Jurisdiction: commercial
Date: 2016-07-28 00:00:00

01.09.2015 між Державним підприємством матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач», яке у подальшому було замінено на філію «Центр забезпечення виробництва» публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» (далі - замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрпромсвітло» (далі - постачальник, відповідач) було укладено Договір поставки №ЦХП-07-03615-01 (далі - Договір поставки), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність, а замовник прийняти та оплатити продукцію, найменування, марка й кількість якої вказується в специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору, на умовах, що викладені у цьому Договорі. За п. 5.2 Договору поставки, поставка продукції проводиться партіями протягом терміну дії договору, тільки після письмової рознарядки замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності замовника до прийому продукції. Кожна партія продукції постачається протягом 35 календарних днів з дати письмової рознарядки замовника, якщо інше не вказано у рознарядці. Відповідно до п.5.3 Договору поставки, датою поставки продукції вважається дата приймання цієї продукції замовником на складі матеріальних ресурсів (Фастів) ДП «Укрзаліничпостач» Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченко, 48, що підтверджується належно оформленою видатковою накладною, довіреністю або Актом прийому-передачі. Згідно з п.6.1, 6.2 Договору поставки, оплата за кожну партію поставленої продукції по даному Договору проводиться замовником протягом 75 календарних днів після дати поставки партії продукції, у відповідності з рахунком-фактурою на дану партію, обумовлену згідно з п.5.2. Датою оплати вважається дата відправлення коштів замовником за банківськими реквізитами постачальника. Також, 01.09.2015 між сторонами було укладено Договір про неустойку №ЦХП-07-03615-НУ (далі - Договір про неустойку) з метою забезпечення зобов'язання постачальника щодо виконання умов Договору поставки. Пунктом 2 Договору про неустойку сторони погодили, що постачальник зобов'язаний протягом 3 банківських днів за дати вимоги сплатити замовнику штраф у загальному розмірі 5% від суми договору у разі настання будь-якої із наступних подій: одностороннє розірвання договору постачальником без згоди замовника; невиконання поставки продукції постачальником в обсязі та в терміни, визначені згідно з Договором. Позивач зазначає, що внаслідок поставки відповідачем продукції не у повному обсязі, у нього на підставі Договору неустойки виникло право стягнення з відповідача 5% штрафу від суми Договору поставки, що становить 125 876,75 грн. Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України). Згідно з частинами 1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України). Судом встановлено, що позивачем направлялись на адресу відповідача переліки ламп електричних (рознарядки), необхідних до відвантаження в 2015 на загальну суму 1 388 935,92 грн та в І кварталі 2016 на загальну суму 414 955,70 грн, проте відповідач поставив замовлену продукцію не у повному обсязі, а саме за першою рознарядкою сума недопоставленої продукції складає 41 274,62 грн та за другою 172 118,95 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних. Відповідно до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідачем не було надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача щодо поставки відповідачем продукції не у повному обсязі. Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, позивач отримав право на стягнення з відповідача 5% неустойки від суми Договору поставки, яка становить 125 876,75 грн. Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги про стягнення суми неустойки в розмірі 125 876,75 грн підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved