Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно їх спільної малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], визначити місце проживання останньої за адресою: [ADDRESS] , та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1455 грн. на утримання дитини, щомісячно до досягнення нею повноліття. При цьому позивач посилалась на те, що відповідач не забезпечує дитину необхідним харчуванням та медичним доглядом,не спілкується з дитиною не тільки в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, а взагалі жодним чином не спілкується з донькою, не сприяє культурному розвитку та не створює умов для отримання дитиною освіти, не приймає участі у витратах, пов'язаних з навчанням останньої. У судове засідання позивач та представник позивача не з'явились, позивач надала суду нотаріально засвідчену заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем реєстрації , шляхом направлення поштової кореспонденції, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Представник 3-ої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку,причини неявки суду не повідомив, надав письмовий висновок щодо розв'язання спору, вважав за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON]. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження № [NUMBER], виданого мерією міста Париж, двадцять третього травня дві тисячі сьомого року о дев'ятнадцятій годині три хвилини, по вулиці Гюстав Доре № 9, народилася [PERSON], стать - жіноча, дочка [PERSON], що народилася [INFO] в місті Харкові (Україна). Батьківство визнане [PERSON], який народився [INFO] та проживає в [ADDRESS]. (а.с. 6-7) Рішенням прокурора Республіки міста Париж № 07/496/СЕ від 10 липня 2007 року до вказаного документа внесені зміни в частині написання прізвища дитини (жіночий рід) - [PERSON], згідно з довідкою Посольства України про правові звичаї від 6 липня 2007 року. (а.с.7) У зареєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] ніколи не перебували, інших спільних дітей не мають. На підставі ч.1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», малолітня [PERSON] є громадянкою України, з моменту народження проживає із матір'ю, знаходиться на її повному утриманні та виховується нею. Батько дитини - [PERSON] жодної участі у вихованні малолітньої [PERSON] не приймає, є громадянином іноземної держави, особистого контакту із дитиною ніколи не мав та не проявляє жодної ініціативи щодо участі у житті дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. На суспільстві і на органах публічної влади повинен лежати обов'язок здійснювати особливе піклування про дітей, що не мають сім'ї, і про дітей, що не мають достатніх засобів для існування. Бажано, щоб багатодітним сім'ям надавалась державна або інша допомога на утримання дітей. Ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч зазначеним вимогам, відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання доньки. Між сторонами на момент пред'явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Таким чином, з положення ст. 181 Сімейного кодексу України випливає, що вразі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з ким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду аліменти на утримання дитини можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність даних про місце роботи відповідача, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відомостей про те, що відповідач має іншу родину та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей,е має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку суду не надано. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню Суд бере до уваги, що відповідач, як батько дитини, є громадянином Російської Федерації, проживає окремо в іншій країні та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства". Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з ст. ст. 150, 157 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до положень ст. 164 Сімейного Кодексу України, у випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав. Відповідно до наданого суду висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки, [PERSON], [INFO], питання щодо доцільності позбавлення його батьківських прав було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради.(а.с. 27-28) Під час розгляду та вивчення наданих документів встановлено. Мати дитини - [PERSON]. Батько дитини - [PERSON]. Батьки дитини у зареєстрованому шлюбі не перебували. Малолітня [PERSON], [INFO], мешкає разом з матір'ю, [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] з 13.04.2013 перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянином Франції [PERSON], які займаються вихованням дитини, її матеріальним забезпеченням. [PERSON] з 2010 року не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться станом здоров'я та навчанням дитини, матеріально не утримує. Згідно з рішенням Суду вищої інстанції міста Альбертвілля Франція від 08.03.2010 засуджений за вчинення насильницьких дій відносно матері дитини, [PERSON]. Враховуючи вищезазначене та рекомендації Комісії,

Outcome: approved