Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 12 листопада 1999 року в Адміністрації Стрелецького сільського округу Яковлівського району Бєлгородської області РФ, актовий запис № 18. Від шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Позивач вказує, що у неї з відповідачем різні погляди на шлюб та сім»ю. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, не розумів та не хотів розуміти сутності проблем, які виникали в стосунках, тому шлюбні відносини між ними фактично припинені. Зазначає, що шлюб існує формально та примирення між ними неможливе. Просить суд розірвати шлюб із відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]", малолітніх дітей залишити проживати з нею. Також просить стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовільнити. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з'явився без повідомлення причин, відзиву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Врахувавши подану заяву позивача, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння та примирення між ними неможливе. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склались неможливі умови спільного проживання, що у них різні погляди на шлюб та сім»ю, що спричинило між ними повне непорозуміння, тому зберігати такий шлюб недоцільно, так як він носить лише формальний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, їх дітей, суд доходить висновку, що сім»я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], суд вважає за доцільне залишити на проживання при матері позивачці по справі [PERSON]. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище "[PERSON]" як вона цього просить. На підставі наведеного та ст.ст.109,110,112 СК України,

Outcome: approved