину яка опинилась у складних життєвих обставинах. 17.05.2021р. [PERSON] письмово попередження про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків. Згідно письмових пояснень рідної сестри відповідачки [PERSON] від 04.08.2021р., її сестра [PERSON] продовжує вести асоціальний спосіб життя, місце її перебування невідоме. Відповідно до інформації КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР від 13.08.2021р., за час перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] , ніхто з родичів дитину не відвідував, усних та письмових запитів про дитину від матері та родичів на адресу закладу не надходило. Інші заінтересовані особи долею дитини не цікавились. 16.08.2021р. спеціалістами відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР було здійснено вихід за місцем мешкання відповідачки адресою: [ADDRESS] , проте двері квартири ніхто не відчинив. На виклики відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР про необхідність явки до відділу від 23.07.2021р., 28.07.2021р., 16.08.2021р., відповідачка не відреагувала. Згідно з Висновком органу опіки та піклування в особі районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району від 30.08.2021 року за №21.01/01-22/687, визнано доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району. Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як зазначено в п.16 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ці чинники повинні мати систематичний та постійних характер. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України), тому вона підлягає застосуванню лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, лише при наявності вини в діях батьків, з урахуванням ставлення дітей до них, а також тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачка [PERSON] тривалий час нехтує своїми батьківськими обов`язками, свідомо покинула малолітню дитину, не цікавиться її долею, тривалий час не зустрічається і не спілкується з нею, заходів для забезпечення належних умов розвитку та виховання дитини не приймає, навчанням та станом здоров`я не цікавиться, матеріальну допомогу добровільно не надає, що свідчить про її свідомо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню дитини. Вказані обставини підтверджуються наданими суду письмовими доказами, які суд вважає належними та допустимими. Також суд враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. Суд вважає вказаний висновок обґрунтованим, оскільки він складений за результатами ретельної перевірки умов життя малолітньої дитини. Цей висновок узгоджується із обставинами, встановленими безпосередньо судом. При цьому, відповідачка [PERSON] обґрунтованого заперечення проти позову не подала, в судове засідання не прибула і жодним чином позовні вимоги не спростувала. Враховуючи вищевикладене, виходячи із завдань та загальних засад судочинства, суд вважає необхідним позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та передати дитину органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району до вирішення її подальшої долі. При вирішенні позовних вимог про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини суд виходить з наступного. Згідно з ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст.182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2, ч.3 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що відповідачка, незважаючи на позбавлення її батьківських прав, зобов`язана утримувати свою малолітню дитину до досягнення нею повноліття, у зв`язку з чим суд вважає необхідним стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини за рішенням суду. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання малолітніьої дитини, суд відповідно до ст.182 СК України враховує вік дитини, те, що вона матеріально не забезпечена, наразі перебуває у КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР, а відповідачка працездатного віку, про свій матеріальний стан, наявність зобов`язань перед іншими особами та свій незадовільний стан здоров`я не повідомила. Виходячи з принципу розумності та справедливості, з метою дотримання прав дітей, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь особи чи установи, на утримання якої буде знаходитись малолітня дитина аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із вказаним позовом і до повноліття дитини. На думку суду, такий розмір аліментів відповідає інтересам дитини та необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального його розвитку, не поставить в скрутне матеріальне становище відповідачку, відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Також, згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки при зверненні до суду з заявою про захист прав малолітньої дитини, зокрема за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, судовий збір позивачем не сплачувався, то суд з урахуванням ст.141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий бір» вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 1816,00 грн. (по 908,00 грн. за кожну позовну вимогу).

Outcome: approved