Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

У вересні 2018 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнати [ADDRESS] . В обґрунтування свої вимог позивач зазначає, що відкритим акціонерним товариством "Броварське АТП - 13209" на підставі рішення виконавчого комітету Броварської міської ради народних депутатів від 11 серпня 1972 року на ім`я [PERSON] , в складі сім`ї дружини [PERSON] та доньки [PERSON] виданий ордер № 18 на вселення в кімнату [ADDRESS] . 09 листопада 2012 року рішенням Броварського міськрайнонного суду Київської області шлюб між сторонами було розірвано. Після припинення шлюбних відносин, відповідач забрав свої особисті речі і виїхав з кімнати гуртожитку. У зв`язку з тим, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації, більше п`яти років не користується спільним жилим приміщенням, особистих речей в квартирі не має, відповідач не несе інших витрат по утриманню приміщення та не приймає участь у спільному побуті, [PERSON] змушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А .Г. від 02 листопада 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за даним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали повністю, просили його задовольнити, пояснення надали аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні зазначили, що відповідач забрав свої речі та не проживає в спільному житлі більше п`яти років. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, вислухавши позивача, представника позивача та свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та донька [PERSON] відповідно ордеру на кімнату в гуртожитку [ADDRESS] , від 11 серпня 1972 року, зареєстровані в кімнаті [ADDRESS] . (а.с.5) Із довідки від 27 червня 2018 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до Акту обстеження житлово - побутових умов від 07 липня 2018 року, складеного депутатом Броварської міської ради Лемпіцьким В.А., встановлено, що за вказаною вище адресою позивача, відповідач [PERSON] зареєстрований, але не проживає разом із сім`єю. (а.с.8) Порядок користування жилим приміщенням у будинку державного і громадського фонду, визначений главою 2 Житлового кодексу України (далі - ЖК України). Згідно з частинами першою й другою статті 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у пункті 10 своєї постанови від 12 квітня 1985 року №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вказав, що в справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, враховуючи наявність достатніх доказів не проживання відповідача у кімнаті протягом тривалого періоду (більше шести місяців), суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги. При цьому судом враховується, що відповідач без поважних причин не проживає у спірній квартирі, фактично зберігає лише реєстрацію, добровільно залишив житло, не цікавиться ним та не несе витрат на його утримання. У матеріалах справи відсутні дані про те, що відповідач протягом часу відсутності звертався до відповідних органів з приводу вчинення йому перешкод у користуванні житлом. Підстав для збереження за відповідачем житлового приміщення у строк понад шість місяців, передбачених статтею 71 ЖК України, судом при розгляді даної справи по суті не встановлено. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а [PERSON] визнанню таким, що втратив право на користування кімнатою [ADDRESS] .

Outcome: approved