Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

у травні 2019 року ЖБК "Академічний - 14" звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що [PERSON] зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS] та користується наданими їй житлово-комунальними послугами, проте своєчасно та у повному обсязі не здійснює оплату за надані послуги, у зв`язку з чим з 01.11.2013 р. по 01.04.2019 р. утворилася заборгованість у розмірі 15 776,71 грн., а також 13 989,75 грн. інфляційні нарахування та 1 344,47 грн. 3 % річних. За таких обставин, позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2013 р. по 01.04.2019 р. з урахуванням інфляційного нарахування та 3 % річних у розмірі 31 110,93 грн., судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. та витрати на правничі послуги в розмірі 5 154,28 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 28) Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 червня 2019 року за клопотанням представника позивача постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження (а.с. 37) Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , що підтверджується Інформаційною довідкою від 08 жовтня 2019 року. (а.с. 51) Згідно довідки № 3234465 від 17.05.2019р. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 30 квітня 1991 р. по теперішній час. (а.с. 27) Обслуговування мешканців та утримання будинку за адресою: [ADDRESS] , здійснює ЖБК «Академічний 14» на підставі відповідних договорів із виконавцями та постачальниками житлово-комунальних послуг. Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, що утворилася за період з 01.11.2013 р. по 01.04.2019 року у розмірі 31 110,00 грн. На підтвердження своїх доводів надав суду розрахунок заборгованості. Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Вказаний Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках). Відповідно до 2 Порядку тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг. Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном. За п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Як вказував позивач, заборгованість за житлово-комунальні послуги, яку необхідно стягнути з боржника, складає 15 776,71 грн. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в пункті 10 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 Цивільного кодексу України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, а тому позов підлягає до задоволення. Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 15 776,71 грн., інфляційне нарахування у розмірі 13 989,75 грн. та 3 % річних у розмірі 1 344,47 грн. Позивач у позовній заяві також просить стягнути з відповідача 5 154,28 грн. витрат за надання правчиної допомоги. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Звертаючись до суду, позивач просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді в розмірі 5 154,28 грн. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 921,00 гривень.

Outcome: approved