Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

02.05.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] та третьої особи [PERSON]. про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У заяві позивач зазначила, що є власником 2/3 квартири, що знаходиться в будинку [ADDRESS] відповідно до договору дарування 1/3 квартири від 27.04.2018 року, а також відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням комунального майна Миколаївської міської ради від 26.12.2017 року. Крім неї, співвласником зазначеної квартири у розмірі 1/3 часток є [PERSON]. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який з 01.07.2013 року там не проживає, будь-які його речі у будинку відсутні. Посилаючись на вищезазначене, позивач просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вищезазначеною квартирою. 03.05.2018 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва відкрито провадження по даній справі. У судове засідання позивач та її представник не з'явились, позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Третя особа, [PERSON] в судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування 1/3 квартири від 27.04.2018 року та свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням комунального майна Миколаївської міської ради від 26.12.2017 року [PERSON] є власником 2/3 частки квартири [ADDRESS]. Згідно вищевказаного свідоцтва, також співвласником спірної квартири в розмірі 1/3 частки є [PERSON]. Згідно довідки №753 від 26.04.2018 року виданої ЖКП «Бриз» в квартирі [ADDRESS] зареєстровані двоє осіб: [PERSON] та [PERSON]. Також встановлено, що відповідач у спірній квартирі не проживає з 01.07.2013 року, що підтверджується актом про не проживання від 05.04.2018 року, не сплачує комунальні послуги та квартплату, не бере участі в ремонті житлового будинку, не зберігає свого особистого майна, зв'язок з житловим будинком втратив. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2010 року «Справа Кривіцька і Кривіцький проти України», у контексті Конвенції, поняття «Житло» не обмежується приміщеннями, в яких проживають на законних підставах або які були у законному порядку встановлені, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв'язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є самою крайньою формою втручання у права на житло. Відповідно до ст. 71 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за умови її відсутності понад 6 місяців без поважних причин, за виключенням випадків, передбачених частиною 3 цієї норми. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин, суд вважає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved