Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що його батькові [PERSON] на праві приватної власності належала 1/2 частина домоволодіння 86-88, розташованого по пров.Садковому в м.Маріуполі. 12.03.1993 року помер батько позивача, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини вказаного домоволодіння, яку прийняла мати позивача [PERSON], але не оформила своїх спадкових прав. 09.09.2009 року померла мати позивача [PERSON]. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 20.07.2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу та рекомендовано звернутись до суду. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії є відповідь Маріупольського БТІ, згідно якої зазначено, що за адресою пров.Садковий, 86-88 в м.Маріуполі співвласником була збудована житлова прибудова лат.А2-1 та рішенням Іллічівського виконавчого комітету від 25.06.2003 рок за №175 були затверджені нові ідеальні частки та належна батькові позивача частка спірного домоволодіння на теперішній час складає 6/25 частини. Просив визнати за ним право власності на 6/25 частини житлового будинку літ.А-1, розташованого в м.Маріуполі по пров.Садковому 86-88, яка складається з житлових кімнат 2-4, 2-6, 2-7, 2-8, житловою площею 45,1 кв.м., загальною площею 45,1 кв.м., огорожу №2, вимощення ІІ в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 09.09.2009 року; визнати за ним право власності на будівельні матеріали, які були використані в процесі самочинного будівництва житлової прибудови літ.А4-1, житловою площею 31,7 кв.м., нежитлової прибудови літ.А3-1, усього загальною площею 59,3 кв.м., гаража літ.Л-1, розташованих за адресою: м.Маріуполь, пров.Садковий, 86-88, згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд технічного паспорта МКП «Маріупольське БТІ» виготовленого за результатами технічної інвентаризації від 14.06.2017 року, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 09.09.2009 року. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із письмовими матеріалами справи вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. 12.03.1993 року помер батько позивача [PERSON], якому належала 1/2 частина домоволодіння 86-88, розташованого по пров.Садковому в м.Маріуполі на підставі про право приватної власності №898 від 03.08.1992 року. Відповідно до ст. 524 ч.1 ЦК України (редакція 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом та заповітом. У відповідності до ст. 548 ЦК України (редакція 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України (редакція 1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що фактично спадщину у вигляді 1/2 частини домоволодіння 86-88, розташованого по пров.Садковому в м.Маріуполі після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON]. 09.09.2009 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №405483, виданим Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Відповідно до повідомлення Маріупольського БТІ від 06.06.2017 року встановлено, що 1/2 частина житлового будинку, розташованого по пров.Садковому, 86-88 в м.Маріуполі належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №898 від 03.08.1992 року. У звязку з тим, що за цією же адресою співвласником була збудована житлова прибудова літ.А2-1, рішення Іллічівського виконкому від 25.06.2003 року за №175 були затверджені нові ідеальні частки. Частка належна [PERSON] складає 6/25 частин домоволодіння. Таким чином, вище зазначені правовстановлюючі документи підлягають обміну. Згідно технічної інвентаризації, проведеній 14.06.2017 року вбачається, що на земельній ділянці знаходиться житловий будинок літ.А-1 житловою площею 88,9 кв.м., житлова прибудова літ.А2-1 житловою площею 14 кв.м., нежитлова прибудова літ.А1-1, усього загальною площею 147,6 кв.м., убиральня літ.Г-1, сараї літ.Е-1, літ.Ж-1, літ.К-1, літня кухня літ.Б-1, погреб під частиною будівлі літ.Б/п, горожа №1, 2, ворота №3, вимощення І, ІІ. Належна частина [PERSON] складається з частини житлового будинку літ.А-1, а саме: житлових кімнат 2-4, 2-6, 2-7, 2-8 житловою площею 45,1 кв.м., загальною площею 45,1 кв.м., огорожі №2, вимощення ІІ. Крім того, на земельній ділянці самочинно збудовано: житлову прибудову літ.А4-1 житловою площею 31,7 кв.м., нежитлову прибудову літ.А3-1, усього загальною площею 59,3 кв.м., гараж літ.Л-1. Житлова прибудова літ.А2-1, нежитлова прибудова літ.А1-1, літня кухня літ.Б-1, погреб літ.Б/п, сараї літ.Е-1, літ.К-1, літ.Ж-1 включені до загального складу домоволодіння на підставі рішення Іллічівської районної адміністрації №175 від 25.06.2003 року. Таким чином, відповідно до письмових матеріалів справи вбачається, що до складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], померлої 09.09.2009 року, увійшли 6/25 частини житлового будинку літ.А-1, розташованого в м.Маріуполі по пров.Садковому 86-88, яка складається з житлових кімнат 2-4, 2-6, 2-7, 2-8, житловою площею 45,1 кв.м., загальною площею 45,1 кв.м., огорожу №2, вимощення ІІ. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. При таких обставинах, спадкоємцю за законом після смерті [PERSON], померлої 09.09.2009 року також переходить право власності на будівельні матеріали, які були використані в процесі самочинного будівництва житлової прибудови літ.А4-1, житловою площею 31,7 кв.м., нежитлової прибудови літ.А3-1, усього загальною площею 59,3 кв.м., гаража літ.Л-1, розташованих за адресою: м.Маріуполь, пров.Садковий, 86-88. Згідно із повідомленням Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 26.10.2017 року №2957/01-16 в справах нотаріальної контори зведена спадкова справа №325/2017 до майна померлої 09.09.2009 року [PERSON]. З заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої [PERSON]. Відповідно до постанови Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 20.07.2017 року №1862/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 6/25 частини житлового будинку розташованого в м.Маріуполі по пров.Садковому 86-88 через відсутність правовстановлюючого документу. Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved