Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

02.03.2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що вона з відповідачем з 12.02.2002 року проживає в зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі у них народилося троє дітей - син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає. Тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом і просить суд стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/2 частки від всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання дітей і до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає повністю і не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Із копії свідоцтва про одруження (а.с.5) судом встановлено, що сторони з 12.02.2002 року проживають в зареєстрованому шлюбі. Із копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с.6) встановлено, що його батьком є [PERSON] Із копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с.7) встановлено, що його батьком є [PERSON] Із копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с.6) встановлено, що його батьком є [PERSON] Із довідки про склад сім'ї Пеньківської сільської ради за №325 від 26.02.2018 року (а.с.9) судом встановлено, що до складу сім'ї [PERSON] входить чоловік [PERSON] та троє дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789 ХІІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дітей аліменти в розмірі 1/2 частки від усіх його видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки відповідач являється батьком дітей, має стабільний заробіток і зобов'язаний утримувати їх до досягнення ними повноліття . Враховуючи те, що позов задоволено повністю, тому з відповідача на підставі ст.141 ЦПК України на відповідний рахунок необхідно стягнути судовий збір в сумі 704,80 гривень.

Outcome: approved