Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

01 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання відповідачів такими, що втратили право користування будинком № 9 за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, провулок Слободський. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.10.2016 року вона купила зазначений будинок, але у будинку залишилися зареєстрованими колишній власник будинку [PERSON] та її син [PERSON] Реєстрація відповідачів в будинку позивача порушує її права як власника будинку, тому позивач звернулася до суду з цим позовом за захистом своїх прав. В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 28.07.2016 року надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує (а.с. 27). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, 18.11.2016 року надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги визнають повністю (а.с. 20, 23). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок № 9 по провулку Слободський в місті Рубіжне належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу [PERSON] 11.10.2016 року за реєстром № 1098. Право власності зареєстровано належним чином 11.10.2016 року (а.с. 4-5). Згідно довідки Центру адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради № 201620238 від 19.10.2016 року у будинку 9 по провулку Слободський в місті Рубіжне Луганської області зареєстровані: [PERSON] як колишній власник квартири, [PERSON] як батько колишнього власника квартири, [PERSON] як мати колишнього власника квартири, [PERSON] як син колишнього власника квартири, [PERSON] як дід та [PERSON] як баба (а.с. 6). Згідно акту обстеження житлового приміщення від 30.10.2016 року будинку № 9, розташованого за адресою: провулок Слободський місто Рубіжне Луганської області, ознак проживання [PERSON] та [PERSON] немає, останні не проживають за вказаною адресою з січня 2004 року, особових речей немає (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації. Відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2008 року вказано, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що відповідачі подали письмові заяві, які приєднані до справи, в яких безумовно визнають позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачами позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривні, по 275,60 гривень з кожного.

Outcome: approved