Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

01.07.2019 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про порушення трудового законодавства, в якому просив, у зв`язку зі зміною істотних умов оплати праці в бік погіршення без відповідного повідомлення та його незгоди на продовження роботи в нових умовах зобов`язати відповідача директора ТОВ «Пробудексперт» припинити трудовий договір та звільнити його на підставі заяви у відповідності до п. 6 ст. 36 КЗпП України з 10.06.2019; зобов`язати відповідача скасувати наказ від 24.06.2019 та здійснити відповідні зміни запису в трудовій книжці; провести розрахунок при звільненні. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач не повідомила його про зміну істотних умов оплати праці в бік погіршення за два місяці, а в односторонньому порядку зменшила його посадовий оклад. Враховуючи допущене відповідачем порушення, а також його незгоду на продовження роботи в нових умовах, позивач вимагає припинення трудового договору за п. 6 ст. 36 КЗпП України. Окрім цього, позивач зазначає, що відповідач відмовилася реєструвати його заяви, а тому він змушений був написати заяву про звільнення від 10.06.2019, яку направив на адресу відповідача поштою. Всупереч наявній заяві відповідач звільнила його з посади, у зв`язку з прогулом без поважних причин, про що він дізнався 24.06.2019. Цього ж дня позивач отримав розрахунок при звільнення шляхом отримання грошових коштів на банківський рахунок. При цьому він надає власний розрахунок коштів, які повинні бути йому виплачені при звільненні за п. 6 ст. 36 КЗпП України. 13.08.2019 представник відповідача ТОВ «Пробудексперт» адвокат Чернобук Я.Л. подав відзив, в якому, не погоджуючись з позовними вимогами, вказав, що позивач був звільнений з роботи за прогул, розрахунок був здійснений ним в день звільнення, порушень трудового законодавства не було.(а.с.16-18) В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Пробудексперт» адвокат Чернобук Я.Л. заперечив щодо задоволення позовних вимог, його позицію підтримала відповідач директор ТОВ «Пробудексперт» [PERSON]. Директор ТОВ «Пробудексперт» [PERSON]. в судовому засіданні була допитана в якості свідка. Суду пояснила, що дійсно у листопаді 2018 року [PERSON] був переведений на режим неповного робочого часу і став отримувати 0,25 ставки. Про таке переведення йому було відомо, однак у відповідному наказі він не розписався. Декілька місяців [PERSON] отримував заробітну плату за неповний робочий день та ніяких претензій не пред`являв. При цьому [PERSON] постійно відпрошувався з роботи, не виходив на роботу, пояснюючи це своїми сімейними проблемами. В червні місяці 2019 року вона просила [PERSON] вийти на роботу однак він взагалі перестав виходити на роботу. З початку червня по 07 червня він не виходив взагалі, роботу не виконував, співробітники доповіли їй про невихід [PERSON] на роботу, склали відповідний акт, на підставі якого його було звільнено з роботи за невихід на роботу без поважних причин (прогули) за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. З вимогами про звільнення його за п. 6 ст. 36 КЗпП України у зв`язку із відмовою від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці[PERSON] до неї не звертався, ніякі письмові заяви від нього на підприємство не поступали. [PERSON] без будь якого пояснення перестав виходити на роботу. Заслухавши позицію сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку. 18.05.2018 позивач [PERSON] був прийнятий на посаду інженера кошторисної документації на ТОВ «Пробудексперт».(а.с.7) 25.09.2018 відповідачем ТОВ «Пробудексперт» прийнято наказ, за яким у зв`язку з відсутністю загрузки штатної одиниці (інженер-кошторисної документації), встановлено з 26.11.2018 режим неповного робочого часу (а.с. 19) 26.11.2019 відповідачем ТОВ «Пробудексперт» підписаний наказ, за яким внесено зміни до штатного розпису. (а.с.20) 26.11.2019 відповідачем ТОВ «Пробудексперт» підписаний наказ, за яким позивачу [PERSON] встановлено режим неповного робочого часу. (а.с. 22) Згідно з штатним розписом ТОВ «Пробудексперт» на 2018 рік посадовий оклад інженера-кошторисної документації [PERSON] становить 1750 грн. (а.с. 21) Довідкою про заробітну плату від 24.06.2019 стверджується, що посадовий оклад [PERSON] в період з червня по листопад 2018 року становить 7000 грн., а починаючи з грудня 2018 року 1750 грн. (а.с. 33) Відповідно до ч. ч. 3 та 4 ст.32 КЗпП України, у зв`язку зі змінами в організації виробництва та праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. Якщо колишні істотні умови праці не можуть бути збережені, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за п.6 ст.36 цього кодексу. Так, згідно з вищезазначеним, 25.09.2018 відповідачем ТОВ «Пробудексперт» прийнято наказ, за яким у зв`язку з відсутністю загрузки штатної одиниці (інженер-кошторисної документації) встановлено з 26.11.2018 режим неповного робочого часу. В цьому ж наказі відображено, що у разі письмової незгоди працювати на вищевказаних умовах із 26.11.2019 буде підготовлено наказ на звільнення з 27.11.2019. За наказом від 26.11.2019 [PERSON] , працюючому на посаді інженера-кошторисної документації, встановлено режим неповного робочого часу. Згідно з показами свідка [PERSON] , працюючої на посаді директора ТОВ «Пробудексперт», від позивача [PERSON] заяв з незгодою працювати за неповним робочим часом не надходило. Вказані покази свідка спростовують твердження позивача, що його не було повідомлено про зміну істотних умов праці в бік погіршення. Окрім цього, вказане твердження позивача спростовується й тим, що встановлення неповного робочого часу (0, 25) вплинуло на оплату праці позивача [PERSON] , оскільки його посадовий оклад з 7000 грн. зменшився на 1750 грн. й така виплата тривала з грудня 2018 року по травень 2019 року включно. Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Згідно зі ст. 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно зі ст. 147-1 КЗпП дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (призначення на посаду) даного працівника. Згідно зі ст.148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до частини третьої статті 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника. Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. У відзиві представником відповідача зазначено, що у період з 03.06.2016 по 07.06.2019 включно та у період з 11.06.2019 по 21.06.2019 включно [PERSON] був відсутній на роботі. (а.с. 16) Відсутність на роботі без попередження про поважність такої стверджується доповідною запискою від 07.06.2019 та 24.06.2019 (а.с., 23, 24). Актом №1 від 11.06.2019 та актом №2 від 21.06.2019 встановлена відсутність [PERSON] на роботі без попередження відсутності і без поважних причин в періоди з 03.06.2019 по 07.06.2019 та з 11.06.2019 по 21.06.2019 (а.с. 25, 26). Достовірність в акті підтвердили діловод [PERSON] , інженер-проектувальник [PERSON] , будівельний дизайнер [PERSON]. Окрім цього, в акті зазначено, що враховуючи систематичну відсутність на робочому місці, вказані особи наполягали на звільненні [PERSON] . Наказом від 24.06.2019 [PERSON] звільнено з посади інженера-кошторисної документації, у зв`язку з прогулом без поважних причин п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з 24.06.2019 (а.с. 27) Згідно з показами свідка [PERSON] , працюючої на посаді директора ТОВ «Пробудексперт», [PERSON] було звільнено за невихід на роботу без поважних причин, зафіксований зокрема доповідними записками. Позовна заява містить вимогу [PERSON] про скасування наказу від 24.06.2019, при цьому відсутнє обґрунтування причин для такого скасування, до прикладу, недотримання роботодавцем процедури звільнення, або звільнення без відповідної на те підстави. Посилання позивача на те, що ним 08.06.2020 було надіслано поштовим зв`язком відповідачу заяву про його звільнення з 10.06.2019, у зв`язку зі зміною істотних умов оплати праці в бік погіршення (а.с.3) не може бути прийнято судом до уваги, оскільки згідно з інформацією з АТ «Укрпошта» від 01.08.2019 такий лист був отриманий 23.07.2019 [PERSON] особисто. (а.с.37) Більш того, направлення 08.06.2019 [PERSON] роботодавцю ТОВ «Пробудексперт» заяви про його звільнення з 10.06.2019 не може бути підставою для невиходу на роботу. У відповідності з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тож, з огляду на те, що зміна істотних умов праці для [PERSON] фактично відбулася за наказом від 26.11.2018, попередньо, наказом від 25.09.2018 визначено, що при наявності письмової відмови особи, яка займає штатну одиницю інженера-кошторисної документації, таку особу буде звільнено з 27.11.2018 на підставі п. 6 ст. 36 КЗПП України, відсутності в період з 25.09.2018 по 27.11.2018 письмової заяви від [PERSON] про незгоду на продовження роботи за зміненими умовами праці, фактичної обізнаності [PERSON] про зміну істотних умов праці, оскільки така суттєво вплинуло на зменшення розміру оплати праці з 7000 грн. по 1750 грн., враховуючи те, що [PERSON] не довів суду, що він звертався до [PERSON] із вимогою звільнити його у зв`язку з відмовою від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці та беручи до уваги те, що дійсно [PERSON] був відсутній на роботі без попередження відсутності і без поважних причин в періоди з 03.06.2019 по 07.06.2019 та з 11.06.2019 по 21.06.2019, вимоги позивача про припинення трудового договору та звільнення його з посади на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України з 10 червня 2019 року, про скасування наказу від 24.06.2019 №1-к, яким його звільнено з роботи за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України не підлягають задоволенню. Враховуючи те, що решта заявлених позивачем вимог, а саме про внесення відповідних змін до трудової книжки та проведення розрахунку, у зв`язку зі звільненням на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України, є похідними від первісних, то з огляду на відмову в задоволенні таких, вказане унеможливлює розгляд похідних вимог позивача. Відповідно до статті 141 КЗпП України, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача. Проте, [PERSON] на підстав п. 1 ч. 1 ст. 58 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Outcome: dismissed