Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 1.1 Адвокат Мерцалова Н.В. звернулася до суду в інтересах [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова А.А., приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клітченко О.А., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 7277 виданий 25 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. про стягнення заборгованості в сумі 22413,56 грн. з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал». 1.2 В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] отримав постанову про арешт коштів боржника від 13 травня 2020 року, ВП№60460792, відповідно до якої, за виконавчим написом №7277, виданим 25 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою А.А., про стягнення з боржника, яким є: [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 22413,56 грн., постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках в АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «УКРСИББАНК», АТ «Державний ощадний банк України», АТ «АЛЬФА-БАНК», АТ КБ «ПРИВАТБАНК», АТ «Універсал Банк», АТ «ОТП Банк», а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, 25054,92 грн. Стягувачем є ТОВ «Вердикт Капітал». Зазначає, що ТОВ «Вердикт Капітал» [PERSON] жодних кредитних договорів не укладав, про можливу передачу прав кредитора іншій фінансовій установі [PERSON] не повідомлявся, вважає, що жодного боргу [PERSON] перед даною юридичною особою не має. З подібними діями відповідача та третіх осіб не погоджуєтья та вважає їх такими, що порушують права [PERSON] . Звертає увагу на те, що [PERSON] мав кредитні відносини з Акціонерним товариством "ОТП БАНК", які і пов`язує з вчиненням виконавчого напису нотаріуса №7277 виданого 25 жовтня 2019 року, кредит був отриманий не пізніше 2014 року, але з того часу боргових зобов`язань перед банком не мав, у зв`язку з чим жодних грошових сум до банку не пересилав. Вважає, що трирічний строк з дня виникнення права вимоги сплинув 2017 році, що свідчить про те, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушено вимогу ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат». У зв`язку з чим, [PERSON] вважає, що розмір заборгованості, відповідно до документів приватного виконавця, є необґрунтованим, а виконавчий напис було здійснено на підставі документів, які не підтверджують безспірність заборгованості, які не підтверджують розмір заборгованості, з порушенням трирічного строку звернення, що говорить про те, що виконавчий напис вчинявся на підставі неналежних документів та у порушення строків. Заяви, клопотання. 2.1 Представник позивача надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 2.2 Представник відповідача в судове засідання не з`явився, заяву про розгляд справи без його участі суду не надав, відзив на позовну заяву не подавав, натомість виконав ухвалу суду про витребування доказів. 2.3 Третя особа - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова А.А.в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. 2.4 Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клітченко О.А., в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. 2.5 Судом було задоволені клопотання представника позивача про витребування доказів по справі. Інші процесуальні дії у справі. 3.1 Ухвалою суду від 25 вересня 2020 року відкрито провадження у справі, витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни завірену належним чином копію справи про вчинення виконавчого напису № 7277 виданий 25 жовтня 2019 року, та призначено справу до розгляду на 10-00 год. 15 жовтня 2020 року. 3.2 Ухвалою суду від 15 жовтня 2020 року відкладено розгляд справи на 09-30 год. 04 листопада 2020 року у зв`язку з невиконанням ухвали суду про витребування доказів по справі, а також витребувано повторно у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни завірену належним чином копію справи про вчинення виконавчого напису № 7277 виданий 25 жовтня 2019 року. 3.3 Ухвалою суду від 04 листопада 2020 року відкладено розгляд справи на 10-30 год. 18 листопада 2020 року у зв`язку з невиконанням ухвали суду про витребування доказів по справі, а також витребувано повторно у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни завірену належним чином копію справи про вчинення виконавчого напису № 7277 виданий 25 жовтня 2019 року. 3.4 Ухвалою суду від 18 листопада 2020 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, відкладено розгляд справи на 10-30 год. 10 грудня 2020 року, та витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» документи, які були подані для вчинення виконавчого напису № 7277 від 25 жовтня 2019 року, а також витребувано повторно у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни завірену належним чином копію справи про вчинення виконавчого напису № 7277 виданий 25 жовтня 2019 року. 3.5 Ухвалою суду від 10 грудня 2020 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, відкладено розгляд справи на 08-30 год. 28 грудня 2020 року, та витребувано з Київського обласного державного нотаріального архіву завірену належним чином копію справи про вчинення виконавчого напису № 7277 виданий 25 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною, а також витребувано повторно у Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» документи, які були подані для вчинення виконавчого напису № 7277 від 25 жовтня 2019 року. 3.6 Ухвалою суду від 28 грудня 2020 року відкладено розгляд справи на 14-30 год. 13 січня 2021 року у зв`язку з невиконанням ухвали суду про витребування доказів по справі та повторно витребувано з Київського обласного державного нотаріального архіву завірену належним чином копію справи про вчинення виконавчого напису № 7277 виданий 25 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною. 3.7 Ухвалою суду від 13 січня 2021 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, відкладено розгляд справи на 11-00 год. 02 лютого 2020 року, та витребувано у ТОВ «Вердикт Капітал» помісячний розрахунок заборгованості за кредитним договором, на підставі якого вчинено виконавчий напис № 7277 від 25 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною, із зазначенням дати виникнення заборгованості з врахуванням строків позовної давності з наданням належним чином завіреної первинної документації, яка підтверджує заборгованість, та повторно витребувано з Київського обласного державного нотаріального архіву завірену належним чином копію справи про вчинення виконавчого напису № 7277 виданий 25 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною. 3.8 Відповідно до ч. 1 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Тому, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Фактичні обставини встановленні судом. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення в повному обсязі позовних вимог з наступних підстав. 4.1 Судом встановлено, що 25 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А.було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 7277 про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 2011480301 від 06 листопада 2015 року, укладеним з АТ «ОТП-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість за кредитним договором 2011480301 від 06 листопада 2015 року за період з 22 грудня 2018 року по 17 жовтня 2019 року в сумі 21763,56 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7657,01 грн., прострочена заборгованість за комісією 8317,76 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 1,50 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 699,51 грн., строкова заборгованість за комісією 0,00 грн., строкова заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 5807,78 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто із Стягувача суму в розмірі 650,00 грн. 4.2 На підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Клітченко О.А.13 травня 2020 року винесено постанову про арешт коштів боржника. 4.3 На часткове виконання ухвали суду від 13 січня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» надало суду копії: заяви ТОВ «Вердикт Капітал» від 25 жовтня 2019 року про вчинення виконавчого напису; договору про надання споживчого кредиту № 2011480301 від 06 листопада 2015 року, укладений між ПАТ «ОТП-Банк» та [PERSON] , строк дії договору по 06 листопада 2018 року; виписки з особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] щодо заборгованості за кредитним договором 2011480301 від 06 листопада 2015 року станом на 17 жовтня 2019 року за період з 22 грудня 2018 року по 17 жовтня 2019 року у розмірі 21763,56 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту 8356,52 грн., заборгованість за процентами та комісіями 13407,04 грн., плата за пропуск мінімальних платежів та плата за обслуговування кредитної заборгованості 0,00 грн.; розрахунок заборгованості за кредитним договором 2011480301 від 06 листопада 2015 року станом на дату покупки 22 грудня 2018 року де загальна сума складає 15976,27 грн., з яких заборгованість за основною сумою кредиту 7657,01 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 1,50 грн., заборгованість з комісії 8317,76 грн., та станом на дату розрахунку 19 січня 2021 року де загальна сума складає 15976,27 грн., з яких заборгованість за основною сумою кредиту 7657,01 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 1,50 грн., заборгованість з комісії 8317,76 грн.; розрахунок боргу 3% річних за період з 19 січня 2018 року по 19 січня 2021 року на суму 689,76 грн.; розрахунок інфляційних збитків за період з 19 січня 2018 року по 19 січня 2021 року на суму 1390,31 грн.; виписки з особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] щодо заборгованості за кредитним договором 2011480301 від 06 листопада 2015 року станом на 17 жовтня 2019 року за період з 22 грудня 2018 року по 17 жовтня 2019 року у розмірі 21763,56 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту 8356,52 грн., заборгованість за процентами та комісіями 13407,04 грн., плата за пропуск мінімальних платежів та плата за обслуговування кредитної заборгованості 0,00 грн. 4.4 На виконання ухвали суду від 13 січня 2020 року Київським обласним державним нотаріальним архівом надано суду копії: виконавчого напису № 7277 вчиненого 25 жовтня 2019 року; заяви ТОВ «Вердикт Капітал» за вих. № 13807386 від 25 жовтня 2019 року про вчинення виконавчого напису; виписки з особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] щодо заборгованості за кредитним договором 2011480301 від 06 листопада 2015 року станом на 17 жовтня 2019 року за період з 22 грудня 2018 року по 17 жовтня 2019 року у розмірі 21763,56 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту 8356,52 грн., заборгованість за процентами та комісіями 13407,04 грн., плата за пропуск мінімальних платежів та плата за обслуговування кредитної заборгованості 0,00 грн.; інформації з єдиного реєстру боржників; договору про надання споживчого кредиту № 2011480301 від 06 листопада 2015 року, укладений між ПАТ «ОТП-Банк» та [PERSON] ; підтвердження направлення поштової кореспонденції. Мотивована оцінка аргументів сторін, наведеного учасниками справи, порушення прав. 5.1 Судом приймається до уваги посилання позивача на те, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено порядок вчинення виконавчого напису відповідно до Закону України «Про нотаріат», оскільки для вчинення виконавчого напису відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» надано приватному нотаріусу виписку з особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] щодо заборгованості за кредитним договором №2011480301 від 06 листопада 2015 року станом на 17 жовтня 2019 року за період з 22 грудня 2018 року по 17 жовтня 2019 року у розмірі 21763,56 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту 8356,52 грн., заборгованість за процентами та комісіями 13407,04 грн., плата за пропуск мінімальних платежів та плата за обслуговування кредитної заборгованості 0,00 грн., а на запит суду відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» надав суду розрахунок заборгованості за кредитним договором №2011480301 від 06 листопада 2015 року станом на дату покупки 22 грудня 2018 року де загальна сума складає 15976,27 грн., з яких заборгованість за основною сумою кредиту 7657,01 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 1,50 грн., заборгованість з комісії 8317,76 грн., та станом на дату розрахунку 19 січня 2021 року де загальна сума складає 15976,27 грн., з яких заборгованість за основною сумою кредиту 7657,01 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 1,50 грн., заборгованість з комісії 8317,76 грн.; розрахунок боргу 3% річних за період з 19 січня 2018 року по 19 січня 2021 року на суму 689,76 грн.; розрахунок інфляційних збитків за період з 19 січня 2018 року по 19 січня 2021 року на суму 1390,31 грн. Тобто, розмір заборгованості за кредитним договором, наданий ТОВ «Вердикт Капітал» приватному нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, не співпадає з розміром заборгованості за кредитним договором, в тому числі і відсотків, наданим ТОВ «Вердикт Капітал» на вимогу суду. 5.2 Крім того, відповідно до кредитного договору №2011480301 від 06 листопада 2015 року строк кредиту по 06 листопада 2018 року. Натомість, ТОВ «Вердикт Капітал» в порушення ст. 625 ЦК України, надав приватному нотаріусу розрахунок заборгованості за кредитним договором, в якому нарахована заборгованість за відсотками та комісіями за період з 22 грудня 2018 року по 17 жовтня 2019 року, тобто після строку дії кредиту - 06 листопада 2018 року, зазначеного в кредитному договорі. 5.3 Будь-яких клопотань відповідачем до суду не заявлено, інших доказів крім виписки з особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] щодо заборгованості за кредитним договором №2011480301 від 06 листопада 2015 року суду не надано. 5.3 Отже, суд приходить до висновку, що доводи позивача про порушення приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» щодо порушення умов щодо безспірності заборгованості, знайшли своє підтвердження. 5.4 Суд бере до уваги посилання позивача на те, що порушено умови вчинення виконавчого напису у зв`язку з закінченням строку позовної давності, оскільки ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Так, в договорі про надання споживчого кредиту № 2011480301 від 06 листопада 2015 року, укладеного між ПАТ «ОТП-Банк» та [PERSON] , зазначено строк дії договору по 06 листопада 2018 року. За клопотанням представника позивача у ТОВ «Вердикт Капітал» було витребувано ухвалою суду від 13 січня 2021 року помісячний розрахунок заборгованості за кредитним договором, на підставі якого вчинено виконавчий напис № 7277 від 25 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною, із зазначенням дати виникнення заборгованості з врахуванням строків позовної давності з наданням належним чином завіреної первинної документації, яка підтверджує заборгованість. Але, станом на 02 лютого 2021 року ухвала суду від 13 січня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» виконана частково, помісячний розрахунок заборгованості за кредитним договором із зазначенням дати виникнення заборгованості з врахуванням строків позовної давності відповідач суду не надав. Отже, відповідно до ч.10 ст. 84 ЦПК України, суд вважає, що ТОВ «Вердикт Капітал» ухилився від надання суду вищезазначених доказів, а ці докази мають істотне значення для вирішення розгляду справи по суті. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування . 6.1 Відповідно до ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. 6.2 Відповідно до п.п. 3.1-3.5 ст. 3 глави 16 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року за № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року за № 1172. 6.3 Пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, встановлено, що для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. 6.4 Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 6.5 Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 6.6 Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. 6.7 Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у справі №320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року. Велика Палата Верховного суду у справі №320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, зазначила, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. 6.8 У постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4798/17 міститься правовий висновок про те, що положеннями статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (стаття 88 Закону України «Про нотаріат», пункти 1, 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. 6.9 Окрім того, судом враховується правова позиція Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 від 28 березня 2018 року, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача банку забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки право позивача банку нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування, то необґрунтованою є вимога позивача про стягнення нарахованої на проценти неустойки за один рік до його звернення до суду. 6.10 Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 1 ч.2 ст. 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно з ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Будь-яких умов про збільшення строку позовної давності даний кредитний договір не передбачає. 6.10 Отже, приватним нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису було порушено вимоги ст. 87 Закону України «Про нотаріат», п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», оскільки виконавчий напис вчинено на підставі виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та без зазначення строків її погашення. Розмір заборгованості за кредитним договором, наданий ТОВ «Вердикт Капітал» приватному нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, не співпадає з розміром заборгованості за кредитним договором, в тому числі і відсотків, наданим ТОВ «Вердикт Капітал» на вимогу суду. Крім того, ТОВ «Вердикт Капітал» в порушення ст. 625 ЦК України, надав приватному нотаріусу розрахунок заборгованості за кредитним договором, в якому нарахована заборгованість за відсотками та комісіями за період з 22 грудня 2018 року по 17 жовтня 2019 року, тобто після строку дії кредитного договору - 06 листопада 2018 року, зазначеного в кредитному договорі. Тобто, приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, та чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Крім цього, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначений у написі, є безспірними. 6.11 Щодо стягнення комісії по кредиту суд приходить до наступного. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Оскільки, відповідно до умов кредитного договору від 28 серпня 2013 року, що укладений між сторонами, банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». За положеннями ч. 5 ст. 11, ч.ч. 1,2,5,7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за супроводження кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, банк не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-1746цс16. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до ч, 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Згідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Крім вимог про стягнення тіла кредиту, відсотків та штрафу банк заявляв вимоги про стягнення заборгованості з комісії за супроводження кредиту. Проте, враховуючи наведені правові висновки, у задоволенні цих вимог слід відмовити, з тих підстав, що вони є необґрунтованими, оскільки банк не мав права встановлювати до кредитного договору комісію за супроводження кредиту, за дії, які банк вчиняє на власну користь, з огляду на те, що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, а також з метою встановлення правовідносин між ним та боржником. Така умова договору є нікчемною та не потребує визнанню недійсною. Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 04 березня 2020 року по справі № 209/1399/18. 6.12 Таким чином, наданий відповідачем розрахунок заборгованості за кредитним договором №2011480301 від 06 листопада 2015 року не є безспірним, оскільки в ньому нараховані відсотки та комісія за період з 22 грудня 2018 року по 17 жовтня 2019 року, а строк дії кредитного договору по 06 листопада 2018 року. Висновки суду. 7.1 З урахуванням зазначеного, суд вважає, що приватним нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису були порушені вимоги ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», а саме умови щодо безспірності заборгованості за кредитним договором, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Судові витрати. 8.1 Судові витрати складаються з судового збору у розмірі 840,80 грн. за подання до суду позовної заяви, та 420,40 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, сплачений останньою судовий збір у розмір 840,80 грн. та 420,40 грн. грн. Оскільки суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, а тому зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. На підставі ст. ст. 257-259, 625, 1050 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1-3.5 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, Пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, ст.ст. 2, 4, 10, 12-13, 17, 18, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, -

Outcome: approved