Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

У вересні 2013 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.12.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своїм підписом у заяві, підтвердив свою згоду на те, що його заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною є договором. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. У порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань, станом на 17.09.2013 року утворилась заборгованість в розмірі - 27964,90 грн., яка складається з наступного: 3236,59 грн. - заборгованість за кредитом; 11720,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 11200,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 1307,85 грн. - штраф (процентна складова). У зв'язку із зазначеним позивач звернувся до суду та просив стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 27964,90 грн. за кредитним договором № б/н від 13.12.2007 року та судові витрати( а.с.1-4). Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2013 року позовні вимоги були частково задоволені. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приват Банк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 26157, 05 грн., яка складається з: 3236, 59 грн. - заборгованість за кредитом; 11720, 46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 11200 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приват Банк" судові витрати по справі в розмірі 261,57 грн.( а.с. 43-44). В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приват Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду від 13 лютого 2013 року в частині відмови у задоволення позовних вимог та ухвалення нового рішення про задоволення вимог в повному обсязі( а.с. 46-51). Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.12.2007 року, [PERSON] 13.12.2007 року отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.6.6. Умов надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, у зв'язку із чим утворилась заборгованість. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ч.1 ст. 634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Суд зазначав, що є документально підтвердженим факт утворення відповідачем заборгованості в результаті невиконання умов кредитного договору. Але, відмовляючи у стягненні штрафів з відповідача (фіксованої частини та процентної складової), суд послався на норми Конституції України, згідно яких заборонена подвійна відповідальність, а тому вважав, що нараховані відповідачу пеня та штрафи є тотожними штрафними санкціями. Однак, в частині відмови у стягненні штрафів з оскаржуваним рішенням погодитись не можна з наступних підстав. За правилами ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання. Тобто, пеня та штраф є різними видами неустойки, як засобу юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн + 5 % від суми позову. На думку колегії суддів, суд першої інстанції вирішив спір, у оскаржуваній частині, порушивши вимоги ст. ст. 212 - 214 ЦПК України, визначені сторонами умови договору та положеня ст.549 ЦК України, зокрема, що штраф та пеня, відповідно до умов кредитного договору, настають при різних обставинах порушення зобов'язання зі сторони боржника, а відтак є різними видами відповідальності за порушення зобов'язань боржником. У зв'язку з цим знаходять свої підтвердження доводи апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з відповідача штрафів (фіксованої частини та процентної складової) підлягає скасуванню. Ухвалене по справі рішення в іншій частині сторони не оскаржують, а тому воно не є предметом апеляційного розгляду.

Outcome: approved