overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

01 липня 2015 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 29 жовтня 1991 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Палацом одруження м.Маріуполя Донецької області, актовий запис №2601. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені три місяці тому через відсутність взаєморозуміння. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати. Майнового спору немає. Просила позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії V1-НО №, виданого 29 жовтня 1991 року Палацом одруження міста Маріуполя Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2601, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Майновий спір на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачу залишити без змін «Акимова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

01 липня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 15 червня 2013 року. Сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. На протязі останніх пів року сімейне життя між сторонами погіршувалося та призвело до фактичного припинення спільного. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Звягіна». У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 червня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 309, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО №322251(а.с.8). Сторони мають малолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

01 липня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту у розмірі 26816 грн. 88 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, до його початку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 27 листопада 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 7869 грн. 40 коп, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання по договору належним чином не виконував у зв'язку з чим станом на 30 квітня 2015 року утворилася заборгованість в сумі 26816 грн. 88 коп., з якої 7869 грн. 40 коп. - заборгованість по кредиту, 15245 грн. 40 коп. - заборгованість по процентам, 2186 грн. 99 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1265 грн. 09 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 6-10). Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

01 липня 2015 р. позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що з 2014 року є власником житлового будинку № 173, розташованого по вул. Набережна в с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області. Вказала, що з 2001 р. в її будинку зареєстрований [PERSON], який ніколи в цьому будинку не проживав. Вказала, що змушена сплачувати за відповідача комунальні послуги і внаслідок цього не має змоги оформити субсидію, а тому звернулася до суду з позовом про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що їй належить. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи у судове засідання не зявився. Про причини неявки не повідомив. Позивач погодилася на постановлення судом рішення в заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до правил статей 71, 72 ЖК наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Із матеріалів справи вбачається, що житловий будинок № 2, розташований по вул. Набережна в с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області належить на праві власності [PERSON], тобто позивачу. В зазначеному будинку, окрім позивача з 16 листопада 2001 року зареєстрований і відповідач по справі. У судовому засіданні зясовано, що сторони не перебувають між собою в родинних стосунках, а відповідач був зареєстрований в спірному будинку попереднім власником, але в ньому фактично не проживав. Ця обставина підтверджується довідкою Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. За таких обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації більше шести місяців без поважних причин, а тому слід вважати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням у вищезазначеному будинку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

01 липня 2016 року [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Позовна заява мотивована тим, що 03 лютого 2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по Хмільницькому районі Хмільницького МРУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу у сторін народились двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, сімейні стосунки та ведення справ у сім`ї, в звязку з чим виникали сварки та скандали, які негативно впливають на сторони. Подружні відносини між ним припинились з лютого 2016 року, шлюб існує лише формально, а тому просив шлюб розірвати. Крім того зазначив, що відповідач має намір залишити територію України, у звязку з зміною місця роботи, тому просив просив визначити місце проживання їх малолітніх дітей з ним. Сторони в судове засідання не зявились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнала повністю, також в заяві зазначила, що заперечень щодо визначення місця проживання дітей з батьком не має, оскільки дійсно має намір виїхати за межі України на роботу до республіки Польща. Представник органу опіки та піклування Хмільницької міської ради проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 03 лютого 2010 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.2), від якого у них народились двоє дітей: син [PERSON], [INFO] (а.с.6), та дочка [PERSON], 14 березня 2012 р.н (а.с.7). Суд задовольняє позов та приймає визнання позову відповідачем, оскільки воно не суперечить закону, не порушує прав свобод та інтересів сторін та інших осіб, подружні відносини у сторін припинились, шлюб існує лише формально, а тому вони не бажають в подальшому проживати разом та зберегти сім`ю, місце проживання дітей з батьком [PERSON] визначено згідно ч. 1 ст. 160 СК України. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

01 липня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 січня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. У своїй заяві позивач зазначила, що бажає змінити прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вбачається за необхідне змінити прізвище позивача на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

01 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 03.07.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Юр'ївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 08. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з вересня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 03.07.2013 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Юр'ївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 08 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з вересня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

01 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 05 вересня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №508. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з квітня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 05 вересня 2009 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №508 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з квітня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

01 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 24 травня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконкомом Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 7. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з червня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 24 травня 2013 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 7 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з червня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

01 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 29 листопада 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №524. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з січня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 29 листопада 2014 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №524 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з січня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

01 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] року, [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] року, [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved