Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

У березні 2019 р. [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Демидівська сільська рада Тростянецького району Вінницької області. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] помер його двоюрідний брат [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина, яка складається, зокрема, з майнового паю на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серія ВІ ХХІ № 000061 та земельної ділянки у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 21.03.2001 р. [PERSON] своєчасно прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном. Також зазначив, що раніше він не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після двоюрідного брата, оскільки він помер в 2003 році та в той час у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року для прийняття спадщини було достатньо вступити в управління спадковим майном, що він і зробив, оскільки проводив поховання брата та інші обряди, догляд за його спадщиною. У лютому 2018 р. заявник звернувся до нотаріальної контори для належного оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у оформленні документів в зв`язку з необхідністю встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON] . Таким чином, в іншому порядку ніж звернення до суду з даною заявою в порядку окремого провадження [PERSON] не зможе захистити та реалізувати свої спадкові права. Заявник просив винести рішення, яким встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є двоюрідним братом [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 13.03.2019р. прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання по справі. 17.04.2019 р. замінено первісну заінтересовану особу Демидівську сільську раду Тростянецького району Вінницької області на належну заінтересовану особу - Тростянецьку селищну об`єднану територіальну громаду. В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не заперечив проти заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. Вислухавши пояснення заявника, його представника, представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в [ADDRESS], зареєстрований з 08.10.1977 р. в [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] (а.с.4,5). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] у віці 66 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть [INFO] р. зроблений запис за №95 (а.с.7). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з майнового паю члена КСП серія ВІ ХХІ № 000061 та земельної ділянки площею 1,8127 га у межах згідно з планом, розташованої на території Демидівської сільської ради, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 21.03.2001 р. (а.с.8, 9). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Демидівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області від 26.02.2018 року № 126, спадкоємцем до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] , являється двоюрідний брат [PERSON] , який фактично своєчасно прийняв спадщину після смерті брата, проводив поховання, обрядові обіди за власний рахунок (а.с.13). Згідно довідки виконкому Демидівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області № 125 від 26.02.2018 року, [PERSON] , [INFO]., дійсно є сином померлої [PERSON] , 1988 р.н., про що свідчить запис в погосподарській книзі № 2 (а.с.11). З виписки з погосподарської книги за 1944-1946 р.р. по с. Демидівка, вбачається, що [PERSON] , [INFO]., є сином [PERSON] , [INFO]. Також, [PERSON] , [INFO], є сином [PERSON] , [INFO]. (а.с.74-76) В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є старостою с. Демидівка Тростянецького району, пояснила, що померлий [PERSON] був хворою людиною. [PERSON] завжди йому допомагав, приймав участь у похованні. Також зазначила, що особисто підтвердити, що [PERSON] та [PERSON] є двоюрідними братами не може. Зі слів односельчан може сказати, що [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами. Довідки, які вона видавала [PERSON] та в яких зазначено, що він є двоюрідним братом [PERSON] , написані зі слів односельчан. Будь-які письмові підтвердження даного факту у неї відсутні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] дійсно проводив поховання [PERSON] , обробляв присадибну ділянку та здійснював догляд за житловим будинком. Зі слів її батька, їй відомо, що померлий [PERSON] та [PERSON] були двоюрідними братами. Як роз`яснено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. У заяві заявник вказує, що встановити даний факт йому необхідно у зв`язку з тим, що у лютому 2018 року він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак йому відмовлено у оформлені документів у зв`язку з тим, що йому необхідно встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON] . Однак, у листі від 13.03.2018 р. №154/02-17, за підписом завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори вказано, що так як спадкодавець помер [INFO] , то на спадщину розповсюджуються правила ЦК УРСР від 18.07.1963 р., який не передбачав спадкоємцями двоюрідних братів. Документи, що підтверджують право власності на вищезазначену земельну ділянку у заявника відсутні, а тому видати заявнику свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку після померлого неможливо (а.с.16). Тобто, судом встановлено, що заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що за правилами ЦК УРСР від 18.07.1963р. не передбачалося спадкування за законом двоюрідними братами та у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності, а не у зв`язку з тим, що заявником не підтверджено родинних зв`язків з [PERSON] . У відповідності до положень ст.ст. 529-530 ЦК УРСР 1963 року, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, тобто на на час смерті [PERSON] , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). З роз`яснень, які містяться в п. п. 1 - 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, враховуючи те, що заявник, як він стверджує, як двоюрідний брат спадкодавця, відповідно до положень ст. ст. 529-530 ЦК УРСР 1963 року, не входить до числа спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , встановлення зазначеного факту родинних відносин з померлим не породжує для нього права на спадкування після смерті [PERSON] , а тому цей факт не має для нього юридичного значення. Пояснення свідків, наданні в судовому засіданні, не підтверджують того факту, що [PERSON] є двоюрідним братом [PERSON] , оскільки їм відомо про це зі слів інших осіб, будь-які документальні підтвердження цього факту заявником не подані та судом не встановлені. Також, суд не враховує факту визнання заінтересованою особою вимог заявника, оскільки це не підтверджено належними доказами, а тому заява [PERSON] не підлягає задоволенню. Відповідно ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: dismissed