Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

У квітні 2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся в суд з позовом до [PERSON]К, про стягнення заборгованості за картковим рахунком в сумі 1951,64 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 15.03.2012 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON], було укладено договір № 11 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою. Згідно додаткового договору №1 від 12.07.2013 року до договору №12 від 15.03.2013 року про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення розрахунково-касового обслуговування за кредитною схемою останній було встановлено кредит в сумі 2\~000,00 грн., під 24 % річних, плата за несанкціонований овердрафт встановлена в розмірі 35% річних. Останнє зарахування сум коштів на картковий рахунок відбулося у липні 2015 року. Станом на 28.03.2016 року заборгованість складає 1944,55 грн., в звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача вказану суму коштів та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, однак в матеріалах справи міститься заява, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а справу розглядати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином судовою повісткою, що була направлена їй за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. На підставі п.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в силу наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що 15.03.2012 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON], було укладено договір № 11 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою. Згідно п.1.1.4 додаткового договору №1 від 12.07.2013 року до договору №12 від 15.03.2013 року про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення розрахунково-касового обслуговування за кредитною схемою останній було встановлено кредит в сумі 2\~000,00 грн., під 24 % річних, плата за несанкціонований овердрафт встановлена в розмірі 35% річних. Останнє зарахування сум коштів на картковий рахунок відбулося у липні 2015 року. Згідно п.6.1.2. Договору позичальник зобовязаний сплачувати Банку грошові кошти передбачені Договором. У разі відсутності коштів на Картковому рахунку та наявності заборгованості за Договором погасити заборгованість шляхом поповнення Картрахунку у безготівковому порядку чи шляхом внесення готівки. Відповідно до п.п.6.1.9. Позичальник зобовязаний відповідати всім своїм майном за заподіяні Банку збитки в повному обсязі у разі невиконання чи неналежного виконання зобовязань по Договору, як особисто, так і Держателем (ями) БПК, а також відшкодовувати витрати, повязані з судовим розглядом спорів з цих підстав та розшуком винної особи. Згідно повідомлення № 27 від 18.02.2016 року банк звертався до позичальника з вимогою щодо погашення заборгованості. Однак, відповідач взяті на себе зобовязання не виконує і кредит належним чином не повертає. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.530 ЦК України "якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)". Відповідно до ст.536 ЦК України "за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами". Отже, загальна сума заборгованості станом на 28.03.2016 року становить 1951,64 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 1700,92 грн.; - заборгованість за відсотками 243,63 грн.; - сум інфляційних витрат від прострочення сум заборгованості за кредитом 5,05 грн; -3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором 2,04 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до\~ст.88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені ним при поданні позовної заяви, а саме: судовий збір в сумі\~1378,00 грн.

Outcome: approved