Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Представник позивача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автотранспортник -10» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають у квартирі [ADDRESS] . Зазначено, що обслуговування та утримання квартир мешканців у вказаному будинку здійснює Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автотранспортник -10» звернувся на підставі відповідних договорів із виконавцями та постачальниками житлово-комунальних послуг. Вказано, що Позивач відповідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є особливим учасником відносин у сфері житлово-комунальних послуг та може бути, зокрема і споживачем послуг, який на підставі ч. 2 ст. 29 вищезгаданого Закону, якщо він не є виконавцем, укладає договори про надання житлово-комунальних послуг з іншими виконавцями. Відповідач 1 є власником квартири [ADDRESS] , відповідальним за її особовим рахунком та споживачем житлово-комунальних послуг, а тому, у неї виникає обов`язок своєчасно сплачувати внески та платежі у рахунок покриття витрат на експлуатацію та ремонт будинку, прибудинкової території та плату за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідач 2 та Відповідач 3 є повнолітніми членами сім`ї Відповідача 1 як власника квартири [ADDRESS] (чоловіком та батьком відповідно), а тому також зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири (будинку) і прибудинкової території та проведенню ремонту. Зазначено, що Боржники своєчасно та у повному обсязі не сплачували і не сплачують надані їм житлово-комунальні послуги, та станом на 01.03.2018 року мають заборгованість за їх оплату в розмірі 6839,97 грн., а також 652,24 грн. інфляційного нарахування та 149,39 грн. 3% річних. Загалом заборгованість складає 7641,60 грн. Вказано, що протягом зазначеного періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від Відповідачів на адресу Позивача не надходило. Позивач продовжує виконувати свої обов`язки та забезпечує надання боржнику комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Неналежне виконання Відповідачем зобов`язань порушує право Позивача на одержання плати за надані житлово-комунальні послуги в установлений законодавством строк. Зазначено, що несплата Відповідачами витрат, пов`язаних з наданням житлово-комунальних послуг ставить ОСББ, як неприбуткову організацію, у складне фінансове становище, що призводить до труднощів при проведені своєчасних розрахунків з виконавцями послуг, наданні їх в повному обсязі для інших мешканців будинку та ставить під загрозу збереження та нормальне функціонування житлового фонду усього будинку. Також зазначено, що невиконання Відповідачами своїх обов`язків призвело до звернення Позивача до суду, що зумовило додаткові витрати з боку ОСББ на отримання правової допомоги задля убезпечення захисту власних законних прав та інтересів. ОСББ «АВТОТРАНСПОРТНИК-10» вимушений був звернутися за наданням правової допомоги до фахівців в галузі права, а саме до Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКИЙ ЦЕНТР ПРАВА». Правова допомога ОСББ «АВТОТРАНСПОРТНИК-10» надається зазначеною організацією на підставі Договору про надання юридичних послуг А С/16112017/ХВ -1 від 16.11.2017 р. Посилаючись на викладені обставини справи, представник позивача просить суд: 1.Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь ОСББ «АВТОТРАНСПОРТНИК» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2016 р. по 01.03.2018 р. з урахуванням інфляційного нарахування та 3% річних у розмірі 7 641 грн. 60 коп. 2.Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь ОСББ «АВТОТРАНСПОРТНИК-10» судовий збір у розмірі 1922 грн. 00 коп. 3.Стягнути з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь ОСББ «АВТОТРАНСПОРТНИК» витрати на правову допомогу за складання заяви про видачу судового наказу, позовної заяви та розрахунку заборгованості з інфляцією та 3% річних, вартість яких становить 5 762 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.52-53). 15 травня 2018 року на адресу Деснянського районного суду м. Києва, в порядку ст. 178 ЦПК України від Відповідача [PERSON] , надійшов Відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Відповідач-1 повністю не погоджується із позовними вимогами з огляду на наступне. По-перше, щодо боргу Відповідачів за житлово-комунальні послуги. Зазначає, що як вбачається із доданого до позовної заяви «Розгорнутого розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги щодо гр. [PERSON] », Позивач має претензії до Відповідачів по сплаті коштів лише за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.04.2016р. по 31.10.2017р. Позивачем за зазначену вище послугу нараховано Відповідачам щомісячно протягом спірного періоду по 288,23 гривень. Вказує, що у Розрахунку Позивача не зазначено інформації про ціни(тарифи) або норму, затвердженими в установленому порядку, якими керувався Позивач при нарахуванні заборгованості по сплаті коштів за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.04.2016р. по 31.10.2017р. Зазначено, що Відповідачі повинні щомісячно сплачувати Позивачу кошти за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі: 55,40 * 3,14 = 173,96 гривень (де, 55,40 - загальна площа квартири, відповідно до технічного паспорту на квартиру, а 3,14 - тариф на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що затверджений в установленому порядку розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 23.06.2011р. № 1047). Відповідачем №1 доданий до відзиву «Контррозрахунок заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.04.2016р. по 01.04.2018р.», в якому зазначена інформація про тарифи та норму, затвердженими в установленому порядку, та кошти, які Відповідачі повинні були сплачувати щомісяця Позивачу за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій протягом періоду з 01.04.2016р. по 01,04.2018р. Відповідач №1 заперечує проти нарахування Позивачем щомісяця по 288,23 гривень, так як, ці нарахування повинні бути в розмірі: 173,96 гривень (55,40 * 3,14). Крім того, Відповідач №1 не згодний із Позивачем з тим, що у Розрахунку Позивача зазначено про те, що Відповідачі мають борг у розмірі: 1940,00 гривень за несплату балансової вартості квартири. Насправді, Відповідачами балансова вартість квартири була сплачена у 2007 році. Також, Відповідач №1 до відзиву додає письмові докази, а саме копія відповідної квитанції від 15.04.2016 року на суму: 178,56 гривень та копія відповідної квитанції від 24.04.2018 року на суму: 4153,20 гривень, які свідчать про сплату Відповідачами коштів за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за спірний період. Відповідач 1 вказує, що враховуючи загальну площу квартири, відповідно до технічного паспорту на квартиру (55,40 кв.м.) та тариф на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (3,14 грн./кв.м.), що затверджений в установленому порядку розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 23.06.2011р. № 1047, Відповідачі за період з 01.04.2016 року по 01.04.2018 року повинні були сплатити Позивачу за надані ним послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 4175,04. Фактично Відповідачем було сплачено 4331,76. А тому,зазначено, що Відповідачі не мають заборгованості перед Позивачем за надані ним послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій протягом спірного періоду. По-друге, щодо судових витрат. Відповідач №1 заперечує проти попереднього розрахунку суми судових витрат, які Позивач поніс у зв`язку із зверненням до суду, і які Позивач просить суд стягнути на свою користь від Відповідачів Відповідач №1 вважає, що судові витрати, які Позивач поніс у зв`язку із зверненням до суду (5762,00 грн.), і які Позивач просить суд стягнути на свою користь, не підлягають задоволенню судом, так як: 1.Витрати на надання правової допомоги при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу (1920,00 грн.) та із позовною заявою (1920,00 грн.) були надані Позивачу не адвокатом, коли ЦПК України передбачає розгляд зазначеного питання виключно у випадку, якщо правова допомога стороні надається адвокатом. Доказів надання Позивачу правової допомоги адвокатом до позовної заяви не було подано. 2.Судовий збір (160,00 грн.), сплачений Позивачем за подання заяви про видачу судового наказу, не повертається Позивачу, так як, судовий наказ був скасований Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01.02.2018р. № 754/221/18 провадження № 2-с/754/11/18. В цьому випадку Позивач судовий збір в розмірі: 160,00 гривень повинен був зарахувати до суми судового збору: 1762,00 гривень, внесеного Позивачем за подання позовної заяви. 3.Судовий збір (1762,00 грн.), сплачений Позивачем за подання позовної заяви, Позивач повинен був зарахувати до суми судового збору: 1922,00 гривень, який був сплачений Позивачем за подання позовної заяви, і який Позивач просить суд стягнути на свою користь з Відповідачів, згідно пункту 4 прохальної частини позовної заяви. Бо інакше, в іншому випадку з Відповідачів буде стягнута подвійна сума судового збору за подання Позивачем позовної заяви. На підставі вище наведеного, Відповідач №1 вважає, що суд повинен відмовити у задоволенні позовних вимог повністю і, відповідно до п.2 ст.141 ЦПК України, покласти судові витрати в розмірі: 1922,00 гривень на Позивача. По-третє, щодо затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій Позивачем до позовної заяви додана копія протоколу № 1 від 16.12.2017р. «Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автотранспортник-10», з якого вбачається, що другим питанням порядку денного, розглядалося питання про затвердження кошторису на 2018-2019 роки в межах встановленого тарифу 5,60 гривень для перших поверхів та 6,23 гривень для інших поверхів. В той же час, ні до позовної заяви, ні до вище зазначеного протоколу не було додано доказів затвердження виконавчим органом Київської міської ради - Київською міською державною адміністрацією тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для Позивача в межах 5,60 гривень для перших поверхів та 6,23 гривень для інших поверхів. Відповідач №1 звертає увагу Деснянський районний суд м. Києва на те, що Відповідачі не мають заборгованості перед Позивачем за надані ним послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій протягом спірного періоду, Посилаючись на викладені заперечення, Відповідач - [PERSON] , просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2018 року, суд ухвалив перейти до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання по справі (а.с.84). В порядку ст. 179 ЦПК України представником позивача подано Відповідь на Відзив, в якому зазначено, що діяльність житлово-будівельних кооперативів (на час виникнення спору Позивач був ще не реорганізований в об`єднання співвласників багатоквартирного будинку а мав статус житлово-будівельного кооперативу) спрямована на створення та підтримку необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, тобто є самозабезпеченням. Зазначено, що статтями 8 та 15 Закону України «Про кооперацію» вказано, що розпорядження та використання коштів у житлово-будівельних кооперативах здійснюється на підставі статуту та затвердженого загальними зборами кошторису надходжень та витрат. Законодавством України передбачено державне регулювання цін на житлово-комунальні послуги, але ст. 37 Закону України «Про кооперацію» чітко визначена заборона втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування у фінансово-господарську та іншу діяльність кооперативних організацій. А узгодження внесків в житлово-будівельних кооперативах не є прямою нормою законодавства. Розмір внесків на які посилається Позивач був встановлений рішенням загальних зборів, а саме протоколом № 5 який є в матеріалах справи тому відповідає чинному законодавству. Також у своєму відзиві Відповідач посилається на те, що правова допомога відповідно до ЦПК України надається виключно адвокатом але доказів надання правової допомоги адвокатом не було. Вказано, що всі витрати Позивача, понесені ним на надання правової допомоги у цій справі до 15.12.2017 року повинні у разі задоволення позову бути стягнуті з Відповідача на користь Позивача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, вважає їх законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві. Крім того, представник позивача подав письмові додаткові пояснення, котрі аналогічні викладенням в наданій Відповіді на відзив на позовну заяву від 26.02.2019 року. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти задоволення позову заперечував, з підстав викладених в Відзиві на позовну заяву та посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] неодноразово в судові засідання не з`являлись. Відповідачам надіслана судова повістка відповідно до ст.128-130 ЦПК України за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи. Поштова кореспонденція, надіслана відповідачам в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - «за закінченням встановленого строку зберігання». Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року було зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З огляду на вищезазначені обставини, та з урахуванням того, що Відповідачі будучи повідомлені належним чином про день та час судового засідання, неодноразово не з`являються в судове засідання, враховуючи тривалість розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності Відповідачів, які не з`явились до судового засідання. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, з урахуванням заперечень відповідачів, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства" та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Судом встановлено, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року заяву [PERSON] про скасування судового наказу №754/221/18 виданого судом за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автотранспортник-10» - задоволено. Судовий наказ №754/221/18 (2-н/754/24/18) від 12 січня 2018 року про стягнення солідарно з [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] що зареєстровані за адресою: [ADDRESS] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автотранспортник-10 (02097, місто Київ, вул. Радунська, 42/10, код за ЄДРПОУ 22882986 за період з 01.04.2016 року по 01.11.2017 року суму заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 6 839, 97 грн. (шість тисяч вісімсот тридцять дев`ять гривень і дев`яносто сім копійок) з урахуванням інфляційного нарахування та 3 % річних в розмірі 717,96 грн. (сімсот сімнадцять гривень і дев`яносто шість копійок), а також судовий збір у розмірі 32, 20 грн. з кожного в рівних частках- скасовано. Згідно Ордеру ордер на житлове приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу №104932, серії Ж від 06 вересня 1995 року, виданого члену ЖБК - [PERSON] з сім`єю з двох чоловік на право зайняття жилого приміщення жилою площею 29,7 кв.м. що складається з 2-х ізольованих кімнат, за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї: [PERSON] , [PERSON] . Ордер виданий на підставі рішення загальних зборів членів ЖБК, затвердженого рішенням виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 27.07.1995 року №234. У відповідності до Поквартальної карточки форми Б. за адресою: [ADDRESS] проживають - вл. [PERSON] , [PERSON] (чоловік), [PERSON] (батько). Згідно Протоколу №5 загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортних-10» від 27 лютого 2016 року, за місцезнаходженням: [ADDRESS], прийнято рішення про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги у будинку по [ADDRESS] , зокрема, п.4 порядку денного: «4.1. затверджено розмір внесків плати за послугу утримання будинку і прибудинкової території для членів кооперативу та розмір плати за послугу утримання будинку і прибудинкової території для осіб, які не являються членами кооперативу у наступних розмірах: для 1 поверху - 4,60 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири, житлового, нежитлового приміщення; для поверхів 2-16 - 5,23 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири, житлового, нежитлового приміщення; для місць загального користування зданих в оренду (найму) - 1 грн. кв.м. 4.2. Ввести в дію затверджені розміри плати за послугу утримання будинку та прибудинкової території з 01 квітня 2016 року». Крім того, згідно Протоколу №5 загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортних-10» від 27 лютого 2016 року, за місцезнаходженням: [ADDRESS], прийнято рішення, зокрема, про: «3.1. Здійснити реорганізацію Житлово-будівельного кооперативу, шляхом перетворення (зміни) організаційно-правової форми: з інші організаційно-правові форми як зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на організаційно-правову форму - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку; 3.2. Припинити діяльність Житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортник-10», шляхом перетворення зміни організаційно-правової форми: з інші організаційно-правові форми як зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на організаційно-правову форму - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, про що внести відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 3.3. Визначити найменування юридичної особи яка утворилась в результаті реорганізації (перетворення): Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Паритет»; 3.4. Визначити Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Паритет», яке утворилось в результаті перетворення правонаступником всіх прав та обов`язків Житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортник-10», яке припиняється.» Відповідно до Протоколу №9 загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортних-10» від 25 березня 2017 року, прийнято рішення, зокрема, про те, що Правонаступником ЖБК «Автотранспортник-10» утвориться в результаті реорганізації (перетворення) визначено «Атотранспортник-10». У відповідності до Протоколу №1 загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автотранспортник-10» від 16 грудня 2017 року за місцезнаходженням: [ADDRESS], прийнято рішення, зокрема, про: «2.1. Затвердити кошторис на 2018-20109 р.р. у межах встановлення тарифу 5,60 грн. для перших поверхів та 6,23 грн. для інших поверхів відповідно до додатку №1; 2.2. Змінити дату затвердження кошторису ОСББ у Статуті ОСББ з «… не пізніше 1 січня поточного року…» на «… не пізніше 1 квітня поточного року..»; Відповідно до наданого позивачем розрахунку в період з 01.04.2016 року по 01.03.2018 року Відповідачі мають заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, з урахуванням інфляційного нарахування та 3 % річних в загальному розмірі 7641,60 грн. Стороною відповідача було надано контррозрахунок заборгованості з послуги утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.04.2016 року по 01.04.2018 року, власник особового рахунку: [PERSON] , з якого вбачається, що за вказаний період разом нарахованоза спожиті житлово-комунальні послуги: 4175,04 грн.; сплачено: 4331,76 грн.; борг на кінець періоду складає: - 45,34 грн. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Тарифи на житлового-комунальні послуги, які надаються (надавались) позивачем для будинку за адресою: [ADDRESS] , були затверджені в установленому законом порядку, а саме: на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - Розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 23.06.2011 № 1047. За приписом ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади; друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Відповідно до ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями», які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Статтями 66-67 цього Кодексу також визначено, що плата за користування житлом обчислюється, виходячи з загальної площі квартири, розмір плати за користування житлом встановлюється Кабінетом Міністрів України. Як пояснив представник відповідача в судовому засіданні, відповідачі щомісячно сплачують житлово-комунальні послуги за встановленими тарифами на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 3,14 грн., що затверджений в установленому порядку розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 23.06.2011 року №1047, а тому наразі заборгованість відсутня. Тарифи на комунальні послуги встановлювались відповідними розпорядженням Київської міської державної адміністрації. Так, у відповідності до Додатку до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 23.06.2011 N 1047 «Тарифи та структура тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються житлово-будівельними кооперативами, об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, іншими балансоугримувачами жилих будинків, уповноваженими ними особами або управителями жилих будинків по кожному будинку окремо» - тариф, грн. за 1 м2 загальної площі квартири за місяць (з ПДВ), для ЖБК «Автотранспортник-10» визначено в розмірі 3,14 грн. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. У відповідності із п.2 ст.14, п.3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні підприємства в Україні надають послуги з утримання будинків, споруд прибудинкових територій по тарифам, затвердженим органом місцевого самоврядування. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З боку відповідачів були представлені належні докази, що відповідають принципам належності та допустимості, що підтверджують відсутність заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за спірний період. За таких обставин, твердження позивача про наявність порушення його права, є необґрунтованим, оскільки на момент споживання послуг їх оплата була визначена за чинними тарифами, затвердженими виконавчим органом Київської міської ради - Київською міською державною адміністрацією. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, судові витрати згідно Закону України «Про судовий збір» позивачу поверненню не підлягають і покладаються на позивача.

Outcome: dismissed