Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

01.02.2018 позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що з 14.02.2015 вона та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №286. Від даного шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. За час перебування у шлюбі сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, вони мають різні погляди на життя та ведення господарства, виховання доньки, внаслідок чого виникають сварки. З 2017 вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо і їх шлюб носить формальний характер. Подальше спільне проживання і збереження сім'ї не можливі, т.я. будуть суперечити її інтересам, зазначає, що примирення між ними неможливе. На даний час спору про щодо визначення місця проживання дитини та розподілу спільного майна між сторонами немає. З огляду на наведене позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в установлений законом строк, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позов визнав. При таких обставинах суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2015, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві 14.02.2015, актовий запис № 286. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 11 листопада 2016 року. Як зазначила позивач [PERSON] шлюбні відносини між сторонами припинені, з 2017 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, подальше збереження сім'ї не можливе, т.я. вони втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного. Відповідач ці обставини визнав і не оспорює, що підтверджується його заявою від 03.10.2018. В силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved