Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

У жовтні місяці 2014 року Всеукраїнська громадська організація «Комітет конституційно-правового контролю України» звернулася із позовами до ректора Хмельницького національного університету [PERSON] та відповідального секретаря приймальної комісії цього університету та ректора університету економіки та підприємництва [PERSON], котрі обгрунтовує тим, що постановами Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року визнана протиправною бездіяльність відповідачів щодо ненаданні відповіді та інформації на запити. У зв»язку із тим, що відповідачі не надали запитувану публічну інформацію у вигляді належним чином засвідчених копій статутів ВНЗ, свідоцтв про їх реєстрацію, довідок про включення ВНЗ до Державного реєстру ВНЗ України, Ліцензії та додатків до неї, довідок з ЄДРПОУ, правил прийому до ВЕЗ, плану роботи та графіку засідань приймальної комісії ВНЗ, встановлених квот прийому до ВНЗ різних категорій осіб, яку зобов»язані були надати для здійснення їх юридичної експертизи у зв»язку із чим позивач поніс непередбачувані витрати. 11 березня 2013 року позивачем та спеціалістом у галузі права [PERSON] був укладений договір на надання юридичних послуг. Відповідно до умов укладеного договору позивач зобов»язаний був надати ви конавцеві до 20 травня 2013 року належним чином засвідчені копії документів, які були запитувані у відповідачів для виконання юридичної експертизи у строк до 19 липня 2013 року. Оскільки відповідачі не надали жодних документів, тому позивач не зміг передати такі документи виконавцеві юридичних послуг. 20 серпня 2013 року позивачем із [PERSON] була укладена додаткова угода про відстрочення оплати штрафних санкцій, відповідно до умов якої позивач повинен був сплатити до 20 квітня 2014 року штрафні санкції в сумі 19 600 грн. 16 квітня 2014 року позивач виконав умови договору про надання юридичних послуг від 11.03.2013 року та сплатив виконавцеві штрафні санкції в сумі 19 600 грн. за порушення умов договору. Крім того, позивачем були понесені витрати, пов»язані із відрядженнями до м. Хмельницький для прийняття участі у судових засіданнях по справі № 822/3527/13-а 12 вересня 2013 року та 01 жовтня 2013 року на проїзні документи та добові. Окрім того, позивачем були укладені договори на надання юридичних послуг із [PERSON] 20 травня 2013 року про надання юридичної допомоги за яким вартість послуг становить 5 250,0 грн. та 07..2014 року та сплатив виконавцеві 5 300 грн. згідно договору про надання юридичних послуг від 07.04.2014 року, оплати штрафних санкцій за порушення договору про надання юридичних послуг від 11.03.2013 року в сумі 19 600,0 грн., оплату юридичних послуг за договором від 20.05.2013 року 5 250,0 грн., оплату витрат, пов»язаних з відрядженнями до м. Хмельницький для прийняття участі у судових засіданнях 12 вересня 2013 року та 01 жовтня 2013 року. Просить стягнути з ректора університету економіки і підприємництва 31 540,0 грн. та 30 675,45 грн. з Хмельницького національного університету. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, просить їх задоволити. Представник Хмельницького національного університету в судовому засіданні заявлених вимог не визнала, просить відмовити у їх задоволенні, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Ректор університету економіки та підприємництва та його представник заявлених вимог не визнали та суду пояснили, що вимоги є незаконними, безпідставними та необґрунтованими, оскільки платіжні доручення про сплату коштів за надання юридичних послуг не свідчать про сплату за означеними договорами. Окрім того, позивач намагається відшкодувати на його думку збитки в подвійному розмірі, адже вони сплачені одноразово. Заслухавши доводи позивача та заперечення представників відповідачів, перевіривши матеріали справи доказами, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини та вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Позивач в обґрунтування заявлених вимог до відповідачів по справах зазначив, що 11 березня 2013 року Всеукраїнська громадська організація «Комітет конституційно-правового контролю України» уклала договори із фахівцем у галузі права [PERSON] про надання юридичних послуг юридичної експертизи документів стосовно зарахування до університету економіки та підприємництва та Хмельницького Національного університету на відповідність їх вимогам чинного законодавства України. Внаслідок того, що відповідачі не надали запитувану позивачем інформацію, як-то - статутів ВНЗ, свідоцтв про реєстрацію ВНЗ, довідок про включення ВНЗ до Державного реєстру ВНЗ України з додатками, ліцензії ВНЗ та додатків до неї, довідки з ЄДРПОУ, правил прийому до ВНЗу 2013 році, положення про приймальну комісію ВНЗ, Наказу про затвердження складу приймальної комісії ВНЗ, плану роботи та графіку засідань приймальної комісії ВНЗ, дислокації приміщень, які задіяні для підготовки та проведення прийому абітурієнтів до ВНЗ, встановлення квот прийому до ВНЗ різних категорій осіб позивачу були заподіяні значні матеріальні збитки, оскільки позивач не зміг виконати зобов»язання, передбачені договором укладеним із фахівцем у галузі права щодо передачі належним чином засвідчених копій документів для здійснення їх юридичної експертизи, у зв»язку із чим позивач поніс непередбачувані витрати. Позов обґрунтовується тим, що оскільки відповідачі не надали жодної належним чином засвідченої копії запитуваних документів, позивач не зміг виконати зобов»язання за договором та 20 серпня 2013 року між позивачем і виконавцем [PERSON] була укладена додаткова угода про відстрочення оплати штрафних санкцій за договором, відповідно до якої позивач зобов»язаний був у строк до 20 квітня 2014 року включно сплатити штрафні санкції у розмірі 19 600 грн. (пункт 1 додаткової угоди). Разом з тим, позивач 16 квітня 2014 року виконав умови договору про надання юридичних послуг від 11.03.2013 року та сплатив виконавцеві штрафні санкції в сумі 19 600 грн. за порушення умов договору, що підтверджується копією платіжного доручення за № 12 від 16.04.2014 року. Крім того, як посилається позивач з метою визнання дій відповідачів неправомірними щодо ненадання відповіді та запитуваної інформації протиправними, ним 20 травня 2013 року укладено договір про надання юридичних послуг із [PERSON] відповідно до умов якого вона зобов»язана була надати правову допомогу щляхом усного та письмового консультування, підготовки заяви до адміністративного суду. [PERSON] виконала умови договору та 21.10.2013 року із нею була укладена додаткова угода про відстрочення оплати юридичних послуг у сумі 5 250,0 грн. до 20.04.2014року. Тому на думку позивача він поніс витрати пов»язані з відрядженням у м. Хмельницький для прийняття участі і розгляді адміністративної справи, зокрема: - 12.09.2013 року проїзд до м. Хмельницький та повернення до м. Києва 176,84 грн., добові витрати 458,8 грн.; 01.10.2013 року проїзд 66,65 грн., добові витрати - 688,2 грн.; 5 300 грн. оплата юридичних послуг згідно договору № 3, а всього 31 540,49 грн., котрі просив стягнути з ректора університету економіки і підприємництва [PERSON] Аналогічні витрати позивач просить стягнути і з ректора Хмельницького національного університету [PERSON] в розмірі 525,45 грн. проїзд та добові витрати. Обгрунтовує поданий позов тим, що того ж 11.03.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання юридичних послуг, за яким повинен був у строк до 20 травня 2013 року передати засвідчені копії вказаних документів для проведення їх юридичної експертизи. Додатковим договором від 20.08.2013 року погоджено сторонами сплату штрафних санкцій у сумі 19 600 грн. за порушення умов договору. Позивачем, того ж, 20 травня 2013 року укладено договір про надання юридичних послуг із [PERSON] про надання усних та письмових консультацій та підготовки заяви до Хмельницького окружного адміністративного суду та укладення з цим представником додаткової угоди 21.10.2013 року про оплату послуг у сумі 5 250 грн. Витрати на відрядження до м. Хмельницького 01.10.2013 року склали 525,45 грн., з них 66,65 грн. проїздний документ Київ-Хмельницький, 458,8 грн. добові., оплата штрафних санкцій за порушення умов договору від 11.03.2013 року 19 600 грн., оплата послуг [PERSON] 5 250,0 грн., оплата послуг [PERSON] відповідно договору про надання юридичних послуг від 07.04.2014 року 5 300 грн., а всього 30 675,45 грн. Судом достовірно установлено, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року по справі № 822/3527/13-а визнано протиправною бездіяльність ректора, голови приймальної комісії університету економіки та підприємництва [PERSON] щодо ненадання відповіді та інформації на запит від 06 березня 2013 року за № 238/1-13. Окрім того, постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року по справі № 822/3526/13-а визнано протиправною бездіяльність ректора Хмельницького національного університету [PERSON] та відповідального секретаря приймальної комісії ХНУ [PERSON] щодо ненадання відповіді та інформації на запит від 06 березня 2013 року за № 241/1-13. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ч. 1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів реальних збитків. Як вбачається із матеріалів об»єднаних справ позивач обґрунтовує свої вимоги про стягнення коштів на оплату юридичних послуг [PERSON] в розмірі 19 600 грн. сплатою таких коштів відповідно до платіжного доручення за №12 від 16.04.2014 року, хоча вимагає відшкодувати йому збитки з кожного відповідача окремо по 19 600 грн., що є неправомірним та не доводить сплати таких коштів [PERSON] за кожним договором при умові їх укладання по кожному із відповідачів окремо. Такі договори є укладеними 11.03.2013 року та не доводять понесення таких витрат по кожному із відповідачів. Однотипними є договори також укладеними із [PERSON] 20 травня 2013 року та лише одне платіжне доручення за № 11 від 16.04.2014 року на суму 5 250,0 грн. та платіжне доручення № 216 від на суму 5300 грн. від 04 серпня 2014 року щодо сплати коштів по договору від 07 квітня 2014 року. Суд оцінює їх критично та до уваги не бере, позаяк вони спростовують доводи позивача у справах до ректора Хмельницького національного університету [PERSON] та до ректора університету економіки та підприємництва [PERSON], оскільки за тими ж самими платіжними дорученнями слід провести подвійне стягнення. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 ЦК України, частинами першою і другою якої передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно роз'яснень у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.92 р. № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зазначено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, для відшкодування збитків необхідно встановити і довести такі факти: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина заподіювача шкоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Таким чином, законодавством передбачено відшкодування особі майнової шкоди, зокрема збитків, за наявності порушення цивільного права особи та причинного зв'язку між порушенням права й збитками. Як вбачається з матеріалів справи, позивач сплатив суму у розмірі 19 600 грн., яку він просить стягнути з відповідачів за невиконання Всеукраїнською громадською організацією "Комітет конституційно-правового контролю України" умов договору. Тобто між позивачем та [PERSON] та [PERSON] існували договірні відносини, про які відповідач не знав та не міг знати. Позивач сплатив дану суму за невиконання своїх зобов'язань. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Отже, сплачена позивачем сума, яка була передбачена договором про надання юридичної допомоги, не є збитками у розумінні статті 22 ЦК України, позивачем не доведено та не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідачів та сумою, яка була сплачена позивачем за невиконання ними ж умов договору. Не підлягають також стягненню з відповідача витрати на оплату юридичних послуг пов'язаних із підготовкою позовної заяви до суду та вчинення інших процесуальних дій, які були понесені позивачем під час розгляду справи в Окружному адміністративному суді м. Києві, оскільки віднесення позивачем до складу збитків витрат на юридичну допомогу суперечить вимогам закону, зокрема положенням ст. 22 ЦК України, оскільки такі витрати не мають обов'язкового характеру. Крім того, суд вважає, що відсутній причинно-наслідковий зв'язку між поведінкою відповідача та збитками позивача у вигляді суми оплати наданих позивачу юридичних послуг. Крім того, згідно ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Поняття судових витрат і порядок їх стягнення у адміністративному судочинстві визначаються у гл. 7 КАС України. Таким чином, питання щодо стягнення даних судових витрат та витрат, пов'язаних з розглядом справи щодо проїзду до суду та добових витрат може вирішити лише той адміністративний суд, який розглядав справу, оскільки склад та розмір витрат, пов'язаних з розглядом справи входить до предмета доказування у адміністративній справі. З наведених підстав у задоволенні обох позовів слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed