Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-29 00:00:00

02.01.2019 року представник позивача ПрАТ «УПСК» - Поліщук О.О. звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив: стягнути з відповідача на користь позивача на р/р [NUMBER] в Подільському відділенні ВАТ КБ «Хрещатик» в м. Києві, МФО 300670, код ЄДРПОУ 33257911, грошові кошти в розмірі 10 901,00 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 1762 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.11.2016 року між [PERSON] та ЦФ ПрАТ «УПСК» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (АВТОКАСКО) №АЗ- 047/000/160000225. Предметом договору страхування виступають майнові інтереси [PERSON] повязані з володінням, експлуатацією і розпорядженням транспортного засобу Skoda Octavia, державний номер [NUMBER], від страхових ризиків «ДТП», «ПДТО», «ІВП», «ВИКРАДЕННЯ». 12.01.2017 року о 13 год. 30 хв. в м. Мукачево по вул. Ужгородська, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобілів: Mitsubishi, державний номер [NUMBER], під керування відповідача та Skoda Octavia, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] (власник [PERSON]). Внаслідок ДТП [PERSON] була завдана матеріальна шкода у розмірі 27 326,59 грн. Так, ЦФ ПрАТ «УПСК» виплатило власнику транспортного засобу Skoda Octavia, державний номер [NUMBER] [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 27 326,59 грн., що підтверджується платіжним дорученням №60 від 31.07.2017 року. В свою чергу, цивільна-відповідальність відповідача, як водія автомобіля Mitsubishi, державний номер [NUMBER], була застрахована у ПАТ НАСК «Оранта» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1675061. Так, 04.04.2018 року ПАТ НАСК «Оранта» відшкодувало ЦФ ПрАТ «УПСК» суму збитку за вищевказаним страховим випадком в розмірі 17 217,50 грн. 16.05.2018 року ЦФ ПрАТ «УПСК» звернулося до відповідача із Претензійним листом на суму 10 109,00 грн., в якому викладено вимогу про сплату різниці між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням. Однак, позивачу відповідь та грошові кошти від відповідача не надходили. З огляду на викладене позивач зверонувся із цим позовом до суду. Представник відповідача адвокат Майор І.В. просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки такі є безпідставними, не ґрунтуються на чинному законодавстві та фактичних обставинах справи. Обґрунтовуючи свою позицію вказує на те, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу обставин зазначених в позові, а саме не надано доказів, що б підтверджували звернення позивача до ПАТ НАСК «Оранта» про відшкодування 27 326,59 грн., підстави з яких ПАТ НАСК «Оранта» частково відшкодувало суму шкоди та чому позивач погодився з частковим відшкодуванням, докази отримання позивачем від ПАТ НАСК «Оранта» 17 217,50 грн. та повязаності такої виплати з відповідачем, а також залишку невідшкодованої суми шкоди. Звертає увагу на те, що існує розбіжність в сумі страхового відшкодування, оскільки позивач просить стягнути з відповідача 10 901,00 грн., однак розмір відшкодування за договором АВТОКАСКО складає 27 326,59 грн., зазначено, що отримано компенсації від ПАТ НАСК «Оранта» 17 217,50 грн., а отже решта складає 10 109,09 грн., а не 10 901,00 грн., як просить позивач. Також зазначає, що відповідач станом на день ДТП 12.01.2017 року був застрахований у ПАТ НАСК «Оранта» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1675061. Згідно п. 4 Полісу, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну 100 000 грн. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обовязок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Оскільки ліміт страхового відшкодування у 100000 гривень не вичерпано вважає вимоги позивача безпідставними. Представник позивача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляду справи, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, про дату, місце та час розгляду справи були належним чином повідомлені, однак представник відповідача адвокат Майор І.В. подав клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами та за відсутності представника відповідача. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи клопотання позивача та відповідача про розгляд справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а справа розглядається за наявними матеріалами справи, повне і всебічне дослідження яких дозволяє суду констатувати наступне. Так, згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду №3017013632254468 від 25.001.2017 року (а.с.6-7) та протоколу про адміністративне правопорушення № 246723 від 12.01.2017 року (а.с.8-9), схеми місця ДТП від 12.01.2017 року (а.с.10), 12.01.2017 року о 13 год. 30 хв. в м. Мукачево по вул. Ужгородська, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобілів: Mitsubishi, державний номер [NUMBER], під керування відповідача та Skoda Octavia, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] (власник [PERSON]). Судом встановлено, [PERSON] та ЦФ ПрАТ «УПСК» уклали Договір страхування наземного транспорту (АВТОКАСКО) № АЗ- 047/000/16 0000225 від 02.11.2016 року (а.с.12-18). Предметом договору страхування виступають майнові інтереси [PERSON] повязані з володінням, експлуатацією і розпорядженням транспортного засобу Skoda Octavia, державний номер [NUMBER], від страхових ризиків «ДТП», «ПДТО», «ІВП», «ВИКРАДЕННЯ». Відповідно до страхового акту №15/1/17 від 31.01.2017 року (а.с.11), на підставі умов Договору страхування [PERSON] підлягає виплаті страхове відшкодування у розмірі 27 326,59 грн., що підтверджується актом огляду транспортного засобу від 13.01.2017 року (а.с.20), ремонтною калькуляцією №uip_0318 від 24.01.2018 року (а.с.21-22), заявою-повідомленням (АВТОКАСКО) від 13.01.2017 року (а.с.23-24), заявою на виплату страхового відшкодування від 13.01.2017 року (а.с.25). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно платіжного доручення №60 від 31.01.2017 р. (а.с.19), ЦФ ПрАТ «УПСК» виплатило власнику транспортного засобу Skoda Octavia, державний номер [NUMBER] [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 27 326,59 грн. Так, ЦФ ПрАТ «УПСК» звернулося до відповідача [PERSON] із листом-претензією №15/1/17 про відшкодування у порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок ДТП (а.с.30). Даний лист отримано, що підтверджується відміткою в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (ас.31). Згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1675061 від 10.01.2017 року (а.с.54), між відповідачем [PERSON] та НАСК «Оранта» Закарпатська обласна дирекція укладено договір страхування. Згідно п. 4 Полісу, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну 100 000 грн. У статті 979 ЦК України вказано, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Такий правовий висновок сформулювала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц. Як вже вказувалося, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПАТ НАСК «Оранта», а розмір завданих позивачу збитків не перевищує ліміту відповідальності за дійсним полісом обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів. Окрім того, позивачем не надано доказів на підтвердження отримання позивачем відшкодування у розмірі 17 217,50 грн. від ПАТ НАСК «Оранта» та звернення позивача до ПАТ НАСК «Оранта» про відшкодування 27 326,59 грн., підстави з яких ПАТ НАСК «Оранта» частково відшкодувало суму шкоди та чому позивач погодився з частковим відшкодуванням. За таких обставин, враховуючи наявність у ПАТ НАСК «Оранта» обов'язку відшкодувати позивачу збитки, які були завдані відповідачем у зв'язку із ДТП, а позивач такої вимоги не заявив, то суд не убачає підстав для задоволення позовної вимоги в частині стягнення суми страхового відшкодування. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed