Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

01.10.2015 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 14.04.2013 року позичив відповідачеві за договором позики грошові кошти у сумі 21\~000 дол. США на строк до 31.12.2013 року. Відповідач, однак, в обумовлений сторонами строк борг не повернув. Враховуючи викладене, [PERSON] просив стягнути з відповідача на свою користь суму основного борг у розмірі 546\~000 грн. (еквівалент 21\~000 дол. США за курсом НБУ на 05.04.2016 року), проценти за користування позикою у розмірі 182\~280 грн., пеню за прострочення виконання зобовязання за останні 365 днів у розмірі 4\~982\~250 грн. Позивач в судовому засіданні такі позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, надав заяву, згідно якої просив слухати справу за його відсутності. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між сторонами 14.04.2013 року укладений договір позики, за якими [PERSON] передав відповідачу грошові кошти у розмірі 168\~000 грн. в еквіваленті станом на 14.04.2013 року 21\~000 дол. США, а [PERSON] зобовязався повернути йому вказану суму готівкою разом із винагородою не пізніше, ніж 31.12.2013 року. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір укладений в письмовій формі, ніким не оспорюється. Пунктом 10 спірного договору сторони підтвердили, що він не вчинений під впливом помилки, обману, насильства, тяжкої обставини, не носить характер уявного та удаваного. Сторони не обмежені в цивільній дієздатності, не страждають на психічний розлад. Грошові кошти за зазначеним договором позики були передані відповідачу та одержані ним до підписання договору, що підтверджується п.4 договору позики та власноручною розпискою [PERSON] на тексі договору. Відповідач, однак, в порушення умов договору в добровільному порядку позику не повернув. За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За неможливість виконання грошового зобовязання, боржник від відповідальності не звільняється (ч.1 ст. 625 ЦК України). Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобовязання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню в передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання, оскільки, відповідно до ч.1 ст.550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Згідно із ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме й нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ч.ч.1-2 ст.551 ЦК). Відповідно до п.8 спірного договору позики в разі несвоєчасного або не в повному розмірі повернення позичених коштів (боргу) або винагороди за їх користування відповідач має сплатити позивачу неустойку у розмірі 1% у разі, якщо протермінування становить не більше 5 днів та 2,5 %, якщо протермінування становить більше 5 днів. Станом на 05.04.2016 року через неналежне виконання відповідачем умов договору позики існує заборгованість у розмірі 5\~710\~530 грн., яка складається з: - 546\~000 грн. - основний борг; - 182\~280 грн. - проценти за користування грошовими коштами; - 4\~982\~250 грн. сума пені за прострочення виконання зобовязання. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, відповідачем не спростований. Водночас, із вказаного розрахунку вбачається, що розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобовязання збитків. При таких обставинах, суд вважає можливим в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України за власною ініціативою зменшити розмір пені, яка виникла у зв'язку з простроченням виконання грошового зобовязання, виниклого за договору позики, до суми основного боргу, стягнувши із відповідача суму основного боргу 546\~000 гривень (еквівалент 21\~000 дол. США за курсом НБУ на 05.04.2016 року), проценти за користування грошовими коштами в розмірі 182\~280 грн., пеню за прострочення виконання зобовязання у розмірі 546\~000 гривень. Судові витрати, документально підтвердженні позивачем, підлягають стягненню на його користь в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial