Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

У лютому 2021 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором SAMDN50000045246764 б/н від 08 лютого 2019 року, яка утворилась станом на 21 грудня 2020 року в сумі 120050 грн. 50 коп. В обґрунтування позову посилалось на те, що 26 травня 2011 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно з яким позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак не виконує зобов`язання з повернення коштів. Тому 08 лютого 2019 року АТ КБ "ПриватБанк" підписано з відповідачем додаткову угоду SAMDN50000045246764, відповідно до якої Банк здійснює анулювання частини заборгованості в розмірі 100603,39 пені та 1075,81 грн. штрафу, якщо клієнт здійснить платежі в розмірі не менше 3866, 68 грн. до 08 лютого 2019 року та в подальшому протягом шести місяців по 3651, 92 грн. не пізніше як до 25 серпня 2019 року. Згідно п.1.6 додаткової угоди остання укладається з відкладальною обставиною: у разі неналежного виконання клієнтом зазначених зобов`язань, умова про анулювання частини заборгованості, передбачена п 1.2 та Умова про зімну процентної ставки не поширюються. Оскільки відповідач не виконала умови додаткової угоди, просив стягнути з неї 120050 грн. 50 коп., з яких: 3068,87 грн. - заборгованість за кредитом; 13901,89 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 103 079,74 заборгованість за пенею. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, у разі відсутності відповідача просить ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 квітня 2021 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18.02.2011 року [PERSON] підписала анкету-заяву (№0901130800198376884) про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. У заяві зазначено, що відповідач згоден із тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, та просить надати їй послуги дебетової особистої картки, а також, що вона ознайомилася та погодилася із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] 21 грудня 2020 року становить 120050 грн. 50 коп., з яких: 3068,87 грн. - заборгованість за кредитом; 13901,89 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 103 079,74 заборгованість за пенею. Відповідно до частин першої, другої ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У даному випадку, оскільки умови договору приєднання розроблялись банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим позивач має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як убачається із анкети-заяви [PERSON] від 18.02.2011 року будь-яких інших послуг, окрім дебетової особистої картки, вона не отримувала, заява не містить умов щодо отримання кредитних коштів, сплати процентів за користування ними та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), в тому числі і у зазначеному банком розмірах. Матеріали справи не містять підтверджень, які саме витяги з тарифів та умов розуміла відповідачка, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент підписання анкети-заяви містили будь-які умови щодо умов кредитування. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім тіла кредиту, стягнути також відсотки і пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання щодо користування кредитними коштами, посилається як на підставу лише на додаткову угоду до кредитного договору SAMDN50000045246764 від 08.02.2019 року, яка є лише додатковою угодою до основної та не містить умов щодо процентної ставки та порядку нарахування штрафних санкцій за основним зобов`язанням. ПП.1.10, 1.11 цієї угоди передбачає, що всі інші умови Договору, що не суперечать цій угоді залишаються незмінними, ця угода діє протягом строку дії Договору. Тобто, додаткова угода не підміняє основного договору, оскільки не містить його істотних умов. Позивачем не надано основного договору, укладеного з його слів 26 травня 2011 року, згідно якого відповідачка отримала кредитні кошти, у якому розмірі та на яких умовах, на доповнення до якого 08 лютого 2019 року укладена додаткова угода. Відтак, суд позбавлений можливості перевірити обставини отримання відповідачкою кредитних коштів та правильність нарахування заборгованості. За відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та Правила надання банківських послуг, відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про отримання кредитних коштів, сплату процентів за користування ними, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надана позивачем анкета-заява сама по собі, не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору, оскільки ці документи достовірно не підтверджують будь-яких обставин, окрім отримання дебетової особистої картки. У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч.1 ст.634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного сторонами основного кредитного договору, в якому сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, наданий АТ КБ «Приватбанк» додатковий договір, а також розрахунок заборгованості не свідчить про невиконанням відповідачем будь-яких зобов`язань та є неналежним доказом. Крім того, як убачається зі змісту позовної заяви та наданих розрахунків основна заборгованість відповідача за тілом кредиту на час укладення додаткової угоди 08.02.2019 року складала 3068,87 грн. та була сплачена [PERSON] того ж дня в розмірі 3866,68 грн. (а.с.12). Ураховуючи викладене, позивач не довів, що ним було укладено з відповідачкою кредитний договір, чи договір позики, згідно якого вона отримала кошти, а тому вимоги про їх повернення на підставі додаткової угоди до кредитного договору SAMDN50000045246764 від 08.02.2019 року задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed