Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що вона є студенткою 3-го курсу денного відділення Кам'янець-Подільського базового індустріального коледжу. До 30.06.2018 вона буде навчатись у коледжі, саме на вказаний час вона потребує матеріальної допомоги від батьків. Мама добровільно матеріально її утримує, а батько в добровільному порядку кошти надавати не бажає. Всі витрати по харчуванню, придбанню одягу, предметів побуту, підручників, зошитів, всі заплановані і незаплановані витрати на її утримання повністю здійснює матір. Батько спроможний надавати їй матеріальну допомогу і така допомога повинна становити 50 % прожиткового мінімуму на працездатну особу, а тому просить стягнути на її утримання аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно і на час навчання до 30.06.2018, а в разі продовження навчання до досягнення нею 23 років. Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] зазначила, що відповідач не є родичем інваліда [PERSON], а тому допомога по догляду за інвалідом йому призначена безпідставно. У [PERSON] є син, дочка, які можуть здійснювати за ним догляд. [PERSON] не проживає в Красилові разом з відповідачем, а проживає в селі, де за ним здійснює догляд його син. Відповідач у судове засідання не прибув. Його представник просив суд відмовити в позові, оскільки позивач не має можливості надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, яка навчається тому, що він не працює, офіційно здійснюючи догляд за інвалідом першої групи [PERSON] та знаходиться на обліку в УСЗН Красилівської РДА, отримуючи компенсаційну виплату працездатній особі, що не працює і здійснює догляд за інвалідом 1 групи, в розмірі 28 грн. Крім того, відповідач одружився вдруге і має на утриманні від цього шлюбу двох малолітніх дітей, 2007 та [INFO], які часто хворіють. Сім'я його отримує в управлінні соціального захисту населення Красилівської РДА державну соціальну допомогу, як малозабезпечена сім'я. Дружина [PERSON] не працює, знаходячись у відпустці по догляду за дитиною. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO], є студенткою 4-го курсу денного відділення Кам'янець-Подільського базового індустріального коледжу. Термін закінчення навчання 30 червня 2018 року. [PERSON] проживає в гуртожитку, за місцем навчання отримує стипендію в розмірі 2490 грн. за 1-ий квартал 2017 року, 2520,71 грн. за 2-ий квартал 2017 року. Її батьком є [PERSON]. Мати матеріально її підтримує, а батько матеріально не допомагає. Сім'я матері отримує в управлінні соціального захисту населення Красилівської РДА державну соціальну допомогу, як малозабезпечена сім'я. Крім неї, в сім'ї є ще одна дитина, [INFO], яка потребує домашнього догляду. Відповідач [PERSON] офіційно здійснює догляд за дідом своєї дружини інвалідом першої групи [PERSON] та знаходиться на обліку в УСЗН Красилівської РДА, отримуючи компенсаційну виплату працездатній особі, що не працює і здійснює догляд за інвалідом 1 групи, в розмірі 27 грн. 90 коп. Відповідач одружився вдруге і має на утриманні від цього шлюбу двох малолітніх дітей, 2007 та [INFO], які часто хворіють. Сім'я його отримує в управлінні соціального захисту населення Красилівської РДА державну соціальну допомогу, як малозабезпечена сім'я. Дружина [PERSON] не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Ці обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON], довідкою № 53 від 10.05.2017, виданою ДВНЗ "Кам'янець-Подільський індустріальний коледж", довідкою № 60 від 21.04.2017 про потребу дитини (дитини-інваліда) в домашньому догляді, виданою Красилівським районним центром первинної медико-санітарної допомоги, довідкою № 1270 від 24.07.2017, виданою УСЗН Красилівської районної держадміністрації, довідками-розрахунками заборгованості з виплати аліментів, виданими ГУЮ в Хмельницькій області, довідками УСЗН Красилівської районної держадміністрації №№ 1232, 1233, 1234 від 13.07.2017, № 1997 від 26.10.2017, довідками Красилівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги № 450 від 17.07.2017, № 518 від 17.08.2017, довідкою МСЕ № 013118 про інвалідність [PERSON], свідоцтвами про народження дітей [PERSON] та [PERSON], довідками Щиборівської сільської ради №№ 295/02-15, 1392 від 23.08.2017, 1427 від 05.09.2017, актами № 223 від 16.04.2015 та № 174 від 23.08.2017 обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON], рішенням Красилівського районного суду від 18.05.2010, довідкою Головного управління статистики в Хмельницькій області № 14.2-10/1061 від 21.08.2017, довідкою Щиборівської сільської ради № 324/02-15 від 27.09.2017 з додатком, довідками ДВНЗ ''Кам'янець-Подільський індустріальний коледж'' № 133 від 06.10.2017, № 112 від 09.10.2017, відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про отримані [PERSON] за період з 01.01.2017 по 30.06.2017 доходи. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Статтею 198 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом повинні враховуватися такі обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні позовних вимог [PERSON] суд враховує стан здоров'я та її матеріальне становище, те, що, навчаючись, вона отримує стипендію та допомогу від матері; стан здоров'я та матеріальне становище відповідача [PERSON], який не працює, здійснюючи догляд за інвалідом 1 групи; наявність у відповідача двох малолітніх дітей та дружини, яка не працює, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною; відсутність доказів про наявність у відповідача рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи; інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі те, що його сім'я має статус малозабезпеченої, та приходить до висновку, що позивач досягла віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовжує навчання, потребує в зв'язку з цим матеріальної допомоги, однак, відповідач не спроможний надавати таку допомогу, оскільки, хоч і є працездатним, не працює тому, що здійснює догляд за інвалідом 1 групи, перебуваючи в зв'язку з цим на обліку в УСЗН райдержадміністрації та отримуючи мізерну компенсацію. Також відповідач має на утриманні двох малолітніх дітей від іншого шлюбу і сім'я його має статус малозабезпеченої. Твердження представників позивача про те, що інвалід [PERSON] не проживає в Красилові разом з відповідачем, а проживає в селі, де за ним здійснює догляд його син, у ході судового розгляду справи не знайшли підтвердження, заперечуються дослідженими в справі доказами, в тому числі довідкою № 1997 від 26.10.2017, виданою УСЗН Красилівської районної держадміністрації, актом № 174 від 23.08.2017 обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON], згідно яких [PERSON] проживає в м.Красилові без реєстрації за місцем проживання [PERSON], який здійснює за ним догляд, під час обстеження працівниками УСЗН факт такого догляду підтверджено. Враховуючи викладене, в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed