Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебував в трудових відносинах з відповідачами, які при виплаті заробітної плати не проводили передбачену діючим законодавством індексацію заробітної плати (далі - індексація), внаслідок чого порушені його права на оплату праці, які мають бути відновлені шляхом стягнення з відповідачів суми індексації та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати (далі - компенсація). Просив стягнути з ПАТ «ММК ім. Ілліча» суму індексації та компенсації за період з 06 березня 2003 року по 30 листопада 2006 року, стягнути з ДП «Ілліч - Агро Донбас» індексацію заробітної плати та компенсацію за період з 01 грудня 2006 року по 23 грудня 2011 року. Позивач у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його присутності. Представник відповідача ПАТ «ММК ім. Ілліча» у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його присутності, а також письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що позовні вимоги не визнає. На виконання вимог суду відповідач провів розрахунок суми індексації заробітної плати без врахування регулярного підвищення розміру заробітної плати позивача, однак вважає, що такий розрахунок не може застосовуватися до спірних правовідносин, оскільки згідно Постанови КМУ № 1078 від 17.07.2003 року діяв механізм проведення індексації заробітної плати, який дозволяв підвищення грошових доходів населення із застосуванням випереджуючого методу розрахунку індексації (з врахуванням прогнозного рівня інфляції). Заробітна плата позивача у 2003-2006 роках не підлягала обов'язковій індексації у разі перевищення індексом споживчих цін порогу індексації в розмірі 101%, оскільки розмір заробітної плати позивача регулярно переглядався відповідачем в сторону збільшення. Представник відповідача ДП «Ілліч - Агро Донбас» у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його присутності, а також письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що позовні вимоги не визнає. На виконання вимог суду відповідач провів розрахунок суми індексації заробітної плати без врахування регулярного підвищення розміру заробітної плати позивача, однак вважає, що такий розрахунок не може застосовуватися до спірних правовідносин, оскільки згідно Постанови КМУ № 1078 від 17.07.2003 року діяв механізм проведення індексації заробітної плати, який дозволяв підвищення грошових доходів населення із застосуванням випереджуючого методу розрахунку індексації (з врахуванням прогнозного рівня інфляції). Заробітна плата позивача у 2006-2011 роках не підлягала обов'язковій індексації у разі перевищення індексом споживчих цін порогу індексації в розмірі 101%, оскільки розмір заробітної плати позивача регулярно переглядався відповідачем в сторону збільшення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 01.03.2000 року по 30.11.2006 рік перебував у трудових відносинах з ПАТ "ММК ім. Ілліча", а з 01.12.2006 року по 23.12.2011 року перебував у трудових відносинах з ДП «Ілліч - Агро Донбас», що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці. За цей період йому нараховувалась і виплачувалась заробітна плата, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» є винагородою у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Статтею 33 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції від 1 січня 2003 року), згідно з нормами ст. ст. 1, 2 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів й послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру. Структуру заробітної плати визначено статтею 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата, зокрема, це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством. Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з п. п. 2.2.7 «Інструкції зі статистики заробітної плати», затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5. Таким чином, суми індексації заробітної плати та компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати є складовими частинами заробітної плати (додатковою заробітною платою). Частиною 2 статті 233 КЗпП України передбачено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 9рп/2013 визначено, що положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, саме як складових належної працівнику заробітної плати, без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101%. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», в разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Індекс споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників обчислюється відповідно до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок), з гідно з п. 1-1 якого таке обчислення провадиться наростаючим підсумком починаючи з 6 березня 2003 року (дати опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»). За статтею 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст. ст. 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (набрав чинності 1 січня 2001 року). Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед яких, крім іншого, заробітна плата (грошове забезпечення). Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). З наданого представником ПАТ «ММК ім. Ілліча» розрахунку індексації заробітної плати з компенсацією за затримку її виплати, вбачається, що за період з березня 2003 року по липень 2006 року сума нарахованої, але невиплаченої індексації становить 527,04 грн., а сума компенсації - 543,56 грн. Починаючи з серпня 2006 року позивачеві нараховувалась індексація випереджаючим шляхом через підвищення заробітної плати, внаслідок чого за вказаний період відсутня заборгованість з індексації та компенсації. Зазначений розрахунок перевірений судом і визнається таким, що відповідає вимогам Порядку, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». Водночас, суд відхиляє доводи ПАТ «ММК ім. Ілліча» стосовно того, що в період з 01 березня 2003 року по 31 липня 2006 року позивачу підвищувалася заробітна плата випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозованого рівня інфляції, з огляду на таке. Частиною 5 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» набрала чинності 31 березня 2005 року на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» та деяких інших законодавчих актів України». При цьому зміни до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, в частині можливості нараховувати заробітну плату випереджаючим шляхом, враховуючи прогнозований рівень інфляції, були внесені на підставі Постанови Кабінету Міністрів від 17 травня 2006 року № 690 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення», що набрала чинності 25 травня 2006 року, та за якою було «Порядок проведення індексації грошових доходів населення» доповнено абзацами 4, 5, 6 та 7, якими визначено порядок підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції. Таким чином, механізм реалізації положень ч. 5 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» було введено в дію лише з 25 травня 2006 року і заборгованість з індексації заробітної плати та компенсація позивачеві за період з березня 2003 року по липень 2006 року включно в розмірі 1070,60 грн. утворилась у ПАТ «ММК ім. Ілліча» до практичної реалізації положень ч. 5 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» на підставі «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», що підтверджується наданим відповідачем розрахунком. Крім того, в наданому ПАТ «ММК ім. Ілліча» розрахунку, в графі «Фактично сплачена сума індексації» за період з березня 2003 року по липень 2006 року зазначені нульові розміри, що свідчить про існування заборгованості з індексації за вказаний період часу. До того ж ПАТ «ММК ім. Ілліча», надаючи розрахунок про нарахування індексації за період з березня 2003 року по липень 2006 року, вказує про нарахування індексації та компенсації, проте не надає відомостей та доказів про їх фактичну виплату позивачці, тоді як у трудових спорах тягар доведення своєчасної та належної виплати всіх сум, які нараховані та належать до виплати працівнику, покладається на працедавця. Вказане свідчить про наявність факту порушення трудового законодавства в частині невиплати позивачу індексації заробітної плати з компенсацією за затримку її виплати за цей період. При цьому суд погоджується з доводами ПАТ «ММК імені Ілліча» щодо відсутності боргу з індексації та компенсації перед позивачкою, починаючи з 1 серпня 2006 року, бо позивач всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не довів у цій частині заявлені ним позовні вимоги. Суд дійшов висновку, що відповідач виплачував у відповідності до положень ч. 5 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» позивачці випереджаючим шляхом заробітну плату з урахуванням прогнозного рівня інфляції, починаючи з 1 серпня 2006 року по час звільнення і це підтверджується наданими суду письмовими доказами. Таким чином, суд доходить висновку про те, що розмір заборгованості з індексації та компенсації в ПАТ «ММК імені Ілліча» перед позивачем утворився за період з березня 2003 року по липень 2006 року (включно) та складає 1070,60 грн. і саме ця сума підлягає стягненню на користь позивача. З наданого представником ДП «Ілліч - Агро Донбас» розрахунку індексації заробітної плати [PERSON] з компенсацією за затримку її виплати, вбачається, що за період з грудня 2006 року по грудень 2011 року сума нарахованої, але невиплаченої індексації становить 133,53 грн., а сума компенсації - 24,35 грн. Зазначений розрахунок перевірений судом і визнається таким, що відповідає вимогам Порядку, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». Вказане свідчить про наявність факту порушення трудового законодавства в частині невиплати позивачці індексації заробітної плати з компенсацією за затримку її виплати за цей період. Таким чином, суд доходить висновку про те, що розмір заборгованості з індексації та компенсації в ДП «Ілліч - Агро Донбас» перед позивачем утворився за період з грудня 2006 року по грудень 2011 року (включно) та складає 157,88 грн. і саме ця сума підлягає стягненню на користь позивача. Оскільки згідно з положеннями законодавства індексація заробітної плати та компенсація входять до структури заробітної плати, з якої має проводитись відрахування податків та обов'язкових платежів, що не зазначені у наданому відповідачем розрахунку, при виплаті відповідачем відповідних сум належить утримати з них передбачених законом податків і обов'язкових платежів. Щодо відшкодування судових витрат суд виходить з наступного. Частиною 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачів ПАТ «ММК ім. Ілліча» та ДП «Ілліч- Агро Донбас» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень з кожного.

Outcome: partial