Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (скорочена назва - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору № VOXRRX09640199 від 29 лютого 2008 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 6660,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком Договір. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору щодо повернення кредитних коштів, останній, станом 10 лютого 2014 року, має заборгованість 26249,46 грн. Разом з тим позивач вважає, від цієї суми заборгованості слід відняти суму боргу в розмірі 8094,32 грн., так як вказана сума була стягнута з відповідача [PERSON] судовим наказом Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06 січня 2010 року. Вказує, що різниця становить 18155,14 грн. Відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять 500,00 грн. (штраф фіксована частина) та 907,76 грн. (штраф процентна складова). А тому, заборгованість відповідача перед позивачем становить 19562,90 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім цього, просить стягнути з відповідача судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача Савицька Г.Р. не з'явилась, попередньо подавши заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Суд про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитного договору відповідачем. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до укладеного кредитного договору № VOXRRX09640199 від 29 лютого 2008 року, відповідач отримав кредит в розмірі 6660,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28 лютого 2009 року. Як вбачається з розрахунку суми боргу, станом на 10 лютого 2014 року, заборгованість відповідача перед позивачем становить 26249,46 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 3323,86 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 131,04 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 539,46 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 22255,10 грн. З копії судового наказу Ковельського міськрайонного суду від 06 січня 2010 року, виданого за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк», вбачається, що з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 8094,32 грн. Різниця між поточною заборгованість та заборгованістю, задоволеною рішенням суду від 06 січня 2010 року, становить 18155,14 грн. Враховуючи суми штрафів, а саме 500,00 грн. (штраф фіксована частина) та 907,76 грн. (штраф процентна складова), остаточна заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 19562,90 грн. Розрахунок суми боргу проведений відповідно до умов договору та заперечень не викликає. На даний час відповідачем борг по кредитному договору не сплачений, а тому суд визнає зобов'язання по цьому договору не виконаними. Причини невиконання таких зобов'язань правового значення для справи не мають. Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 19562,90 грн. Крім цього, суд, в силу вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені останнім судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 527, 530, 610, 611, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved