Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

01.08.2013 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 500398342, за умовами п.п.2.1-2.3 якого позичальник отримала кредит в розмірі 17949,60 грн. для власних потреб (з яких: 16200 грн. - тіло кредиту, 1749,60 грн. - страхові та інші платежі, пов'язані з отриманням кредиту) строком до 02.08.2016 року шляхом безготівкового перерахування на картку, зі сплатою процентів за користування ним за фіксованою ставкою 14,99 % річних (а.с.6-10). Положеннями п.2.8 договору передбачено обов'язок позичальника сплатити комісійну винагороду в розмірі 2,88% - за управління кредитом, та за період з 1-го місяця по 36-й місяць користування кредитом - 2,88% від суми кредиту. Відповідно до п.2.6 договору, сторони погодили погашення кредиту згідно Графіку, який є додатком №1 до кредитного договору шляхом внесення щомісячних ануїтетних (рівних) платежів по 1139,10 грн. строком до 02 числа кожного місяця (а.с.8). Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається (ст.ст.525, 526 ЦК України). Так, свої зобов'язання перед [PERSON] первісний кредитор ПАТ «АЛЬФА-БАНК» виконав належним чином, видавши позичальникові кредитну картку, на яку зараховано кредитні кошти, що підтверджується розпискою від 01.08.2013 року (а.с.12). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення. Однак [PERSON] покладені на неї обов'язки по своєчасному та належному поверненню кредиту належним чином не виконувала, жодного разу не внісши коштів в рахунок погашення кредиту, у зв'язку з чим станом на 10.10.2016 року в загальному розмірі 45 741,36 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 17 949,60 грн., заборгованість по процентам та комісії - 22 141,76 грн., неустойка (штраф) - 5650 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.15). Визначаючи обсяг відповідальності позичальника, сторонами погоджено, що у разі повного або часткового прострочення кредиту, та/або сплати процентів за користування ним, та/або комісії, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 50 грн. за кожне допущене позичальником прострочення платежу, що триває від 1 до 4 календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому, у випадку, якщо прострочення платежу триває 5 і більше календарних днів, додатково до штрафу позичальник зобов'язаний сплатити кредиторові штраф в розмірі 150 грн. за кожний випадок допущеного прострочення платежу (п.4 кредитного договору, а.с.7). Нарахування неустойки у формі штрафу в розмірі 5650 грн. як виду цивільно-правової відповідальності позичальника суд вважає правомірним, оскільки це відповідає п.4 кредитного договору (а.с.7) та узгоджується зі ст.ст. 546, 548, 549, 1050 ЦК України як спосіб забезпечення виконання зобов'язань. При цьому, сумарне нарахування та пред'явлення заборгованості по процентам та комісії в розмірі 22 141,76 грн. суд оцінює критично, оскільки як слідує з розрахунку (а.с.15) заборгованість по процентам за користування кредитом у [PERSON] становить 6633,26 грн., а по комісії - 15 508,50 грн. Враховуючи, що комісія та проценти хоча і входять до складу основного кредитного зобов'язання, однак мають різну базу нарахування, ставку, тому при вирішенні вимог про їх стягнення суд вважає за доцільне розглядати їх окремо. Суд погоджується із нарахованим розміром процентів за користування кредитом в сумі 6633,26 грн. за фіксованою процентною ставкою 14,99 грн. в межах строку дії кредитного договору, тобто до 02.08.2016 року, оскільки умовами договору не передбачено можливість застосування визначеної сторонами процентної ставки після закінчення строку дії кредитного договору. В ході судового розгляду також встановлено, що на підставі договору факторингу від 30.09.2014 року ПАТ «АЛЬФА-БАНК» як первісний кредитор відступив новому кредиторові ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП» права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 500398342 від 01.08.2013 року (а.с.18-20). В свою чергу, новий кредитор ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП» відступив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №500398342 від 01.08.2013 року на підставі договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року (а.с.21-23) із переданням майнових вимог до [PERSON] відповідно до акту (а.с.24,25). Про відступлення права вимог від первісного кредитора до інших фінансових компаній та набуття ними статусу дійсного кредитора, розмір заборгованості, порядок її погашення [PERSON] повідомлялась, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями (а.с.16,17). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст.1077 ЦК України). Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Враховуючи те, що ПАТ «АЛЬФА-БАНК» як первісний кредитор свої зобов'язання за кредитним договором перед [PERSON] виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 17949,60 грн., будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», суд приходить до висновку про обґрунтованість його звернення до суду. Як вбачається з Витягу з Додатку №1-1 до договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року та Акту приймання-передачі прав вимоги (а.с.24,25), розмір права відступленої вимоги за кредитним договором № 500398342 від 01.08.2013 року, укладеним з [PERSON], становить 45 741,36 грн. Аналізуючи викладене, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про доведеність істотного порушення [PERSON] кредитно-договірних зобов'язань, правомірність пред'явлення позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» як дійсним кредитором, які з урахуванням обсягу відступлених вимог є доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі із стягненням з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 500398342 від 01.08.2013 року станом на 10.10.2016 року в загальному розмірі 45 741,36 грн., яка складається із заборгованості: за основною сумою боргу - 17 949,60 грн., по процентам - 6633,26 грн., по комісії - 15 508,50 грн., неустойки (штрафу) - 5650 грн. Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд,

Outcome: approved