Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Служба у справах дітей Вінницької міської ради звернулась до суду із позовом до [PERSON] про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач по справі є матір`ю [PERSON] , [INFO] Батьком дитини є [PERSON] , який позбавлений батьківських прав рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.07.2017 року. Мати малолітньої [PERSON] перебуває на обліку в КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.Ющенка», має проблеми зі здоров`ям, що негативно впливає на виховання її доньки. Згідно висновків ЛКК КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.Ющенка» за 2018 рік [PERSON] внаслідок тривалої хвороби має високий ступінь втрати здоров`я, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. Протягом 2016-2019 років, внаслідок недуги матері, малолітня [PERSON] тричі перебувала та на даний час перебуває на повному державному утриманні у КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Максимальний термін перебування в такому закладі дитини становить 9 місяців. Оскільки такий термін закінчився 29.05.2019 року виникла необхідність у вирішенні подальшої долі дитини. Комісією працівників служби у справах дітей було досліджено місце проживання матері та дитини, де разом з ними проживає сестра матері, яка має психічні розлади та поводить себе агресивно. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] бажає виховувати доньку, але через свій стан здоров`я не може цього виконувати, також не заперечує проти відібрання у неї доньки без позбавлення батьківських прав. Позивач просить відібрати дитину у відповідача без позбавлення її батьківських прав та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради Марценюк Л.Є., заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, відповідно до обставин, викладених у позовній заяві та просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Заяв та клопотань до суду не надала. На підставі ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Відповідач [PERSON] , відповідно до висновків ЛКК КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка» від 16.03.2017 року та від 21.09.2017 року має проблеми зі здоров`ям, що негативно впливає на виховання її доньки. [PERSON] внаслідок тривалої хвороби має високий ступінь втрати здоров`я, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. (а.с. 26, 27) \~ \~ \~ \~Внаслідок своєї хвороби відповідач [PERSON] має обов`язок щомісячно з`являтись на огляд до лікаря-психіатра. (а.с. 30) Орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, що підтверджується висновком № 01-00-011-29817 від 13.06.2019 року. (а.с. 31-33) Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що у Службі у справі дітей на обліку перебуває малолітня дитина [PERSON] , оскільки її матір хворіє психічним захворюванням та перебуває на обліку у відділенні КЗ "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. ак. О.Ющенка". Коли [PERSON] потрапляє до лікарні на стаціонарне лікування, то дитина тим часом проживає у КЗ "Вінницький обласний центр соціально- психодогічної реабілітації дітей" де перебуває на повному державному утриманні. Вони ходили додому до відповідача, спостерігали за умовами проживання малолітньої [PERSON] , однак умови були жахливі, що загрожує життю дитини. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює головним спеціалістом Обласного центру спеціально-психологічної реабілітації дітей. Коли до них в центр потрапляє [PERSON] то вона веде себе тихо та спокійно, йде на контакт, матір вона любить, непогано про неї вігукується, однак [PERSON] є хворою людиною і проживання з нею дитини може небезпечно вплинути на психологічний та життєвий стан дитини. Згідно з ч.1 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частини 7 статті 7\~СК при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Матеріалами справи в повному обсязі доведено відсутність належних умов та обставин для виховання малолітньої дитини внаслідок хвороби її матері. Крім того у дитини відсутні близькі родичі які мають можливість виховувати дитину надалі, тому суд вважає, що позовні вимоги про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення. Згідно з вимогами ч. 4 ст.170\~СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Статтею 180\~СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи вищенаведене, визначаючись щодо розміру аліментів, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дитини з відповідача в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, з дня подачі позовної заяви, а саме з 18.06.2019 року. Судом враховані всі обставини, визначені ст. 182 СК України. Оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 1536,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved