Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

01 лютого 2017 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулися позивачі з позовом до [PERSON]В, [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивували тим, що вони є власниками квартири № 5 в будинку № 4, що знаходиться по пров.Світлодарському у м. Словянськ. У їх квартирі зареєстровані колишні власники квартири [PERSON] та [PERSON] Зазначають, що після набуття ними права власності на квартиру жодних договорів з відповідачами щодо порядку користування квартирою не укладалося, але відповідачі всупереч п.8 договору купівлі-продажу добровільно з реєстрації не знялися. Позивачі просять визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартирою № 5 в будинку № 4, що знаходиться по пров.Світлодарському у м. Словянськ на підставі положень ст.ст.317, 319, 383, 391 ЦК України. Позивачі [PERSON] та [PERSON] були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, проте не використали свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги в суді від 03.03.2017 р., не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду повідомлялися належним чином, надали суду заяву про визнання заявлених позовних вимог у повному обсязі, зазначили, що проти задоволення позовних вимог не заперечують, справу просять розглянути за їх відсутністю. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Згідно з договором купівлі-продажу від 21.12.2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] та зареєстрованим у реєстрі за № 5923, [PERSON] та [PERSON] купили, а [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] і [PERSON], продала житловий квартиру № 5 у будинку № 4 по пров.Чубаря у м.Словянську /а.с.4/. З довідки ОСББ «Семигал» № 156 від 19.12.2016 р. вбачається, що у квартирі № 5 у будинку № 4 зареєстрована [PERSON] та [PERSON] /а.с.5/. Зазначені відомості підтверджуються копіями форми «А» [PERSON] та [PERSON] /а.с.6-7/. Пунктом 8 договору купівлі-продажу квартири № 5 у будинку № 4 по провул.Чубаря у м.Словянську передбачено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зобовязуються особисто знятися з реєстраційного обліку до 26.12.2016 року /а.с.4/. Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону з своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України). Відповідно до положення п.1 ч.1 ст.346 ЦК України підставою припинення права власності є відчуження власником свого майна. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно положень статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з приписом ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені відповідно до положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] втратили право користування спірним житлом у звязку із відчуженням права власності на зазначену квартиру. Відповідно до п.2.76 розпорядження міського голови від 19.02.2016 р. № 53-р провулок Чубаря у м.Словянську перейменовано на провулок Світлодарський. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов?язані із зверненням до суду і розглядом судової справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved