Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

01 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до ТОВ «Федунка» про розірвання договору оренди земельної ділянки та витребування земельної ділянки. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що між сторонами 16 грудня 2014 року укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,08га строком на 10 років. В супереч вимогам ч. 4 ст. 22 Земельного кодексу Договором передбачено, що передача земельної ділянки здійснюється без проекту її відведення, що на думку позивача унеможливлює реалізацію ним його права на здійснення контролю за додержанням вимог земельного і природоохоронного законодавства, передбачених п .30 Договору. Вищевказану обставину позивач вважає порушенням такої істотної умови договору оренди, як умови використання та цільове призначення земельної ділянки яка передається в оренду. Розірвати договір в позасудовому порядку відповідач відмовляється. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, уповноважив на представлення своїх інтересів [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Надав пояснення аналогічні викладені позивачем у позовній заяві додатково повідомив, що позивач заперечує належність йому підпису на спірному договорі, але від заявлення клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи відмовився. Представник відповідача Чоп С.О. заперечував проти позову з огляду на його безпідставність. Зазначив, що всі обов'язки за договором підприємство виконує. Враховуючи строковість договору, а також понесені витрати на обробку землі розірвати договір за взаємною згодою сторін відповідач не бажає. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні юридичні факти та правовідносини, що їх супроводжують. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.12.2014 № 30718632 [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0837га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Федунської сільської ради Шишацького району Полтавської області. Номер запису 80006220 від 10.12.2014 (а.с.12). 16 грудня 2014 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ «Федунка» укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 10 років (а.с.13-14). Вказаний договір зареєстровано реєстраційною службою Шишацького РУЮ Полтавської області 16 грудня 2014 року за № 8097752 (а.с.15). За умовами даного договору орендодавець передає в строкове платне користування належну йому земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 3,08га, яка знаходиться на території Федунської сільської ради Шишацького району Полтавської області. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 64814,84 грн. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п. 10 Договору). . Пунктом 20 Договору передбачено, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення. Протягом квітня-травня 2016 року позивач неодноразово звертався з письмовими заявами до відповідача про припинення дії договору шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін на підставі п.п. 35, 37 Договору (лист від 27.04.2016, лист від 24.05.2016), а також з проханням не здійснювати обробку земельної ділянки в зв'язку з бажанням обробляти землю самостійно (заява від 20.05.2016) (а.с.45, 48, 51). Проте у наданні згоди на розірвання договору оренди земельної ділянки ТОВ «Федунка» йому було відмовлено письмовими листами від 10.05.2016 та від 03.06.2016 (а.с. 44, 46-47, 49-50). З пояснень свідків [PERSON], яка працює на посаді комірника ТОВ «Федунка» та [PERSON], яка працює головним бухгалтером даного товариства вбачається, що орендна плата позивачу виплачувалась вчасно в грошовій формі. Заборгованості перед ним товариство не має. Пояснення свідків підтверджуються копією відомості № 120 від 23 листопада 2015 року згідно якої позивач [PERSON] отримав від ТОВ «Федунка» 3382,53 грн. за 2015 рік за оплату оренди землі, що відповідає вимогам п.п. 5 та 10 Договору оренди (а.с. 66-67). Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Згідно ч.1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом (ч.9 ст. 93 ЗК). Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч.1 ст. 631 ЦК України). Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч.1 ст. 651 ЦК України). Згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно п. 38 спірного Договору його розірвання в односторонньому порядку не допускається. Як встановлено з досліджених судом матеріалів справи та пояснень представника відповідача на даний час орендар земельної ділянки - ТОВ «Федунка», користуючись своїми правами, згоди на розірвання договору не надає, мотивуючи це суттєвими затратами на обробку спірної земельної ділянки та укладанням договору на строк 10 років, який не збіг. Виходячи з вищевикладеного та приписів законодавства даний спірний договір може бути розірваний судом на вимогу позивача (орендодавця) лише в разі невиконання відповідачем (орендарем) обов'язків передбачених ст. 24 Закону України «Про оренду землі» якими є: - використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; - дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; - дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; - своєчасне внесення орендної плати. В супереч визначеного ст.ст. 11, 60 ЦПК України обов'язку доказування позивачем не надано жодних доказів порушення відповідачем його прав як орендодавця. Посилання позивача, як на підставу для розірвання договору, на невідповідність його змісту вимогам ч.4 ст. 22 ЗК України не є підставою для розірвання договору оскільки вищевказані положення виключені з ЗК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)» від 12 лютого 2015 року. Тим самим Законом змінено редакцію ст. 15 Закону України «Про оренду землі» та виключено зі складу істотних умов договору оренди землі умови використання та цільове призначення земельної ділянки, що передається в оренду, недотримання яких відповідачем позивач також вважає підставою для розірвання договору оренду. З наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів судом не встановлено порушення відповідачем жодних прав позивача, як орендодавця земельної ділянки, передбачених ст. 24 Закону України «Про оренду землі» та інших істотних порушень договору, а отже підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки судом відсутні. За таких обставин у задоволені позовних вимог необхідно відмовити. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають суд,

Outcome: dismissed