Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

У серпні 2019 року акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитом в розмірі 28123,98 грн та судові витрати по справі в сумі 1921 грн. Позов обґрунтовано тим, що 28 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною системою № 702/02-ДК/1. 21 січня 2013 року між сторонами було укладено додатковий договір № 1 до договору № 702/02-ДК/1, за умовами якого банк відкриває клієнту рахунок на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та надає платіжну картку типу MasterCard Standard платіжної системи MasterCard WorldWide та встановлює кредит у сумі 30000 грн з фіксованою процентною ставкою 10,5 % річних і сплачується щомісячно. Зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому станом на 22 липня 2019 року заборгованість за кредитним договором становить - 28123 грн 98 коп. та складаєть з: 26067,98 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом); 1339,71 грн - проценти за користування кредитом; 51,66 грн - комісія; 364,56 грн - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 173,55 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 126,52 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28 грудня 2012 року позивач та відповідач уклали договір № 702/02-ДК/1 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною системою (а.с.7-9). Згідно додатку 1 до договору № 702/02-ДК/1 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною системою та додатку № 1, сторони погодили кредитний ліміт, що надається відповідачу банком в розмірі 30000 грн, процентну ставку в розмірі 10,5% річних та умови нарахування комісії (а.с.10,11). Зобов`язання передбачені кредитним договором відповідач не виконав. Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 22 липня 2019 року заборгованість за кредитним договором склала 28123 грн 98 коп., з яких: 26067,98 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом); 1339,71 грн - проценти за користування кредитом; 51,66 грн - комісія; 364,56 грн - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 173,55 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 126,52 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи. У відповідності до ч.ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved