Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобовязань щодо повернення коштів за кредитним договором № SAMDNWFC00001616560 від 14.02.2014, внаслідок чого на 03.09.2017 утворилася загальна заборгованість відповідача перед банком 47793,78 грн. Також заявлено вимогу про стягнення сплаченого позивачем судового збору 1600,00\~грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглядати справу за відсутності представника позивача, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення, про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, де не проживає. Відомості щодо поважності причин його неявки у судове засідання відсутні, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не надходили. Ураховуючи зазначені обставини суд, за правилами ч. 5 ст. 74, ч.ч. 1, 2 ст. 158, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухвалив вирішувати справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у ній даних чи доказів\~ (ухвалює заочне рішення). Вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Між позивачем, як банком, і відповідачем, як позичальником, шляхом заповнення та підписання відповідачем [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.5) 14.02.2014 укладено договір № SAMDNWFC00001616560, згідно якого відповідач 14.02.2014 отримав у банку емітовану останнім кредитну карту "Універсальна, 55 днів пільгового періоду". Відповідно до зазначеної заяви заява разом із памяткою клієнта (відсутня у справі), умовами кредитування, умовами і правилами надання банківських послуг (а.с.\~7-30) складають договір про надання банківських послуг. Умовами кредитування визначені, зокрема, кредитний ліміт 1800,00\~грн; відновлювальний тип кредитної лінії у гривні; пільговий період 55 днів із нарахуванням 30 \~% річних; базова відсоткова ставка за кредитом 2,5 % на місяць (за тратами з 01.09.2014 2,9\~%, за тратами з 01.04.2015 3,6 %); обовязковий щомісячний платіж 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості, з 01.04.2014 5% від заборгованості, але не менше 100 грн та не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; пеня 0,24 % від суми загальної заборгованості + 50 грн щоразу коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн; пеня 0,24 % від суми загальної заборгованості + 100 грн щоразу коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн другий місяць поспіль і більше; штраф за порушення строків платежів 500\~грн + 5\~% від ціни позову. Отже між позивачем і відповідачем укладено договір банківського рахунка і кредитний договір (далі Договір). За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України далі\~ЦК). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч.\~2 ст.\~10561 ЦК\~). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК). З наданого позивачем розрахунку (а.с. 3, 4) вбачається, що з 15.02.2014 відповідач користувався кредитними коштами банку, допустив несвоєчасне погашення відповідних платежів на користь банку. Повернення коштів відповідачем банку\~ не здійснювалось. Згідно розрахунку станом на 03.09.2017 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за Договором на суму 47793,78 грн, яка складається із: 1797,45 грн заборгованість за кредитом, 39194,25 грн заборгованість за процентами, 4050,00 заборгованість за пенею і комісією, 500,00 грн штраф (фіксована частина), 2252,09\~грн штраф (процентна складова). Відповідач не оспорив розрахунок. Умови договору не містять вказівки на на підстави і порядок нарахуванян комісії по 100 грн. Згідно умов тарифного плану "Універсальна 55 днів пільгово періоду" нарахуванняпо 100 грн є пенею за несвоєчасне погашеня кредиту та/або процентів. Отже нарахування 4050 грн коміії не відповідає умовам договору. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України\~). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України\~). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 17 жовтня 2017 року № 347/1910/15-ц). Отже позовна вимога про стягнення пені та штрафу, окрім штрафу 500,00 \~грн, не ґрунтується на законі. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобовязань за Договором, станом на 03.09.2017 відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором на загальну суму 41491,70 грн (1797,45 + 39194,25 + 500,00), і позов підлягає частковому задоволенню у цих межах. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 1389,02 грн (1600 * 41491,70 / 47793,78). На підставі викладеного,

Outcome: approved