Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з даним позовом в обґрунтування якого зазначила, що між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] 21.12.2006 року було укладено договір іпотеки в забезпечення кредитного договору, по якому утворилась заборгованість, яку було стягнуто заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 03.12.2015 року. 25.01.2016 року Позивачем отримано виконавчі листи, які 16.02.2016 року були пред'явлені до виконання до відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні. Постановою за ВП №50198809 від 21.03.2016 року ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні було накладено арешт на майно боржника [PERSON] 03.06.2016 року АТ «ОТП Банк» направив на адресу відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні заяву про повернення виконавчих документів стягувану, про що 13.06.2016 року винесено постанову. При зверненні до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Херсонській області та відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні з заявами з вимогою зняти арешт з майна боржника [PERSON] - позивачу було відмовлено та запропоновано звернутись до суду. У зв'язку з чим просять Зняти арешт з квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], накладений постановою №б/н від 08.02.2011 року ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні, постановою за ВП №50198809 від 21.03.2016 року ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні, постановою за ВП №49159771 від 10.11.2015 року відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Херсонській області. Представника позивача Пуляєвої Н.С. у судовому засіданні наполягала на задоволенні позову у повному обсязі та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача ПАТ КБ «Приват Банк» та представники третіх осіб Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні та Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області не з'явились у судове засідання, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм відносини. 21.12.2006 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № МL-0AD/315/2006 (а.с. 10-13). 21.12.2006 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено іпотечний договір №PCL-0AD/593/2006 в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, предметом іпотеки виступає квартира [ADDRESS] (а.с. 6-9). 03.12.2015 року Суворовським районним судом м. Херсона ухвалено заочне рішення по справі №668/10557/15-ц, згідно якого на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 191680,76 грн. та судовий збір 1916,81 грн., на підставі цього рішення 25.01.2016 року було отримано виконавчі листи, які 16.02.2016 року були пред'явлені до виконання до відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні (а.с. 14). Постановою ВП №50198809 від 21.03.2016 року ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні на підставі виконавчого листа 668/10557/15-ц, виданого Суворовським районним судом м. Херсона було накладено арешт на майно боржника [PERSON] та оголошено заборону його відчуження (а.с. 19). З постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області ВП № 49159771 про відкриття провадження від 02.11.2015 року вбачається, що Господарським судом Херсонської області винесено наказ №5042/920/2011 виданий 23.09.2011 року про стягнення з ФОП [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват банк» 371669,74 доларів США. У даному виконавчому провадженні постановою від 10.11.2015 року державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Херсонській області було накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, що належить [PERSON] Згідно постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області ВП № 49159771 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 10.11.2015 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника [PERSON] та оголошено заборону його відчуження. 03.06.2016 року АТ «ОТП Банк» направив на адресу відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні заяву про повернення без виконання виконавчого провадження про стягнення кредитної заборгованості з [PERSON], у зв'язку з досягненням домовленості щодо добровільного погашення останньою суми боргу. (а.с. 20) 13.06.2016 року ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с. 21). АТ «ОТП Банк» звернулось до ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні з заявою про звільнення майна з-під арешту, а саме: квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], накладений постановою №б/н від 08.02.2011 року та постановою за ВП №50198809 від 21.03.2016 року (а.с.22-232) Крім того, АТ «ОТП Банк» звернулося до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області із аналогічною заявою про звільнення майна з-під арешту: квартири [ADDRESS], що належить [PERSON] накладеного постановою ВП №49159771 від 10.11.2015 року до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Херсонській області (а.с. 24-25). 16.06.2016 року за Вих.№3711 та 25.05.2016 року №8805 АТ «ОТП Банк» було відмовлено у знятті арешту з майна у зв'язку відсутністю підстав для винесення постави про зняття арешту з майна належного [PERSON] та запропоновано звернутись до суду (а.с. 26-27). З матеріалів справи встановлено і підтверджується повідомленням ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні від 03.10.2016 року № 15548, що виконавче провадження ВП 24292648, в рамках якого 08.02.2011 року накладено арешт на майно, що належить [PERSON] закінчено 17.02.2011 року, матеріали провадження знищено. Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека- вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. ( ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Згідно ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави. Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Відповідно до ст.19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Статтею 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 Про судову практику в справах про виключення майна з опису за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Оскільки, договір іпотеки боржником [PERSON] з АТ «ОТП Банк» був укладений 21.12.2006 року та того ж дня до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна нотаріусом внесено заборону на відчуження квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], то позивач має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження (у даному випадку- спірної квартири). Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки договір іпотеки між сторонами, предметом якого є квартира [ADDRESS], був укладений до накладення арешту, згідно постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області ВП № 49159771 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 10.11.2015 року.. На підставі викладеного,

Outcome: approved