Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

У липні місяці 2015 року публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулося до суду із позовом який мотивує тим, що 02 листопада 2007 року між АКіБ "Укрсиббанк", правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту за № 11244304000, згідно умов якого банк надав у тимчасове користування споживчий кредит на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 25 000,0 доларів США строком на 120 місяців із сплатою річних відсотків в розмірі 13,90,0% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 01.11.2017 року. При укладенні договору сторони передбачили, що розмір процентної ставки може бути змінений. 24 грудня 2009 року позичальником [PERSON] та ПАТ «УкрсибБанк» було укладено додаткову угоду за № 2 якою погодили строк сплати процентів та виклали Додаток №1 до Договору у новій редакції. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов»язань з [PERSON],[PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки № 154939 від 02.11.2007 року, № 154931 від 02.11.2007 року та №154936 від 02.11.2007 року відповідно з кожним, за умовами якого поручителі зобов»язуються відповідати у повному обсязі за виконання позичальником своїх зобов»язань, що виникли з кредитного договору. Згідно із пунктом 4.1 кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій відповідач сплачує позивачеві додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу. Позичальник свої зобов»язання за укладеним договором виконував не належним чином та станом на 01.07.2015 року заборгованість позичальника по простроченому кредиту складає 9 481,13 доларів США та пені 11 716,3 грн., з них простроченої заборгованості по кредиту 8 333,60 доларів США, заборгованість за відсотками 1147,53 долари США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 8 552,70 грн. та 3163,60 грн. пені за прострочення сплати процентів. Просить стягнути з відповідачів заборгованість по кредитному договору в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала просить їх задоволити. Суду пояснила, що укладеною із позичальником додатковою угодою № 1 між банком та позичальником 02 листопада 2007 року доповнено пункт 5.2 основного договору та у певних випадках процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється у розмірі подвійної процентної ставки, однак така угода не збільшує обсяг відповідальності позичальника та не може впливати на відповідальність поручителів. Таких додаткових угод з поручителями банк не укладав. В наступне судове засідання представник банку не з»явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника. Представник відповідачів [PERSON] заявлених вимог не визнав та суду показав, що поручителі поручились за менший розмір кредиту, аніж визначений Основним договором, тому не є поручителями за цим договором, тому слід з цих підстав відмовити у позові в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не З»явився, повідомлений про час і місце розгляду справи у передбаченому законом порядку. Суд, заслухавши доводи представника позивача, заперечення представника позичальника, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 02 листопада 2007 року між АКіБ "Укрсиббанк", правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту за № 11244304000, згідно умов якого банк надав у тимчасове користування споживчий кредит на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 25 000,0 доларів США строком на 120 місяців із сплатою річних відсотків в розмірі 13,90% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 01.11.2017 року. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов»язань з [PERSON],[PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки № 154939 від 02.11.2007 року, № 154931 від 02.11.2007 року та №154936 від 02.11.2007 року відповідно з кожним, за умовами якого поручителі зобов»язуються відповідати у повному обсязі за виконання позичальником своїх зобов»язань, що виникли з кредитного договору. Згідно із пунктом 4.1 кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій відповідач сплачує позивачеві додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу. При укладенні договору сторони передбачили, що розмір процентної ставки може бути змінений. Того ж, 02 листопада 2007 року, публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» та позичальником [PERSON] було укладено додаткову угоду №1, внесенням доповнень нового абзацу до пункту 5.2 до основного кредитного договору, умовами якої сторони передбачили, що у випадках настання обставин, передбачених пунктами «а», «б» цього пункту процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно до п.1.3.1 Договору, а передбачених пунктом «в» пункту 5.2 договору процентна ставка збільшується не більше ніж на 10 % для кредитів у національній валюті тане більше ніж на % % для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що діє згідно пункту 1.3.1 договору. Проте із поручителями таких додаткових договорів про зміну відсоткової ставки в сторону збільшення укладено не було. Укладена банком та позичальником додаткова угода № 2 24 грудня 2009 року про викладення Додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту № 11244304000 від 02 листопада 2007 року в новій редакції та визначення строку сплати процентів не впливає на обсяг відповідальності поручителів та до уваги судом не береться. Позичальник [PERSON] неналежним чином виконував умови договору, і заборгованість по простроченому кредиту станом на 01.07.2015 року заборгованість по простроченому кредиту складає 9 481,13 доларів США, з них простроченої заборгованості по кредиту 8 333,60 доларів США, заборгованість за відсотками 1147,53 долари США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 8 552,70 грн. та 3163,60 грн. пені за прострочення сплати процентів. Відповідно до пункту 6.2 договору у разі порушення позичальником умов кредитного договору та зобов'язань по ньому, кредитор має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та плати за кредит. Тому слід вважати, що термін погашення кредиту настав згідно умов кредитного договору (пункту 6.1.2 договору), і позивач вправі вимагати від позичальника повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та пені. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок за договором та погасити заборгованість перед банком. Тому стягненню з позичальника [PERSON] підлягає сума заборгованості у розмірі 9 481,13 доларів США та пені 11 716,3 грн. та судові витрати. Відповідно до умов укладених договорів поруки від 02 листопада 2007 року, укладених із кожним поручителем, відповідачами по справі, [PERSON] [PERSON] та [PERSON] пункт 2.1 кожної угоди містить умову, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності, і необхідна письмова згода на таке збільшення. Як убачається із матеріалів справи поручителі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] згоди на збільшення обсягу відповідальності не надавали та із жодним із них не укладено додаткових договорів. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Відповідно до положення ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення поруки у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується, і є підставою для визнання поруки такою, що припинена. Тому на підставі викладених обставин у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] із зазначених підстав слід відмовити. Однак, суд не приймає до уваги посилання представника [PERSON], що збільшенням обсягу відповідальності поручителів є зокрема й те, що грошовий еквівалент у національній валюті гривні у договорах поруки визначений у меншому розмірі, аніж у основному договорі кредиту, оскільки це є лише математичною помилкою. Кредит надавався позичальнику [PERSON] у іноземній валюті, іі перерахування розміру за курсом у національній валюті не може бути підставою для припинення поруки. Тому в цій частині позов задоволення не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: partial