Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

У серпні 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, за ствердженням позивача, подружнє життя у сторін не склалося, сторони переконалися, що перестали розуміти один одного, є зовсім різними людьми, втратили почуття любові та поваги, подальше сумісне життя і збереження сімї стали не можливими, сімя фактично розпалася, і тому позивач вирішила розірвати шлюб. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки від його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на утримання кожного з неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], [INFO], до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі а також про підтримання своїх вимог. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував, просив надати час для примирення. Після закінчення визначеного судом часу для примирення позивач надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій проти вимог про розірвання шлюбу заперечував, позовні вимоги про стягнення аліментів визнав частково, прохаючи стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. на місяць, у звязку з відсутністю офіційного стабільного джерела доходів. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами аудіозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сімю, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 2004 року виконавчим комітетом Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області (актовий запис № 13), що підтверджується свідоцтвом 1-ЖС №\~119453. У шлюбі сторони народили двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. За ствердженням позивача, яке відповідачем після надання часу на примирення не оспорено, шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна, набутого у шлюбі, між сторонами немає. Неповнолітні діти проживають з позивачем. Вимог про зміну прізвища після розірвання шлюбу відповідач не заявляла. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу\~ одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги те, що відповідач проти позову в цій частині не заперечував, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин розірвання шлюбу між сторонами не буде суперечити правам та законним інтересам сторін, інших осіб. Вирішуючи інші позовні вимоги, суд виходить з наступного. Відповідач визнає народжених позивачем дітей своїми, батьківство не оспорює. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач проживає окремо, постійного доходу не має, однак має джерело існування у виді доходів від здавання в оренду земельного паю, інші одноразові доходи, тому має змогу сплачувати аліменти, як це передбачено сімейним законодавством. Відповідно до загальних норм права ст. ст.\~180,\~181 СК України\~обов'язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Згідно із ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач просила суд визначити аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки від його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, на кожну дитину. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог. За правилами\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд знаходить заявлений розмір аліментів на дитину таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства та враховує фактичні обставини справи, оскільки в разі задоволення таких вимог відповідач буде поставлений в тяжке матеріальне становище, яке не буде узгоджуватись з метою стягнення аліментів. Крім того, відповідач надав докази того, що він станом на час розгляду справи офіційно не працевлаштований, що підтверджується відомостями його трудової книжки. Разом з тим стягнення аліментів у визнаному відповідачем розмірі, тобто в твердій грошовій сумі 500,00 грн. на місяць на обох дітей, також не відповідатиме вимогам чинного законодавства, оскільки на кожну дитину в такому випадку припадатиме сума 250,00 грн. на місяць, що менше за мінімально встановлений законом розмір аліментів. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину. Згідно із ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Встановлено, що позов було подано позивачем до суду 13.08.2015 року. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, починаючи з дня предявлення позову (13.08.2015 року) і до досягнення дитиною повноліття. При постановленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку\~\~ст. 192 СК України. В силу\~ст. 88 ЦПК України\~у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору 243,60 грн. при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам. Суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial