Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

01 серпня 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області, третьої особи- Білопільської районної державної нотаріальної контори, - про визнання права власності на земельну частку (пай), посилаючись на наступне. [PERSON], [INFO], є мешканкою с.Червоне Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області. Її дівоче прізвище було [PERSON]. В зв'язку з укладенням шлюбу 27 липня 2002 року з [PERSON] нині її прізвище [PERSON], на підтвердження чого приєднала до заяви копію свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 27 липня 2002 року виконкомом Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області. [PERSON], [INFO], є мешканкою с.Кальченки Білопільського району Сумської області. Її дівоче прізвище було [PERSON]. В зв'язку з укладенням шлюбу 25 вересня 1999 року з [PERSON] нині її прізвище [PERSON], на підтвердження чого приєднала до заяви копію свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 25 вересня 1999 року виконкомом Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області. Спільними батьками позивачів були нині покійні: батько- [PERSON], мама- [PERSON], на підтвердження чого позивачі приєднали до позову 2 копії свідоцтв про своє народження: 1) серії [NUMBER], видане 07 березня 1986 року Шкуратівською сільською радою Білопільського району Сумської області; 2) серії [NUMBER], видане 21 листопада 1977 року Шкуратівською сільською радою Білопільського району Сумської області. [INFO] року батько позивачів, [PERSON], помер, на підтвердження чого позивачі приєднали до позову копію свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER], видане 14 травня 2015 року виконкомом Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області. Згодом померла ї мама позивачів, [PERSON]. В установленому законом порядку вони прийняли спадщину батька, про що їм нотаріус 10.08.2016 року видала Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 44725172. Позивачі вказують, що батьками їхнього батька, а їхніми дідусем та бабусею по лінії батька були нині покійні [PERSON] та [PERSON], на підтвердження чого приєднали Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00016476073, виданий 25 березня 2016 року. [INFO] року бабуся позивачів, [PERSON], померла, про що 05 жовтня 2000 року в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №20, на підтвердження чого позивачі приєднали до позову копію свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER], видане 05 жовтня 2000 року виконкомом Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області. При житті батько позивачів успадкував спадщину своєї мами, а бабусі позивачів, [PERSON], але юридично не оформив земельний пай на території Шкуратівської сільської ради. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 24 жовтня 2016 року визнано за позивачами: [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування після батька, [PERSON], який помер [INFO] року, право власності на земельну частку (пай) розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі( на місцевості) у сільськогосподарському акціонерно-пайовому товаристві закритого типу «Шкуратівське», посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 09 жовтня 1996 року № 294, зареєстрованим 12 листопада 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за №3, яка належала [PERSON], яка померла [INFO] року, по ? земельної частки (паю) кожному. На даний час це рішення набрало законної сили. У бабусі позивачів, [PERSON], був старший рідний брат, а позивачам двоюрідний дідусь, [PERSON], який все своє життя працював в місцевому сільськогосподарському підприємстві, в зв'язку з чим мав у власності земельну частку(пай) розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у сільськогосподарському акціонерно-пайовому товаристві закритого типу «Шкуратівське», посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 09 жовтня 1996 року № 294, зареєстрованим 12 листопада 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за № 16. [INFO] року [PERSON] помер. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина на його майно, в тому числі на земельну частку (пай) розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у сільськогосподарському акціонерно-пайовому товаристві закритого типу «Шкуратівське», посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 09 жовтня 1996 року № 294, зареєстрованим 12 листопада 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за № 16. Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Згідно ст.524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно частини 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Останні роки свого життя [PERSON] проживав одиноко, власної сім'ї та дітей не мав, батьки його також померли на час його смерті. Таким чином, після його смерті спадкоємці першої черги його майна були відсутні. Згідно ст. 529 ЦК Української РСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері ( друга черга). З урахуванням статей 524,527,528 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час смерті [PERSON], бубуся заявників, [PERSON], являючись рідною сестрою покійного, являлася спадкоємцем його майна другої черги за законом. Про відмову від спадщини [PERSON] вона не заявляла. Згідно ч.1 ст.548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Являючись рідною сестрою покійного, бабуся заявників, [PERSON], здійснила його похорони і понесла всі витрати на його поховання, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто вчасно прийняла спадщину, розпорядилася речами померлого. Таким чином, відповідно до статей 548,549 ЦК Української РСР, який діяв на час смерті [PERSON], бабуся заявників, [PERSON], фактично прийняла спадщину свого брата, [PERSON], в тому числі його земельну частку, пай. Згідно частини 2 статті 548 Цивільного кодексу Української РСР прийнята нею спадщина визнається належною їй, [PERSON], як спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. [INFO] року бабуся позивачів, [PERSON], померла. Її спадщину позивачі прийняли в судовому порядку, зокрема її власний земельний пай. В той же час позивачі не прийняли спадщину своєї бабусі., зокрема, земельний пай, який вона в установленому законом порядку успадкувала від свого брата, [PERSON]. На даний час цей земельний пай залишається ніким не успадкований. Задля оформлення спадщини двоюрідного дідуся, [PERSON], позивачі вирішили звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але при розгляді документів виявилося, що вони не мають документів про народження [PERSON], тому не можуть підтвердити родинні відносини їхньої бабусі, [PERSON], та її рідного брата, [PERSON]. Звернення позивачів до державного архіву Сумської області також не дало позитивних результатів. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 08 травня 2018 року встановлено юридичний факт родинних відносин між померлим [INFO] року [PERSON] та померлою [INFO] року [PERSON], а саме, що вони є рідними братом і сестрою. Та встановлено юридичний факт родинних відносин між заявниками [PERSON], [PERSON], та померлим [INFO] року [PERSON], що [PERSON] приходиться заявникам двоюрідним дідусем. Позивачі вказують, щопри житті при невідомих обставинах сертифікат на земельну частку (пай) [PERSON] був втрачений, в зв'язку з чим позивачами було дано оголошення в газеті «Білопільщина» вважати нині даний сертифікат недійсним. Згідно довідки відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області нормативна грошова оцінка земельної ділянки (паю) на території Шкуратівської сільської ради становить на даний час 64 228, 00 грн. Посилаючись на вищезазначене, позивачі просять суд визнати за ними, за кожною по ? земельної частки (паю), в порядку спадкування після батька, [PERSON], який помер [INFO] року право власності на земельну частку (пай) розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у сільськогосподарському акціонерно-пайовому товаристві закритого типу «Шкуратівське», посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 09 жовтня 1996 року № 294, зареєстрованим 12 листопада 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за № 16, яка належала [PERSON], який помер [INFO] року. В підготовче засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися. Представник позивачів за довіреністю [PERSON] подав заяву про проведення підготовчого засідання в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Статтею 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. В силу статті 131-1 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Разом з цим, відповідно до п. 11 Перехідних положень Конституції України норма щодо здійснення представництва у судах першої інстанції виключно адвокатами вступає в силу з 01 січня 2019 року. З огляду на викладене, суд вважає допустимим представництво [PERSON] інтересів позивачів у суді на підставі довіреності. Представник відповідача Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи у відсутність їх представника, позов визнають. Від третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори надійшла до суду заява про розгляд справи без участі представника та що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Також направлено до суду Інформаційні довідки зі спадкового реєстру за № 52926796 від 10.08.2018 року, згідно якої за параметрами запиту: « [PERSON], дата смерті [INFO]» у спадковому реєстрі інформація відсутня. Та за параметрами запиту «[PERSON], дата смерті [INFO]» у спадковому реєстрі інформація відсутня. У зв'язку з неявкою сторін, третіх осіб суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. За змістом ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, Цивільний процесуальний кодекс України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні у правовідносинах, що виникли між сторонами. Представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже у суду наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч. 1 ст.13,ч.1ст.81 Цивільного процесуальногокодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є мешканкою с.Червоне Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області. Її дівоче прізвище було [PERSON]. В зв'язку з укладенням шлюбу 27 липня 2002 року з [PERSON] нині її прізвище [PERSON], на підтвердження чого приєднала до заяви копію свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 27 липня 2002 року виконкомом Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області. [PERSON], [INFO], є мешканкою с.Кальченки Білопільського району Сумської області. Її дівоче прізвище було [PERSON]. В зв'язку з укладенням шлюбу 25 вересня 1999 року з [PERSON] нині її прізвище [PERSON], на підтвердження чого приєднала до заяви копію свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 25 вересня 1999 року виконкомом Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області. Спільними батьками позивачів були нині покійні: батько- [PERSON], мама- [PERSON], на підтвердження чого позивачі приєднали до позову 2 копії свідоцтв про своє народження: 1) серії [NUMBER], видане 07 березня 1986 року Шкуратівською сільською радою Білопільського району Сумської області; 2) серії [NUMBER], видане 21 листопада 1977 року Шкуратівською сільською радою Білопільського району Сумської області.( а.с.7-15). [INFO] року батько позивачів, [PERSON], помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER], виданого 14 травня 2015 року виконкомом Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області( а.с.18). Згодом померла ї мама позивачів, [PERSON]( а.с.19). В установленому законом порядку позивачі прийняли спадщину батька, про що їм нотаріус 10.08.2016 року видала Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 44725172( а.с.21). Батьками батька позивачів, а їхніми дідусем та бабусею по лінії батька були нині покійні [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00016476073, виданий 25 березня 2016 року( а.с.22). [INFO] року бабуся позивачів, [PERSON], померла, про що 05 жовтня 2000 року в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №20, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER], видане 05 жовтня 2000 року виконкомом Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області ( а.с.20). При житті батько позивачів успадкував спадщину своєї мами, а бабусі позивачів, [PERSON], але юридично не оформив земельний пай на території Шкуратівської сільської ради. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 24 жовтня 2016 року визнано за позивачами: [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування після батька, [PERSON], який помер [INFO] року, право власності на земельну частку (пай) розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі( на місцевості) у сільськогосподарському акціонерно-пайовому товаристві закритого типу «Шкуратівське», посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 09 жовтня 1996 року № 294, зареєстрованим 12 листопада 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за №3, яка належала [PERSON], яка померла [INFO] року, по ? земельної частки (паю) кожному. На даний час це рішення набрало законної сили ( а.с.25,26). У бабусі позивачів, [PERSON], був старший рідний брат, а позивачам двоюрідний дідусь, [PERSON], який все своє життя працював в місцевому сільськогосподарському підприємстві, в зв'язку з чим мав у власності земельну частку(пай) розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у сільськогосподарському акціонерно-пайовому товаристві закритого типу «Шкуратівське», посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 09 жовтня 1996 року № 294, зареєстрованим 12 листопада 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за № 16. [INFO] року [PERSON] помер. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина на його майно, в тому числі на земельну частку (пай) розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у сільськогосподарському акціонерно-пайовому товаристві закритого типу «Шкуратівське», посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 09 жовтня 1996 року № 294, зареєстрованим 12 листопада 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за № 16, що підтверджується довідкою відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 340/162-17 від 06.07.2017 року ( а.с.32). Останні роки свого життя [PERSON] проживав одиноко, власної сім'ї та дітей не мав, батьки його також померли на час його смерті. Таким чином, після його смерті спадкоємці першої черги його майна були відсутні. Згідно ст. 529 ЦК Української РСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері ( друга черга). З урахуванням статей 524,527,528 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час смерті [PERSON], бубуся заявників, [PERSON], являючись рідною сестрою покійного, являлася спадкоємцем його майна другої черги за законом. Про відмову від спадщини [PERSON] вона не заявляла. Згідно ч.1 ст.548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Являючись рідною сестрою покійного, бабуся заявників, [PERSON], здійснила його похорони і понесла всі витрати на його поховання, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто вчасно прийняла спадщину, розпорядилася речами померлого. Таким чином, відповідно до статей 548,549 ЦК Української РСР, який діяв на час смерті [PERSON], бабуся заявників, [PERSON], фактично прийняла спадщину свого брата, [PERSON], в тому числі його земельну частку, пай. Згідно частини 2 статті 548 Цивільного кодексу Української РСР прийнята нею спадщина визнається належною їй, [PERSON], як спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. [INFO] року бабуся позивачів, [PERSON], померла. Її спадщину позивачі прийняли в судовому порядку, зокрема її власний земельний пай. В той же час позивачі не прийняли спадщину своєї бабусі., зокрема, земельний пай, який вона в установленому законом порядку успадкувала від свого брата, [PERSON]. На даний час цей земельний пай залишається ніким не успадкований. Задля оформлення спадщини двоюрідного дідуся, [PERSON], позивачі вирішили звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але при розгляді документів виявилося, що вони не мають документів про народження [PERSON], тому не можуть підтвердити родинні відносини їхньої бабусі, [PERSON], та її рідного брата, [PERSON]. Звернення позивачів до державного архіву Сумської області також не дало позитивних результатів( а.с.30,31,33). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 08 травня 2018 року встановлено юридичний факт родинних відносин між померлим [INFO] року [PERSON] та померлою [INFO] року [PERSON], а саме, що вони є рідними братом і сестрою. Та встановлено юридичний факт родинних відносин між заявниками [PERSON], [PERSON], та померлим [INFO] року [PERSON], що [PERSON] приходиться заявникам двоюрідним дідусем( а.с.27,28). При житті при невідомих обставинах сертифікат на земельну частку (пай) [PERSON] був втрачений, в зв'язку з чим позивачами було дано оголошення в газеті «Білопільщина» вважати нині даний сертифікат недійсним ( а.с.36). Відповідно до довідки виконкому Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області № 169 від 10 лютого 2017 року дійсно громадянин [PERSON] на день смерті [INFO] року був зареєстрований та проживав один в селі Нагірнівка Білопільського району Сумської області. Заповіт від імені померлого [PERSON] не посвідчувався виконкомом Шкуратівськоїї сільської ради. Після смерті [PERSON] сестра [PERSON] прийняла спадщину, але юридично не оформила( а.с.23). Відповідно до довідки виконкому Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області № 320 від 10 травня 2016 року дійсно громадянка [PERSON] на день смерті [INFO] року була зареєстрована разом з сином [PERSON] в селі Нагірнівка Білопільського району Сумської області. Заповіт від імені померлої [PERSON] не посвідчувався виконкомом Шкуратівської сільської ради. [PERSON] після смерті [PERSON] фактично прийняв спадщину, але юридично не оформив ( а.с.24). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.11..2017 року державного нотаріуса Білопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачам було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу ( а.с.3). Відповідно до роз'яснень абзацу 4 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідно до п.4 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Враховуючи, що ні відповідач, ні третя особа, не заперечували обставин справи, - суд вважає правомірним визнати за позивачем право власності на спадкове майно. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05. 2008 року, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п.1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни- спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом. Відповідно ст.81 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, в тому числі, прийняття спадщини. Згідно з п.1 ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації, а тому спадкодавець мав право власності на земельну ділянку в межах згідно з планом, право на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.Згідно з нормами ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що майнові права на спадкове майно у зв'язку зі смертю фізичної особи-спадкодавця, не припиняються, а переходять в порядку правонаступництва (спадкування). Момент переходу прав в порядку спадкування за законом визначається як час відкриття спадщини. З цього моменту права та обов'язки спадкодавця належать спадкоємцеві (ч.5 ст.1268 ЦК). Таким чином, судом встановлено, що сукупність прав та обов'язків, (спадщина), після смерті батька позивачів, [PERSON], перейшла в порядку спадкування за законом позивачам, згідно своєчасного прийняття ними спадщини, тому вони є спадкоємцями і власниками спадкових прав, а саме власниками права на спадкове майно: -за кожною по ? права власності на земельну частку (пай) розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у сільськогосподарському акціонерно-пайовому товаристві закритого типу «Шкуратівське», посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 09 жовтня 1996 року № 294, зареєстрованим 12 листопада 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за № 16, яка належала [PERSON], який помер [INFO] року. Таким чином, за вищевказаних обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачами право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved