Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обгрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що кімната №103/2 в будинку [ADDRESS] була надана відповідачу на підставі рішення виконавчого комітету Павлоградського міської ради №221 від 10.04.2013 р., а 27.12.2013 р. відповідач зареєстрував своє місце проживання у кімнаті, розташованій за зазначеною адресою. Вказане житло перебуває в комунальній власності територіальної громади м.Павлограда та має статус "Соціальне житло". З моменту реєстрації відповідач у спірній кімнаті не проживає, комунальні платежі не сплачує, не виконує свої обов'язки щодо утримання житла в належному стані. Тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеною кімнатою. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що з 27 грудня 2013 року відповідач зареєстрований в кімнаті №103/2 в будинку [ADDRESS] /а.с.8,9,21/. Вказана кімната перебуває у комунальній власності територіальної громади м.Павлограда та має статус "Соціальне житло" /а.с.6/. Як вбачається з акту, складеного 21 січня 2015 року комісією КП «Житлосервіс-2» у присутності сусідів, відповідач з моменту реєстрації не мешкає у зазначеній кімнаті та з моменту реєстрації не вселявся, його речі у кімнаті відсутні. Отже, позивач, відповідно до ст.10 ЦПК України, довів за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст.57-59 ЦПК України, обставини, того, що у кімнаті 103/2 за адресою : [ADDRESS], відповідач не проживає більше шести місяців, а лише зареєстрований в ній. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. За таких обставин, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі за вищезазначеною адресою. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 243грн. 60 коп., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved