Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

01.11.2021 року [PERSON] звернулася до Бердянського міськрайонного суду з позовом [PERSON] про поділ майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.08.2002 року позивачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано у відділі РАЦС Бердянського міського управління юстиції Запорізької області, актова запис №366. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу, за спільні сімейні кошти, на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чуєвою Т.Т., [PERSON] придбав у власність земельну ділянку, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується, також, реєстрацією у Поземельній книзі управління Держкомзему у м. Бердянську Запорізької області від 03.08.2011 року за реєстровим №2310400000040130048:3:1, кадастровий номер: 2310400000:04:013:0048. Цільовим призначенням земельної ділянки є будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до п.6.3. даного договору покупець, [PERSON] , придбав у власність земельну ділянку за згодою дружини [PERSON] , викладеною у вигляді нотаріально засвідченої заяви. Згідно п.2.1. вказаного договору купівлі-продажу вартість земельної ділянки складає 70000,00 грн. Також, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.08.2014 року, виданого на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень реєстраційною службою Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області від 09.08.2014 року, індексний №15040132 за [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок, загальною площею 126,7 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно звіту від 24.10.2021 року ринкова вартість даного об`єкту нерухомості складає 536985,00 грн. 15.10.2020 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Загальна вартість набутого майна за час перебування у шлюбі складає 607537,00 грн, ѕ частини, що повинні належати позивачу складає: 455605,00 грн. Позивач просить суд з підстав, викладених у позові, визнати земельну ділянку, площею 0,1000 га, та житловий будинок, загальною площею 126,7кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] спільним сумісним майном сторін. Просить виділити із спільного майна подружжя та визнати право власності за позивачем на 3/4 частини земельної ділянки, площею 0,1000 га, та житлового будинку, загальною площею 126,7 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] , припинивши право спільної сумісної власності подружжя на це майно. Просить виділити із спільного майна подружжя та визнати право власності за відповідачем на ј частини земельної ділянки, площею 0,1000 га, та житлового будинку, загальною площею 126,7 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] , припинивши право спільної сумісної власності подружжя на це майно. В судове засідання позивач не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за відсутністю позивача та представника позивача за наявними письмовими доказами, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за відсутністю позивача та представника позивача за наявними письмовими доказами, позовні вимоги просить задовольнити. За таких обставин суд розглядає справу без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що під час шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чуєвою Т.Т., [PERSON] придбав у власність земельну ділянку, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується, також, реєстрацією у Поземельній книзі управління Держкомзему у м. Бердянську Запорізької області від 03.08.2011 року за реєстровим №2310400000040130048:3:1, кадастровий номер: 2310400000:04:013:0048. Цільовим призначенням земельної ділянки є будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до п.6.3. даного договору покупець, [PERSON] , придбав у власність земельну ділянку за згодою дружини [PERSON] , викладеною у вигляді нотаріально засвідченої заяви. Згідно п.2.1. вказаного договору купівлі-продажу вартість земельної ділянки складає 70000,00 грн. Також, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.08.2014 року, виданого на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень реєстраційною службою Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області від 09.08.2014 року, індексний №15040132 за [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок, загальною площею 126,7 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Спільної згоди про порядок користування землею сторони дійти не можуть, а тому бажають виділити належні їм частки майна в натурі. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Як встановлено в судовому засіданні, сторони бажають виділити в натурі належну їм земельну ділянку, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується, також, реєстрацією у Поземельній книзі управління Держкомзему у м. Бердянську Запорізької області від 03.08.2011 року за реєстровим №2310400000040130048:3:1, кадастровий номер: 2310400000:04:013:0048, а також визнати земельну ділянку, площею 0,1000 га та житловий будинок, загальною площею 126,7 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] та згодні виділити із спільного майна подружжя та визнати право власності за [PERSON] на 3/4 частини земельної ділянки, площею 0,1000 га, розташованої [ADDRESS] , припинивши право спільної сумісної власності подружжя на це майно та виділити із спільного майна подружжя та визнати право власності за [PERSON] на 1/4 частину земельної ділянки, Відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. При цьому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено в судовому засіданні, позивачка понесла судові витрати у вигляді витрат на оплату судового збору в сумі 4556, 50 гривень (а.с.1), а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 2278,25 грн.

Outcome: approved