Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

У березні 2019 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги [PERSON] обгрунтовує тим, що 07.11.2013 він отримава ордер на жилу площу в гуртожитку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , однак у вказаній кімнаті також, крім позивача, зареєстровані третя особа: [PERSON] та відповідач [PERSON] , останнійфактично у спірному житловому приміщенні не проживає, обов`язки по утриманню кімнати не несе, речей його в кімнаті не має і спірним житлом він не цікавиться. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України позивач просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 15.03.2019р. було відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання, ухвалою від 08.05.2019р. підготовче провадження було закрито та призначено судовий розгляд, залучено в якості третьої особи - Святошинську районну у м.Києві державну адміністрацію (а.с.56-57, 67-69) Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив (а.с.77, 99-100). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримав та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третіх осіб - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» та Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з"явлтвся, про час та місце розгляду справи булт належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомлив, а тому суд вважає за можливе справу слухати у їх відсутність (а.с.97, 98). Суд, заслухавши пояснення позивача, третьої особи та свідків, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що Київським комунальним об`єднанням зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» 07.11.2013р. [PERSON] видано ордер №44 на жилу площу в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , розміром 18,0 кв. метрів (а.с. 11). Крім того, згідно ордеру від 07.11.2013р. на підставі протоколу №8 спільного засідання КО "Київзеленбуд" від 22.10.2013р. відповідачу [PERSON] було також надано жилу площу -кімнату [ADDRESS] (а.с.80). Третій особі [PERSON] також 07.11.2013р. було видано ордер на вказану кімнату (а.с.83). Згідно розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №562 від 08.05.2014р. гуртожиток по [ADDRESS] було передано до сфери управління Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації (а.с.91-93). Відповідно до розпорядження Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації № 58 від 06.02.2015р. вказаний гуртожиток передано та закріплено за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (а.с.94-96). Як зазначає позивач, він заселився в спірну кімнату разом з братом [PERSON] , відповідач в кімнату не заселявся, його речей в кімнаті не має, витрат по сплаті за кімнату та комунальних послуг не несе, всі витрати оплачуються позивачем, що підтверджується наданими квитанціями про сплату комунальних платежів (а.с.15-52). Згідно актів від 20.11.2018р. в кімнаті [ADDRESS] проживають та користуються [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] фактично за вказаною адресою не проживають (а.с.63, 64). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами по спірній кімнаті, підтвердили, що в кімнаті [ADDRESS] проживає [PERSON] . Відповідача [PERSON] вони жодного разу не бачили, в кімнаті № [NUMBER] він не проживає, житлом не цікавиться і жодних витрат не несе по кімнаті. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем, житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Згідно ст. 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення. У відповідності до ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ст.89 ЦПК України щодо оцінки доказів. Таким чином, ключовою обставиною, встановлення якої є необхідним для правильного вирішення цього спору, є наявність чи відсутність поважних причин відсутності відповідача у жилому приміщенні понад строки, встановлені ст.71 ЖК України. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідач є зареєстрованим з 06.12.2013р. за адресою: [ADDRESS] ) (а.с.54). Актом від 20.11.2018р. та показами свідків встановлено факт не проживання відповідача за місцем реєстрації з 2013 року. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захисти права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані відповідачем, який не скористався своїм процесуальним правом подати відзив (заперечення) на позовну заяву та докази на спростування заявлених позовних вимог. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про відсутність відповідача за місцем реєстрації понад шість місяців і доказів про поважність причин такої відсутності суду не надано, що відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України є правовою підставою для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved