overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

02.03.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним вище позовом, зазначаючи те, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина. До складу спадкового майна належить земельна ділянка, розташована на території Дивненської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. Він є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців не має. Пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк у зв`язку з тим, що перебував у скрутному матеріальному становищі. Просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач надав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.08.2006 року [PERSON] померла [INFO] , копії повторного свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 13.10.2011 року його матір`ю є [PERSON] (а.с.7,8). Відповідно до довідки виданої Дивненськоюсільською радою Новотроїцького району Херсонської області, померла [PERSON] , проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] з 1990 року по день смерті сама. Відповідно ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України вбачається, що спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає причину пропуску строку поважною відповідно до ст. 1272 ЦК України та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. Спору щодо спадкування не має, інших спадкоємців також , що вбачається з інформаційної довідки нотаріуса.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

02.03.2020 року позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.02.2007 року, отримав кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Також відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банку керувався п.п. 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 договору на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.1.44 договору. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/СМС - ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, які розміщенні на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) АТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

02.03.2020 року позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.07.2006 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Також відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банку керувався п.п. 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 договору на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.44 Договору - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/СМС - ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, які розміщенні на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) АТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

02.03.2020 року позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.01.2012 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Також відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банку керувався п.п. 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 договору на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.1.44 договору. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/СМС - ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, які розміщенні на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) АТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

02.03.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні належної йому квартири [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що квартира належить йому на праві приватної власності, відповідачі не є члена його сім`ї, однак зареєстровані у вказаній квартирі, що створює йому як власнику квартири перешкоди у реалізації права власності. Сторони в судове засідання не з`явились, позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, представник відповідачів надав заяву про визнання позову. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося. В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні ним правові відносини. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що не заперечується сторонами. Згідно довідки Управління адмінпослуг Чернігівської міської ради №14425 від 04.12.2019 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON] , [INFO] , та її дочка [PERSON] , [INFO] , які не є членами сім`ї власника, зареєстровані у спірній квартирі до набуття позивачем права власності, в добровільному порядку знятись з реєстрації не бажають. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За ст. 270 ЦК України фізична особа, серед іншого, має право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на недоторканість житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування. Отже, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст..142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

02.03.2020 року позивач звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 11.03.2020 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність відповідача, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 17 березня 2015 року. З грудня 2019 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

02.03.2020 року представник позивача КП «Водоканал» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за воду і послуги каналізації в розмірі 19448,03 грн., мотивуючи тим, що відповідачі користуються послугами КП «Водоканал», однак своєчасно не сплачують за отримані послуги. Зазначений позов відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України. Довідкою адресно-довідкового підрозділу Департаменту реєстраційних послуг в Запорізькій області підтверджене місце проживання відповідачів, зазначене представником позивача у позові. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу визначений 15- денний строк з дня отримання ухвали суду на подання відзиву на позовну заяву . Рекомендований лист не отримано відповідачем та повернуто до суду за закінченням терміну зберігання. У відповідності до ч.8 п.4 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відзив на позов у відповідності до ст. 178 п.8 ЦПК України не надано, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідачів, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] і користуються послугами КП «Водоканал», але не здійснюють вчасно й у повному обсязі оплату за послуги водопостачання та каналізації, що привело до утворення заборгованості. Заперіод з 01.05.2013р. по 31.12.2019 р. заборгованість складає - 19448,03 гривень і підлягає стягненню на користь позивача. У відповідності зі ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України наймач житлового приміщення, а також повнолітні члени його родини зобов`язані нести витрати по оплаті квартири і комунальних послуг. Оплата повинна вноситися в повному обсязі і вчасно, тобто до 10-го числа наступного за місяцем, що підлягає до оплати. Крім того, з відповідачів підлягає стягнення судових витрат, понесених позивачем у вигляді судового збору в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

02.03.2020 р. позивач пред`явив позов до відповідачки, у якому просить розірвати шлюб, що зареєстрований між ними 28.09.2006 р. В обґрунтування позову зазначив, що спільне життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні обов`язки. Сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. 16.03.2020 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суду не подали. Відповідач подала заяву про визнання позову. У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.09.2006 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом ДРАЦС Червоноградського МУЮ Львівської області. 13.03.2007 р. та 06.03.2013 р. у сторін народилося двоє дітей, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують подружніх стосунків, не пов`язані спільним побутом, спільне життя у них не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнала, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати. Крім цього, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого 02.03.2020 р. при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

02.03.2021 [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 15 лютого 2018 року він уклав шлюб із [PERSON] . У сторін народилася донька: [PERSON] , [INFO] . Однак, [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області 11 березня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.17). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. Позивач [PERSON] подав клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] була неодноразово належним чином повідомлена про дату, місце та час розгляду справи, однак в судові засідання вона не з`явилася, заяв та клопотань на адресу суду не направляла. Дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 15 лютого 2018 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Дарницьким районним у місті Києві відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що був складений відповідний актовий запис №236. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08 вересня 2020 року, виданого повторно (а.с.5). Під час фактичних шлюбних відносин у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] . Ця обставина підтверджуються копією свідоцтва про народження (а.с.9). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати, позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

02.03.2021 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 30.08.2014 зареєструвала шлюб з відповідачем, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, вважає, що сім`я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Приймаючи до уваги згоду позивачки, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію позивача, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.08.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №70. Мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач не оспорив ту обставину, що внаслідок відсутності взаєморозуміння стосунки між сторонами погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення. Наміру відновлювати стосунки сторони не виявляють. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім`ї і порушуватиме права сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

02.03.2021 до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (надалі - ДП «НАЕК «Енергоатом»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Національне агентство з питань запобігання корупції (надалі - НАЗК) про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за вимушений прогул. У своїй позовній заяві [PERSON] просив суд: визнати незаконним та скасувати наказ ДП «НАЕК «Енергоатом» від 25.01.2021 №92 «Про застосування дисциплінарного стягнення»; поновити його на посаді директора із запобігання і протидії корупції - радника президента, особи відповідальної за реалізацію Антикорупційної програми; стягнути з ДП «НАЕК «Енергоатом» заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі середньомісячнї оплати за весь час вимушеного прогулу з дня звільненні і по фактичний день відновлення на посаді. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26.01.2021 року в ДП «НАЕК «Енергоатом» йому вручили наказ від 25.01.2021 №92 «Про застосування дисциплінарного стягнення» з якого вбачається, що враховуючи викладені факти, які свідчать про невиконання посадових обов`язків директором із запобігання і протидії корупції - радником президента Поліщуком О.В.,

Outcome: approved