Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 13 жовтня 2011 року вона набула у власність автомобіль HONDA CIVIC 1993 року випуску д.н.з. [NUMBER] , номер кузову [NUMBER], який їй передали [PERSON],[PERSON] представники [PERSON] за якого згідно довіреності посвідченої 26 грудня 2010 року №10945 діяв [PERSON],який передовірив повноваження [PERSON], [PERSON] та /або [PERSON] згідно довіреності посвідченої 26 березня 2011 року №2656. 13.10.2011 року їй [PERSON] передав вказаний автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію при свідках [PERSON] та [PERSON] . В цей же день вона та [PERSON] написали розписку про те, що вони не мають претензій один до одного. 14.05.2013 року інспектором ДПС взводу з ОСП№3 роти ДПС ДАІ Чудійовичем М.Я. вказаний вище автомобіль був зупинений та затриманий у зв'язку з його розшуком, оскільки на нього накладено арешт. В зв'язку із зазначеним позивач просила суд визнати за нею право власності на автомобіль та зняти з нього арешт. В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник ПАТ КБ «Даніель» в судове засідання 23 квітня 2014 року не з'явився, надав заперечення проти заявлених вимог в якому просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Інші учасники судового процесу в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином про час і місце розгляду справи, про своє ставлення до позову суд не повідомили. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 грудня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено довіреність за якою [PERSON] уповноважив [PERSON] бути уповноваженим представником в усіх організаціях, підприємствах, установах незалежно від підпорядкування та форм власності з усіх питань щодо володіння, користування, зняття з обліку та розпорядження автомобілем HONDA CIVIC 1993 року випуску д.н.з. [NUMBER] , номер кузову [NUMBER].(а.с.14). 26 березня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено довіреність за якою [PERSON] уповноважив [PERSON] та/або [PERSON] та/або [PERSON] бути уповноваженими представниками в усіх організаціях, підприємствах, установах незалежно від підпорядкування та форм власності з усіх питань щодо володіння, користування, зняття з обліку та розпорядження автомобілем HONDA CIVIC 1993 року випуску д.н.з. [NUMBER] , номер кузову [NUMBER].(а.с.15). Згідно розписки від 13.10.2011 року [PERSON] передав у власність [PERSON] автомобіль HONDA CIVIC 1993 року випуску д.н.з. [NUMBER] , номер кузову [NUMBER] та ніяких претензій не мають один до одного (а.с.16) Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] [PERSON] належить автомобіль HONDA CIVIC 1993 року випуску д.н.з. [NUMBER] , номер кузову [NUMBER] (а.с.19). Згідно протоколу огляду та затримання транспортного засобу від 14 травня 2013 року інспектором ДПС взводу з ОСП№3 роти ДПС ДАІ Чудійовичем М.Я. був затриманий автомобіль HONDA CIVIC 1993 року випуску д.н.з. [NUMBER] , номер кузову [NUMBER] (а.с.21). Постановою державного виконавця Бакума С.Ю. відділу ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції було накладено арешт на автомобіль HONDA CIVIC 1993 року випуску д.н.з. [NUMBER] , номер кузову [NUMBER], що належить [PERSON] та заборону на його відчуження. Згідно ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 208 ЦК України правочини укладені фізичними особами між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян належить вчиняти у письмовій формі. Письмову форму договору купівлі-продажу автомобілів також передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів». За таких обставин, правочин по купівлі-продажу автомобіля може вважатися таким, що вчинений, якщо його зміст зафіксований у договорі купівлі-продажу. Сторонами не було належним чином оформлено договір купівлі-продажу зазначеного автомобіля у обов'язковій для цього письмовій формі, як того вимагають вимоги цивільного законодавства. Сам факт існування розписки не свідчить про укладення між позивачем та відповідачем договору купівлі-продажу автомобіля, не замінює та не має сили договору купівлі-продажу. Відповідно до вимог ч.1 ст.237 , ст.244 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Транспортний засіб є спеціальним об'єктом права власності, який підлягає обов'язковій державній реєстрації на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, до яких відносяться документи, засвідчені підписом відповідної посадової особи, скріплені печаткою, визначені в п 8 Постанови КМУ від 07.09.1998 року № 1388 "Про затвердження порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів.. автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів,мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок,інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів.", а саме: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу. Враховуючи встановлені судом обставини і наведені норми законодавства, суд вважає , що позивачем не надано допустимих доказів, які б підтверджували правомірність придбання ним спірного автомобіля. Довіреність та розписка до таких доказів не відносяться. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання за позивачем права власності на автомобіль. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно роз'яснень, наданих у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 р. "Про судову практику у справах про виключення майна з опису" визначено, що за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян та організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Оскільки позовні вимоги позивача не ґрунтуються на праві власності на спірний транспортний засіб, то ним і не можуть ставитись вимоги про звільнення майна з під арешту.

Outcome: dismissed