Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з вказаним позовом та просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Однак, відповідач не цікавиться життям дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню, зокрема, від матеріального забезпечення. На підставі викладеного позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини. Ухвалою суду від 16.04.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14.02.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. У судове засідання позивач не з`явилась, однак її представник подала до суду заяву, якій просила розглянути справу за її відсутності позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, також зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач належним чином повідомлявся про місце, дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив та будь-які заперечення проти позову до суду не подавав. Від представника третьої особи надійшов лист про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, а також не заперечував проти задовоення позовних вимог. Крім того, до суду надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 06.12.2019 року. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барського Районного управління юстиції у Вінницькій області 07.10.2014 року, актовий запис № 191 від 07.10.2014 року. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з березня 2014 року по серпень 2016 року. Шлюб розірвано згідно рішення Барського районного суду Вінницької області від 25.08.2016 року. Також, заочним рішенням Барського районного суду Вінницької області від 10.08.2017 року стягнуто на користь [PERSON] з [PERSON] , аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 16.09.2016 року, і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення суд набрало законної сили 26.09.2017 року. Згідно висновку органу опіки та піклування Барської районної державної адміністраціївід 06.12.2019 року № 01-1-26/2257, зі слів [PERSON] , батько доньку не бачив з моменту розлучення, не цікавився її життям, не надавав ніякої допомоги. Згідно довідки Барської музичної школи від 20.12.2018 року [PERSON] є ученицею даного закладу, кошти за навчання дочки сплачує її мати [PERSON] , тоді як присутність батька на протязі навчання дитини не спостерігалась. В довідці Барського дошкільного навчального закладу №3 "Зірочка" від 19.12.2018 року вказано, що [PERSON] є вихованкою даного закладу, вихованням дитини займається мама - відвідує батьківські збори, сплачує за відвідування садочка, дитина охайна та доглянута; батько дитини у садочку жодного разу не був. Також, згідно повідомлення КУ "Барський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги" від 24.12.2018 року, де [PERSON] знаходиться на обліку у сімейного лікаря, вбачається, що батько з донькою ніколи до лікарняного закладу не звертався. На підставі чого, орган опіки та піклування Барської районної державної адміністрації вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 ЦК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року роз`яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свідомо ухиляється від виховання своїх батьківських обов`язків щодо своєї доньки. Ухилення його від виконання батьківських обов`язків полягає у свідомому самоусуненні відповідача від виховання дитини, піклування про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умови для розвитку її природних здібностей та готування її до самостійного життя та праці, що в свою чергу вказує на наявність законних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Слід зазначити, що ст. 166 СК України передбачає правові наслідки позбавлення батьківських прав, зокрема, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Це означає, що батьки, позбавленні батьківських прав, втрачають усі права, основані на факті спорідненості з дитиною. Маються на увазі ті права, що належать батькам і здійснюються ними до досягнення дитиною повноліття. Тобто, батьки втрачають перш за все право на виховання дітей з усіма пов`язаними з цим правомочностями, вони не можуть вирішувати питання виховання дитини вдома, а також передати її на виховання іншим особам, дитячим закладам, визначати місце проживання дитини, відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, давати згоду на всиновлення, бути опікуном, піклувальником, не можуть бути усиновителями. Той з батьків, якого позбавлено батьківських прав, втрачає право обирати місце проживання дитини, дозволяти або забороняти виїжджати до іншої країни. Враховуючи зазначене, суд, оцінюючи наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, в їх сукупності та взаємозв`язку, вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав стосовно його доньки. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 768,40 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved