Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

01 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що з 2003 року по 24.05.2006 року вони з відповідачем перебували у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинено. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає та не бере участь у їх вихованні. Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17.11.2011 року відповідача позбавлено батьківких прав по відношенню до їхнього сина. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала просила суд стягнути аліменти у твердій грошовій сумі розміром 1000 грн. щомісячно. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та погодилася на стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання їхнього неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі 750 гривень. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 24.05.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого управлінням юстиції Миколаївської області серії І-ФП № 015067 за актовим записом №38 (а.с. 7). Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області серії І-ФП № 164244 (а.с. 6) . Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17.11.2011 року відповідача позбавлено батьківких прав по відношенню до їхнього сина (а.с.8) Вислухавши позивачку, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд враховує, що відповідач працює, враховує його доходи, матеріальне становище позивачки, а також розмір прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для відповідної категорії громадян у 2017 році. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Конвенцією «Про права дитини» (ч. 1 ст. 3), ратифікованою постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адмiнiстративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню iнтересiв дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) стягуються в частині від доходу його батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial