Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

01 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України завдані збитки в порядку регресу у розмірі 55 564, 13 гривень, витрати, понесенні на проведення врегулювання справи та збір документів, а також судові витрати в сумі 2102 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що 07 квітня 2019 року з вини [PERSON] , який керував автомобілем «Nissan» д.н. [NUMBER] , в смт. Авангард Одеської області по вул. Базова, відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль «Audi» н.з. [NUMBER] отримав пошкодження. Зазначив, що постановою Київського районного суду м. Одеси Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України. У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, власник пошкодженого автомобіля, з метою відшкодування заподіяної йому шкоди, звернулась до МТСБУ та йому було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 55 564, 13 гривень. У зв`язку з чим позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь вказану суму із Відповідача в порядку регресу, а також відшкодувати судові витрати, пов`язані із розглядом справи. Ухвалою судді від 18.12.2020 року провадження у справі було відкрито, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Представник позивача Моторно (транспортного) страхового бюро України у судове засідання не з`явився, розгляд справи просив провести за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позов визнав та просив стягнути з нього судовий збір у розмірі 50 відсотків у зв`язку з визнанням позову. Дослідивши докази та матеріали справи, суд доходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.04.2019 року о 10:45 год. [PERSON] , керуючи автомобілем «Nissan» н/з [NUMBER] , по вул. Базова в смт. Аванг8ард Одеської області, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Audi» н/з [NUMBER] , який рухався попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками. Вказана обставина встановлена постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 13 травня 2019 року по справі № 520/8539/19, якою визнано [PERSON] винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП України. За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною шостою цієї ж статті визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, власником автомобілю «Audi» н/з [NUMBER] , на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] є [PERSON] . 11 квітня 2019 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 07.04.2019 року. Відповідно до Висновку про вартість пошкодженого КТЗ № 11840, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Audi» н/з [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 55 564, 13 гривень. Згідно платіжного доручення № 966521 від 11.06.2019 року та № 966522 від 11.06.2019 року за послуги ТОВ «Експертно-Асистуюча компанія «Фаворит» позивач поніс витрати в розмірі 1 406, 00 гривень. 03 червня 2019 року [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди на підставі ст. 35 та п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В подальшому, 18 червня 2019 року позивачем на рахунок [PERSON] на підставі наказу № 6025 від 18 червня 2019 року, було сплачено майнову шкоду у розмірі 55 564,13 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 966788 від 18.06.2019 року. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 41 п. 1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, достовірно встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача по стягненню з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в сумі 55 564,13 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті-повністю. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач визнав позов, то позивачу з державного бюджету слід повернути 1051,00 гривень судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved