Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Оазіс Тревел Україна», ТОВ «Авіакомпанія Браво», третя особа ФОП [PERSON] про захист прав споживачів. В обґрунтування позову вказував, що 08.02.2018р. між ним та ФОП [PERSON] (далі за текстом Агент), яка діє від імені, під контролем та в інтересах Туроператора - ТОВ «Оазіс Тревел Україна» на підставі Агентського договору №2011/0122 від 30 травня 2011 року, було укладено договір на туристичне обслуговування №ЭЛ006260. За умовами наведеного договору оператор зобов`язується забезпечити та надати Туристу комплекс туристичних послуг, а Турист зобов`язується прийняти і оплатити вказані послуги. У перелік туристичних послуг за договором входить: туристична подорож за маршрутом: Київ - Джерба (Туніс) - Київ; бронювання авіаквитків, транспортне перевезення (аеропорт-готель-аеропорт); проживання у готелі. Також вказував, що він умови договору виконав, оплатила вартість послуг в повному обсязі в розмірі 34 125 грн. 27 червня 2018 року Турпореатор на своїй офіційній сторінці мережі інтернет опублікував звернення до туристів щодо відміни авіарейсів. 14.09.2018р. в особистому кабінеті турагента ФОП [PERSON] було опубліковано інформацію, що рейс, на якому він повинен був вилітати скасовано. Посилаючись на те, що до теперішнього часу послуги відповідачами йому не надано, альтернативу не запропоновано, сплачені ним грошові кошти не повернені, просить стягнути з ТОВ «Оазіс Тревел України» на його користь вартість сплачених та не отриманих послуг в розмірі 34 125 гривень, неустойку - 16 380 грн.; стягнути з ТОВ «Авіакомпанія Браво» компенсацію за скасування рейсу в порядку ч.5 ст. 104 Повітряного Кодексу України в розмірі 19 836 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. В судове засідання представник ТОВ «Авіакомпанії Браво» не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову оскільки авіакомпанія не відмовляла пасажирам у перевезенні, а у зв`язку з не виконанням договірних зобов`язань припинила взаємовідносини з туроператором - ТОВ «Оазіс Тревел Україна». Представник ТОВ «Оазіс Тревел Україна» в судове засідання не з`явився за невідомою суду причиною, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, клопотання про відкладення слухання справи не надав. Відзив на позовну заяву від нього не надходив. В судове засідання третя особа та її представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позов вважають обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України,суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначив у позовній заяві. Вислухав пояснення позивача, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім вимог встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 08.02.2018р. між [PERSON] та ФОП [PERSON] (далі - Агент), що діє від імені, під контролем та в інтересах Туроператора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна» на підставі укладеного Агентського договору № 2011/0122 від 30 травня 2011 року укладено договір на туристичне обслуговування № ЭЛ006260. Відповідно до п.1.1. Договору - оператор зобов`язався, відповідно до вимог чинного законодавства України, правочинів, укладених з українськими і закордонними компаніями, що задіяні в обслуговуванні Туриста, та умов даного договору забезпечити надання Туристу комплексу туристичних послуг (туристичного продукту), а Турист зобов`язується прийняти і оплатити вказані послуги. Комплекс туристичних послуг згідно п. 1.2. та замовлення Туриста являє собою: «1.2.1. Туристичну подорож за маршрутом: Київ - Туныс (о.Джерба) - Київ; 1.2.2. Бронювання авіаквитків класу «Економ» на переліт Київ - м.Джерба з датою вильоту 11.09.2018р., Туныс (аеропорт м.Джерба Зарзис) - Україна (Київ) з датою прильоту 21.09.2018р.; 1.2.3.Транспортне перевезення: аеропорт-готель-аеропорт; 1.2.4 Проживання з 11.09.2018р. по - 21.09.2018р. двох дорослив у готелі у м.Мідун.» (а.с.10-18). Також судом встановлено, що згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру № 5 388 від 08.02.2018р., № 7 923 від 26.02.2018р., [PERSON] відповідно до п.2 Договору, за вказані послуги сплатив 34 125 гривень. (а.с.19). Згідно платіжних доручень № 2934 від 08.02.2018р. на суму 17 745,00 грн., № 3016 від 26.02.2018р. на суму 12 503,40 грн. за дорученням позивача [PERSON] грошові кошти, за вирахуванням комісії Агента, були перераховані Туроператору . В підтвердження бронювання, Туроператором надіслано рахунок-фактуру № СФ- 180808 від 08.02.2018р., який підтверджує оферту. Окрім того, 16.03.2017 року між ТОВ «Оазіс Тревел Україна» та ТОВ «Авіакомпанія Браво» було укладено Договір № 16/3/17 «Про надання блока місць». Згідно вказаного Договору ТОВ «Оазіс Тревел Україна» виступає Замовником рейсів згідно заздалегідь погоджених маршрутів, а ТОВ «Авіакомпанія Браво» виступає Перевізником та забезпечує виконання замовлених рейсів. ТОВ «Оазіс Тревел Україна» (Замовник за договором) зобов`язаний в погоджені строки перерахувати ТОВ «Авіакомпанія Браво» (Перевізнику за договором) Гарантійний депозит в розмірі вартості першого та останнього рейсу по кожній запланованій програмі. Одночасно з цим, згідно додатків до вказаного Договору, підчас замовлення кожного наступного рейсу ТОВ «Оазіс Тревел Україна» (Замовник за договором) зобов`язаний п.6 Додатків: протягом 5 банківських днів компенсувати фактичну вартість аеропортових такс і бортового харчування; п. 7 Додатків: за 10 робочих днів перерахувати депозити в сумі вартості блока місць; п. 8 Додатків: за 10 робочих днів до початку кожного рейсу перерахувати вартість замовленого рейсу. Як вбачається з повідомлення Туроператора від 27 червня 2018 року, яке опубліковане на офіційній сторонці , Туроператор повідомив, що порушення в розкладі авіоперельотів є наслідком дій та рішень авіакомпанії ТОВ «Авіакомпанія Браво». В день виліту, в особистому кабінеті турагента ФОП [PERSON] опублікована інформація, що виліт позивача не відбудеться. Згідно п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (ст. 901 ЦК України). Згідно ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положень статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1 ст. 611 ЦК України). Частиною 1 статті 906 ЦК України передбачено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Також ч. 11 ст. 20 Закону України «Про туризм» визначено, що якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін. Порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом. Порушеннями законодавства в галузі туризму, зокрема, є порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг (ст. 30 Закону України «Про туризм»). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 32 вищевказаного Закону, за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Спори майнового характеру між суб`єктами туристичної діяльності та споживачами туристичних послуг вирішуються у встановленому порядку з дотриманням вимог цього Закону. Також частина перша статті 33 вказаного Закону визначає, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Також в правовій позиція Верховного Суду України, викладеній в постанові від 3 липня 2013 року № 6-42цс13, зазначено, що за змістом частин першої, другої, десятої статті 20, частини другої статті 30, частин першої та другої статті 32, частини першої статті 33 Закону України від 15 вересня 1995 року № 325/95-ВР "Про туризм" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), частини четвертої статті 10 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів", статтей 610 і 611, частини п`ятої статті 653, частини першої статті 901 ЦК України майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків. Отже, аналізуючи вищевказані письмові докази та положення законодавства, суд приходить до переконання, що відповідачем ТОВ «Оазіс Тревел Україна» не було виконано взятих на себе зобов`язань за Договором на туристичне обслуговування № ЭЛ006260 від 08.02.2018р., а саме не надано послугу, чим порушено права позивача та завдано йому збитки у вигляді вартості сплачених та не наданих послуг у розмірі 34 125,00 грн., неустойки відповідно до п.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» в розмірі 16 380,00 грн., з наступного розрахунку: неустойка в розмірі 3% від загальної вартості замовлення за кожен день прострочення - 34 125 грн. * 16 днів (період з 11.09.2018р. по 27.09.2018р.)*3% = 16 380 грн. Щодо причини скасування рейсів, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст.100 Повітряного кодексу України, правила авіаперевізника - правила, інструкції і технології, встановлені авіаперевізником, які використовуються при повітряних перевезеннях пасажирів та/або багажу, вантажу, пошти, а також правила застосування тарифів, стандарти та настанови з обслуговування пасажирів і багажу, порядок розгляду претензій та позовів. Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів, багажу, вантажу і пошти авіаперевізником, суб`єктами з наземного обслуговування, а також галузеві стандарти та нормативи якості такого обслуговування встановлюються авіаційними правилами України та мають бути однаковими для внутрішніх і для міжнародних рейсів. Згідно з частиною 4 зазначеної статті авіаперевізник на підставі зазначених у частині другій цієї статті правил повітряних перевезень повинен встановити свої правила, спрямовані на підвищення ефективності та якості перевезень, які не можуть містити стандартів чи нормативів якості, відповідальності за обслуговування пасажирів, нижчих за рівень установлених вимог, попередньо погодивши їх з уповноваженим органом з питань цивільної авіації. Авіаперевізник у своїх правилах повинен встановити та довести до відома пасажирів порядок виплати компенсації і надання допомоги пасажирам у разі відмови від прийняття на борт або скасування польоту чи затримки вильоту, зниження класу обслуговування пасажира, повернення плати за ненадану послугу з повітряного перевезення, розмір та спосіб виплати компенсації і обслуговування пасажирів, яким відмовлено у прийнятті на борт. Зазначені правила повинні відповідати вимогам та правилам, установленим міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, законодавству України, в тому числі авіаційним правилам України. При цьому розмір виплати компенсації та надання допомоги пасажирам мають бути однаковими для внутрішніх і для міжнародних рейсів ( ч. 6 ст. 100 Повітряного кодексу України ). Пасажир має право на компенсацію від авіаперевізника і надання допомоги у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки рейсу, зниження класу обслуговування пасажиру в порядку, встановленому цим Кодексом, авіаційними правилами України та міжнародними договорами України ( ч. 16 ст. 100 Повітряного кодексу України). Відповідно до ч.5 ст. 104 Повітряного кодексу України, якщо пасажирам відмовлено у перевезенні проти їхньої волі, перевізник має виплатити їм компенсацію у таких розмірах: 250 євро - для рейсів дальністю до 1500 кілометрів; 400 євро - для рейсів дальністю від 1500 до 3500 кілометрів; 600 євро - для рейсів дальністю понад 3500 кілометрів. Згідно ч.ч.1-4 ст.105 Повітряного кодексу України, у разі скасування рейсу пасажирам має бути запропоновано обслуговування відповідно до частини другої статті 104 цього Кодексу та компенсацію відповідно до частин п`ятої і шостої статті 104 цього Кодексу. Пасажир має право на компенсацію, якщо його не поінформовано про скасування рейсу: щонайменше за два тижні до запланованого часу відправлення; у період не більше ніж за два тижні і не менше ніж за сім днів до запланованого часу відправлення та запропоновано зміну маршруту, що дасть змогу вирушити з пункту відправлення не пізніше ніж за дві години до запланованого часу відправлення та прибути у кінцевий пункт призначення не пізніше ніж через чотири години після запланованого часу прибуття; менше ніж за сім днів до запланованого часу відправлення та запропоновано зміну маршруту, що дасть змогу вирушити з пункту відправлення не пізніше ніж за годину до запланованого часу відправлення та прибути у кінцевий пункт призначення не пізніше ніж через дві години після запланованого часу прибуття. Авіаперевізник, скасовуючи або затримуючи рейс, повинен надавати пасажирам на їх запит пояснення щодо підстав скасування чи затримки рейсу. У разі необхідності забезпечення своєчасної пересадки трансферних пасажирів на стикувальні рейси перевізник за першої можливості повинен запропонувати їм альтернативні маршрути перевезення. Перевізник не зобов`язаний виплачувати компенсацію, передбачену частинами п`ятою і шостою статті 104 цього Кодексу, якщо він може надати підтвердження того, що причиною скасування рейсу була дія непереборної сили або надзвичайна ситуація, якій не можна було запобігти, навіть якби було вжито усіх заходів. Доведення факту інформування пасажира про правила та умови перевезення, порядок бронювання місць на рейсах, тарифи, такси ( збори ), про розклад та строки виконання рейсу покладається на авіаперевізника, його агента з продажу, туристичного оператора та інших уповноважених організацій за місцем укладання договору повітряного перевезення. Аналогічні норми визначені у пунктах 1-4 Глави 3 Розділу XVI Правил, які регулюють права пасажира на компенсацію у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки авіарейсу. Як було встановлено в судовому засіданні, позивача завчасно не було попереджено про скасування рейсу, вказані обставини не знайшли свого спростування. Отже, суд приходить до висновку, що позивач не був завчасно повідомлений про скасування рейсу, а тому, з «Авіакомпанія Браво » на користь позивача підлягає стягненню компенсація за скасування рейсу відповідно до ч.5 ст.104 Повітряного кодексу у розмірі 600 євро за курсом НБУ на день подання позову (33,06 грн./1 Євро) = 19 836 грн. З огляду на зазначене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. В порядку ст.141 ЦПК України, з кожного з відповдіачів слід стягнути судовий збір за позовними вимогами майнового характеру станом на дату подачі позову (08.10.2018р.) в сумі 704,80 грн., оскільки позивач при зверненні в суд з позовом був звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved