Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

01.02.2021 р. до суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначено, що з 28.11.2008 р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому у них [INFO] народилась донька [PERSON] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча зі слів позивач працює в м. Біла Церква, однак позивач не володіє інформацією про місце його працевлаштування і чи працює він офіційно. \~ \~ \~ \~ Тому, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] [INFO] , в розмірі 3000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання даного позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З підстав, зазначених вище, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. 11 лютого 2021 судом відкрито провадження у справі. Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала, просила суд її задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, пояснив суду, що на даний час не працює, однак буде надавати допомогу на утримання дитини в сумі у визначеному позивачем розмірі, а саме: 3000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 28.11.2008 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 28.11.2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №3174. (а.с. 7) Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 02.11.2009 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №4015 (а.с. 6). Відповідно до довідки №51 та довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб №50 від 28.01.2021 р. виданих квартальним комітетом «Тяжилів», дитина [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 4-5). У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене вище та беручи до уваги, що відповідач [PERSON] позов визнав повністю, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання даного позову і до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.02.2021 р. Суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: approved