Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

У червні 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, за ствердженням позивача, подружнє життя у сторін не склалося, сторони переконалися, що є зовсім різними людьми, шлюб виявився невдалим, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стали не можливими, і тому позивач вирішив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій просила на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання двічі не з`явився, в зв`язку з тим що відповідно до довідки від 17 серпня 2015 року за вих. №3714, виданої т.в.о. першого заступника командира частини начальником штабу [PERSON] , [PERSON] з 04.08.2015 року призваний до Збройних Сил України, та на даний час є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] Національної гвардії України м. Харкова. Від представника відповідача, [PERSON] , надійшла до суду заява, в якій вона просить розірвати шлюб між сторонами. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось. За клопотанням сторін судом надавався тримісячний строк для примирення подружжя, у зв`язку з чим провадження у справі зупинялось. Дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім`ю, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений запис № 20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 02.10.2010 року. У шлюбі сторони народили сина [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи випливає, що шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Спільна дитина проживає разом з позивачем, спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Примирення між сторонами не відбулося. Як вбачається з\~ч. 2 ст. 104 СК України,\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. \~Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. \~\~\~\~Позивач скористався даним правом та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Приймаючи до уваги те, що відповідач заперечень проти позову не подав, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин розірвання шлюбу між сторонами не буде суперечити правам та законним інтересам сторін, інших осіб, а надання часу для примирення не досягне своєї мети. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved