Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

01.11.2018 заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що [PERSON], який помер [INFO] був її батьком. [PERSON] посилалася на те, що [INFO] за місцем свого проживання [ADDRESS] помер її батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай ) колишнього КСП « Перемога» площею 2,69 в умовних кадастрових гектарах без виділу в натурі на території Попівської сільської ради згідно сертифікату серії [NUMBER]. Після смерті батька вона є єдиною спадкоємицею на його майно , тому спір з приводу спадщини відсутній. Органом місцевого самоврядування, по останньому місцю проживання батька вищевказана спадщина у порядку ст.. 1277 ЦК України від умерлою не визнавалась. В її свідоцтві про народження, заначено прізвище батька «[PERSON]», а насправді «[PERSON]». [PERSON] - це прізвище її матері, до її народження вона не укладала офіційного шлюбу з батьком та не змінювала своє прізвище. У Миргородському районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області пояснили, що за таких обставин виправлення актового запису про народження технічно неможливо. При видачі свідоцтва про її народження по батькові зазначено [PERSON] так як батька « [PERSON]». Таким чином, в позасудовому порядку вона не має можливості документально підтвердити своє походження від її батька і успадкувати його майно в порядку ч.3 ст. 1266 ЦК України. Коли вона звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини їй було відмовлено по причині відсутності документального підтвердження родинних відносин з померлим [PERSON] її батьком. Таким чином, вона вимушена звертатися в суд з заявою про встановлення даного факту, що має значення, як такого, що породжує юридичні наслідки- оформлення на спадщини як спадкоємця за законом, яка відкрилась після смерті батька. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала та наполягала на її задоволенні. Суду пояснила, що 3 1988 року вона проживала разом з мамою в м. Вінниця. З 1993 року мама та її батько проживали разом в с. Попівка. На момент її народження батьки разом не проживали. Батько помер в 2000 році. Вона проживає і зареєстрована в будинку, де проживали з батьком за адресою: [ADDRESS]. Представник заінтересованої особи Попівської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у відсутність його представника, покладався при вирішення справи на розсуд суду (а.с.54). Представник заінтересованої особи Миргородського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ в Полтавській області та Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Наконечна Надія Павлівна в судове засідання не з'явилися, про дату , час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.49,50). Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає на одній вулиці із заявницею. Знає сім'ю [PERSON]. Батько [PERSON] визнавав [PERSON], як дочку. Свідок [PERSON] суду беззаперечно підтвердила, що [PERSON] це батько [PERSON]. Їх сім'я купила будинок та проживали неподалік . [PERSON] помер. Свідок [PERSON] суду пояснила, що добре знала батьків [PERSON]. Він зустрічався з [PERSON], мамою заявниці. Сама заявниця [PERSON] дуже схожа на батька і свою бабусю. Свідок [PERSON], мама заявниці, суду беззаперечно підтвердила, що [PERSON] це її перше кохання. Після народження доньки , вони переїхали до м. Вінниця і там проживала з 1989 року по 1993 рік. З 1993 року [PERSON] визнавав [PERSON], як дочку, і забрав їх до себе проживати в с. Попівка. При реєстрації народження дитини, батьком був записаний зі слів матері, тому було зазначено її прізвище [PERSON] , а не [PERSON]. Суд, заслухавши учасників судового процесу, заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення за наступних обставин. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Відповідно до роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значеним суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремою провадження Судом встановлено, що [INFO] в с. Попівка Миргородського району помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від [INFO] серії [NUMBER] (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай ) колишнього КСП « Перемога» площею 2,69 в умовних кадастрових гектарах без виділу в натурі на території Попівської сільської ради згідно сертифікату серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 12.02.1988, батьком зазначений [PERSON] (а.с. 8). Заявник [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» у зв'язку з реєстрацією шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до Витягу з погосподарської книги з 1996 по 2000 роки за адресою: [ADDRESS], проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Наконечною Н.П. від 19 червня 2018 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) розміром 2,69 умовних кадастрових гектарів належну померлому [INFO] [PERSON] (а.с. 7). Отже, реалізація права на спадщину заявником [PERSON] за законом залежить від встановлення судом факту батьківства, який має юридичне значення для заявника. Відповідно до роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значеним суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремою провадження Таким чином, факт батьківства заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується встановленими і дослідженими у справі доказами та беззаперечними твердженнями свідків. За таких обставин, вимоги заявника є обґрунтовані і суд вважає за необхідне встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO] був батьком [PERSON] [INFO], уродженки села Попівка Миргородського району Полтавської області.

Outcome: approved