Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.06.1993 у Палаці одруження "Дарницький", актовий запис № 1073. Від шлюбу подружжя має повнолітнього сина [PERSON] . Шлюбні відносини між сторонами не склалися у зв`язку з різними характерами, інтересами та поглядами на сімейне життя. З листопада 2020 подружжя проживає окремо, ведення спільного домашнього господарства та шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Фактично проживають окремими сім`ями, відповідач створив окрему сім`ю та проживає з іншою жінкою. Ухвалою від 06.04.2021 суд відкрив провадження за даним позовом та призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 12.08.2021. Позивач в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Від відповідача надійшла заява про визнання позову про розірвання шлюбу та розгляд справи за його відсутності. Водночас зі змісту заяви вбачається що відповідач оспорює обставини якими обґрунтовуються позовні вимоги. Відповідач вказав, що він ні з якою жінкою не проживає і що він нової сім`ї не створив натомість його дружина у листопаді 2020 року пішла до іншого чоловіка й досі проживає з ним. Зважаючи на неявку учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши докази та письмові пояснення викладені у заявах сторін суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.06.1993 у Палаці одруження "Дарницький", актовий запис № 1073 (а.с. 4). Неповнолітніх дітей подружжя від шлюбу не має. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За обставинами справи установлено, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життя і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові і, як наслідок, припинили шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання, що і послугувало підставою для звернення до суду з даним позовом. За понад чотири місяці, протягом яких позов перебуває в провадження суду, відновлення шлюбно-сімейних відносин сторін не відбулося. Отже з огляду на позицію сторін у даній справі суд дійшов до переконання, що розклад їх подружніх стосунків не є тимчасовим явищем, а відтак подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що є підставою для його розірвання. На підставі викладеного,

Outcome: approved