Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

представник позивача, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20 липня 2011 року [PERSON] , як позичальник отримав кредит у розмірі 17000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір, відповідач підтвердив своїм підписом у заяві. Протягом строку дії договору [PERSON] систематично порушував його умови, в зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 15186,65 грн. [INFO] [PERSON] помер . На виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України позивачем 26 серпня 2018 року направлена претензія кредитора до Коломийської міської державної нотаріальної контори, на яку отримано відповідь, згідно із якою спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались. Відповідачка прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника, оскільки вона не відмовилася від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 03 березня 2019 року до спадкоємця, [PERSON] , направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, однак жодних дій спадкоємицею не було виконано. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідачки на користь банку борг за кредитним договором та судові витрати, а розгляд справи просить проводити без його участі. Відповідачка будучи неодноразово повідомленою, за останнім відомим місцем проживання про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд до відома не поклала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі «Умов та правил надання банківських послуг», та «Тарифів Банку», позичальник [PERSON] , 20 липня 2011 року отримав кредит у розмірі 17000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Натомість позичальник протягом дії кредитного договору порушував його умови, внаслідок чого станом на 20 липня 2011 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 15186,65 грн.. [INFO] [PERSON] помер , що стверджується копією актового запису про смерть № 610 від 22 грудня 2014 року. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В силу ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв"язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов"язання, які нерозривно пов"язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Як вбачається із повідомлення № 744/02-14 Коломийської міської державної нотаріальної контори від 22 листопада 2018 року спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] є [PERSON] (а.с.42). Відповідачці направлено лист-претензію від 03 березня 2019 року щодо погашення суми заборгованості за кредитним договором. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Виходячи із вищенаведеного та зважаючи на те, що відповідачка знає про факт виникнення заборгованості перед банком та не бажає належно виконувати договірні зобов`язання, не пояснює про причини неможливості виконання, то суд вважає, що з неї слід стягнути суму заборгованості, яку просить позивач. На підставі наведеного та ст.ст. 525, 526, 551, 599, 610, 611, 612, 625, 634, 1050, 1054, 1282 ЦК України,

Outcome: approved