Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

01 червня 2017 року представник позивачів по дорученню, [PERSON] звернулася до суду з позовом до Коростовичівської сільської ради і просить постановити рішення, яким визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 30.08.2016 року право власності на спадкове нерухоме майно 3/4 частини житлового будинку, загальною площею 43,8м.кв., позначеного за планом літерою «А» з господарськими будівлями та спорудами, позначеними за планом: комора літера «Б», стайня літера «В», криниця літера «N1, ворота літера «N2», огорожа літера «N3», огорожа літера «N4», які є приналежними до цього житлового будинку, інвентаризаційною вартістю 75\~011 грн., що знаходяться по вулиці Шевченка, 30 в с. Куропатники, Галицького району, - визнати за [PERSON] в порядку спадкування обовязкової частки в спадщині після смерті [PERSON], яка померла 30.08.2016 року право власності на спадкове нерухоме майно 1/4 частину житлового будинку, загальною площею 43,8м.кв., позначеного за планом літерою «А» з господарськими будівлями та спорудами, позначеними за планом: комора літера «Б», стайня літера «В», криниця літера «N1, ворота літера «N2», огорожа літера «N3», огорожа літера «N4», які є приналежними до цього житлового будинку, інвентаризаційною вартістю 75\~011 грн., що знаходяться по вулиці Шевченка, 30 в с. Куропатники, Галицького району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивує тим, що 30 серпня 2016 року померла бабуся позивача [PERSON], а для позивача [PERSON], мати - [PERSON]. Після смерті останньої позивачі бажають оформити право власності на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться по вул. Шевченка, 30, в с. Куропатники Галицького району. На вищевказаний спірний житловий будинок було видано свідоцтво про право власності та зареєстровано на колгоспний двір, головою якою був [PERSON]. Згідно положень Закону України Про власність, яким з 15.04.1991 року припинено існування такої форми власності, як спільна сумісна власність колгоспного двору, спірний жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Шевченка, 30 в с. Куропатники Галицького району, належав всім членам колгоспного двору на праві спільної сумісної власності. На час припинення існування колгоспного двору спільна сумісна власність членів цього двору реформувалась у спільну часткову власність. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і, збереглося після припинення його існування мають ті члени колгоспного двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності. Власником по ? частині спірного житлового будинку числились [PERSON] та [PERSON] Після смерті [PERSON], який помер 12.08.2012 року, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину була його дружина, [PERSON], яка постійно до дня смерті проживала з чоловіком. Однак остання юридично не оформила своїх спадкових прав. 27.11.2012 року на випадок своєї смерті, [PERSON] склала заповіт посвідчений виконавчим комітетом Коростовичівської сільської ради Галицького району, яким все своє майно заповіла позивачу, [PERSON] Однак, позивач [PERSON] відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України має право на обовязкову частку у спадщині. Проте, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок державним нотаріусом Галицької районної державної нотаріальної контори, оскільки у них відсутній правовстановлюючий документ. При цьому представник позивачів подала суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, а також у заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Представник Коростовичівської сільської ради також подав до суду письмову заяву із змісту якої вбачається, що щодо задоволення позову позивачів не заперечує, справу просить розглядати у відсутності представника Коростовичівської сільської ради. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши представлені доводи позивачів та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 30 серпня 2016 року померла бабуся позивача [PERSON], а для позивача [PERSON], мати - [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 236347 від 19 жовтня 2016 року (а.с. 10). З копії заповіту посвідченого Коростовичівською сільською радою від 27 листопада 2012 року вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла своїй онуці, [PERSON] житловий будинок, господарські будівлі, земельний пай та все майно, яке належало їй та знаходиться в с. Куропатники Галицького району (а.с.11). Даний заповіт не змінювався і не скасовувався, про що свідчить відмітка на ньому. В даний час [PERSON] та [PERSON] бажають оформити право власності на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться по вул. Шевченка, 30, в с. Куропатники Галицького району. Однак на вищевказаний спірний житловий будинок було видано свідоцтво про право власності та зареєстровано на колгоспний двір, головою якою був [PERSON]. Згідно ст. 123 ЦК України /в редакції 1963 року/ стверджується, що розмір часток членів двору в майні колгоспного двору є рівними. Отже, власниками по ? частині спірного житлового будинку числились [PERSON] та [PERSON] Після смерті [PERSON], який помер 12.08.2012 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-HM № 153108 від 13.08.2012 року, вбачається, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину була його дружина, [PERSON], яка постійно до дня смерті проживала з чоловіком, що стверджується довідкою виданою Коростовичівською сільською радою від 20.04.2017 року за № 105. Однак остання юридично не оформила своїх спадкових прав. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України позивач [PERSON] також має право на обовязкову частку у спадщині. Відповідно до ст. 1269, 1270 цього ж Кодексу, [PERSON] та [PERSON] у шестимісячний строк звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, [PERSON] Згідно повідомлення державного нотаріуса нотаріальної контори від 10 лютого 2017 року вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно спадкоємцям [PERSON] не може бути видано через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу (а.с.25). Відповідно до довідки від 20.04.2017 року за № 106 виданої Коростовичівською сільською радою стверджується, що за період з 1987 року по 01.04.1991 року в житловому будинку по вул. Шевченка, 30, в с. Куропатники були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.28). Відповідно до копій технічного паспорта виданого ОКП Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації на імя [PERSON] та на імя [PERSON] вбачається, що інвентаризаційна вартість житлового будинку становить 75\~011 грн. (а.с.15-18, 20-23). Оскільки у [PERSON] та [PERSON] відсутній оригінал правовстановлюючого документу, а саме, свідоцтво про право власності на житловий будинок, що знаходиться по вул. Шевченка, 30, в с. Куропатники Галицького району, вони не можуть прийняти спадщину і змушені звертатися з позовом до суду. Виконком Коростовичівської сільської ради щодо визнання за позивачами права власності на спадкове майно не заперечує, про що свідчить письмова заява. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За наведених вище обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі ст. ст. 317, 319, 392, 1233 ЦК України,

Outcome: approved