Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

01.11.2017 року позивач [PERSON] звернувся до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Із позову вбачається, що позивач є власником будинку [ADDRESS]. У зазначеному будинку з 13.06.2014 року є зареєстрованою його донька [PERSON] Але, з липня 2014 року відповідачка в даному будинку не проживає, свої речі в ньому не зберігає, так як виїхала у невідомому напрямку. Комунальні послуги відповідачка не сплачує, будинком не цікавиться. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідачку [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням справу слухати у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Був не проти винесення по справі заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилася за невідомою суду причиною, про час слухання справи була повідомлена належним чином, та від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разi неявки в судове засiдання вiдповідача, який належним чином повiдомлений i вiд якого не надiйшло повiдомлення про причини неявки, або якщо зазначенi ним причини визнанi неповажними, суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв, якщо позивач не заперечує проти такого вирiшення справи. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині 2 ст. 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сім'ї, в тому числі й колишнього, права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Поважними причинами відсутності члена сім'ї понад один рік може бути строкова служба в армії, навчання, лікування, тривалі відрядження, тощо. У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 26.07.1994 року та договору дарування від 21.10.1994 року будинок [ADDRESS] належить позивачу по справі [PERSON] (а.с. 13, 26-27). Згідно довідки Ясногірської селищної ради Виконавчого комітету Краматорської міської ради від 12.09.2017 року, відповідачка [PERSON] зареєстрована у будинку [ADDRESS]. (а.с. 17). Згідно акту про непроживання від 30.09.2017 року, відповідачка [PERSON] не проживає у будинку [ADDRESS] з червня 2014 року, але зареєстрована за зазначеною адресою. (а.с. 18). За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання відповідачки [PERSON], такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS], підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved