Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

01.12.2016 року позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до відповідача - [PERSON] з вимогою\~\~про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 30795,53 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 21.09.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2000919025, за умовами якого банк надав відповідачеві кредит у розмірі 24931,19 грн., з кінцевим терміном повернення 21.09.2014 року. 18.12.2013 року ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» уклали договір факторингу б/н відповідно до якого Банк відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ПАТ «ОТП Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів від [PERSON] за кредитним договором №2000919025. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 24.10.2016 року має заборгованість 30795,53 грн., яка складається з наступного: 23890,02 грн. заборгованість за кредитом; 2,79 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 6902,72 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом. Представник позивача у судове засідання не зявився. До суду 15.02.2017 року та 18.04.2017 року надійшли заяви, в яких представник позивача [PERSON] заявляє клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та одночасно повідомляє, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, визначеному статтями 74, 76 ЦПК України, причини нез'явлення суду не повідомив. На підставі статей 158, 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору №2000919025 від 21.09.2012 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 24931,19 грн. зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 21.09.2014 (а.с. 6-9) Відповідно до п.1.2.1 Кредитного договору Банк надав позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі визначені даним договором та додатком №1 «Графік платежів», що є його невідємною частиною, а також виконати умови кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідно до статей 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. 18.12.2013 року ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» уклали договір факторингу №18/12/2013, відповідно до якого банк відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ПАТ «ОТП Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів від [PERSON] за кредитним договором №2000919025 (а.с. 28-36). Станом на 24.10.2016 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 30795,53 грн. з яких: 23890,02 грн. заборгованість за кредитом; 2,79 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 6902,72 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом (а.с. 27). Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обовязку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обовязку боржника третьою особою, також в інших випадках, встановлених законом. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 30795,53 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. На підставі наведеного вище обґрунтування та

Outcome: approved