Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № 004-25992-041007 від 04 жовтня 2007 року (надалі - кредитний договір) позивач відкрив [PERSON] картковий рахунок [NUMBER]. Банк надав відповідачу кредит у сумі 30 000,00 грн. шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, що передбачено договором, ліміт кредитної лінії на день укладання договору становив 3 500,00 гривень. У відповідності до договору, [PERSON] зобов'язана була щомісяця в строки, визначені правилами здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникала за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникала за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Однак, відповідачка порушила умови кредитного договору і станом на 16 вересня 2013 року має прострочену заборгованість на загальну суму 9 039,97 грн., яка складається з: тіла кредиту - 3 500,00 грн., простроченого тіла кредиту - 0,00 грн., заборгованості за відсотками - 1 627,09 грн., заборгованості за комісіями - 3 912,88 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість на загальну суму 9 039,97 гривень а також витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надіслав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги повністю підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідачка, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їй поштових відправлень, повторно в судове засідання не з'явилася та про причину своєї неявки в суд не повідомила. За таких обставин суд вважає, що можливо розглянути справу в її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 004-25992-041007 від 04 жовтня 2007 року позивач відкрив [PERSON] кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. в порядку і на умовах визначених цим договором. Таким чином, між сторонами існують цивільні права і обов'язки відповідно до умов кредитного договору № 004-25992-041007 від 04 жовтня 2007 року та вимог ст.ст. 11, 509 ЦК України, тобто зобов'язання у правовідносинах, в яких одна сторона має вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а друга сторона має право вимагати виконання його обов'язку. Згідно кредитного договору, кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених договором. Згідно ст.526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.611 ч.1 п.4 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ст.1054 ч.ч.1, 2 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти в кредит позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши досліджені письмові докази, які є належними та допустимими і такими, що мають значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. У відповідності до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі ст.ст. 509, 526, 530, 536, 610, 611, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved