Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] третя особа Орган опіки та піклування Кам'янко-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області, про надання дозволу на виїзд за кордон дитини за межі України у супроводі матері без згоди та супроводу батька та надання дозволу на оформлення проїзного документу на дитину матері без згоди батька. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що раніше перебувалат в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 01.03.1997 року по 18.12.2013 рік. В шлюбі у них народилися діти: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Шлюб був розірваний на підставі рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 02.12.2013 року. Після розірвання сімейних стосунків, позивач з дітьми переїхала жити до своїх батьків, які мешкають в [ADDRESS]. Місце проживання дитини визначено з позивачкою, а відповідач на підставі рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 20.11.2013 року сплачує аліменти. Позивачка утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвіток. 05.03.2014 року між позивачкою та громадянином Російської Федерації - [PERSON] відділом запису актів цивільного стану м. Таганрог Ростовської області був зареєстрований шлюб за актовим записом № 259. Чоловік позивачки має громадянство іншої держави, але періодично приїжджає до України, також у неї виникає потреба виїжджати за місцем проживання чоловіка до Російської Федерації. З колишнім чоловіком -відповідачем по справі, у позивачки виникли конфліктні відносини, пов'язані з поділом майна та його протиправною поведінкою. На даний час у позивачки виникла необхідність виїзду з дитиною за кордон в період шкільних канікул до Російської Федерації. Виїхати бажає з дитиною [PERSON], [INFO] та сином. Мета виїзду відпочинок дітей на канікулах та знайомство з батьками її чоловіка. Мешкати буде у чоловіка в його особистій квартирі та декілька днів у батьків чоловіка. Також метою поїздки є лікування доньки у зв'язку з захворюванням, нащо потрібні кошти, які надає їй чоловік та вважає, що для дитини буде кращим проходити лікування за місцем мешкання чоловіка позивачки, який має постійну заробітну плату, а у власності місце для проживання сім'ї, а саме її з дитиною. Позивачка неодноразово намагалася отримати від відповідача дозвіл на виїзд за кордон з метою медичного обстеження та лікування дитини та надати їй матеріальну допомогу на цю поїздку, але відповідач не реагує на прохання позивачки. Під час розмови відповідач відмовився надавати дозвіл виїзду дитини за кордон, свою відмову не мотивує. Позивачка вважає, що така позиція її колишнього чоловіка шкодить інтересам дитини та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку. Вважає, що поїздка дітей буде в їх інтересах. Позивачка вважає, що така відмова батька суперечить інтересам дитини, грунтується на його егоїстичних та меркантильних інтересах, у зв'язку з чим виникла необхідність в отриманні дозволу на виїзд дитини за кордон без дозволу батька в судовому порядку. Крім цього, оскільки дитина юридично зареєстрована в будинку батька, хоч фактично там не проживає, у позивачки виникають проблеми з оформленням проїзного документа на виїзд дитини за кордон. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, надали заяву про розгляд справу у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, що зазначені в позовній заяві та письмових поясненнях долучених до матеріалів справи. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений (а.с. 76, 97-98)., про причини неявки не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи не надав. Третя особа Орган опіки та піклування Кам'янко-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд вважає справу необхідно розглядати у заочному порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у ній даних у відповідності зі ст. 169 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних правових підстав. Судом встановлено, що малолітня дитина, яка народилася від шлюбу позивача і відповідача - [PERSON], [INFO], проживає зі своєю матір'ю та знаходиться на її утриманні. Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 02.12.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Між батьками дитини склалася конфліктна ситуація, що унеможливлює вирішення ситуації про виїзд дитини за кордон за взаємною згодою батьків. Крім того, дитині дійсно потрібно лікування у зв'язку з хворобою, що підтверджується медучними документами (а.с. 21-26). Відповідно ст. 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї, своєї Батьківщини, також покладено обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної освіти, готувати дитину до самостійного життя. Згідно вимог ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. На підставі вимог до ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вказаного вище висновку, наданого Органом опіки та піклування Кам"янсько- Дніпровської райдержадміністрації Запорізької області від 30.05.2014 року, орган опіки та піклування вважають за доцільне надання дозволу на тимчасовий виїзд [PERSON]без згоди батька на виїзд до Росії. Згідно з ч.2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України”за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved