Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

01 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Гаркушинської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом після свого батька, [PERSON], який помер 03.10.2010 року в с. Гаркушинці Миргородського району Полтавської області, та після своєї матері, [PERSON], яка померла там же 27.02.2011 року. Свої позовні вимоги він обґрунтовував тим, що за свого життя його батьки набули право на отримання земельних часток (паїв) на території Петрівцівської та Гаркушинської сільських рад Миргородського району в порядку розпаювання земель державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка». Оскільки його батьки до своєї смерті не встигли отримати правовстановлюючі документи на згадані земельні частки (паї), то в звязку з цим нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на них в порядку спадкування. Тому, вважаючи себе одним із спадкоємців першої черги за законом після [PERSON] та [PERSON], він просив суд визнати за ним право на отримання 2/3 частки від земельної частки (паю), площею 5,6882 умовних кадастрових гектара, в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON] та визнати за ним право на отримання ? частки від земельної частки (паю) площею 5,3873 умовних кадастрових гектара в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 02.11.2015 року до участі в справі в якості співвідповідача було залучено [PERSON](а.с.69). Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, а від його представника [PERSON], до суду надійшла письмова заява, якою він просив справу розглянути у його відсутності та відсутності позивача. При цьому повністю підтримував позовні вимоги і просив задовольнити їх (79-80). Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не зявилася, а звернулася до суду із письмовою заявою, якою позов визнала повністю і просила розглянути справу за її відсутності(а.с.78). Представник відповідача, Гаркушинської сільської ради Миргородського району, в судове засідання не зявився, а своїм листом на а.с.65 не заперечував проти задоволення позову. Представники третіх осіб, Головного Управління Держгеокадастру у Полтавській області та Колективного сільськогосподарського підприємства «Імені Іваненка» в судове засідання не з'явилися і своїх заперечень проти позову суду не подали. Вивчивши матеріали справи, дослідивши копії спадкових справ після померлих [PERSON] та [PERSON], проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з таких обґрунтувань. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] працював в ДП «СГП ім. Іваненка» з 01.01.1953 року по 31.12.1993 року (а.с.27), а спадкодавець [PERSON] працювала з 01.07.1968 року по 31.01.1988 року (а.с.28). Вони, станом на 23.09.2010 року, були внесені до списку осіб, які мають право на отримання земельних часток (паїв) в порядку розпаювання земель ДП «СГП ім. Іваненка» на території Петрівцівської та Гаркушинської сільських рад Миргородського району Полтавської області. Згідно згаданих списків за [PERSON] було закріплено право на отримання земельної ділянки №203, площею 5,6882 га, а за [PERSON] було закріплено право на отримання земельної ділянки №202, площею 5,3873 га (а.с.11 ). Рішенням загальних зборів працівників та пенсіонерів ДП «СГП ім.Іваненка» від 14.11.2010 року та 24-28 серпня 2011 року, яке ніким не скасоване і прийняте в межах своїх повноважень, закріплено їх невідємне майнове право за земельні частки (пай) (а.с.14-18 ). Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай отримали всі особи, які входили до складу сільськогосподарських підприємств на момент паювання землі і яких внесено до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Отже, [PERSON] та [PERSON] за свого життя набули право на отримання земельних часток (паїв) в порядку розпаювання земель, що знаходилися в користуванні ДП «СГП ім.Іваненка». [PERSON] помер 03.10.2010 року в с. Гаркушинці Миргородського району (а.с.8), внаслідок чого згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на його права та обовязки. Спадщина в частині права на отримання земельної частки (паю) не була охоплена заповітом спадкодавця (а.с.32), а відтак згідно ст. 1245 вона спадкується за законом. До числа спадкоємців першої черги за законом за змістом ст. 1261 ЦК України входили переживша дружина, [PERSON]О, та діти померлого: позивач [PERSON] і відповідачка [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи після померлого [PERSON] на а.с.50-54 та встановлено рішенням Миргородського міськрайонного суду від 19.08.2015 року (а.с.33-34). Відповідно до статті 1267 ч.1 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Позивач та відповідачка [PERSON] у встановленому законом порядку прийняли спадщину після свого батька (а.с.), а дружина померлого, [PERSON], відповідно до ст. 1274 ч.2 ЦК України відмовилася від прийняття спадщини на користь [PERSON], позивача по справі (а.с. 51, 33-34). З огляду на викладене, позивач набув право в порядку спадкування за законом на право отримання земельної частки (паю) після померлого батька в розмірі 2/3 її частки, яка в цілому складається із земельної частки (паю) площею 5,6882 га. 27.02.2011 року в с. Гаркушинці Миргородського району померла [PERSON]О.(а.с.9), внаслідок чого згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на її права та обовязки, зокрема, право на отримання земельної частки (паю). Спадщина в частині права на отримання земельної частки (паю) не була охоплена заповітом [PERSON] (а.с.31), а відтак згідно ст. 1245 вона підлягає спадкуванню за законом. В строки та в порядку визначені законом, позивач і відповідачка, будучи спадкоємцями першої черги за законом, прийняли спадщину після своєї матері, [PERSON]О.(а.с.57-58). Виходячи із рівності часток в спадщині, закріплних положеннями ст. 1267 ч.1 ЦК України, позивач набув право в порядку спадкування за законом на право отримання земельної частки (паю) після смерті своєї матері в розмірі 1/2 її частки, яка в цілому складається із земельної частки (паю) площею 5,3873 га. Зазначені обставини також були встановлені рішенням Миргородського міськрайонного суду від 19.08.2015 року, яке набрало законної сили, а отже згідно ст. 61 ч.3 ЦПК України не підлягають доказуванню. З огляду на те, що нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину земельної частки (пай) після його батька та матері (а.с.38-39), а вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, то суд вважає необхідним захистити його права шляхом визнання за ним права на спадщину.

Outcome: approved