Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

01.06.2021 [PERSON] звернулась до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що її дід [PERSON] , [INFO] , та баба [PERSON] , [INFO] , проживали по [ADDRESS] однією сім`єю перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах, у яких в них народилась її мама [PERSON] . Дід [PERSON] помер [INFO] , баба [PERSON] померла [INFO] . Після смерті останньої вона, на підставі заповіту, успадкувала житловий будинок по [ADDRESS] . Після смерті діда [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки (пай), розміром 33,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності СГК «Родина» та яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №312787, зареєстрованого 07.03.2001 №120. Зазначає, що спадкоємці, які прийняли спадщину, після смерті [PERSON] відсутні, оскільки єдина дочка, її мати [PERSON] , як спадкоємець першої черги не прийняла спадщину згідно з ст. 1272 ЦК України та не претендує на неї. Стверджує, що вона понад п`ять років проживала із спадкодавцем однією сім`єю по [ADDRESS] та вела спільне господарство. Згідно з роз`ясненням наданим приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Угорчак Н.М., Депутат А.М. не може прийняти спадщину після [PERSON] , так як на момент його смерті не була з ним зареєстрована і в нотаріальну контору звернулась після встановленого строку для прийняття спадщини. Ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 07.06.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 01.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що проживала із дідом [PERSON] однією сім`єю понад п`ять років до його смерті. Відповідач в судове засідання не з`явилась 17.06.2021 від неї до суду надійшла заява, в якій просила розгляд справи проводити без її участі та вказала, що її батько [PERSON] та мати [PERSON] , проживали в незареєстрованому шлюбі, тому батько не записаний в її свідоцтві про народження. На спадкове майно, що належало батькові вона не претендує. Щодо задоволення позовних вимог заперечень не має. Викладені в позовній заяві обставини та факти підтверджує. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала суду показання, що [PERSON] є онукою [PERSON] . Вони проживали разом в с. Узин в одному будинку протягом всього життя. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала суду показання, що до дня смерті [PERSON] . [PERSON] проживала з ним разом, допомагала по господарству. Вказала, що позивач і надалі там проживає. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що відповідно до довідки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 21.05.2021 №56126-14/30в [PERSON] , [INFO] , до дня смерті проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з ним проживали дружина [PERSON] та онука [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] в Узинській сільській раді не посвідчувався. Згідно з копією сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) СГК «Родина» на підставі рішення Тисменицької районної державної адміністрації, [PERSON] належить земельна ділянка, яка перебуває у колективній власності СГК «Родина», розміром 33,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Даний сертифікат зареєстровано 07.03.2001 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №120. Як вбачається з свідоцтва про смерть виданого 28.09.2005 серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У пункті 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до\~ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонті тощо. Факт постійного\~проживання спадкодавця\~ [PERSON] із\~заявницею [PERSON] \~з серпня\~2000\~року до\~дня його\~смерті підтверджено\~наявними в\~матеріалах справи\~доказами,\~а саме\~довідкоювиконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 21.05.2021 №56126-14/30в, заявою відповідача, показаннями свідків. За розглядом позовної вимоги щодо встановлення факту постійного проживання, на виконання положень ст.ст.76-81 ЦПК України, з урахуванням, що\~заявником надано до суду належні та допустимі докази в її обґрунтування, суд вбачає, що встановлення заявленого факту є необхідним заявнику для оформлення заявником права власності на спадкове майно. З огляду на викладене суд встановлює факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцем з серпня 2000 року, що необхідний заявнику для оформлення права власності на спадкове майно. Також, щодо позовної вимоги про визнання за позивачем права власності суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 1216 Цивільного кодексу України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). До складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] входить, зокрема, право на частку (пай) розміром 33,54 га, яка перебувала у колективній власності СГК «Родина» та знаходиться в межах с.Узин Тисменицького району, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) від 07.03.2021 за №120. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив, а тому, в цьому випадку спадкування здійснюється за законом. Відповідно до\~ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Згідно\~з ст.\~1264\~ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Отже, позивач має право на спадкування за законом після смерті [PERSON] , так як встановлено факт її постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю з серпня 2000 року до дня його смерті, тобто до [INFO] . Враховуючи, що відповідач позов визнала, позивач є єдиним спадкоємцем за законом. Відповідно до\~ст.1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з п.23\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з пунктом «г» частини першої\~статті 81\~Земельного кодексу\~України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої\~статті 152 ЗК України\~передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Так, положеннями\~ЗК України\~встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до\~статті 1216 ЦК\~не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1\~розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Відповідно до ч.1\~Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості). Згідно з ст. ст. 1,2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Також, відповідно до пункту 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року\~сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Так як, спадкодавцеві [PERSON] належало право на земельну частку (пай)\~згідно сертифіката на право на земельну частку (паю) виданого на підставі\~рішення Тисменицької\~районної державної\~адміністрації,\~яка перебуває\~у колективній\~власності СГК\~«Родина»,\~розміром 33,54\~в умовних\~кадастрових гектарах\~без визначення\~меж цієї\~частки в\~натурі (на\~місцевості),\~то за\~спадкоємцем [PERSON] слід визнати право на земельну частку (пай), а не право власності як про це зазначено у позовній заяві. Таким чином, позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved