Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

У грудні 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В своїй позовній заяві позивач вказувала, що малолітній [PERSON] , [INFO] доводиться їй рідним племінником по лінії чоловіка. Влітку 2017 року мати-одиначка, [PERSON] , [INFO], залишила неповнолітнього сина [PERSON] та з цього часу він постійно проживає в її сім`ї за адресою : [ADDRESS] . Вихованням дитини займається вона та її чоловік, [PERSON] , [INFO]. [PERSON] повністю знаходиться на їхньому матеріальному утриманні. Дитина проживає в окремій кімнаті з усіма зручностями, одягом та харчуванням забезпечений. Наказом служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області від 02.07.2018 року за № 10 малолітній [PERSON] , [INFO] влаштований на тимчасове проживання у сім`ю [PERSON] до вирішення питання про призначення опіки. В даний час питання щодо призначення опіки вирішується. [PERSON] свідомо нехтує батьківськими обов`язками, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, не проявляє щонайменшої батьківської турботи щодо своєї дитини , хоча має таку можливість, вважає, що відповідач повинна бути позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] Крім того, оскільки дитина в даний час проживає з нею, знаходиться на її повному матеріальному утриманні, вважає доцільним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] до його повноліття. На підставі вищевикладеного позивач просила суд, ухвалити рішення, яким: Позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь, аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації - Пальчик Ю.М. в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи є відповідна розписка. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату розгляду справи повідомлялась належним чином за відомою адресою реєстрації та через оголошення на веб-сторінці судової влади. Заяв про розгляд справи за її присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України). Суд, розглянувши матеріали справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що [PERSON] , [INFO], залишила неповнолітнього сина [PERSON] та з цього часу він постійно проживає в сім`ї позивача за адресою : [ADDRESS] . Вихованням дитини займається позивач та її чоловік, [PERSON] , [INFO]. [PERSON] повністю знаходиться на їхньому матеріальному утриманні. Дитина проживає в окремій кімнаті з усіма зручностями, одягом та харчуванням забезпечений. Наказом служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області від 02.07.2018 року за № 10 малолітній [PERSON] , [INFO] влаштований на тимчасове проживання у сім`ю [PERSON] до вирішення питання про призначення опіки. В даний час питання щодо призначення опіки вирішується. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Устинівської районної державної адміністрації 07.11.2018 року ( протокол №11) було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] . На той час відповідачка проживала в с . Березівка, Устинівського району Полтавської області. Працівниками служби у справах дітей [PERSON] неодноразово було повідомлено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина [PERSON] , проведені бесіди стосовно вжиття заходів щодо повернення дитини в родину. Відповідач [PERSON] була заслухана на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації 10.10.2018 року та їй було надано термін до 19.10.2018 року для вжиття заходів щодо повернення в родину малолітнього сина [PERSON] Станом на 01.11.2018 року та і в подальшому, відповідач не вжила відповідних заходів. Продовжує ухилятися від виконання батьківських обов`язків відносно дитини. Відповідно висновку органу опіки і піклування районної державної адміністрації від 15 листопада 2018 року вбачається доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] свідомо нехтує батьківськими обов`язками, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, не проявляє щонайменшої батьківської турботи щодо своєї дитини. Відповідно до п. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законніопікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 1-2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. П. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачає позбавлення батьківських прав за ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України та ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, оскільки є законні підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню з підстав викладених вище. Крім того, дитина в даний час проживає з позивачем, знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Частина 2 ст. 51 Конституції України, передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин, суд має підстави для стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено часткового, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено - тому, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 704 гривні 80 копійок та на користь держави 704 гривні 80 копійок за позовну вимогу про стягнення аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved