Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

01 липня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] , [PERSON] , які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] , посилаючись на норми ст. 405 ч.2 ЦК України. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що спірна квартира [ADDRESS] належить їй на праві власності. Відповідачі по справі її донька, зять та онук, які в 2013 року виїхали з міста Маріуполя в Російську Федерацію, де проживають по цей час та не збираються повертатися. Відповідачі за власною волею залишили спірну квартиру, ні яких перешкод у користуванні житлом вона їм не чинила, тому вважає, що відповідачі не проживають у спірній квартирі понад рік без поважних причин, будь-які витрати по утриманню житла не несуть, комунальні платежі не здійснюють, особистих речей відповідачів в спірній квартирі не має. Той факт, що до цього часу відповідачі зареєстровані в спірній квартирі суттєво обмежує її права, як власника у повною мірою володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Більш того, відповідачі залишаючись зареєстрованими у спірній квартирі порушують її законі права та інтереси, так як вона несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Просила визнати [PERSON] , [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Про день та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином. Представник позивача [PERSON] , яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явились, надавши письмові заяви з проханням справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти задоволення позову. Також до наданих заяв додали копії своїх паспортів з реєстрацією місця проживання в Російській Федерації, свідоцтво про реєстрацію місця проживання дитини та довідку з місця навчання в середній загальноосвітній школі неповнолітнього [PERSON] . Представник третьої особи Гавриш Я.О., яка діє на підставі довіреності, у відкрите судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Просила при винесенні рішення врахувати інтереси неповнолітніх дітей. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Як встановлено судом, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , на праві приватної власності в розмірі частки 1/1. З інформації виданої Лівобережним відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 19.06.2019 року за № 04-147-080, вбачається, що в квартирі [ADDRESS] , крім позивача зареєстровані також [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки ОСББ «Чайка 1968» від 19.06.2019 року, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] за місцем реєстрації не мешкають з червня 2013 року. Згідно заяв [PERSON] , [PERSON] вбачається, що відповідач [PERSON] , її чоловік [PERSON] та їх неповнолітній син [PERSON] зареєстровані і проживають в Російській Федерації, повертатися до України не планують. Об`єктивно обставини визначені у заяві відповідачів [PERSON] , [PERSON] підтверджуються наданими паспортами громадян Російської Федерації на ім`я [PERSON] (а.с.30-31), [PERSON] ( а.с. 33), свідоцтвом про реєстрацію за місцем перебування на ім`я [PERSON] (а.с.34),свідоцтвом про реєстрацію за місцем проживання на ім.'я [PERSON] , [INFO] (а.с.17), а також довідкою з середньої загальноосвітньої школи про навчання неповнолітнього [PERSON] ( а.с. 36). Відповідно до вимог частини 1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Втім, згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї (в тому числі колишній член сім`ї) власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними в власником житла або законом. Зважаючи на вимоги ст.72 ЖК України особа може бути визнана у судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки. Як роз`яснено у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» з наступними змінами, судам рекомендовано при вирішенні спорів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Уразі їх поважності (перебування у відряджені, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідач, не прибувши до судового засідання, не побажала реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування наявності зв`язку зі спірним жилим приміщенням або наявності поважних причин відсутності в спірному помешканні понад встановлені строки. За таких обставин, враховуючи, що відповідачі понад встановлені законодавством строки відсутні за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає за можливе постановити рішення про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS] , тим самим по суті задовольнити позовні вимоги. Приймаючи до уваги, що позивачка просить покласти судові витрати на неї, суд вважає можливим залишити сплачений судовий збір у розмірі 768,40 гривень за рахунок позивачки.

Outcome: approved