Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

01.09.2021 року представник відповідача звернулася до суду з клопотанням про ухвалення додаткового рішення у справі №727/2116/20. У поданому клопотанні посилалася на те, що відповідачем [PERSON] у зв`язку з розглядом даної справи були понесені витрати на правничу допомогу, що підтверджується договором про надання професійного правничої допомоги від 28.05.2020 року; актом виконання робіт за договором про надання правової допомоги від 27.08.2021 року; квитанціями до прибуткових касових ордерів №290 від 27.08.2021 року на суму 9975 гривень, №157 від 28.05.2020 року на суму 15000 гривень. Загальний розмір понесених витрат становить 24975 гривень. Просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , понесених нею у результаті розгляду даної справи у розмірі 24975 гривень. Представником позивача було подано заперечення на клопотання про ухвалення додаткового рішення. У поданих запереченнях представник позивача зазначила, що визначений відповідачем та її представником розмір витрат є значно завищеним, зважаючи на те, що відзив та позиція відповідача зводяться до того, що аналогічні справи вже слухалися раніше Шевченківським районним судом м.Чернівці, в тому числі справа, яка слухалася у 2016 році, посилання на постанову Верховного суду від 2019 року. Також вказувала на те, що адвокатом не було проведено значної роботи зі збирання та подання доказів, адже до відзиву було додано три рішення суду та три довідки, а отже час та його виготовлення не вимагав значного обсягу технічних робіт. Крім того, консультація з питань права не потребує затрати адвокатом однієї години часу його роботи, враховуючи те, що у відзиві зазначено, що аналогічні справи вже слухалися судами, адвокатом не зазначено змісту консультації та обґрунтованості її тривалості. Вважає, що визначення вартості одного судового засідання, що триває годину у розмірі 1665 гривень є значно завищеним та не відповідає рівню складності справи, не відповідають принципу спів розмірності відносно затраченого часу проведення вказаних судових засідань. Також, звертала увагу суду на те, що позивачем у справі є неповнолітня особа, яка звернулась до суду за захистом свого конституційного права на житло. Просила відмовити у задоволенні заяви про постановлення додаткового рішення. Розгляд поданої заяви судом було призначено на 12 год. 00 хв. 15.09.2021 року з викликом сторін. Однак, сторони справи у судове засідання не з`явились, їх неявка, згідно ч.4 ст.270 ЦПК України, не перешкоджає розгляду поданої заяви. Як було встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.08.2021 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи без самостійних вимог: [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON] , [PERSON] , Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Чернівецької міської ради про визнання недійсним договору дарування - було відмовлено. У відповідності до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з частково досліджених матеріалів справи, представником відповідача під час судових дебатів було повідомлено суд про подання доказів, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано договір про надання професійного правничої допомоги від 28.05.2020 року; акт виконання робіт за договором про надання правової допомоги від 27.08.2021 року; квитанції до прибуткових касових ордерів №290 від 27.08.2021 року на суму 9975 гривень, №157 від 28.05.2020 року на суму 15000 гривень. Загальний розмір понесених витрат становить 24975 гривень. Положеннями ст.137 ЦПК України регламентовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У поданих до суду запереченнях на клопотання про ухвалення додаткового рішення представник позивача вказувала на те, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним та таким, що не відповідає критеріям розумності та реальності адвокатських витрат. Звертала увагу на те, що заявлені витрати не відповідають рівню складності справи та не відповідають принципу співрозмірності, зазначена представником відповідача кількість годин, витрачена на складення процесуальних заяв по справі є необґрунтованою, оскільки у всіх документах висловлені одні і ті ж міркування. Також суд приймає до уваги ту обставину, що позивачем у справі є неповнолітня особа. Згідно вимог ч.5 ст.137 ЦПК України у разі дотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Даючи оцінку зазначеним вище аргументам, наведеним у запереченнях, суд враховує їх з огляду на складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, ціну справи та її значення для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, та приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу у розмірі 24975 гривень є неспіввмірним та підлягають зменшенню до 7000 гривень.

Outcome: approved