Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

У березні 2021 року позивач\~ [PERSON] \~звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що від шлюбу з відповідачем має дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Відповідач ухиляється від обов`язку утримувати спільну дитину. Зазначає, що відповідач матеріально забезпечений, має автомобіль, неофіційно працює, інших утриманців не має. У зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 3000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.03.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 23.03.2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 20.04.2021 року до суду відповідачем подано відзив на вказану позовну заяву. Просив позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши на користь позивача щомісячно кошти на утримання дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, за вирахуванням подвійної кількості календарних місяців фактичного виїзду позивача за межі території України протягом кожного року. Зазначив, що позивач протягом останніх трьох років виїжджає за межі території України на заробітки, а також планує виїхати і цього року. На час виїзду позивача, протягом 3-4 місяців дитина проживає разом з відповідачем за адресою: [ADDRESS] та перебуває на повному його утриманні. У зв`язку з чим, з огляду на рівність прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини, вважає що з відповідача можуть бути стягнуті аліменти лише відповідну кількість календарних місяців у році за мінусом подвійної кількості часу перебування позивача за межами території України. Вказав, що офіційно працевлаштований та має посадовий оклад у розмірі 6380 грн., в той час як позивач працює неофіційно за межами території України, отримуючи дохід у значному розмірі, а саме більш ніж 200000 грн. Крім того, всупереч зазначеного позивачем, у власності відповідач не має автомобіля. Враховуючи викладене вважає за неможливе задоволення позову про стягнення аліментів в розмірі 3000 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, вказав, що з червня 2021 року дитина проживає з батьком, відповідачем у справі [PERSON] , а позивач вибула з України, на заробітки, крім того, зазначив, що позивачем не доведено, що дитина проживає разом з нею, оскільки надана представником позивача копія договору найму житлового приміщення від 19.10.2020 року у пп. 3 п.1 Договору містить посилання на строк дії цього договору до 19.10. 2020 року. Вказав, що копії документів, надані позивачем до позовної заяви не посвідчені в встановленому законом порядку, а тому вважав такі докази недопустимими та неналежними. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Згідно \~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини. Відповідно до\~ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року\~«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З договору найму жилого приміщення від 19.10.2020 року, укладеного між [PERSON] (арендодавець) та [PERSON] (арендатор), предметом якого є квартира [ADDRESS] , вбачається, що договір набирає сили з 19.10.2020 року та припиняє дію 19.10.2021 року (пп.1 п.4 Договору). Договором також передбачено проживання разом з [PERSON] дочки [PERSON] . Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що дитина проживає з позивачем. За положеннями ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182\~СК України). Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2021 рік"\~у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривень, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої\~Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам\~ст. 183 СК України, що станом на час звернення позивача з позовом відповідає 1921 грн. Визначений судом розмір аліментів може бути згодом збільшений за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених\~Сімейним Кодексом України. За змістом ч. 1 ст.191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Посилання представника відповідача на недопустимість та неналежність доказів, наданих позивачем до позовної заяви з огляду на те, що копії наданих документів, а саме свідоцтва про шлюб, про народження дитини, копії паспортів та карток платників податків сторін не засвідчені у встановленому законом порядку, не приймаються судом до уваги, оскільки обставини, викладені у цих документах, не оспорюються відповідачем у викладеному ним відзиві на позовну заяву та його представником у судовому засіданні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позивач відповідно п.3 ч.1ст. 5до\~Закону України «Про\~судовий збір» звільнена від сплати судового збору у даній категорії справ, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати за подачу позову про стягнення аліментів у розмірі\~908,00 грн..

Outcome: partial