Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Прокурор Калинівської місцевої прокуратури звернувся в суд з позовом в порядку ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» в інтересах держави-в особі Калинівської РДА, як органу, який є розпорядником коштів для фінансування Калинівської ЦРЛ до [PERSON] про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину. Позовні вимоги мотивовані тим, що прокурором, в межах наданих повноважень, отримано інформацію із Калинівської центральної районної лікарні про те, що у період з 31 грудня 2014 року по 09 січня 2015 року на лікуванні в хірургічному відділенні Калинівської ЦРЛ перебував [PERSON], який отримав тілесні ушкодження, а саме: 31.12.2014 року [PERSON], перебуваючи біля кафе «Едельвейс», що знаходиться в м. Калинівка познайомився з [PERSON], жителем [INFO] та запропонував проїхати до місця проживання його батьків за адресою м.Калинівка вул.Возз'єднання 28/76 з метою вживання спиртних напоїв. Викликавши таксі, біля 00:30 год. вони приїхали за вищевказаною адресою та зайшовши у під'їзд будинку підійшли до дверей квартири № 76, в якій проживають батьки [PERSON] та останній, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння почав гучно стукати в двері та виражатись нецензурною лайкою, на що [PERSON] зробив зауваження та між ними зав'язалась бійка. Після чого, [PERSON] вибіг із під'їзду будинку на двір де взяв скляну пляшку, розбив її об поручень та тримаючи розбиту пляшку в руці умисно наніс [PERSON] удар в область лівого стегна, а коли той вибив її з рук, [PERSON] з підлоги підняв кусок скла від пляшки та вдруге умисно наніс [PERSON] удар в область живота, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді -проникаючого поранення живота із пошкодженням великого чіпця, що виникло від дії колюче - ріжучого предмету та згідно висновку судово - медичної експертизи №13 від 30.01.2015 року належать до тяжких тілесних ушкоджень, що було небезпечним в момент заподіяння. Згідно довідки Калинівської ЦРЛ потерпілий від злочину [PERSON] лікувався десять днів в хірургічному відділенні. Загальна вартість лікування за вказаний період становить 1682 грн. 30 коп. Вироком Калинівського районного суду від 08.08.2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.121 ч.1, 307 ч.2, 321 ч.1, 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є його власністю. Даний вирок набрав законної сили 08.11.2016 року. Службові особи Калинівської ЦРЛ своєчасно не звернулись до суду із позовом про стягнення з особи, яка вчинила злочин, витрат на лікування потерпілого від злочину, чим виявила бездіяльність, а тому прокурор звернувся в суд з даним позовом. В судове засідання прокурор Калинівської місцевої прокуратури [PERSON], яка представляє інтереси Калинівської місцевої прокуратури на підставі довіреності, в судове засідання не зявилась, проте від неї надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження. Представник Калинівської районної державної адміністрації на підставі довіреності [PERSON] в судове засідання не зявився, згідно заяви просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, однак від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що вироком Калинівського районного суду від 08.08.2016 року (справа № 132/605/15-к ) відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.121 ч.1, 307 ч.2, 321 ч.1, 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є його власністю. Даний вирок набрав законної сили 08.11.2016 року. Внаслідок злочинних дій відповідача, [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді-проникаючого поранення живота із пошкодженням великого чіпця, що виникло від дії колюче - ріжучого предмету та згідно висновку судово - медичної експертизи № 13 від 30.01.2015 року належать до тяжких тілесних ушкоджень, що було небезпечним в момент заподіяння. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки та особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду ( у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку). У період з 31 грудня 2014 року по 09 січня 2015 року [PERSON] перебував на лікуванні в хірургічному відділенні Калинівської ЦРЛ. Згідно з вимогам ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545 «Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання»та постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Відповідно до ст. 93 -1 КПК України, кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, стягуються судом при постановленні вироку за позовом прокурора в порядку, передбаченому ст. 28, ч. ч. 2, 3 ст. 93 КПК України. У разі, коли при постановленні вироку рішення про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, не було прийнято, стягнення їх провадиться в порядку цивільного судочинства. Згідно довідки Калинівської ЦРЛ №150 віцд 26.02.2015 року потерпілий від злочину [PERSON] лікувався десять днів в хірургічному відділенні. Загальна вартість лікування за вказаний період становить 1682 грн. 30 коп., тому дана сума підлягає відшкодуванню з відповідача. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача [PERSON] підлігають стягненню судові витрати в дохід держави в розмірі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved