Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

01.03.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 серпня 2001 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1575. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11.08.2001 року він, [PERSON], уклав шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1575. Від спільного шлюбу з відповідачем у них народився син - [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на підстави та мотиви викладені в позовній заяві. Додатково пояснив, що примирення, що надавалося судом не дало бажаних результатів, вважає, що розірвання шлюбу буде повністю відповідати їх інтересам та інтересам їх дитини. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила, вказала, що погоджується на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, , що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Між сторонами 11 серпня 2001 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1575, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23 лютого 2016 року (а.с. 7). З копії свідоцтва про народження вбачається, що від спільного шлюбу з відповідачем у них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], копія якого наявна у матеріалах справи (а.с. 12). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 174 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши вищевказані норми, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову є підставним, не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружні відносини та не ведуть спільного господарства, розлад в сім'ї носить стійкий характер, вжиті судом заходи щодо примирення подружжя не дали позитивного результату, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому з огляду на наведене, враховуючи наявність в сторін малолітньої дитини, суд вважає, що збереження шлюбу є недоцільне, оскільки шлюб існує лише формально, подальше його збереження суперечило б інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved