Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що житловий будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року за архівними матеріалами КП «ХРБТІ» по праву приватної власності зареєстрований в 1/2 частині за його батьком - [PERSON], згідно дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою держнотконторою Харківського району 08.05.1984 року, реєстр №2-515, (дублікат виданий Харківським облдержнотархівом 29.12.2012 року, реєстр №1-1662) та договору дарування, посвідченого Першою держнотконторою Харківського району 07.03.1989 року, реєстр №1-633; та в 1/2 частині - за його бабусею [PERSON], згідно свідоцтва про право власності, виданого на спадщину, виданого Першою держнотконторою Харківського району 08.05.1984 року, реєстр № 2-513, що підтверджується довідкою КП «ХРБТІ» №981 від 02.09.2016 року. Батьком в період 1992, 2005 років до частини будинку, яка знаходилася в його користуванні, були зроблені прибудови літ. «А1-1» та літ. «А2-1», дозвіл на збереження яких було надано рішенням виконкому Бабаївської селищної ради № 8 від 10.01.2006 року, однак частки співвласників у зв'язку з прибудовами змінені не були. Зазначені обставини підтверджуються відомостями, відображеними у вищевказаній довідці КП «ХРБТІ», даними технічного паспорту. Батько помер [INFO]. Його баба померла [INFO]. Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частки спірного домоволодіння, яку він фактично прийняв, оскільки мешкав разом з батьком на час його смерті. Однак оформити свої спадкові права він невзмозі. Тому просив перерозподілити ідеальні частки співвласників в праві спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS], згідно зі зробленою прибудовою, та вважати належними на праві спільної часткової власності [PERSON] 79/100 частин цього житлового будинку, замість раніше належної йому 1/2 частини житлового будинку, а ідеальну частку іншого співвласника [PERSON] визначити в розмірі 21/100 частина, замість раніше належної їй 1/2 частини, а також визнати за ним право власності на 79/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність суду не надавала. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] та представник відповідача - Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області у судове засідання не з"явились, надали суду письмові заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність. Проти задоволення позову не заперечували. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна 1/2 частка житлового будинку [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Першою держнотконторю Харківського району Харківської області 08 травня 1984 року за реєстровим №2-513, а 1/2 частка зазначеного житлового будинку належить [PERSON]на підставі договору дарування, посвідченого Першою Держнотконторою Харківського району Харківської області 07.03.1989 року за реєстровим №1-663. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.23). Після смерті батька позивач звернувся до органів нотаріату за оформленням своїх спадкових прав, але Перша Державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області своїм листом №2807/02-14 від 12.09.2016 року рекомендувала позивачеві звернутися до суду (а.с.35). Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], зазначений будинок з надвірними будівлями та спорудами у рівних частках належить [PERSON] та [PERSON] та самовільних споруд не має (а.с.12-21). Спірний житловий будинок фактично має дві квартири з моменту первинної інвентаризації, тобто з 1962 року. До квартири №1, яка знаходилась в користуванні [PERSON], відносяться наступні приміщення: передпокій 1-1 площею 10,10 кв.м, житлова кімната 1-2 площею 8,00 кв.м, житлова кімната 1-3 площею 20,20 кв.м, коридор 1-4 площею 7,70 кв.м, кухня 1-5 площею 7,70 кв.м, тамбур І площею 7,0 кв.м, господарські будівлі та споруди: погріб літер «Е», огорожа №1 - №2, що становить 21/100 частину від вартості всіх будівель та споруд. До квартири №2, яка знаходилась в користуванні [PERSON], відносяться наступні приміщення: передпокій 2-1 площею 9,10 кв.м, комора 2-3 площею 7,70 кв.м, житлова кімната 2-2 площею 18,70 кв.м, коридор 2-5 площею 8,30 кв.м, кухня 2-4 площею 7,40 кв.м, житлова кімната 2-9 площею 10,90 кв.м, житлова кімната 2-8 площею 13,40 кв.м, ванна 2-6 площею 6,30 кв.м, коридор 2-7 площею 2,50 кв.м, господарські будівлі та споруди: ганок літер «а2», гараж літер «З» з оглядовою ямою літер «з», сараї літер «С», «В», «И», навіс літер «Л», вбиральня літер «Ж», душ літер «М», огорожа №3 - №9, вигрібна яма літер «К», оглядовий колодязь літер «К1», що становить 79/100 частину від вартості всіх будівель та споруд. Відповідно до вимог ст.119 Цивільного Кодексу України (в редакції 1963 року) коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягають відповідній зміні. Аналогічні положення закріплені і в Цивільному кодексі України (в редакції 2004 року). Так, в ч.ч.3, 4 ст.357 ЦК України зазначено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив. Оскільки зроблені [PERSON] прибудови не порушували і не порушують нічиїх охоронюваних законом прав і інтересів, суд вважає за можливе задовольнити позов в цій частині та перерозподілити ідеальні частки співвласників житлового будинку [ADDRESS]. Статтею 1218 Цивільного Кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Цивільним Кодексом передбачена черговість спадкоємців за законом, відповідно до якої у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України), у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України), у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України), у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України), у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування (ст. 1265 ЦК України). Відповідно до ст.1264 ЦК України право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше, як п'ять років до часу відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскільки позивач, на час відкриття спадщини був зареєстрований та мешкав разом зі спадкодавцем, окрім нього інших спадкоємців не має, суд приходить до висновку, про можливість визнання за позивачем права власності на 79/100 часток спірного будинку в порядку спадкування, після смерті батька. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved