Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

01 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором без номеру, укладеного 13 липня 2006 року в розмірі 12351,36 грн. Ухвалою суду від 22 квітня 2016 року залучено до участі в розгляді справи в якості правонаступника [PERSON] - його дочку [PERSON]. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Зазначив, що відповідно до умов договору, [PERSON] отримав кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання за фактичне використання кредиту та погашення кредиту не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 31 січня 2016 року заборгованість перед банком становить 12351,36 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляла За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Встановлено, що між 13 липня 2006 року між ПАТ КБ « Приватбанк » та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, за яким ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язувався надати грошовий кредит, а [PERSON] повернути отримані в кредит грошові кошти в строки, вказані в договорі та сплатити кредитору проценти нараховані в період всього терміну використання грошових коштів. Свої зобов'язання за договором відповідач виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого станом на 31 січня 2016 року, утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, становить 12351,36 грн., а саме: заборгованість по кредиту - 6101,30 грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом - 4385,71 грн.; заборгованість з комісії за користування кредитом - 800 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 564,35 грн. штрафу (процентної складової). Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією актового запису про смерть. ( а.с. 29). Судом у відповідності до статті 37 ЦПК України залучено до участі в розгляді справи правонаступника [PERSON] - його дочку [PERSON], яка як спадкоємець прийняла спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], а саме: ? частки житлового будинку [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,100 га по [ADDRESS]. ( а.с.58,70,78). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця. Таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням. Отже, з моменту смерті спадкоємця припиняються його зобов'язання за кредитним договором і переходять до спадкоємців. Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин » зазначено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Згідно з наданого позивачем розрахунку, станом на день смерті позичальника [PERSON] ( [INFO] року), заборгованість за кредитним договором становила - 7193,66 грн., з яких заборгованість по кредиту - 6101,30 грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом - 273,62 грн., а також 818,74 грн. штрафу. Тому суд приходить до висновку, що з правонаступника [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 7193,66 грн. Розмір заборгованості, визначений позивачем, [PERSON] не спростований. Крім того, суд стягує з відповідача документально підтверджені 1378 гривень судового збору, пов'язаних із сплатою при поданні позовної заяви, на користь позивача.

Outcome: approved