Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що згідно із ордером № 4271 від 30 квітня 1982 року її нині покійному чоловікові [PERSON] на сім'ю із чотирьох осіб у складі він, дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], і дочка [PERSON], [INFO], була надана трикімнатна квартира [ADDRESS], жилою площею 48,1 м2. Її чоловік [PERSON] помер [INFO] року. Після його смерті особовий рахунок на вказану вище квартиру переоформлено на неї, [PERSON] У 1984 році її син [PERSON] уклав шлюб із [PERSON]. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], яких було зареєстровано у зазначеній квартирі, хоча з дня народження вони проживали у батьків дружини сина за адресою: [ADDRESS]. Оскільки подружнє життя у її сина [PERSON] із [PERSON] не склалося, рішенням суду у 1996 році шлюб між ними розірвано. Після цього син став проживати разом із нею у спірній квартирі. [INFO] року син помер. Відповідачі у справі, її онуки [PERSON] та [PERSON] жодного дня за місцем їхньої реєстрації у спірній квартирі не проживали, що підтверджується актами обстеження житлових умов. Житлом не цікавилися, оплату житлово-комунальних послуг не здійснювали. Після смерті сина з квітня 2001 року вона проживає у спірній квартирі разом із дочкою [PERSON] та онуками [PERSON] і [PERSON]. Добровільно вирішити питання щодо зняття з реєстраційного обліку у спірній квартирі відповідачі не бажають. Оскільки [PERSON] та [PERSON], будучи зареєстрованими у квартирі [ADDRESS], у даній квартирі не проживають понад шість місяців, відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 ЖК України вони мають бути визнані такими, що втратили право користування цим жилим приміщенням. Просила визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], та зняти їх з реєстраційного обліку за цією адресою. Позивач [PERSON] у суді позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеному вище, просила суд задовольнити позов повністю. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не надходили. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом норм ст. ст. 71, 72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин. Суд встановив, що позивач [PERSON], [INFO], є наймачем квартири [ADDRESS]. У даній квартирі вона проживає разом із дочкою [PERSON] та онуками [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Крім зазначених осіб, у вказаній вище квартирі зареєстровані, проте не проживають, двоє онуків позивача: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Факт непроживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] у спірній квартирі більше одного року підтверджується дослідженими у судовому засіданні актами обстеження житлових умов від 14 березня і 11 листопада 2013 року та 16 січня 2014 року. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" № 2 від 12 квітня 1985 року роз'яснив, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Будь-яких доказів того, що [PERSON] та [PERSON] відсутні понад шість місяців у спірній квартирі з поважних причин, судом не здобуто. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю у жилому приміщенні понад встановлені законом строки без поважних причин. Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з наведеного вище, враховуючи, що суд дійшов висновку про визнання відповідачів [PERSON] і [PERSON] такими, що втратили право користування спірною квартирою, вони підлягають зняттю з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду даної позовної заяви позивач сплатила судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., який підлягає стягненню на її користь у рівних частинах із відповідачів згідно із вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved