Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за кредитним договором від 22.04.2008 року, яка виникла станом на 16.04.2015 року, в розмірі 115376,35 грн, з яких: 93534,36 грн - заборгованість за кредитом; 21681,35 грн - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 160,64 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. Обґрунтовуючи вимоги позивач вказував на те, що відповідно до вищевказаного кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 100 000,00 грн. на термін до 22.04.2023 року, а відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені в кредитному договорі, але зобов»язання відповідач не виконує, у зв»язку з чим виникла заборгованість у вищевказаному розмірі. Позивач просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON]. не з»явився, надавши заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. З заяви представника позивача також вбачається, що останній не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам\~ст. 169 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений, шляхом опублікування оголошення про виклик відповідача в газеті «Урядовий кур»єр» від 29.05.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 22.04.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та відповідачем був укладений кредитний договір № DOXCGK50000006924 . Відповідно до умов вищевказаного договору банк надав відповідачу кредитні кошти шляхом надання готівки через касу в розмірі 100 тисяч гривень на строк з 22.04.2008 року по 22.04.2023 року включно, у вигляді кредитної лінії у розмірі 4168,00 грн. на споживчі цілі. У розмірі 3000,00 грн. на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту. 668,00 грн. страхування майна, 500,00 грн. особисте страхування, атакож у розмірі 17520,00 грн. на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного договору, шляхом перерахування відповідно до п.1.2., зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3% у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0.00 від суми виданого кредиту. Відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного договору. Надання кредитних коштів позичальнику підтверджується видатковим касовим ордером 01 від 22.04.2008 року (а.с.13 зворотня сторона). Позичальник зобов»язався погашати заборгованість за цим договором ( за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) щомісячними платежами у сумі 58,93 грн в період з 22 по 22 число кожного місяця. Для виконання договору банком був відкритий позичальнику рахунок 29090059276583 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитними угодами (п.7.2 договору) . Відповідно до п.7.4 кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником зобов»язань по погашенню кредиту, передбачених пп.1.1., 2.2.4, 2.3.3 цього договору, позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,50% на місяць, розраховані на суму непогаеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до п.4.1. договору, при порушенні позичальником будь-якого зобов»язання, передбаченого п.п.2.2.2, 2.2.3 даного договору, манк має право нарахувати. А позичальник зобов»язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу , але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Позивачем були виконані умови кредитного договору від 22.04.2008 року, відповідач же взятих на себе зобов»язань за кредитним договором належним чином, в установлені договором строки не виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5). Згідно\~ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В силу\~ст.526 ЦК України, відповідач зобов'язаний виконувати зобов'язання належним чином відповідно до умов Договору та вимогЦК України. Відповідно до\~ст.525 ЦК України, одностороння відмова відповідача від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки на умовах встановлених договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № DOXCGK50000006924 від 22.04.2008 року, станом на 16.04.2015 року (а.с.5), заборгованість відповідача перед банком становить 115376,35 грн, з яких: 93534,36 грн - заборгованість за кредитом; 21681,35 грн - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 160,64 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором.. Відповідно до вимог\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved