Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

01.04.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить ухвалити рішення, яким розірвати їхній шлюб, зареєстрований 05 лютого 2015 року Виконавчим комітетом Залуквянської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 4, малолітню дитину - сина, [PERSON] , [INFO] залишити проживати разом із нею та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] . З позовної заяви, поданої позивачем вбачається, що 05 лютого 2015 року Виконавчим комітетом Залуквянської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 4. У шлюбі народилася одна дитина: син, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Прожили разом три роки. За останній час чоловік змінив ставлення до неї, втратив почуття, інтерес як до жінки, а тому між ними виникли неприязні відносини. Окрім того, відповідач перестав забезпечувати сім`ю, все це призвело до того, що разом як подружжя не проживаємо, а тому спільне подальше проживання є неможливим. Тому просить шлюб розірвати, малолітнього сина залишити проживати з нею та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] . В судове засідання [PERSON] не з`явилася, проте її представником, адвокатом Шевчук Н. М. подано через канцелярію суду заяву, в якій просять справу розглянути їхню відсутність, позовні вимоги підтримують повністю, просять задовольнити. [PERSON] в у судове засідання не з`явився, однак ним скеровано заяву через канцелярію суду, в якій просять справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 14 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом установлено, що 05 лютого 2015 року Виконавчим комітетом Залуквянської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 4 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 29.03.2019 року ( а. с. 5). У шлюбі народилася одна дитина: син, [PERSON] , [INFO] (згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.10.2015року (а.с.6). Сімейне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинилися, оскільки вони перестали розуміти один одного, відсутнє взаєморозуміння та почуття. Сімейні стосунки не підтримують. Сім`я розпалася остаточно. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не змогли зберегти сім`ю, а тому суд вважає встановленим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог, відповідно до яких: шлюб між сторонами слід розірвати, малолітню дитину залишити проживати із матір`ю. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката, підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Оскільки позивач надала суду належно оформлену копію договору про надання юридичної допомоги та квитанцію про сплату наданої послуги (а.с.7, 8), суд вважає, що позовна вимога, щодо стягнення коштів затрачених позивачем на правову допомогу підлягає задоволенню в розмірі 500 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved