Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, посилаючись на те, що 06 серпня 2016 року [PERSON] під розписку позичив у нього грошові кошти в розмірі 500 доларів США (12 955 грн., що еквівалентно 500 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20 вересня 2016 року (за 1 долар США 25,91 грн.) строком до 09 серпня 2016 року. До даного часу відповідач [PERSON] ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов»язання та його законні права на отримання наданих ним в позику коштів. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на його користь борг у сумі 12 955 грн., що еквівалентно 500 доларів США за курсом НБУ станом на 20 вересня 2016 року (за 1 долар США 25,91 грн.) і понесені судові витрати. Оскільки позивач [PERSON] в поданій суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, з»ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилами ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 500 доларів США та зобовов"язався повернути кошти позивачу у строк до 09 серпня 2016 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов позичальник [PERSON] передав позикодавцю [PERSON] власноручно написану і підписану розписку, якою посвідчив отримання ним вказаної суми грошових коштів позики. Як зазначав позивач [PERSON] у позовній заяві, відповідач [PERSON] до даного часу борг добровільно не повернув. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує належним чином взяті зобов"язання по поверненню коштів за договором позики, а тому позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути 12 955 грн. суми боргу за договором позики, що еквівалентно 500 доларів США (1 долар США еквівалентно 25,91 грн.). Понесені витрати по сплаті 551 грн. 20 коп. судового збору слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved