Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідачів. 06 березня 2021 року керівник Ужгородської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави з позовом до Ужгородської міської ради, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування держаної реєстрації права власності на земельну ділянку. Позов мотивовано тим, що рішенням Ужгородської міської ради від 22.12.2020 за №30 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» [PERSON] затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером 2110100000:69:001:0424, площею 0,0933 га для ведення особистого селянського господарства з передачею у приватну власність. Разом з тим, в ході моніторингу реєстру речових прав на нерухоме майно позивачем виявлено, що [PERSON] вже скористався своїм правом на отримання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення Баранинської сільської ради від 11.03.2015 щодо передачі у власність земельної ділянки за кадастровим номером 2124880301:03:017:0261 у розмірі 0,4906 га. Позивач вважає оскаржуване рішення Ужгородської міської ради таким, що суперечить вимогам земельного законодавства України, а тому просить визнати його незаконним та скасувати, а також скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку за кадастровим номером 2110100000:69:001:0424. Підстави для представництва інтересів прокурором держави у суді обґрунтував тим, що органи Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру не наділені повноваженнями щодо звернення з позовами до суду про вжиття заходів реагування шляхом оскарження рішення Ужгородської міської ради, а сама Ужгородська міська рада позбавлена процесуальної можливості виступати у даному випадку і позивачем і відповідачем по справі, а тому прокуратура в силу вимог ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наділена повноваженнями щодо звернення до суду з метою захисту інтересів держави у сфері регулювання земельних відносин і охорони землі шляхом усунення порушень та набуває статусу позивача. Пояснення в судовому засіданні, заяви ( клопотання) учасників справи Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Представник відповідача [PERSON] адвокат Розман С.Ю. не заперечив проти задоволення позову. Представник відповідача Ужгородської міської ради Беляков А.І. вирішення питання по суті позову залишив по розсуд суду. Заяви ( клопотання) учасників справи 26 березня 2021 року керівником Ужгородської окружної прокуратури подано заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером 2110100000:69:001:0424. \~ \~ \~ \~ 20 квітня 2021 року представником позивача [PERSON] адвокатом Розман С.Ю. подано заяву про відкладення підготовчого засідання для надання можливості ознайомлення з матеріалами справи. 20 квітня 2021 року представником відповідача Ужгородської міської ради Беляковим А. подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з відсутністю повноважень керівника Ужгородської оружної прокуратури для звернення до суду з даним позовом. 24 травня 2021 року керівником Ужгородської оружної прокуратури надано пояснення щодо виконання ухвали суду від 05.05.2021 про залишення позовної заяви без руху. 08 червня 2021 року керівником Ужгородської\~оружної прокуратури подано заяву про продовження процесуального строку на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. \~ \~ \~ \~ 15 червня 2021 року керівником Ужгородської\~оружної прокуратури подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, до заяви додано лист Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області № 7-0.162-4589/2-21 від 10.06.2021. 15 червня 2021 року відповідачем [PERSON] подано заяву про визнання позову. 16 червня 2021 представником відповідача Ужгородської міської ради подано заяву про проведення підготовчого судового засідання у відсутності представника Ужгородської міської ради. Інші процесуальні дії у справі. 26 березня 2021 року матеріали цивільної справи №308/3746/21 надійшли до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2021 року дана справа передана для розгляду судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяні О.В. 30 березня 2021 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання з повідомленням учасників справи. 30 березня 2021 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. 05 травня 2021 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області позовну заяву керівника Ужгородської окружної прокуратури залишено без руху. 09 червня 2021 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання керівника Ужгородської окружної прокуратури задоволено, продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду від 05.05.2021 року. 16 червня 2021 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. У зв`язку з визнанням відповідачем [PERSON] позову суд, перевіривши чи не суперечить визнання позову закону, чи не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймає визнання позову відповідачем. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин [PERSON] на підставі рішення 16 сесії Баранинської сільської ради 4 скликання від 11.03.2005 року отримав у власність земельну ділянку площею 0,4906 га в с.Баранинці Ужгородського району Закарпатської області, кадастровий номер 2124880301:03:017:0261, цільове призначення якої «для ведення особистого селянського господарства» /державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК №029918від 22 лютого 2007 року/. Відповідно до інформаційної довідки №242909112 від №03.02.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за [PERSON] зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером 2124880301:03:017:0261, площею 0,4906 га, цільове призначення якої «для ведення особистого селянського господарства» змінено на «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)». Відповідно до 1,1.2. витягу з рішення Ужгородської міської ради І сесії VІІІ скликання від 22.12.2020 року №30 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» [PERSON] затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером 2110100000:69:001:0424, площею 0,0933 га для ведення особистого селянського господарства з передачею у приватну власність. Відповідно до інформаційної довідки №242909112 від №03.02.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за [PERSON] зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером 2110100000:69:001:0424, площею 0,0933 га, для ведення особистого селянського господарства, номер запису про право власності 40156589. Оцінка Суду Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом\~статті 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до пункту 10 частини другої\~статті 16 ЦК України\~цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно з частинами другою, третьою\~статті 78 ЗК України\~право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Статтею 80 ЗК України\~встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності. Згідно зі статтями\~83,\~84 ЗК України\~комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Відповідно до частини першої\~статті 116 ЗК України\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Статтею 122 ЗК України\~передбачено, що вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч.2\~ст.19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Відповідно до п. «в» ч. 3\~ст.116 ЗК України\~безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Виходячи зі змісту ч.4\~ст.116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання. Відповідно п.«б» ч. 1\~ст. 121 ЗК України\~громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Передбачена ст. ст. 116, 121 Земельного Кодексу України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалась своїм правом і отримала у власність земельну ділянку меншу від граничної площі, передбаченої ст. 121 Земельного Кодексу України, не має правових підстав для отримання у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге, навіть площею, що складає різницю між гранично можливою та раніше отриманою у власність. До вказаних висновків також прийшов і Верховний Суду України в справі № 6-228цс14 від 24 червня 2015 року. Отже, [PERSON] отримав безоплатно в порядку приватизації дві земельні ділянки, а саме: земельну ділянку площею 0,4906 га в с.Баранинці Ужгородського району Закарпатської області, кадастровий номер 2124880301:03:017:0261, цільове призначення якої «для ведення особистого селянського господарства» та земельну ділянку за кадастровим номером 2110100000:69:001:0424, площею 0,0933 га, цільове призначення якої «для ведення особистого селянського господарства». Приймаючи оспорюване рішення, відповідач Ужгородська міська рада - факт реалізації [PERSON] права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не перевірила, порушила вимоги земельного законодавства, що призвело до безпідставного вибуття землі із власності, а тому рішення, яким затверджено проект землеустрою та передано земельну ділянку у власність особі, яка таке право вже використала, є незаконним. Статтею 152 Земельного Кодексу України регламентовано, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсним рішень, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом способів. Згідно з ч. 2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є, у тому числі, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, відновлення становища, яке існувало до порушення. \~Відповідно\~ст.182 Цивільного кодексу України\~право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. \~\~Відповідно до ч. ч.1, 3\~ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Скасування рішення Ужгородської міської ради, на підставі якого громадянину надано у власність земельну ділянку, є підставою для скасування державної реєстрації речового права на цю земельну ділянку. Судом першої інстанції було взято до уваги, що предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. У практиці ЄСПЛ напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. В питаннях оцінки «пропорційності» Європейського суду з прав людини, як і в питаннях наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою достатньо широку «сферу розсуду», за виключенням випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах (рішення в справах «Спорронґ і Льоннорт проти Швеції», «Булвес» АД проти Болгарії»). ЄСПЛ, оцінюючи можливість захисту права особи за ст. 1 Першого протоколу, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося в зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або стосовно якого припускається, що воно було придбане незаконно (наприклад, рішення та ухвали ЄСПЛ у справах «Раймондо проти Італії» від 22 лютого 1994 року, «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 05 липня 2001 року, «Аркурі та інші проти Італії» від 05 липня 2001 року, «Ріела та інші проти Італії» від 04 вересня 2001 року, «Ісмаїлов проти Російської Федерації» від 06 листопада 2008 року). Отже, ст. 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Водночас, Ужгородською міською радою протиправно, всупереч вимог земельного законодавства передано відповідачу [PERSON] у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, який право на безоплатну приватизацією земельної ділянки даного виду використання, гарантоване законодавством, уже реалізував. Відповідач [PERSON] міг і повинен був знати про те, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Земельним кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання, що ставить його добросовісність під час набуття земельної ділянки у власність під обґрунтований сумнів та підтверджує дотримання «справедливого балансу» у даних правовідносинах, та зважаючи на те, що він своє право на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства використав, підстав для задоволення його заяви про надання у власність земельної ділянки такого ж виду користування в міської ради не було. За таких обставин позов керівника Ужгородської окружної прокуратури підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат У відповідності із\~ст. 141 ЦПК України\~у разі задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на відповідачів в рівних частках в розмірі по 2270 грн.\~\~на кожного. Переплачена позивачем сума судового збору в розмірі підлягає поверненню позивачу за його клопотанням.

Outcome: approved