Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

01.12.2014 р. позивачі звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги обгрунтовують тим, що вказане вище житло належить на праві власності [PERSON] [PERSON] є користувачем спірної квартири, в якій зареєстрованим значиться відповідач. Натепер, він є колишнім членом родини, більше року не проживає у вказаній квартирі, витрат по оплаті комунальних послуг не несе. Просили визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в судовому порядку. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Позивачка [PERSON] суду пояснила, що відповідач більше року не з'являється за місцем реєстрації, вона як власник не може розпорядитися належною їй на праві власності квартирою, змушена нести витрати по оплаті комунальних послуг в тому числі і за відповідача, таке впливає на її матеріальний стан. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом та стягнути з нього на її користь понесені нею судові витрати. [PERSON] суду пояснила, що є користувачем спірної квартири, з відповідачем шлюб розірвали в 2013 р. Реєстрація відповідача у квартирі ставить їх в тяжке матеріальне становище, оскільки оплата комунальних послуг (воду, сміття) нараховується в залежності від кількості зареєстрованих осіб в квартирі. Вона утримує двох неповнолітніх дітей, нести витрати за комунальні послуги також за відповідача, який більше року не проживає з ними, суттєво впливає на її бюджет. Просила задовольнити позов. Відповідач письмових заперечень не надав в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином (а.с34,35 ). [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд за згодою позивачів ухвалив постановити заочне рішення. Дослідивши докази у справі, заслухавши позивачів, показання свідків, судом встановлено, що спір витікає з цивільних правовідносин, які регулюються Житловим кодексом. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], [PERSON] є користувачем вказаної квартири (а.с.4-6). Відповідач зареєстрований в зазначеній квартирі, як особа, що постійно проживає в ній (а.с.16). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду ствердили, що більше року [PERSON] не проживає за місцем реєстрації. Витрат по утриманню будинку чи квартири не несе. Жителі будинку оплачують комунальні послуги (воду, сміття) в залежності від кількості зареєстрованих осіб у квартирі. З актів (а.с.9,10) вбачається, що [PERSON] фактично не проживає за місцем реєстрації у квартирі [ADDRESS] з серпня 2013 р. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку Оцінюючи зазначені докази суд вважає доведеним те, що відповідач не проживає у спірній квартирі, і фактично вибув в інше жиле приміщення, за такого відповідно до ст. 167 ЖК України, [PERSON] втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Будь - яких законних підстав для проживання відповідача в спірній квартирі судом не встановлено. Залишаючись зареєстрованим у наведеному вище житлі відповідач створює перешкоди позивачам у здійсненні права власності цією квартирою. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з [PERSON] судові витрати понесені позивачкою [PERSON] на її користь.

Outcome: approved