Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 04.08.2020 року [PERSON] звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про визнання виконавчого напису, вчиненого 30 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи вимоги тим, що 17.07.2018 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №1359548, згідно якого Товариство надало, а [PERSON] отримала у тимчасове, строкове, платне користування грошові кошти у розмірі 10 тис. грн., зі сплатою процентів за користування коштами. У зв`язку з порушенням позивачем строків погашення заборгованості за кредитним договором, 30.03.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем було вчинено виконавчий напис №5066, за яким з [PERSON] підлягає до стягнення сума 19260 грн., з врахуванням плати за вчинення виконавчого напису. 06.04.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №61723664 з виконання виконавчого напису нотаріуса №5066 від 30.03.2020 року. 06.05.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною була винесена постанова про звернення стягнення з [PERSON] на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Позивач вважає, що нотаріус не дотримався вимог законодавства, яким врегульовано процедуру та порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, а саме: не врахував відсутність правової норми, яка б дозволяла вчиняти виконавчий напис на кредитних договорах не посвідчених нотаріально та надані ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» документи, на підставі яких в подальшому був вчинений виконавчий напис, не підтверджували характеру безспірності заборгованості. У зв`язку з наведеним, позивач просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Представник [PERSON] , адвокат Міхненко С.С. та сама позивач в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належно, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов [PERSON] з доказами на підтвердження обставин, на яких він ґрунтується, до суду не подав. Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. На підставі Договору про надання кредиту №1359548 від 17.07.2018 року ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» було надано [PERSON] кредит у розмірі 10 тис. грн., терміном на 16 календарних днів, тобто до 02.08.2018 року включно (а.с.35-36). В даному договорі визначено графік платежів та проценти за користування кредитом. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] кредитних зобов`язань, 30.03.2020 року року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, було вчинено виконавчий напис №5066, згідно якого звернено стягнення з [PERSON] (а.с.37). Згідно виконавчого напису нотаріуса, сума заборгованості [PERSON] складає 17860 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10 тис. грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 2860 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенею - 5 тис. грн. За вчинення даного виконавчого напису нотаріусом також стягнено плату у розмірі 1400 грн. Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання становить один рік. Після вчинення нотаріусом виконавчого напису представник ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» звернувся з заявою про примусове виконання виконавчого напису до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. 06.04.2020 року приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.38). 06.05.2020 року приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою серед іншого зобов`язано підприємство, установу, організацію, в якій працює боржник (ТОВ «Золота середина») здійснювати відрахування з її заробітної плати у розмірі 20% (а.с.40). Отже, на даній підставі відбуваються відрахування з позивача за її місцем роботи з належної їй до виплати заробітної плати. Мотиви та застосовані норми права. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтями 87,88 вищевказаного Закону визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно положень ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Згідно Розділу 2 глави 16 п.3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який відповідає пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з пунктом 283 Інструкції, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Відповідно до положень п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Нормативними положеннями п.10 Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні від 07 лютого 2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (з наступними змінами та доповненнями) затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, можна зробити висновок, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Слід зазначити, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог п.283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким встановлено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Докази одержання або неодержання письмової вимоги (повідомлення) ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» нотаріусом не представлено. Одночасно в матеріалах справи відсутня інформація про отримання або неотримання позивачем вимог ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ». Отже, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, нотаріус не врахував відсутність правової норми, яка б дозволяла йому вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі не посвідченого нотаріально. Тому суд вважає що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Колейчиком В.В. з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пунктів 283 та 284 Інструкції та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. За правилами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1261,20 грн., які, пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 840,80 грн. та витрати за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 420,40 грн.

Outcome: approved