Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Своїм позовом до суду позивач просила визнати за нею право власності на нежитлову будівлю позначеною в технічному паспорті літерою «А», прибудова літерою "а", підвал літерою "А/підв."склад літерою «Б», склад літерою «б», магазин літерою «б1», тамбур літерою «б2», загальною площею будівель 515,3 кв.метра по [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що на праві власності їй належить земельна ділянка розміром 0,055 га по [ADDRESS], Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 28.02.2015 року зареєстрованого в реєстрі речових прав нерухомого майна за № 34318859, та держаним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданим на підставі рішення сесії місцевої ради 23 сесії 5 скликання від 09.09.2010 року, кадастровий номер [NUMBER]. У 2004 році на вказаній земельній ділянці позивачем було побудовано нежитлову будівлю, яка у технічному паспорті по [ADDRESS] Вінницької області позначена літерою «А». При виготовленні технічного паспорта Тульчинським МБТІ наведена будова визначена, як самочинна. Відповідно до звіту № 17-08-08 наданого експертом про технічне обстеження та висновку про технічне обстеження наданного відділом містобудування, архітектури, житлово - комунального господарства та інфраструктури Крижопільської РДА від 16.08.2017 року № 48 нежитлова будівля по [ADDRESS], позначена літерою «А» збудована самочино, без дозволу на виконання будівельних робіт, відповідає містобудівним вимогам та встановлена можливість надійної та безпечної експлуатації. Згідно висновку незалежного оцінювача від 04.09.2017 року № вартість самочинно збудованої нежитлової будівлі складає 45000,00 грн. Тому [PERSON] була вимушена звернутись до суду із даним позовом, оскільки інакшим чином не може реалізувати свої законні права та інтереси. Позивач в судове засідання не з'явилася подавши до суду заяву в якій позов підтримала, просила вимоги задовольнити та провести слухання справи у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання також не з'явилася подала до суду заяву в якій позов визнала, не заперечувала проти задоволення позову на користь позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши усі докази надані позивачем, суд вважає позов підлягаючим задоволенню зі слідуючих підстав. Як вбачається з матеріалів справи позивач бажає оформити право власності на нежитлову будівлю позначеною в технічному паспорті літерою «А», прибудова літерою «а», підвал літерою «А/підв.», склад літерою «Б», склад літерою «б», магазин літерою «б1», тамбур літерою «б2», загальною площею будівель 515,3 кв.метра по [ADDRESS] Вінницької області. Однак, не може цього зробити, оскільки вказана будівля збудована в самочинному порядку. Судом встановлено, що на праві власності, їй належить земельна ділянка розміром 0,055 га по [ADDRESS], Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 28.02.2015 року зареєстрованого в реєстрі речових прав нерухомого майна за № 34318859, та держаним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданим на підставі рішення сесії місцевої ради 23 сесії 5 скликання від 09.09.2010 року, кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 27-29). Відповідно до звіту № 17-08-08 наданого експертом про технічне обстеження та висновку про технічне обстеження наданного відділом містобудування, архітектури, житлово - комунального господарства та інфраструктури Крижопільської РДА від 16.08.2017 року № 48 нежитлова будівля по [ADDRESS] позначена літерою «А» збудована самочино, без дозволу на виконання будівельних робіт, відповідає містобудівним вимогам та встановлена можливість надійної та безпечної експлуатації. Таким чином для позивача дана нежитлова будівля є самочинно збудованою та зареєструвати його вона в даний час не може. Стаття 376 ЦК України передбачає, що право власності на самочинне будівництво може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво, якщо не порушує право інших осіб і надана земельна ділянка під будівництво. Згідно ст. 331 ЦК України, право власності на новостворену річ, яка виготовлена особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором, або законом, а право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст.ст. 186, 328, 331, 376, 392 ЦК України,

Outcome: approved