Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на користь Товариства заборгованість за послуги з газопостачання за період з 01.10.2015 р. по 31.01.2021 р. в сумі 8248,35 грн., три відсотки річних в сумі 777,94 грн., інфляційні витрати в сумі 1662,87 грн., а також судовий збір в сумі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Харківгаз збут». На ім`я [PERSON] за адресою:\~\~ [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок. У зв`язку з систематичним невиконанням відповідачем своїх обов`язків щодо оплати послуг з газопостачання утворилася заборгованість, яка за період з 01.10.2015 р. по 31.01.2021 р. складає 8248,35 грн. та не погашена, що підтверджується розрахунком заборгованості. 31.03.2021 року ухвалою суду провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 29.04.2021 року здійснено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився з невідомих суду причин. Відповідач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила застосувати строки позовної давності. Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість. Згідно з відзивом, відповідач проживає за адресою, [ADDRESS] , з 2002 року. Оплата комунальних послуг здійснювалась відповідачем відповідно до наданих їй квитанцій. З липня 2013 року відповідач офіційно не працевлаштована та нею здійснювалась оплата комунальних послуг по мірі можливості. Згідно з квитанції, сформованої 12.11.2015 року, відповідач мала переплату за споживання побутового газу на суму 200,16 грн., що свідчить про те, що вона є добросовісним платником. Наразі відповідач є інвалідом 3 групи та страждає на ряд захворювань. Згідно з доводами відповідача, за станом здоров`я їй протипоказано знаходитись у загазованих приміщеннях, тому вона споживала послуги позивача в невеликих розмірах. З квитанцій за 2015 рік вбачається, що відповідачем в середньому споживалось близько 10 м куб. газу за місяць. При цьому, у 2014 році відповідачу було встановлено газовий лічильник. 17 листопада 2015 року під час планової повірки газового лічильника було встановлено, що за 17 днів листопада 2015 року, відповідачем було спожито 1700 м.куб. газу, що в 170 разів перевищує її середньомісячний об`єм спожитого газу. Відповідач зазначила, що вона не могла фізично використати таку кількість газу за 17 днів. У зв`язку із вказаними обставинами, вищевказаний лічильник газу було відправлено на перевірку у грудні 2015 року. Будь-яких порушень в роботі лічильника працівниками ПАТ «Харківміськгаз» виявлено не було, про що відповідач була повідомлена через 2-3 місяці. 29.02.2016 року за заявою відповідача газопостачання квартири було зупинено. З 16.12.2015 року по 29.02.2016 року позивачем було здійснено розрахунок за надані послуги, виходячи з неправильних, на думку відповідача, даних, які були зазначені на лічильнику. Відповідач не погоджується із сумою нарахованої їй заборгованості, оскільки вона фізично не могла спожити таку велику кількість газу за короткий період часу. Більше того, відповідач не може знайти логічне пояснення такого стрімкого збільшення розміру спожитого нею газу порівняно з періодом з 31.03.2015 року по 31.10.2015 року. Відповідач вважає, що нарахування заборгованості за надані послуги з газопостачання були проведені, виходячи з даних несправного лічильника. Згідно з відзивом, відповідач вважає, що позивач підтверджує свої позовні вимоги недостовірними доказами. Представником позивача було подано відповідь на відзив на позовну заяву, в яких представник просить повністю задовольнити позовні вимоги у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати вартості спожитого газу. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне. Згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 31.03.2021 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] . Як вбачається з відомості нарахувань та оплати за природний газ з урахуванням періоду платежу, відповідач є споживачем відповідних послуг шляхом відкриття особового рахунку на ім`я [PERSON] ТОВ «Харківгаз Збут» з 01.07.2015 здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (далі - НКРЕКП), згідно постанови №1588 від 21.05.2015 (переоформлена на безстрокову постановою від 08.09.2015 № 2283), та згідно постанови від 11.05.2017 №633, виданої на постачання природнього газу на території України. ТОВ «Харківгаз Збут» надає послуги з постачання природного газу за адресою:\~\~ [ADDRESS] . Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими\~постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015\~(надалі - Правила) на виконання п.17 ч.3 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу». Відповідно до п.2 розділу III Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Типовий договір постачання природного газу з побутовим споживачем затверджено постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам». Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей\~633,\~634,\~641\~та\~642 Цивільного кодексу України\~шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаз Збут» у газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015 та розмішений на офіційному сайті Товариства. Відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Харківгаз Збут» за адресою: [ADDRESS] . На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок. Зазначене свідчить, що між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у \~ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до абз.2 п.32 Розділу III Правил побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Відповідно до ст.322\~ЦК\~України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.509\~ЦК\~України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст.525\~ЦК\~України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Внаслідок невиконання відповідачем своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилася заборгованість, яка за період з 01.10.2015 р. по 31.01.2021 р. склала 8248,35 грн. та не погашена, що підтверджується розрахунком заборгованості. У зв`язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення нею виконання грошового зобов`язання. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1\~ст. 509 ЦК України)- вимагати сплату грошей за надані послуги. У ч. 1\~ст. 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). З наданого суду розрахунку вбачається, що заборгованість за послуги з постачання природного газу в розмірі 8248,35 грн. виникла за період з 01.10.2015р. по 31.01.2021р. В свою чергу, 3% річних в сумі 777,94 грн. та інфляційні витрати в сумі 1662,87 грн. нараховані позивачем за період з 01.11.2017р. по 31.01.2021р. Доводи відповідача щодо недоведеності позовних вимог позивача щодо розміру нарахованої заборгованості не підтверджені жодними доказами. Так, відповідачем суду не було надано достатніх, належних та допустимих доказів недостовірності інформації щодо розміру виниклої заборгованості, яка зазначена у наданому суду розрахунку. Надані відповідачем рахунки на оплату наданих комунальних послуг за попередній період не є такими доказами. Більше того, відповідачем суду також не було надано докази несправності лічильнику, який було встановлено за місцем проживання відповідача та відповідно до даних якого було здійснено нарахування за надані послуги з постачання природного газу. Клопотання про проведення експертизи лічильника відповідачем заявлено не було. Згідно з відповіддю ПАТ «Харківміськгаз» від 17.03.2016 року № 03/432, за усіма результатами перевірки лічильника, знятого за адресою проживання відповідача 16.12.2015 року, жодні підстави для сумніву в його справності відсутні. У відповіді також зазначено, що заборгованість по особовому рахунку відповідача станом на 01.03.2016 року складала 12221.96 грн. Статтею 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ч. ч. 1, 3\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, доводи позивача щодо розміру виниклої заборгованості не спростовані відповідачем. При цьому, відповідачем було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності. Вказана позовна заява надійшла до суду 29.03.2021 року. Таким чином, за період з 01.10.2015 року по 31.03.2018 року позивачем пропущений строк позовної давності. Так, згідно ч. 3.\~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно до ч.1 ст.\~ 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідності до ч.1\~ст. 257 ЦПК України\~загальна позовна давність встановлюється у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). Судом встановлено, що сума заборгованості у розмірі 8248,35 грн. була нарахована відповідачу у березні 2016 року. Починаючи з березня 2016 року розмір заборгованості у розмірі 8248,35 грн. не змінювався. Таким чином, заборгованість за надані послуги у розмірі 8248,35 грн. була нарахована позивачу у період, який вийшов за межі строків позовної давності. В свою чергу 3% річних та інфляційні витрати були нараховані на суму заборгованості, яка виникла поза межами строку позовної давності. У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги відповідача не підлягають задоволенню в повному обсязі у зв`язку із пропуском строку позовної давності. У зв`язку із відмовою у задоволенні позову судовий збір з відповідача на користь позивача стягненню не підлягає, що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed