Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача обґрунтовуючи підставність тим, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшла частка квартири, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], та належала спадкодавцеві на праві спільної сумісної власності. Позивач є дружиною спадкодавця, отож спадкоємцем першої черги спадкування, спадщину прийняла у порядку та строки визначених чинним законодавством. Інші спадкоємці від спадщини відмовились, подавши заяви відповідного змісту, утім позивач, будучи єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права на вищевказану частку нерухомого майна, оскільки, яку було встановлено нотаріусом у правовстановлюючому документі на майно допущені неточності та описки, що позбавляють можливості видати на ім'я позивача нотаріальні акти, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач відзиву до суду не направив, однак надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо його задоволення, просив суд розгляд справи проводити за відсутності представника сільської ради. В позові позивач просив суд про витребування доказів, а саме: матеріалів спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON], які були витребувані судом за ухвалою суду. У підготовче судове засідання позивач та її представник не з'явились, у заяві, яку направив останній до суду, зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, а розгляд справи проводити за їх із позивачем відсутності. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних у справі матеріалів, при цьому не здійснюючи фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що [INFO] в селі Зозів Липовецького району Вінницької області, помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с. 5). Після його смерті відкрилась спадщина. Як убачається із матеріалів Спадкової справи, спадщина після смерті [PERSON] відкрилась за законом, своїм правом на спадкування скористалась дружина спадкодавця [PERSON], яка спадщину прийняла. Вказані обставини доведено відповідно свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] та заявою про прийняття спадщини, що наявна в матеріалах Спадкової справи. Інші спадкоємці - діти спадкодавця від своїх часток у спадщині відмовились, надавши нотаріусу заяви відповідного змісту. Отож позивач, [PERSON], є єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори 20.04.2018 [PERSON] було відмовлено у вчинені нотаріальної дії та видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частки квартири за [ADDRESS], після смерті [PERSON]. Така відмова нотаріуса була мотивована тим, що об'єкт нерухомості належить його співвласникам на праві спільної сумісної власності, однак посадовою особою було вчинено дописки навпроти кожного із співвласників по ?, що суперечить одне одному та зобов'язує збирати докази, що не входить до компетенції органів нотаріату. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1 ст. 369 ЦК України). Згідно ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Згідно ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.12.1993 встановлено (а.с.7), що власниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], являються: спадкодавець [PERSON], дружина спадкодавця (позивач по справі) [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Як убачається із Рішення виконавчого комітету Зозівської сільської ради від 09.02.2016 6 сесії 7 скликання "Про перейменування вулиць на території Зозівської сільської ради", вулицю Леніна було перейменовано на вулицю Соборна, з відповідними номерами домогосподарств (а.с. 11). Отже, квартира під №3 в житловому будинку за [ADDRESS], є спільною сумісною власністю чотирьох осіб. Здійснити поділ нерухомого майна (квартири) за домовленістю між його співвласниками неможливо, оскільки один із співвласників помер, а за його життя договір про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, укладеним не був. Так як у разі поділу майна частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними й інше не встановлено домовленістю між співвласниками та законом, суд вважає, що кожному із співвласників належить по 1/4 частці в об'єкті нерухомості. Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Враховуючи те, що ? частки вищевказаної квартири входить до складу спадкового майна, а ? є власністю позивача, отож вимоги позивача про визнання за нею права власності на ? частку спірної квартири є правомірними, доведеними належними та допустимими доказами, наявність порушених прав є очевидною, оскільки підтверджена неможливість реалізації прав позивача в нотаріальному порядку, отож підлягають захисту судом, у спосіб обраний позивачем. Крім цього, представник відповідача надав суду заяву про визнання позову. Ураховуючи те, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. На підставі ст.ст. 356,357, 368, 369,370, 372, 1217, 1218 - 1223, 1226, 1268 -1270 ЦК України,

Outcome: approved