Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] , інтереси якої представляють адвокати Мовчан А.О. та [PERSON] , звернулася в суд із позовом, в якому просила скасувати\~рішення державного реєстратора Рогатинської міської ради Івано-Франківської області Ольвача А.В. від 20 квітня 2018 року про реєстрацію права власності [PERSON] на нежитлову будівлю телятник, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування позову [PERSON] посилається на те, що її бабуся [PERSON] на підставі майнового сертифікату серії ІВ-Х№008086, виданого Явченською сільською радою Рогатинського району 24 червня 2002 року, набула право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського виробництва «Відродження» в с.Явче Рогатинського району, у розмірі 506 грн. На підставі акту передачі майна КСП «Відродження» від 02 грудня 2002 року, власникам майнових паїв передано майно на загальну суму 21 879 грн., серед якого знаходився і один телятник вартістю 4 136 грн. Таким чином майно КСП «Відродження» було спільною частковою власністю його членів без виділення його в натурі. У зв`язку із смертю [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина на належне їй майно. 11 лютого 1994 року секретарем Явченської сільської ради Рогатинського району посвідчений заповіт [PERSON] , згідно якого вона все належне їй майно заповіла позивачу про справі [PERSON] 16 січня 2019 року державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори Куйбіді Н.І. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається із права на пайовий фонд майна КСП «Відродження» на підставі належного спадкодавцю [PERSON] майнового сертифікату. Однак [PERSON] 10 квітня 2018 року набула право власності на частину майна КСП «Відродження», а саме телятник, що розташований по [ADDRESS] . Державна реєстрація права власності за [PERSON] на дане нерухоме майно проведена державним реєстратором Рогатинської міської ради Івано-Франківської області Ольвачем А.В. на підставі акту приймання - передачі нерухомого майна КСП «Відродження», виданого 06 квітня 2018 року, довідки Явченської сільської ради №130 від 10 квітня 2018 року, протоколу зборів пайовиків КСП «Відродження» від 06 квітня 2018 року, майнового сертифікату серії ІВ-Х №008199, виданого Явченською сільською радою 10 квітня 2018 року. Вважає, що у державного реєстратора були відсутні правові підстави для проведення державної реєстрації права власності за [PERSON] на телятник, оскільки загальними зборами пайовиків КСП «Відродження» не приймалось рішення про виділення за кожним співвласником конкретного майна із зазначенням його вартості, а тому відсутність згоди інших співвласників унеможливлює реалізацію одним із співвласників права спільної часткової власності, чим порушено вимоги ст.ст.22, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідачі - Рогатинська міська рада Івано-Франківської області та [PERSON] не подали відзив на позов. Третя особа - Явченська сільська рада Рогатинського району Івано-Франківської області не подала пояснень щодо позову. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 05 квітня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, а також задоволено клопотання позивача та витребувано у відділу державної реєстрації Рогатинської міської ради Івано-Франківської області документи, що стали підставою для проведення державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно. Ухвалою суду від 17 травня 2019 року залучено до участі у справі Явченську сільську раду Рогатинського району Івано-Франківської області, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 14 серпня 2019 року задоволено клопотання представника позивача про витребування у Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області копій усіх документів, що наявні у реєстраційній справі про реєстрацію за [PERSON] права власності на спірне нерухоме майно. Ухвалою суду від 17 вересня 2019 року визнано потрібним, щоб представник відділу державної реєстрації Рогатинської міської ради Івано-Франківської області та представник третьої особи - Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області дали особисті пояснення в судовому засіданні. Ухвалою суду від 04 жовтня 2019 року задоволено клопотання представників позивача та застосовано привід до свідків. Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року замінено неналежного відповідача - відділ державної\~реєстрації Рогатинської\~міської ради\~Івано-Франківської\~області на належного відповідача - Рогатинську міську раду Івано-Франківської області. Ухвалою суду від 12 грудня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання представника третьої особи [PERSON] - адвоката Павловського А.В. про зупинення провадження у справі. Ухвалою суду від 04 лютого 2020 року залучено до участі у справі, як співвідповідача[PERSON] . Ухвалами суду від 24 лютого 2020 року визнано потрібним, щоб відповідач [PERSON] дала особисті пояснення в судовому засіданні, а також задоволено клопотання представників позивача про привід свідків. В судовому засіданні представники позивача адвокати Мовчан А.О. та [PERSON] позов підтримали з підстав наведених у позовній заяві, вважають, що право власності на телятник зареєстроване за [PERSON] незаконно, оскільки збори пайовиків КСП «Відродження» з цього питання не проводились, а також в державного реєстратора не достатньо було документів для прийняття рішення про державну реєстрацію права власності на спірне майно за [PERSON] , чим порушено п.51 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений постановою КМУ від 25 грудня 2015 року №1127. Позивач отримала право на частину пайового майна КСП «Відродження» з часу відкриття спадщини. Просили позов задовольнити. Представник відповідача Рогатинської міської ради Івано-Франківської області державний реєстратор Ольвач А.В. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, оскільки державна реєстраціяі права власності на спірний телятник проведена ним законно на підставі необхідних оригіналів документів, які засвідчували право власності [PERSON] на дане нерухоме майно. Представник відповідача [PERSON] адвокат Павловський А.В. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, оскільки реєстрація права власності на телятник проведена за відповідачем [PERSON] законно на підставі відповідних документів, які не визнавались судом недійсними. Вважає, що права позивача не були порушені, оскільки на час реєстрації права власності на телятник за відповідачем [PERSON] , у позивача не було свідоцтва про право на спадщину, до складу якої входить частина пайового майна КСП «Відродження». Третя особа - Явченська сільська рада Рогатинського району Івано-Франківської області явку свого представника в судове засідання не забезпечила. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази. Свідок [PERSON] надала суду покази про те, що серед пайовиків майна КСП «Відродження» був її покійний батько на підставі належного йому майнового сертифікату. На даний час вона не оформила своє право на спадщину після смерті батька. Про проведення загальних зборів пайовиків КСП «Відродження» її не повідомляли. Вважає, що оскільки майно не виділялося пайовикам у натурі та не визначалася частка кожного з них у майні, вона також має право на частину належного [PERSON] телятника, який остання придбала. Свідок [PERSON] надала суду покази про те, що є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері, яка була одним із пайовиків КСП «Відродження». На загальних зборах пайовиків КСП «Відродження» не була, у зв`язку із чим їй невідомо про виділення із пайового майна будівлі телятника. Вона лише на прохання [PERSON] привезла майновий сертифікат. Свідок [PERSON] надала суду покази про те, що її бабуся набула права на майно КСП «Відродження» на підставі майнового сертифікату. Після її смерті вона є спадкоємцем за заповітом на дане майно. Їй не було відомо про проведення загальних зборів пайовиків КСП «Відродження» та продаж телятника. До неї надходила пропозиція від [PERSON] щодо продажу майнового сертифікату. Особисто вона проти зведення свиноферми на території телятника. Свідок [PERSON] надала суду покази про те, що її покійна мати була одним із пайовиків КСП «Відродження». Вона, як спадкоємець майна,яке належало матері, оформила своє право на спадщину 05 вересня 2018 року та вважає, що оскільки майно КСП «Відродження» було спільною власністю його пайовиків, вона також має право на частину телятника. Особисто її ніхто не повідомляв про проведення зборів пайовиків і їй нічого не відомо про рішення зборів передати будівлю телятника [PERSON] . Пригадує, що був телефонний дзвінок з пропозицією викупити майновий сертифікат, що належав покійній матері . Свідок [PERSON] надала суду покази про те, що її батьки були членами КСП «Відродження». На час проведення зборів пайовиків, де вирішувалось питання передачі у власність будівлі телятника [PERSON] , в живих залишилось лише 6 пайовиків. Їй не було відомо про проведення цих зборів і вважає, що рішення, яке було прийнято, порушує її право на частину майна КСП «Відродження», оскільки вона 18 квітня 2019 року оформила своє право на спадщину після смерті батьків, до складу якого зокрема входить і частина будівлі телятника. Свідок [PERSON] надав суду покази про те, що був членом КСП «Відродження» та працював інженером. Пізніше КСП «Відродження» було реорганізовано у спілку власників «Золота Нива», яка згодом також була ліквідована. Він був ліквідатором цієї спілки і однозначно може ствердити, що у 2018 році КСП «Відродження» уже не існувало та будівля телятника не входила у майновий фонд КСП «Відродження». Він, як член КСП «Відродження», також має майновий сертифікат. Збори пайовиків в с.Явче Рогатинського району 06 квітня 2018 року не проводились, [PERSON] не знає та йому не відомо про рішення передати останній у власність будівлю телятника. Пам`ятає, що були збори в с.Йосипівка Рогатинського району на яких були присутні особи від позивача, які заперечували щодо будівлі свиноферми на території телятника. Згідно інформаційної довідки №130995913 від 16 липня 2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, державним реєстратором Рогатинської міської ради Івано-Франківської області Ольвачем А.В. проведено державну реєстрацію права приватної власності за [PERSON] на нежитлову будівлю телятник, площею 349,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Підставою внесення запису є рішення державного реєстратора Ольвача А.В. за №40728746 від 20 квітня 2018 року про проведення державної реєстрації права приватної власності на нежитлову будівлю, що розташована по [ADDRESS] за [PERSON] . Як вбачається із інформаційної довідки №130995913 від 16 липня 2018 року підставою виникнення права власності [PERSON] на зазначену вище нежитлову будівлю були: акт приймання-передачі нерухомого майна КСП «Відродження» від 06 квітня 2018 року, довідка Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області №130 від 10 квітня 2018 року, протокол зборів пайовиків КСП «Відродження» від 06 квітня 2020 року,свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат)серія ІВ-Х №008199, виданий 10 квітня 2018 року Явченською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. Відповідно до протоколу зборів пайовиків КСП «Відродження» від 06 квітня 2018 року, прийнято рішення продати [PERSON] майно, а саме: будівлю телятника, яка знаходиться в с.Йосипівка на території Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Також прийнято рішення створити комісію по продажу даного майна в складі: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . За прийняття даних рішень проголосували 23 пайовика та 1 пайовик утримався від голосування. На підставі акту прийомки-передачі майна КСП «Відродження» від 06 квітня 2018 року комісія в складі: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] передала згідно протоколу зборів від 06 квітня 2018 року будівлю телятника, яка знаходиться в с. Йосипівка на території Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області на суму 4 136 грн [PERSON] . Встановлено також, що 10 квітня 2018 року Явченською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області видано [PERSON] свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «майновий сертифікат» серії ІВ-Х №008199 в КСП «Відродження». Загальна вартість майна пайового фонду КСП «Відродження» станом на 10 квітня 2018 року складає 4 136 грн Відсоток та вартість належного [PERSON] майна не визначений. В той же час головою Явченської сільської ради Рогатинського району Івановою І.Є. на звороті зазначеного майнового сертифікату зроблено запис, який скріплено гербовою печаткою, про те, що згідно даного сертифіката виділено в натурі майно, а саме: будівля телятника в с. Йосипівка на суму 4 136 грн. 16 січня 2019 року державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. позивачу по справі [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщина складається із права на пайовий фонд майна КСП «Відродження» у розмірі 506 грн, що належало спадкодавцю [PERSON] на підставі майнового сертифіката серії ІВ-Х №008086, виданого Явченською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області 24 червня 2002 року. Реєстрація видачі свідоцтва про право на спадщину проведена 16 січня 2019 року, що підтверджується витягом №54754168 про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Відповідно до\~статті 15 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За нормами статті 4 Цивільного процесуального кодексу кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тим самим, приписи наведених правових норм чинного законодавства визначають об`єктом судового захисту порушене, невизнане або оспорюване право. Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша\~статті 16 Цивільного кодексу України). Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. У відповідності до частини першої \~статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~Відповідно до частини першої \~статті 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» \~колективне сільськогосподарське підприємство (надалі - підприємство) є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. \~ \~ \~ \~Об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам (ст.7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство». Статтею 328 Цивільного кодексу України \~передбачено, що право\~власності набувається\~на підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно частини першої \~статті 321 Цивільного кодексу України \~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~положень статті 182 Цивільного кодексу України \~передбачена обов`язкова державна реєстрація права власності на нерухомі речі, його виникнення, перехід та припинення. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються нормами\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (державна реєстрація прав) - це\~офіційне визнання і підтвердження\~державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З аналізу даних правових норм вбачається, що державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що\~унеможливлює ототожнення факту набуття права власності\~з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності,\~такої підстави закон не передбачає. Відповідно до частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Згідно частини восьмої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. З системного аналізу законодавчо закріпленої компетенції державного реєстратора вбачається, що одним із обов`язків державного реєстратора є встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Такий обов`язок узгоджується із закріпленими частиною першою \~статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~засадами державної реєстрації прав, зокрема, гарантуванням державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора) записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Процедура скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснюється із дотриманням вимог\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141,\~постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). При цьому, суд зазначає,\~\~рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію, а тому після внесення такого запису, скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Отже особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права, і такий спосіб має забезпечувати ефективний захист та відновлення порушеного права позивача. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Європейський суд з прав людини, зокрема у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки, неодноразово зазначав, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 § 1\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків. Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні в справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб`передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Отже, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Суд вправі застосовувати способи захисту цивільних прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також повинен враховувати критерії «ефективності» таких засобів захисту. Позивач, звертаючись до суду обрала спосіб захісту її порушеного права, який не узгоджується зі змістом\~\~ст.ст.\~26,\~27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Позовна вимога про скасування рішення державного реєстратора Рогатинської міської ради Івано-Франківської області Ольвача А.В. від 20 квітня 2018 року про реєстрацію права власності [PERSON] на нежитлову будівлю телятник, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на думку суду є похідною від вимоги про скасування запису про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на зазначену нежитлову будівлю та визнання недійсними документів, що стали підставою для проведення державної реєстрації, а тому з цих підстав у задоволені позову необхідно відмовити. Відмова у цьому позові не перешкоджає позивачу захистити своє порушене право шляхом звернення до суду, обравши передбачений законом належний та ефективний спосіб захисту права та відновлення порушеного на його думку права на спірне нерухоме майно.

Outcome: dismissed