Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила: -стягнути з відповідача заборгованість за процентами за період з 24.02.2016 року по 02.08.2018 року у розмірі 328011 грн. 51 коп.; - стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3280 грн. 12 коп. В обґрунтування позовної заяви, позивач вказала на те, що рішенням Красногвардійського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~19\~червня 2012\~року з\~[PERSON]\~на користь\~[PERSON] було\~стягнуто подвійний\~розмір завдатку\~в сумі\~991070,00\~грн.\~Рішенням апеляційного\~суду Дніпропетровської\~області від\~26\~листопада 2012\~року,\~залишеного без\~змін ухвалою\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~від 07.02.2013\~року,\~вказане рішення\~суду змінено\~в частині\~стягнення з\~[PERSON]\~на користь\~[PERSON] завдатку,\~зменшено його\~розмір до\~150000,00\~грн.\~На підставі\~вказаних рішень\~позивач звернулась\~з окремим\~позовом до\~[PERSON]\~про стягнення\~32000,00\~доларів США\~безпідставно отриманих\~коштів та\~21169,75\~доларів США\~-\~процентів за\~користування цими\~коштами.\~Рішенням Заводського\~районного суду\~м.\~Запоріжжя від\~26\~червня 2015\~року позов [PERSON]\~до [PERSON],\~[PERSON]\~про стягнення\~заборгованості задоволено\~частково:\~стягнуто з\~[PERSON]\~на користь\~[PERSON] суму\~заборгованості у\~розмірі 53169,75\~доларів США,\~що на\~день ухвалення\~рішення за\~курсом національного\~банку України\~дорівнює 1126989,69\~грн.,\~з яких\~32000,00\~доларів США\~безпідставно отримані\~кошти та\~21169,75\~доларів США\~проценти,\~та судові\~витрати у\~розмірі 3654,00\~грн.;\~в задоволенні\~решти позовних\~вимог відмовлено;\~зустрічний позов\~[PERSON]\~до [PERSON],\~[PERSON]К.о.\~про визнання\~договору поруки\~припиненим -\~задоволено.\~Рішенням Апеляційного\~суду Запорізької\~області від\~02\~листопада 2015\~року скасовано рішення\~Заводського районного\~суду м.\~Запоріжжя від\~26\~червня 2015\~року в\~частині задоволення\~позову [PERSON],\~змінено у\~частині правових\~підстав відмови\~у задоволенні\~позову [PERSON]\~до [PERSON],\~та виключено\~з мотивувальної\~частини рішення\~висновки про\~поновлення [PERSON]\~строку позовної\~давності щодо\~заявлених нею\~позовних вимог\~до [PERSON]К.о.;\~в задоволенні\~позову [PERSON]\~до [PERSON]\~про визнання\~поруки припиненою\~відмовлено;\~відмовлено у\~задоволенні позовних\~вимог [PERSON]\~про стягнення\~з [PERSON]\~в солідарному\~порядку з\~[PERSON]К.о.\~безпідставно набутих\~коштів з підстав недійсності договору поруки; в решті рішення залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року у нескасованій частині та рішення апеляційного суду Запорізької області від 02 листопада 2015 року залишені без змін. Отже, позивач зазначала, що не підлягає доказуванню, що [PERSON]К.о. отримано від [PERSON] 05 березня 2008 року 150000,00 грн. та 25 квітня 2008 року 32000,00 доларів США, що було підтверджено відповідними розписками та іншими доказами. При цьому, правова природа 150000 грн. визначена судами, як аванс за продаж квартири 19 секція 1 в будинку 14 по вулиці Суворова в місті Дніпропетровську, а стосовно 32000 доларів США зазначено, що вони не є, а ні завдатком, ані авансом, оскільки договору купівлі-продажу укладено не було, тобто, зазначена сума отримана безпідставно. Відповідно до рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року, яке залишено без змін рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 02 листопада 2015 року та Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року, заборгованість за процентами у розмірі 21169,75 доларів США була стягнута з [PERSON] на користь [PERSON] за період з 25 квітня 2008 року по 27 квітня 2015 року. 12 листопада 2015 року Заводським районним судом м. Запоріжжя виданий виконавчий лист № 332/1975/15-ц про стягнення з [PERSON]К.о. на користь [PERSON] 53169,75 доларів США, а 16 листопада 2015 року постановою державного виконавця Красногвардійського ВДВС ДМУЮ відкрито виконавче провадження ВП № 49362728. У звязку з тривалим невиконанням боржником [PERSON]К.о. рішення суду про повернення безпідставно отриманих коштів в сумі 32000,00 доларів США, позивач звернулась до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська з позовом про стягнення з [PERSON]К.о. заборгованості по процентам, рішенням якого від 03 березня 2016 року по цивільній справі № 204/8275/15-ц позов [PERSON] було задоволено: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за процентами за період з 28.04.2015 року по 23.02.2016 року у розмірі 180539, 34 грн. та судовий збір у розмірі 1661,19 грн. Однак, станом на день подачі позову безпідставно набуті кошти, а також стягнуті судами проценти [PERSON] не повернуто, у звязку з чим позивач змушена звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримали в повному обсязі, просила її задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився без поважних причин; належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не подав відзив; представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи та ухвалення заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та у звязку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним. В судовому засіданні встановлено, що\~рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2012 року частково задоволені\~позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми позики, стягнуто з [PERSON]К.о. на користь [PERSON]\~\~991070,00 грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2012 року вищевказане рішення суду змінено в частині стягнення з [PERSON]К.о. на користь [PERSON] завдатку, зменшено його розмір з 991070 грн., до 150000 грн. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 07 лютого 2013 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2012 року залишено без змін. Судом також встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON]К.о., [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково: стягнуто з [PERSON]К.о. на користь [PERSON] суму заборгованості у розмірі 53169,75 доларів США, що на день ухвалення рішення за курсом національного банку України дорівнює 1126 989,69 грн., з яких 32000,00 доларів США безпідставно отримані кошти та 21169,75 доларів США проценти, та судові витрати у розмірі 3 654,00 грн.; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено (а.с.8-14). Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 02 листопада 2015 року скасовано рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року в частині задоволення позову [PERSON], та змінено в частині правових підстав відмови в позові [PERSON] до [PERSON], виключено з мотивувальної частини рішення висновки про поновлення [PERSON] строку позовної давності щодо заявлених нею позовних вимог до [PERSON]К.о. В задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання поруки припиненою - відмовлено. Відмовлено [PERSON] в стягненні з [PERSON] в солідарному порядку з [PERSON]К.о. безпідставно набутих коштів з підстав недійсності договору поруки. В решті рішення залишено без змін (а.с.15-18). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року у нескасованій частині та рішення апеляційного суду Запорізької області від 02 листопада 2015 року залишені без змін (а.с.19-21). 26.06.2015 року Заводським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору поруки припиненим, стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості 53169, 75 доларів США, що на день винесення рішення за курсом Національного банку України відповідає 1126989 грн. 69 коп., з яких 32000 доларів США безпідставно отримані кошти та 21169, 75 доларів США проценти, та судові витрати в сумі 3654 грн. (арк.с.26). Відповідно до постанови державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 16.11.2015 року [PERSON] про стягнення з боржника виконавчого збору, стягнуто з [PERSON] виконавчий збір у розмірі 112698 грн. 96 коп. (арк.с.27). Відповідно до [PERSON] про проведення електронних торгів від 31.08.2016 року проведено реалізацію арештованого майна, а саме однокімнатної квартири № 19 в секції № 1 по вул. Суворова в місті Дніпро, загальною площею 58,0 кв.м., яка належить [PERSON]. Продаж квартири здійснено в рамках виконавчого провадження № 51880976 з примусового виконання виконавчого листа № 332/1975/15-ц, виданого 12.11.2015 року Заводським районним судом м. Запоріжжя (арк.с.28-29). Згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2016 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості\~\~задоволена: стягнуто з [PERSON] (зареєстрованого за адресою: [INFO], б. 148, кв. 74, ІПН - [NUMBER]) на користь [PERSON] (зареєстрованої за адресою: [INFO], б. 30, кв.23) заборгованість за процентами за період з 28.04.2015 року по 23.02.2016 року у розмірі 180539,34 грн.; стягнуто з [PERSON] (зареєстрованого за адресою: [INFO], б. 148, кв. 74, ІПН - [NUMBER]) на користь [PERSON] (зареєстрованої за адресою: [INFO], б. 30, кв.23) судовий збір у розмірі 1661,19 грн. (арк.с.30-32). Під час розгляду справ судами встановлено, а отже не підлягає доказуванню при розгляді цієї справи,\~\~ що\~\~ [PERSON]\~\~ отримано від [PERSON] 05 березня 2008 року 150000 грн. та 25 квітня 2008 року 32000 доларів США, що було підтверджено відповідними розписками та іншими доказами. При цьому, правова природа 150000 грн.\~\~визначена судами, як аванс за продаж\~\~квартири [ADDRESS], а стосовно 32000 доларів США зазначено, що вони не є, а ні завдатком, ані авансом, оскільки договору купівлі-продажу укладено не\~було.\~Тобто, зазначена сума отримана безпідставно. Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України \~обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Таким чином, судом встановлено, що на теперішній час рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року відповідачем не виконано, борг на користь позивача відповідачем не сплачений. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ч.2 ст. 1214 ЦК України,\~у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Відповідно до ст. 536 ЦК України,\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі прострочення виконання грошового зобов'язання та не повернення безпідставно набутих грошових коштів, кредитор (або позикодавець), вправі вимагати від боржника (позичальника) повернення грошових коштів зі сплатою нарахованих процентів за користування ними за весь час прострочення, згідно статті 536 ЦК України. Крім того, кредитор (позикодавець) має право отримати проценти від суми безпідставно набутих грошових коштів, згідно статті 1048 ЦК України, які нараховуються за період з дати отримання коштів боржником (позичальником) по день повернення безпідставно набутих коштів, якщо інше не було встановлено укладеним між сторонами договором. Факт наявності рішення суду про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, яке боржником не виконано, не звільняє боржника від відповідальності, передбаченої статтями 536, 1048 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Оскільки між [PERSON] та [PERSON]К.о. не був встановлений розмір процентів за користування грошима, то розмір процентів нараховується на підставі ч.1 ст.1048 ЦК України. Згідно офіційних даних Національного банку України, розмір облікової ставки НБУ за розрахунковий період становить: З 24.02.2016 року по 21.04.2016 року 22 %; З 22.04.2016 року по 26.05.2016 року 19%; З 27.05.2016 року по 23.06.2016 року 18%; З 24.06.2016 року по 28.07.2016 року 16,5%; З 29.07.2016 року по 15.09.2016 року 15,5%; З 16.09.2016 року по 27.10.2016 року 15%; З 28.10.2016 року по 13.04.2017 року 14 %; З 14.04.2017 року по 25.05.2017 року 13%; З 26.05.2017 року по 26.10.2017 року 12,5 %; З 27.10.2017 року по 14.12.2017 року 13,5%; З 15.12.2017 року по 25.01.2018 року 14,5%; З 26.01.2018 року по 01.03.2018 року 16%; З 02.03.2018 року по 12.07.2018 року 17%; 13.07.2018 року по 02.08.2018 року 17,5 %. Таким чином, враховуючи наявність рішення суду, згідно якого проценти за користування безпідставно набутими грошовими коштами стягнуто за період з 28 квітня 2015 року по 23 лютого 2016 року, суд зазначає, що предметом розгляду даної справи, є стягнення заборгованості за процентами за період з 24 лютого 2016 року по 02 серпня 2018 року. Отже, з 24.02.2016 року по 21.04.2016 року облікова ставка НБУ складала 22,0%. Проценти за період з 24.02.2016 року по 21.04.2016 року склади: 32000,00 доларів США* 22,0% (облікова ставка)/100*58\~(кількість\~днів)/365\~(кількість\~днів у році)= 1118, 68 доларів США. З 22.04.2016 року по 26.05.2016 року: 32000,00 доларів США* 19,0% (облікова ставка)/100*35\~(кількість\~днів)/365\~(кількість\~днів у році)= 583, 01 доларів США. З 27.05.2016 року по 23.06.2016 року: 32000,00 доларів США* 18,0% (облікова ставка)/100*28\~(кількість\~днів)/365\~(кількість\~днів у році)= 441,86 доларів США. З 24.06.2016 року по 28.07.2016 року: 32000,00 доларів США* 16,5% (облікова ставка)/100*35\~(кількість\~днів)/365\~(кількість\~днів у році)= 506,30 доларів США. З 29.07.2016 року по 15.09.2016 року: 32000,00 доларів США* 15,5% (облікова ставка)/100*49\~(кількість\~днів)/365\~(кількість\~днів у році)= 665, 86 доларів США. З 16.09.2016 року по 27.10.2016 року: 32000,00 доларів США* 15,0% (облікова ставка)/100*42\~(кількість\~днів)/365\~(кількість\~днів у році)= 552,32 доларів США. З 28.10.2016 року по 13.04.2017 року: 32000,00 доларів США* 14,0% (облікова ставка)/100*168\~(кількість\~днів)/365\~(кількість\~днів у році)= 2062,02 доларів США. З 14.04.2017 року по 25.05.2017 року: 32000,00 доларів США* 13,0% (облікова ставка)/100*42\~(кількість\~днів)/365\~(кількість\~днів у році)= 478,68 доларів США. З 26.05.2017 року по 26.10.2017 року: 32 000,00 доларів США* 12,5% (облікова ставка)/100*154\~(кількість\~днів)/365\~(кількість\~днів у році)= 1687, 67 доларів США. З 27.10.2017 року по 14.12.2017 року: 32 000,00 доларів США* 13,5% (облікова ставка)/100*49\~(кількість\~днів)/365\~(кількість\~днів у році)= 579,94 доларів США. З 15.12.2017 року по 25.01.2018 року: 32 000,00 доларів США* 14,5% (облікова ставка)/100*42\~(кількість\~днів)/365\~(кількість\~днів у році)= 533,91 доларів США. З 26.01.2018 року по 01.03.2018 року: 32 000,00 доларів США* 16,0% (облікова ставка)/100*35\~(кількість\~днів)/365\~(кількість\~днів у році)= 491 доларів США. З 02.03.2018 року по 12.07.2018 року: 32 000,00 доларів США* 17,0% (облікова ставка)/100*133\~(кількість\~днів)/365\~(кількість\~днів у році)= 1982, 24 доларів США. З 13.07.2018 року по 02.08.2018 року: 32 000,00 доларів США* 17,5% (облікова ставка)/100*21\~(кількість\~днів)/365\~(кількість\~днів у році)= 322,19 доларів США. Загальна сума процентів за користування безпідставно набутими грошовими коштами за період з 24 лютого 2016 року по 02 серпня 2018 року, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 12005, 68 доларів США. Згідно ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України (частина перша стаття 192 ЦК України). Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України). Такими випадками є стаття 193, частина четверта статті 654 ЦК України, Закон України від 16 квітня 1991 року № 959-XII "Про зовнішньоекономічну діяльність", Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93, Закон України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР "Про систему валютного регулювання і валютного контролю". Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим, частина 2 статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України. Згідно з частиною 3 статті 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга статті 192 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня. Відтак, у національній валюті України підлягають стягненню і інші складові грошового зобов'язання, передбачені, зокрема, у статті 1048 ЦК України, та при застосуванні статті 625 ЦК України. Згідно розяснень, наданих у пункті 14\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року,\~відповідно до частини першої\~статті 192 ЦК\~законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 02.08.2018 року НБУ встановив офіційний курс валюти: 1 долар США - 26,86 грн. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 12005, 68 доларів США х 26,86 грн. станом на 02.08.2018 року дорівнює 322472 грн. 56 коп. Таким чином, вимога позивача про стягнення на її користь заборгованості за процентами у розмірі 328011 грн. 51 коп., підлягає частковому задоволенню за період з 24.02.2016\~року по\~02.08.2018\~року у розмірі 322472 грн. 56 коп. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 3224 грн. 72 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial