Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON] , зареєстрований 21 липня 2007 року виконкомом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 25, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на двох їхніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі ⅓ частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з 21 липня 2007 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON] , від шлюбу вони мають двох малолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Із січня 2019 року відносини між подружжям погіршилися, між ними постійно стали виникали сварки, у зв`язку з чим вони перестали вести спільне господарство, припинили сімейні стосунки та стали проживати окремо. Примирення і подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Їхні малолітні діти проживають разом із матір`ю та перебувають на її утриманні, коштів на утримання дітей у неї не вистачає. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач [PERSON] добровільно їй не надає. Відповідач є працездатною, здоровою особою, працює оператором у ТОВ "Бітунова Україна", іншим особам аліменти не сплачує, тому він має можливість платити аліменти на двох дітей. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позовні вимоги підтримує, просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов у повному обсязі, час на примирення подружжя просила не надавати, оскільки із січня 2019 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та шлюбних відносин вони не підтримують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає повністю, проти ухвалення рішення про розірвання шлюбу та стягнення з нього на користь позивача аліментів на дітей не заперечує. Просив суд розглянути справу за його відсутності та ухвалити рішення по суті спору. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 21 липня 2007 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 25. Від цього шлюбу подружжя має двох малолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Суд встановив, що із січня 2019 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Малолітні діти сторін на даний час проживають разом із матір`ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей позивачу не надає, позов визнав, згоден сплачувати аліменти на двох дітей. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання двох малолітніх дочок позивачу не надає, позов визнав, а також те, що обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття законом покладено на обох батьків у рівній мірі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню і в частині стягнення аліментів на двох дітей у розмірі ⅓ частки заробітку (доходу) відповідача. При подачі до суду даного позову за вимогу про розірвання шлюбу позивач сплатила судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача в дохід держави (за вимогу про стягнення аліментів) та на користь позивача (за вимогу про розірвання шлюбу) підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 768 грн. 40 коп. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved