Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-30 00:00:00

У червні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Києво - Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . 06 березня 2020 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Луганськ. [INFO] , за час шлюбу з відповідачем, у [PERSON] народився син [PERSON] . Позивач стверджувала, що син навчається у вищому навчальному закладі, мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не надає. З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON] , у розмірі 1/4 частини, від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до закінчення дитиною навчання. Відповідач відзив на позовну заяву [PERSON] до суду не подав. Позивач надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом з`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі. 06 березня 2012 року шлюб, укладений між сторонами справи, було розірвано. За час шлюбу з відповідачем у [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] . За приписами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З матеріалів справи вбачається, що з 01 вересня 2019 року [PERSON] навчається у Національному університеті Біоресурсів і природокористування України, за спеціальністю "Публічне управління та адміністрування". Термін навчання - до 30 червня 2023 року. У період навчання, [PERSON] , мешкає з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач після досягнення сином повноліття матеріальної допомоги на його утримання у добровільному порядку не надає, хоча [PERSON] її потребує. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами справи не досягнуто. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Крім того, зі змісту даного пункту постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягуються на користь дитини незалежно від того, хто звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] , не надано суду відомостей про незадовільний стан його здоров`я, не наведено доказів на підтвердження того, що у нього є інші діти, окрім [PERSON] , а також не надано доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи. Отже, відповідачем не доведено, що він не в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання. Ураховуючи наведене, а також можливість надання матір`ю [PERSON] утримання синові, суд приходить до висновку про необхідність позов [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь його повнолітнього сина [PERSON] аліменти на його утримання, у розмірі 1/4 частини, від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини, від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення [PERSON] навчання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 840,80 грн в дохід держави. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved