Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони мають повнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка з 01.09.2016 року навчається в Інституті міжнародних відносин Київського національного університету імені Тараса Шевченка на денній формі навчання по спеціальності міжнародне право. Вартість освітньої послуги становить 176000,00 грн. Термін навчання по 30.06.2020 року. Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 06.07.2017 року з [PERSON] стягнуто щомісячно, без урахування часу канікул, аліменти в розмірі 1/6 всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікуна користь позивача на період навчання дочки [PERSON], [INFO], в Інституті міжнародних відносин Київського національного університету імені Тараса Шевченка, починаючи з 16.05.2017 року. [PERSON], 1998\~року народження, перебуває на утриманні матері та потребує матеріальної допомоги, витрати на її утримання, навчання збільшилися, аліменти визначені за рішенням суду є недостатніми, однак відповідач добровільно відмовляється сплачувати кошти на час навчання повнолітньої дочки в більшому розмірі та сплачувати половину додаткових витрат на навчання дочки, які понесла позивач у розмірі 5000,00 грн. за навчання в центрі іноземних мов у 2017-2018 р. і 90200,00 грн. за навчання у 2016-2018 р. [PERSON] матеріально забезпечений, стан його здоров'я задовільний, має на утриманні іншу дитину. З урахуванням наведеного, та збільшених позовних вимог, позивач просила збільшити розмір аліментів і стягнути з відповідача щомісячно, без урахування часу канікул, аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з відповідача грошову суму в розмірі - 47600,00 грн., з яких: 45100,00 грн. - за навчання у 2016-2018 р., 2500,00 грн. - за навчання в центрі іноземних мов у 2017-2018 р.; стягнути з відповідача в рахунок пені за несплату заборгованості понесених позивачем додаткових витрат на утримання дочки [PERSON], [INFO], грошову суму в розмірі - 3223,73 грн., з яких: 3222,52 грн. - пеня за інфляцією, 1,21 грн. - пеня з 3% річних; зобов'язати відповідача сплатити до Інституту міжнародних відносин Київського національного університету імені Тараса Шевченка на користь [PERSON], [INFO], грошову суму в розмірі - 46200,00 грн. за навчання на 2019-2020 р., передбачивши фінансування додаткових витрат наперед постійними платежами - по 1650,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2018 р. по 01.06.2020 р.; зробити перерахунок аліментів з 08.07.2017 р.; стягнути судові витрати на користь позивача у розмірі 5515,00 грн., із яких: 5000,00 грн. за правничу допомогу адвоката; 515,00 грн. витрат, пов'язаних з переїздом до іншого населеного пункту позивача, її представника. Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнає лише в частині збільшення розміру аліментів за рішенням суду від 06.07.2017 року на період навчання повнолітньої дочки. В решті позовних вимог просить відмовити, оскільки здійснювати дані виплати не має можливості через матеріальне становище, а також врахувати, що сплачує аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові докази, надані сторонами в обґрунтування та заперечення позовних вимог, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони мають повнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка з 01.09.2016 року навчається в Інституті міжнародних відносин Київського національного університету імені Тараса Шевченка на денній формі навчання по спеціальності міжнародне право. Вартість освітньої послуги становить 176000,00 грн. Термін навчання по 30.06.2020 року. Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 06.07.2017 року з [PERSON] стягнуто щомісячно, без урахування часу канікул, аліменти в розмірі 1/6 всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікуна користь позивача на період навчання дочки [PERSON], [INFO] в Інституті міжнародних відносин Київського національного університету імені Тараса Шевченка, починаючи з 16.05.2017 року. [PERSON], 1998\~року народження, перебуває на утриманні матері та потребує матеріальної допомоги, витрати на її утримання, навчання збільшилися, аліменти визначені за рішенням суду є недостатніми, однак відповідач добровільно відмовляється сплачувати кошти на час навчання повнолітньої дочки в більшому розмірі та сплачувати половину додаткових витрат на навчання дочки, які понесла позивач у розмірі 5000,00 грн. за навчання в центрі іноземних мов і 90200,00 грн. за навчання у 2016-2018 р. [PERSON] матеріально забезпечений, стан його здоров'я задовільний, має на утриманні іншу дитину. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положеннями статей 180, 183-185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов'язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі (статті 180, 183, 184); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (статті 198, 199). СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Разом з тим, судом установлено, що [PERSON], [INFO], з 01.09.2016 року навчається в Інституті міжнародних відносин Київського національного університету імені Тараса Шевченка на денній формі навчання по спеціальності міжнародне право. Позивачем, згідно квитанції №0.0.601960687.2 від 17.08.2016 року, сплачено вартість навчання [PERSON] у 2016-2017 р. у сумі 44000,00 грн. З урахуванням наведеного, суд вважає, що [PERSON] фактично понесла додаткові витрати, пов'язані з навчаннямнеповнолітньої дитини з 01.09. до 15.10.2016 р. і вони підлягають стягненню з відповідача в розмірі 6600,00 грн., виходячи з вартості щомісячної освітньої послуги (за винятком часу канікул), що [PERSON] досягла повноліття лише 15.10.2016 року, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Якщо дочка, син навчаються на денному відділенні, аліменти можуть бути присуджені їм щомісячно, але без урахування часу канікул. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15.05.2006 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Суд, враховуючи збільшення витрат на утримання повнолітньої дочки, матеріальний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів іншої дитини [PERSON], [INFO], вважає змінити розмір аліментівта стягувати з відповідача щомісячно аліменти в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікуна користь [PERSON] на період навчання дочки [PERSON], [INFO], в Інституті міжнародних відносин Київського національного університету імені Тараса Шевченка, по 30.06.2020 року, без урахування часу канікул. Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим, статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли повнолітні дочка, син потребують матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення ними двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання). Саме такі висновки щодо застосування статті 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15. Відповідно до ч. 1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням наведеного, суд не вбачає правових підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат за навчання з 15.10.2016 р., 2500,00 грн. - за навчання в центрі іноземних мов у 2017-2018 р., пеню за несплату заборгованості понесених позивачем додаткових витрат, зобов'язання відповідача сплачувати додаткові витрати за навчання з 01.02.2018 р. по 01.06.2020 р., зробити перерахунок аліментів з 08.07.2017 р. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною першою статті 138 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки суд частково задовольняє позов [PERSON], то витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача 2206,00 грн. судових витрат, із яких: 2000,00 грн. за правничу допомогу адвоката; 206,00 грн. витрат, пов'язаних з переїздом до іншого населеного пункту позивача, її представника, та 640,00 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial