Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

У лютому 2012 р. [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що за період з 16.03.2009 р. по 18.09.2013 р. органи дізнання, прокуратури та суду незаконно притягали його до кримінальної відповідальності. Так, 16.03.2009 р. Ізмаїльський міжрайонний прокурор незаконно порушив щодо нього кримінальну справу за ч.1 ст. 366 КК України. 06.04.2011 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області ухвалено щодо нього обвинувальний вирок. 19.07.2011 р. апеляційний суд Одеської області вказаний вирок суду скасував та направив справу на додаткове розслідування. 17.09.2012 р. постановою слідчого СВ Ізмаїльського МВ УМВС України в Одеській області кримінальне переслідування щодо нього закрито. 27.09.2012 р. постановою заступника Ізмаїльського міжрайонного прокурора вказана постанова скасована, кримінальну справу направлено для організації подальшого розслідування. 18.09.2013 р. постановою слідчого СВ Ізмаїльського МВ УМВС України в Одеській області кримінальне провадження відносно нього було закрите у завязку з відсутністю складу злочину, передбаченого ст. 358 КК України. За 54 місяці незаконного кримінального переслідування йому було завдано значну матеріальну та моральну шкоду, а саме: його було відсторонено від роботи, він не отримував заробітну плату, він витрачав гроші за надання йому правової допомоги та сплати судового збору, органами дізнання, слідства, прокуратури та суду виявлявся психічний, такий, що принижує людську гідність, тиск щодо, нібито, його винуватості, необґрунтовано висувались обвинувачення. За вказаний час він проходив лікування, йому проведено операції на легенях та очах тощо. Посилаючись на норми ст.1176 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» (далі Закон), просив позовні вимоги задовольнити. У судовому засіданні вимоги підтримав та, уточнивши розмір позовних вимог, просив стягнути з відповідачів і суму інфляції, а всього 653 157 грн. Представники Управління Державної Казначейської служби України в Ізмаїльському районі Одеської області та Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області проти задоволення позовних вимог заперечували, надали письмові пояснення по справі. Представник Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області суду пояснив, що прокуратурою не приймалось рішення щодо відсторонення позивача від займаної посади, питання про дострокове припинення повноважень директора СК «Україна» розглядалось на загальних зборах членів СК «Україна» і ще 26.12.2008 р. Крім того, позивачем не надано доказів у підтвердження матеріальних витрат (а.с.39-41, 47-48). Зазначив, що 29.05.2014 р. постановою заступника прокурора Одеської області постанову від 18.09.2013 р. про закриття кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, за фактом підроблення протоколу загальних зборів СК «Україна» скасовано, досудове слідство триває. Помічник прокурора Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду свої заперечення згідно яким у задоволенні позовних вимог просить відмовити (а.с.65-67), справу розглядати у його відсутність. Заслухавши позивача та представників Управління Державної Казначейської служби України в Ізмаїльському районі Одеської області і Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.03.2009 р. Ізмаїльським міжрайонним прокурором порушено відносно позивача кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України (а.с.7). Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.04.2011 р. позивача визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 336 КК України та піддано штрафу (а.с.8-14). Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.04.2011 р. чинності не набрав та ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19.07.2011 р. скасован (а.с.15-16). Постановою слідчого СВ Ізмаїльського МВ УМВС України в Одеській області від 18.09.2013 р. кримінальне провадження відносно [PERSON] закрите у завязку з відсутністю складу злочину, передбаченого ст. 358 КК України (а.с.22-23). Згідно протоколу загальних зборів членів СК «Україна» від 26.12.2008 р. дострокове припинення повноважень директора СК «Україна» - [PERSON] розглядалось на загальних зборах членів СК «Україна» 26.12.2008 р., тобто до порушення кримінальної справи відносно [PERSON] (а.с.49-50). Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Згідно ст. 2 Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 2) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 3) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 3 Закону у наведених в ст. 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати таіншівитрати,сплаченігромадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода. Виходячи з п.п.6,11 Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди,завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, Генеральною прокуратурою України та Міністерства Фінансів України N 6/5/3/41 від 04.03.1996, громадянинові, одночасно з повідомленням про закриття справи в стадії дізнання і попереднього слідства або з копією виправдувального вироку, що набрав законної сили, або постановою (ухвалою) суду (судді) направляє повідомлення, в якому роз'яснює, куди і протягом якого терміну можна звернутися за відшкодуванням шкоди і поновленням порушених прав. Протягом шести місяців після направлення громадянину повідомлення він може звернутись до відповідних органів для визначення розміру шкоди, переліченої у ст. 3 Закону, зокрема: при закритті провадження в справі органами дізнання або слідства Міністерства внутрішніх справ, Генеральної прокуратури і Служби безпеки України - відповідно до цих органів. Тобто, суд приходить до висновку, що позивачу слід було звертатись до органу слідства Ізмаїльського МВ УМВС України в Одеській області для встановлення підстав застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду" і визначення розміру шкоди відповідно до ст.12 Закону тощо. У разі незгоди з незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду. Крім того, 29.05.2014 р. постановою заступника прокурора Одеської області постанову від 18.09.2013 р. про закриття кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, за фактом підроблення протоколу загальних зборів СК «Україна» скасовано, досудове слідство триває.

Outcome: dismissed