Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

01 лютого 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача 35 194,00 грн. страхового відшкодування в порядку суброгації. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.01.2015 року між позивачем та ТОВ «НОВА ЛІЗИНГ» (далі - Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №1511345, відповідно до умов якого було застраховано майнові інтереси Страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспорту «Рено», державний номер [NUMBER]. 26.05.2015 року в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу під керуванням водія [PERSON], автомобіля «Тойота», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Хюндай» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті ДТП було пошкоджено застрахований автомобіль. 26.05.2015 року власник застрахованого автомобіля звернувся до ПрАТ «СК «Здорово» із заявою про настання страхового випадку, 17.06.2015 року звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування. Вказана подія була визнана страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування на загальну суму 35 194,00 грн. Постановою Оболонського районного суду м. Києва суду винною в даній пригоді визнано водія автомобіля «Хюндай», державний номер [NUMBER] - [PERSON] Так як цивільна відповідальність відповідача не була застрахована на момент пригоди, тому позивач звернувся до відповідача із позовом про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації на підставі ст.ст. 993, 1166, 1187,1191 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування». В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом в судовому засіданні встановлено, що 21.01.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Здорово» (далі - Страховик) та ТОВ «Нова Лізинг» (далі - Страхувальник) був укладений Договір №1511345 добровільного страхування наземного транспорту за програмою «Каско Класік» за умовами якого був застрахований автомобіль «Рено», державний номер [NUMBER] в період часу з 28.01.2015 року по 27.01.2016 року. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 03.07.2015 року [PERSON] визнано винною в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Зокрема в постанові зазначено, що 26.05.2015 року, приблизно о 16:35 год. [PERSON], керуючи автомобілем «Хюндай», державний номер [NUMBER] в м. Києві по просп. Московському, 6, не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Рено» державний номер [NUMBER], який в подальшому зіткнувся з автомобілем марки «Тойота» державний номер [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим [PERSON] порушила п.13.1 ПДР України. Постанова набрала законної сили. Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 26.05.2015 року від імені власника автомобіля «Рено» державний номер [NUMBER] - [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Здорово» із заявою про пошкодження транспортного засобу внаслідок страхового випадку по договору добровільного страхування транспортних засобів. 17.06.2015 року власник застрахованого автомобіля звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до звіту про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу №86/16.07.15 від 03.07.2015 року, що складений ТОВ «Універсал Асістанс-Україна» вартість відновлювального ремонту автомобіля «Рено» державний номер [NUMBER] складає - 41 522,25 грн. Як вбачається зі страхових актів №1511345/1 від 22.06.2015 року та №1511345/1-Д від 10.07.2015 року, пригоду, що мала місце 26.05.2015 року визнано страховим випадком та прийнято рішення про виплату 22 193,00 грн. та 13 001,00 грн. за ремонт автомобіля на рахунок СТО. ПрАТ «СК «Здорово» перарахувала на рахунок станції технічного обслуговування страхове відшкодування в розмірі 35 140,00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень №783 від 25.06.2015 року та №74 від 30.07.2015 року. 07.12.2015 року позивач направляв претензію [PERSON] про сплату на рахунок страхової компанії суми 35 194,00 грн., яка 09.12.2015 року отримана особисто [PERSON] В судовому засіданні не було встановлено, що станом на 26.05.2015 року цивільна відповідальність власника автомобіля «Хюндай», державний номер [NUMBER] була застрахована. Відповідач в судове засідання не з'явилась, доказів на підтвердження існування полісу цивільної відповідальності суду не надала. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена й у ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до цієї норми, до страховика переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, лише в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування. Отже, оскільки позивач на виконання умов договору виплатив страхове відшкодування, тому позивач має право в порядку суброгації стягнути сплачену суму з відповідача, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суму в розмірі 35 194,00 грн. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved