Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним зобовязанням від 18 березня 2005 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 18 березня 2005 року між Публічним акціонерним товариством «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № MKZ0GK00000149 відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 22150,00 доларів США строком до 18 березня 2015 року, зі сплатою річних відсотків за користування кредитом. В забезпечення виконання зобовязань, за вказаним вище кредитним договором, 17 жовтня 2013 року було укладено договір поруки між Публічним акціонерним товариством «Приват Банк» та [PERSON]. Відповідач зобовязань за договором кредиту не виконує. Станом на травень 2015 року заборгованість відповідача становить 13950,31 доларів США , що за курсом НБУ станом на 26 травня 2015 року становить 294770 грн. 05 коп., яка складається із: - заборгованості по кредиту 9525,68 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом 1609,25 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом 360,00 доларів США; пеня за несвоєчасне виконання зобовязань 2455,38 доларів США. Тому, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором кредиту від 18 березня 2005 року в розмірі 13950,31 доларів США , що за курсом НБУ станом на 268 травня 2015 року становить 294770 грн. 05 коп. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, останній подав заяву, про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти постановлення рішення в заочному розгляді справи. Оскільки, відповідачі в судове засідання не зявилися, будучи повідомленими належним чином, тому зі згодою\~ позивача\~ суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та подане заперечення, суд приходить до наступного. 2 із 4 Судом встановлено, що 18 березня 2005 року між Публічним акціонерним товариством «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № MKZ0GK00000149 відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 22150,00 доларів США строком до 18 березня 2015 року, зі сплатою річних відсотків за користування кредитом. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 2.2 Договору кредиту - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що заборгованість відповідача згідно наданого суду позивачем розрахунку, станом на травень 2015 року заборгованість відповідача становить 13950,31 доларів США , що за курсом НБУ станом на 26 травня 2015 року становить 294770 грн. 05 коп., яка складається із: -заборгованості по кредиту 9525,68 доларів США; -заборгованість по процентам за користування кредитом 1609,25 доларів США; -заборгованість по комісії за користування кредитом 360,00 доларів США; -пеня за несвоєчасне виконання зобовязань 2455,38 доларів США. 05 листопада 2015 року Мукачівським міськрайонним судом постановлено рішення по справі за позовом [PERSON] до Публічним акціонерним товариством «Приват Банк» про визнання кредитного договору недійсним. У задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу. Частиною 2 статті 192 ЦК України визначено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, у кредит можуть бути надані згідно ЦК України як грошові одиниці України гривні, так і іноземна валюта, що виступатиме предметом зобов'язання. Відповідно до п.1 4.2 статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Окрім того, положення частини З статті 533 ЦК України допускають можливість виконання зобов'язань у іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за забов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Як зазначалося вище, такі випадки, порядок та умови визначені Законом України «Про банки і банківську діяльність». Отже, можливість надання і погашення кредитів в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Таким, чином, кредитний договір в іноземній валюті відповідає вимогам чинного законодавства. У відповідності до статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належним йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Вимогами статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не 3 із 4 встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно статтей 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Щодо заявлених вимог до поручителя в частині солідарного стягнення суми заборгованості суд приходить до наступного. Відповідно до абзацу першого статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Як встановлено судом між позивачем та відповідачем [PERSON] виникли правовідносини, які регулюються положеннями статей 553-559 Цивільного кодексу України у зв'язку з укладенням між сторонами Договору поруки від 17 жовтня 2013 року. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до частини 1 статті 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. При цьому, обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення яких здійснює поручитель. Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини, суд приходить до переконання, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати у справі, понесені позивачем та документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 525-527, 551, 610, 612, 617, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved