Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

01.03.2018 р. ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (далі за текстом - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідач), в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором на загальну суму 15 316,25 (пятнадцять тисяч триста шістнадцять) гривень 25 копійок. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 07.12.2010 р. укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 2 000,00 (дві тисячі) гривень 00 копійок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 (тридцять шість) на рік від суми залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 14.02.2018 р. перед позивачем виникла заборгованість (по кредиту, процентам, пені і штрафам) в розмірі 15 316,25 (пятнадцять тисяч триста шістнадцять) гривень 25 копійок. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, оскільки останній ухиляється від добровільного погашення боргу. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1 762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі /а. с. 5/. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки у судові засідання відповідач не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у письмовій заяві, суд ухвалив, на підставі ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального Кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) прийняти рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін в судове засідання, суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою, яка підлягає задоволенню із наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобовязального права, повязані з ухиленням боржника від виконання своїх обовязків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору слід керуватися Цивільним Кодексом України (далі за текстом ЦК України). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКом» та [PERSON] на підставі анкети-заяви й Умов та правил надання банківських послуг від 07.12.2010 р. укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач передав кредит відповідачу у розмірі 2 000,00 (дві тисячі) гривень 00 копійок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 (тридцять шість) річних від суми залишку заборгованості за кредитом /а. с. 10-32/. В порушення умов, зазначеного кредитного договору, відповідач взяті на себе зобовязання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка, згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 14.02.2018 р., з урахуванням заборгованості за кредитом, процентів, пені і штрафів склала загальну суму 15 316,25 (пятнадцять тисяч триста шістнадцять) гривень 25 копійок /а. с. 7-9/. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимогою закону. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобовязані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивачем надано кредит в розмірі та на умовах, передбачених кредитним договором, однак відповідач, всупереч вимогам чинного законодавства й умов та правил надання банківських послуг, належним чином свої зобовязання по поверненню чергової частки кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом не виконав, не здійснив повернення кредиту та сплати відсотків у повному обсязі у встановлені договором строки. Ці обставини по даній справі не підлягають доказуванню, оскільки про них зазначено у позові і вони не спростовані відповідачем. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, загальна сума заборгованості, станом на 14.02.2018 р. становить 15 316,25 (пятнадцять тисяч триста шістнадцять) гривень 25 копійок, у тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 1 078,27 (одна тисяча сімдесят вісім) гривень 27 копійок; заборгованість по процентам у розмірі 376,78 (триста сімдесят шість) гривень 78 копійок; заборгованість за пенею у розмірі 12 655,66 (дванадцять тисяч шістсот пятдесят пять) гривень 66 копійок; заборгованість по судовим штрафам у розмірі 1 205,54 (одна тисяча двісті пять) гривень 54 копійки /а. с. 7-9/. Доказів, в розумінні ст. ст. 76, 77, 81 ЦПК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКом» відповідач до суду не надав, тому розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні даного спору. Суд не погоджується з доводами ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКу» про необхідність стягнення з [PERSON] судових штрафів в розмірі 1 205,54 (одна тисяча двісті пять) гривень 54 копійки виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, відповідно до частини другої статті 549 ЦК України. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, згідно частини третьої статті 549 ЦК України. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі №6-2003цс15. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача належить пропорційно стягнути судові витрати в розмірі 1 623,33 (одна тисяча шістсот двадцять три) гривні 33 копійки, що складає 92,13 % від суми задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 55, 61 Конституції України, ст. ст. 10, 11-14, 16, 20, 202, 207, 218, 256-258, 267, 526, 530, 549, 550, 610, 612, 625, 1054 ЦК України, 1, 2, 7, 8, 19, 48, 76 -81, 141, 211, 247, 258-260, 263-265, 280-282, 284, 289 ЦПК України, суд

Outcome: approved