Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

У березні 2017 року заявниця звернулася до суду із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої вказувала на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне йому майно, яка складається із його вкладу в ПАТ «Ощадний банк України», Чернівецьке відділення №054. Вказувала, що для подання заяви про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, вона звернулася до Хотинської державної нотаріальної контори, однак державним нотаріусом при огляді документів було повідомлено, що у зв'язку із розбіжностями в різних правовстановлюючих документах, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки заявниця не може документально підтвердити родинні стосунки із померлим. Оскільки документів, які б могли підтвердити родинні стосунки між померлим [PERSON] та нею відсутні, нотаріус запропонував звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Посилаючись на вказане, просила встановити факт встановити факт родинних відносин між нею, [PERSON], [INFO], та [PERSON], який помер [INFO], як доньки та батька. У судовому засідання заявниця та її представник подану заяву підтримали у повному обсязі, просили про її задоволення. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні залишили розгляд даного питання на розсуд суду. Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як убачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] (а.с. 9), згідно якої її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] та народилася у с. Малинці Хотинського району Чернівецької області. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 17.07.1988 року дошлюбне прізвище і по-батькові заявниці зазначено як "[PERSON]" замість "[PERSON]"(а.с. 8). [INFO] помер батько заявниці - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/с 22). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Разом з тим, оформити свої спадкові права заявниця позбавлена можливості, оскільки державним нотаріус Хотинської нотаріальної контори після перевірки документів виявлено, що у розбіжності в написанні прізвища, ім`я та по-батькові у правовстановлюючих документах заявниці та її покійного батька, що унеможливлює отримати свідоцтво про право на спадщину. Так, згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. При цьому, як убачається з матеріалів справи, у правовстановлюючих документах заявниці та її батька, який помер [INFO], дійсно містяться розбіжності в частині зазначення прізвища та по батькові заявниці, у зв'язку з чим вона не має можливості реалізувати своє право на оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON], таким чином встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, той факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON], об'єктивно підтверджується дослідженим в судовому засіданні та наданими заявником письмовими доказами по справі в частині наявності родинних відносин між даними особами, а тому враховуючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт наявності родинних відносин між заявницею та [PERSON], який помер [INFO]. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved