Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Представник ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» завдані збитки в порядку регресу у розмірі 19 653,43 грн., а також судовий збір у розмірі 2270,00 грн. На обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту серії АМ № 145063 - автомобіля Toyota Rav4, номерний знак [NUMBER] , за яким позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 29.02.2020 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням водія [PERSON] та автомобіля ВАЗ, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП було пошкоджено застрахований автомобіль в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Відповідно до постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.05.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до рахунку №1663 від 14.03.2020 вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 51169 грн. 30 коп. ПАТ «СК ПЗУ Україна» визнав зазначене ДТП страховим випадком та сплатив страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 47377 грн. 37 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №42179 від 02.04.2020. Після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання страхової події забезпечена в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» за полісом №АО6923854. 18.11.2020 на підставі рішення Господарського суду міста Києва ТДВ «СК «Альфа-Гарант» сплатило на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування в розмірі 27 723 грн. 94 коп. Оскільки різниця між фактичним розміром шкоди - 47 337 грн. 37 коп. і страховою виплатою - 27 723 грн. 94 коп., яку здійснило ТДВ «СК «Альфа-Гарант», становить 19 653 грн. 43 коп., зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 04.12.2020 відповідачу [PERSON] направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди, яка залишилась поза увагою відповідача. Від відповідача на адресу суду відзиву на позов та клопотань не надходило. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.05.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, відповідач не скористався правом на подання до суду відзиву на позовну заяву, суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, оцінивши їх за власним переконанням, що грунтується на повному, всебічному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судовим розглядом встановлено, що між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту (автомобіля Toyota Rav4, номерний знак [NUMBER] ) серії [NUMBER] , за яким позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. [PERSON] 29.02.2020 року о 15 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. [NUMBER] , по пров. Костюринському, 2, у м. Харкові при перестроюванні не надав переваги в русі транспортному засобу TOYOTA RAV-4, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу автомобілю TOYOTA RAV-4, д.н.з. [NUMBER] , було завдано технічні пошкодження, що підтверджується актом огляду транспортного засобу від 01.10.2019. 29.02.2020 [PERSON] звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку по договору страхування. Відповідно до рахунку №1663 від 14.03.2020 вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 51169 грн. 30 коп Відповідно до п. 2.1.23 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 145063 страхова премія - це плата за страхування, тобто грошова сума, яку страхувальник зобов`язаний сплатити страховику згідно умов договору. Відповідно до страхового акту № UA2020022900017/L02/01 від 01.04.2020 загальний розмір страхового відшкодування становить 47 377,37 грн. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору страхування позивач ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 47377 грн. 37 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №42179 від 02.04.2020. На момент настання страхової події цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АО6923854). Вказані обставини відображені в рішенні Господарського суду м. Києва від 18.11.2020 у справі №910/14205/20, яке при розгляді даної справи має преюдиціальне значення у відповідність до положень ч. 5 ст. 82 ЦПК України, якою передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Цим судовим рішенням постановлено стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» страхове відшкодування у розмірі 27723 грн. 94 коп. з посиланням на те, що якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ТДВ «СК «Альфа-Гарант») відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Крім цього, встановлено також безпідставність стягнення страхового відшкодування за фарбування переднього бампера автомобіля марки "Toyota", д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 1893 грн. 38 коп., оскільки його було пошкоджено до вказаної ДТП. В порядку виконання рішення Господарського суду м. Києва від 18.11.2020 у справі №910/14205/20 ТДВ «СК «Альфа-Гарант» сплатило на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування у розмірі 27 723,94 грн. З метою досудового врегулювання спору 04.12.2020 відповідачу було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 19 653 грн. 43 коп., однак вона не була виконана. Даний цивільно-правовий спір виник між сторонами у сфері відносин страхування цивільно-правової відповідальності та відшкодування завданої шкоди, до таких правовідносин підлягають застосуванню наступні норми діючого законодавства. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу Україниза договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, на підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993, ч. 1 ст. 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування, тобто з 02.04.2020. Верховний Суд України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно вимог статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19). Як вбачається з рішення Господарського суду м. Києва від 18.11.2020 у справі №910/14205/20 стягнення страхового відшкодування за фарбування переднього бампера автомобіля марки "Toyota", д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 1893 грн. 38 коп., є безпідставним, так як його було пошкоджено до вказаної ДТП, що виключає причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями відповідача, внаслідок яких відбулося ДТП, та настанням наслідку у вигляді пошкодження переднього бамперу вказаного автомобіля, а відтак і деліктне зобов`язання щодо відшкодування в цій частині збитків. На підставі вищевикладеного, сума виплаченого позивачем страхового відшкодування у розмірі 19 653 грн. 43 коп., яка залишилась невідшкодованою, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за виключенням суми відшкодування за фарбування переднього бампера в розмірі 1893 грн. 38 коп. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі суми стягнення - 17760 грн. 05 коп. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. Суд розподіляє судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у відповідності до яких стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, що складає 2051 грн.(2270 грн. 00 коп.*17760,05/19653,43=2051 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial