Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

01.07.2016 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Березівська державна нотаріальна контора Одеської області про визнання поважною причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини Ухвалою суду від 04.07.2016 року вказану позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 18.07.2016 року відкрито провадження по справі. У позові позивач посилається на те, що [INFO] помер батько [PERSON], у зв'язку з чим відкрилась спадщина. У померлого залишилось двоє синів, позивач та [PERSON], які є спадкоємцями першої черги. За життя померлий заповіту не залишав. Відповідач [PERSON] вчасно звернувся до нотаріальної контори після смерті батька та оформив спадкові права на свою частку спадщини, однак [PERSON] з поважної причини звернувся до нотаріуса з порушенням строків та отримав від нотаріуса відмову. Поважність причин пропуску позивач вказує те, що він з червня 2012 року по травень 2016 року щоденно піклувався та постійно надавав допомогу сусідці [PERSON], 1919 року народження, що підтверджується відповідною довідкою виконкому Базарянської сільської ради №538 від 22.06.2016 року та перебував на лікуванні в Базарянській сільській лікарській амбулаторії загальної практики - сімейної медицини Татарбунарського району Одеської області, що підтверджується довідкою за №227/13 від 24.06.2016 року. З цих обставин позивач вважає строк пропущений з поважних причин. Окрім цього, позивач вказує, що інший спадкоємиць [PERSON] не заперечує проти прийняття спадщини після батька, однак відповідну заяву до нотаріуса не подає. З огляду на вищевикладене просить задовольнити позов та визначити додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні 14.09.2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обґрунтування зазначені у позовній заяві. Представник відповідача заперечував проти позову, вважав його безпідставним та необґрунтованим, посилаючись на обґрунтування зазначені у запереченнях (а.с.38-39). У запереченнях вказав, що позивач до дня смерті батька не опікувався ним, не надавав йому необхідну допомогу, не купував ліків для його оздоровлення. До батька приїжджав дуже рідко та лише з метою отримання певних благ. Всі витрати і будь-яку допомогу батькам відповідач здійснював сам. Після смерті батька 12 вересня 2012 року всі витрати на поховання було понесено відповідачем. На даний час правоустанавлюючі документи на спадкове майно батька перебувають у відповідача. Зі смертю батька, відповідач вчасно подав документи для переоформлення їх. Проте позивач до нотаріуса не з'явився, незважаючи на не однократні його виклики. Більш того у користуванні позивача перебуває машина батька ВАЗ 21070. Твердження позивача, що я не заперечує проти позову є неправдивим та видуманим. Вирішуючи питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, то вони є безпідставним, оскільки факт про догляд за сусідкою похилого віку [PERSON] з червня 2012 по травень 2016 року є такими, що не відповідають дійсності. Позивачем не надано, за якою адресою проживає [PERSON] в с. Базарянка, погіршений стан [PERSON] нічим не підтверджено. Необґрунтованим є посилання що позивач щоденно піклувався за вказаною особою, проте всупереч правилам опіки та піклування №387/368 не надає рішення відповідного виконкому сільської ради про призначення його піклувальником над особою похилого віку - [PERSON] Крім того, виникає питання, як позивач міг допомагати, якщо сам перебував у хворобливому стані. Більш того, належним підтвердженням хвороби відповідача має бути листок непрацездатності , а не довідка лікарської установи. З огляду на вищевикладене просив у задоволенні позову відмовити. Третя особа - Березівська державна нотаріальна контора у судові засідання 27.07.2016, 25.08.2016 року ,14.09.2016 року та 28.09.2016 року не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи (а.с.25,37,52). Разом з цим, на адресу суду надійшла копія спадкової справи відносно померлого [PERSON], [INFO] (а.с.53-59). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року зі змінами та доповненнями (далі - ЦК України): «Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)». У частинах першої та другої статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Судом встановлено: [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №29 (а.с.217 т.І). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Згідно зі ст.1217 ЦК України: «Спадкування здійснюється за заповітом та за законом». Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 ст. 1270 ЦК України : «Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини». Статтею 1272 ЦК України передбачено: «Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини». Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Вищевказане майно успадкував син померлого [PERSON], що підтверджується копією надісланої спадкової справи. Натомість у судовому засіданні встановлено , що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подавав до нотаріальної контори заяви, що також стверджено копією спадкової справи після смерті [PERSON] Судом також встановлено, що позивач звернувся до Березівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак 29.04.2016 року надано роз'яснення щодо пропущення строку на прийняття спадщини (а.с.9). Згідно п.24 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7надано роз'яснення про те, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді справи про визначення додаткового строку на прийняття спадщини не потрібно залучати нотаріуса, державну нотаріальну контору в якості третіх осіб, адже вони є учасниками правовідносини із спадкування та заінтересованими особами. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Статтею 10 Цивільно-процесуального кодексу України від 18.03.2004 зі змінами та доповненнями (далі - ЦПК України) України передбачено: «Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом». У статті 60 ЦПК України визначено: «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях». В постанові Верховного Суду України 26.09.2012 року по справі №6-85цс-12 зазначається, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані ,якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Ця позиція Верховного Суду України є обов'язковою для всіх судів у відповідності з іст.360-7 ЦПК України. Відповідно до правової позиції викладеної в Постанові Верховного Суду України від 6 лютого 2013 року у справі 6-167цс 12 прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежало виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийнята спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Обєктивних, непереборних, істотних труднощів у позивача для вчинення ним дій по поданню до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька не було. Обставини, на які посилається позивач, такими не є. Поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини позивач не навів. У судовому засіданні встановлено, що позивач дізнався про смерть батька фактично одразу ж та перебував на його похоронах, вказане підтверджено представником позивача. Посилання позивача на хворобу, що підтверджується довідкою Базарянської сільської лікарської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини Татарбунарського району Одеської області за №227/13 від 24.06.2016 року як на поважність причин пропуску строку звернення для прийняття спадщини, - судом не заслуговує на увагу, оскільки вона підтверджує лише знаходження позивача на лікуванні з 15.01.2013 року по 19.03.2013 року, тобто лише фактично два місяці. Водночас, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, тощо. Разом з тим, пунктами 3.5, 3.23, 3.24 глави 10 «Видача свідоцтв про права на спадщину» Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, в окремих випадках, коли фізична особа не може з'явитися в зазначене приміщення, передбачено можливість надіслання заяви про прийняття спадщини поштою. Таким чином, чинне законодавство України передбачає декілька варіантів порядку реалізації громадянами права подання заяви про прийняття спадщини. У випадку, якщо фізична особа за станом свого здоров'я або іншими причинами (в даному випадку догляд за іншою похилого віку людиною) не має можливості прийти до нотаріальної контори, то така особа може запросити нотаріуса додому для особистого написання заяви у присутності нотаріуса або ж направити таку заяву поштою з обов'язковим засвідченням справжності підпису заявника. Тобто, переважну більшість часу, який надається спадкоємцю для прийняття спадщини, позивач мав можливість реалізувати своє право, але не зробив цього та не надав жодного доказу неможливості звернення його до нотаріуса. Позивач не скористався жодним з зазначених способів реалізації свого права та окрім того, без поважних причин пропустив встановлений чинним законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини. Посилання позивача, на довідку №538 від 22.06.2016 року про те, що [PERSON] щоденно з червня 2012 року по травень 2016 року піклувався та надавав всіляку допомогу сусідці [PERSON] ,1919 року народження, що має похилий вік, поганий стан здоров'я та потребує щоденного стороннього догляду також не може слугувати безспірною та переконливою підставою для поважності причини визначення додаткового строку прийняття спадщини. Окрім цього, у судовому засіданні 28.09.2016 року представник позивача зазначив, що під час знаходження позивача на лікарняному з 15.01.2013 року по 19.03.2013 року за [PERSON] доглядали небайдужі сусіди. Вказане дає підстави вважати, про можливість [PERSON] залишити пристарілу людину для догляду сусідам (родичам) та знайти час для звернення до нотаріуса. Оскільки впродовж 6 місячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини, після смерті батька, позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на час смерті батька, позивач разом з ним не проживав та не був зареєстрований, тому він пропустив строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України. Суд вважає, що позивачем не доведено переконливих підстав поважності причин несвоєчасного звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], тому підстав для надання йому додаткового строку для прийняття спадщини суд не вбачає. Рішення повинно відповідати вимогам ст.ст. 213, 215 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи з вище викладених обставин справи, які були встановлені у судовому засіданні, та нормативних положень Законів України, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини та Верховного Суду України, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed