Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

01.12.2016р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини до досягнення нею повноліття та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позовній заяві позивачка обґрунтовуючи позовні вимоги посилалася на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19.08.1995р. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON], а [INFO] народився син [PERSON], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. З 01.09.2016р. вже повнолітній син [PERSON], навчається в Придніпровській державній академії будівництва та архітектури на II курсі, денного відділення, з орієнтовним терміном навчання 3 роки, тобто до 01.07.2019р. та потребує матеріальної допомоги. У добровільному порядку відповідач надавати матеріальну допомогу сину до закінчення ним навчання відмовляється. Крім того, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина, [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим позивачка просила суд стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1000 грн. та аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження в розмірі 1000 грн. щомісячно, до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, стягуючи аліменти як на повнолітню, так і на малолітню дитину на користь матері дітей. В наданій суду 27.12.2016р. заяві, позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд розглядати справу за її відсутності, без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 26). Відповідач [PERSON] у судове засідання 27.12.2016р. надав заяву про розгляд справи за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Позовні вимоги визнав частково, просив рішення винести на розсуд суду та врахувати, що він не працює та на його утриманні знаходиться непрацездатна мати (а.с. №29). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін. Справа розглянута відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. При розгляді даної цивільної справи підлягають застосуванню норми наступних глав СК України: глава 15 «Обов'язок матері, батька утримувати дитину та його виконання», глава 16 «Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання». Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, починаючи від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 при визначені розміру аліментів, суд враховує стан здоров,я та матеріальне становище дитини, стан здоров,я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що батьком повнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження та малолітнього сина [PERSON], [INFO] народження є відповідач (а.с. № 7, 10). Діти мешкають зі своєю матір'ю з [PERSON] та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім,ї від 17.11.2016р. (а.с. № 11). З огляду на те, що відповідач частково визнав позовні вимоги та не заперечував проти стягнення аліментів, проте визначення розміру залишив на розсуд суду, суд вважає за можливе позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково та з урахуванням того, що відповідач не працює, отже має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання його малолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, в твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн. щомісяця, стягуючи аліменти на користь матері дитини [PERSON], [INFO], починаючи стягнення з 01.12.2016р. При визначені розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини , суд виходить з того, що сума в розмірі 650 грн. фактично дорівнює половину від прожиткового мінімуму на дитину у віці до 6 років, який з 01.12.2016р. дорівнює 1313 гpн. та в незначному розмірі перевищує 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 191, ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, починаючи від дня пред`явлення позову. Син [PERSON], [INFO] навчається на денному відділенні, будівельного факультету, другого курсу Придніпровської державної академії будівництва та архітектури, на бюджетній основі з терміном навчання до 01.07.2019р. ( а.с. № 15, 26, 27). З огляду на те, що відповідно до ст. 199 СК України утримання повнолітньої дитини під час навчання є обов'язком батьків та відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягувати щомісячно до закінчення сином навчання у строк до 01.07.2019р. аліменти у розмірі 350 грн., але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. При визначені розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання повнолітньої дитини, суд враховує те, що повнолітній син [PERSON] навчається на бюджетній основі, а отже має право на отримання стипендії, крім того, він є інвалідом третьої групи та отримує соціальну допомогу. Зазначені суми, як на малолітнього сина в розмірі 650 грн. так і на повнолітнього сина на період навчання в розмірі 350 грн. відповідають матеріальному становищу сторін, як позивачки, яка зазначила, що не працює, проте отримує державну допомогу при народження дитини в розмірі 1012,50 так і відповідача, який також на сьогоднішній день не працює та на його утриманні знаходиться непрацездатна мати. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, та з огляду на те, що сплаті підлягав судовий збір за дві вимоги майнового характеру, тобто 551 грн. 20 коп. за кожну вимогу, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп. (551грн.20коп. х 2). На підставі викладеного,

Outcome: partial