Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

02.03.2018 року БРДА Харківської області звернулась до суду із позовом в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 930 грн. на місяць, [PERSON] в твердій грошовій сумі 746,00 грн. на місяць, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, на рахунки, які будуть відкриті на ім'я дітей в Державному ощадному банку України. В обгрунтування позову вказує, що мати дітей - [PERSON] [INFO] ухиляється від виконання батьківських обов'язків: не створює дітям належних умов для проживання, виховання та розвитку, не забезпечує повноцінним харчуванням та доглядом. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування), однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позову з доданими до нього документами і в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, поважності неявки не убачається. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення відповідача участі в розгляді справи. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Відповідач [PERSON] є матір'ю дитини [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 31.01.2018 року. Відповідач [PERSON] є матір'ю дитини [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 05.12.2017 року. Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України від 19.01.2018 року, відомості про батька дитини [PERSON] [INFO] - [PERSON] зазначені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 31.01.2018 року вбачається, що 03.04.2013 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до довідки Веселівської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 24.01.2018 року № 47, [PERSON] [INFO] зареєстрована в [ADDRESS], але фактично там не мешкає. Будинок майже зруйнований та не придатний для проживання. Рішенням Іванчуківської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 27.10.2017 року №1 вилучено із сім'ї малолітніх дітей [PERSON] - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] та направлено до Ізюмської ЦРЛ. Протоколом позачергового засідання виконавчого комітету Іванчуківської сільської ради від 27.10.2017 року постановлено вилучити із сім'ї малолітніх дітей [PERSON] - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] та направити до Ізюмської ЦРЛ. Прийняти всі заходи для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей. Із педагогічного характеристики [PERSON] [INFO], який знаходиться і ІМЦСПРД з 09.11.2017 року вбачається, що він відстав у психічному та мовному розвитку, недисциплінований, з низьким рівнем виховання. Має низький рівень пізнавальної активності, знання навколишнього світу обмежені, ручна моторика недостатньо розвинена. Не вміє довго зосередитись на якій-небудь діяльності. Неспокійний та непосидючий хлопчик. Навички охайності, самообслуговування на момент прибуття до центру були відсутні: що таке «мило», «вода», і що з ними робити, дитина не знала взагалі. Взаємовідносини з іншими дітьми імпульсивні. Дитина багато розповідала про своє життя у родині, про свої жахи, коли йому доводилось переховуватись від катувань матері, і як йому було боляче, коли на його очах мати знущалась над молодшим братиком. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 06.04.2016 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] Заочним рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 08.04.2015 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] [PERSON] звернувся 30.01.2018 року до начальника служби у справах дітей Балаклійської РДА про вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] [INFO], оскільки вона не виконує батьківських обов'язків. На даний час [PERSON] [INFO] мешкає з батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS], за вказаною адресою [PERSON] не проживає, доглядом за дитиною не займається, що підтверджується довідками квартального комітету № 15 від 28.01.2018 року. Згідно з висновком Балаклійської РДА Харківської області від 28.02.2018 року, визнано доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], оскільки вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме не займається вихованням та утриманням дітей, не створює сприятливих умов для їх проживання та розвитку, не забезпечує належним доглядом і харчуванням, не готує до самостійного життя, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 152 СК України закріплено право дитини на належне батьківське виховання. Згідно зі ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності , встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько не просто не виконує свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст. 150 СК України. У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дано роз'яснення про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Тому, виходячи із змісту вищезазначених вимог закону, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. З матеріалів справи вбачається, що мати дітей не виявляє інтересу до виховання та розвитку дітей, наймолодший з яких перебуває у родині батька, матеріальної допомоги не надає. Все це свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Тобто відповідач взагалі не виявляє бажання до спілкування та виховання дітей, піклування про них, не створює належних умов проживання для того, щоб діти могли проживати з нею, крім того, відповідача позбавлено батьківських прав відносно трьох інших дітей. Прийшовши до переконання про те, що відповідач тривалий час не приділяє уваги участі у вихованні дітей, у їх духовному та моральному розвитку, як це передбачено ст. 150 СК України, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дітьми, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не вживаючи заходів до їх повернення, не цікавиться їх долею, суд зважає і на те, що позбавлення батьківських відповідає інтересам дітей. Окрім цього, відповідач не позбавлена права, у разі зміни ставлення до своїх обов'язків, щодо виховання дітей, зміни способу життя звернутися до суду з позовом про поновлення в батьківських правах. Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язок є особистим, а не солідарним. Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У той же час відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доказів добровільного виконання відповідачем обов'язку утримувати дітей нею не надано і з матеріалів справи цього не убачається. Не надано доказів наявності у відповідача інвалідності, її непрацездатності, або інших обставин, які б унеможливлювали виконання нею обов'язку утримувати дітей, у т.ч. у визначеному розмірі. Враховуючи інтереси дітей, їх потреби, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 930,00 гривень на утримання [PERSON] та 746,00 гривень на утримання [PERSON] щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дітьми повноліття. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved