Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до комунального підприємства „Чернігівське тролейбусне управління" Чернігівської міської ради (далі КП „ЧТУ"), ПрАТ „Європейський страховий альянс", в якому після уточнення позовних вимог просив стягнути на свою користь з ПрАТ «Європейський страховий альянс» вартість відновлюваного ремонту автомобіля у сумі 13472 грн. 63 коп., 2500 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу, 400 грн. у відшкодування витрат по оцінці пошкоджень; стягнути з КП «ЧТУ» 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди та вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами. Позов обґрунтовував тим, що внаслідок ДТП, яка сталася 25.12.2013 року з вини водія тролейбуса [PERSON], належний йому автомобіль було пошкоджено. Позивач у передбаченому законом порядку звернувся до ПрАТ „Європейський страховий альянс", в якому була застрахована цивільна-правова відповідальність [PERSON], однак страхового відшкодування не отримав. Для визначення вартості матеріальної шкоди [PERSON] було проведено автотоварознавче дослідження 05.02.2014 року, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого автомобілю позивача, становить 13472,63 грн. Посилаючись на неможливість користування належним йому транспортним засобом, вимушені зміни в організації ритму життя, пережиті внаслідок ДТП хвилювання, просив відшкодувати заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 3000 грн. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 серпня 2014 року задоволено частково позовні вимоги [PERSON]; стягнуто з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь [PERSON] 13622 грн. 63 коп. матеріальної шкоди та 2743 грн. 60 коп. у відшкодування судових витрат; в задоволенні решти вимог відмовлено. В апеляційній скарзі ПрАТ «Європейський страховий альянс» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити частково позовні вимоги [PERSON], стягнувши з товариства на користь [PERSON] 4695,40 грн., в решті позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що, оскільки між сторонами укладено договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то спірні правовідносини регулюються нормами даного договору, а не положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Апелянт стверджує, що покладене в основу судового рішення автотоварознавче дослідження, проведене за заявою [PERSON], необ'єктивне та необґрунтоване, оскільки було проведено без попередження та участі страховика; дійсна сума страхового відшкодування відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження №2389/13 СВ від 18.03.2014 року за автоматичною системою Аудатекс з вирахуванням франшизи складає 4695,40 грн. На думку апелянта, покладення на товариство обов'язку по відшкодуванню 400,00 грн. вартості експертизи не передбачено ні умовами договору, ні законом. Щодо витрат на правову допомогу в розмірі 2 500,00 грн. апелянт вказує на недопуск до участі у справі представника позивача в якості особи, яка надає правову допомогу, та відсутність належного розрахунку затраченої погодинної роботи адвоката в судовому засіданні. У письмових запереченнях на апеляційну скаргу [PERSON] та КП «ЧТУ» просять відхилити апеляційну скаргу ПрАТ «Європейський страховий альянс» та залишити без змін законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача [PERSON] та представника відповідача Дударенко О.А., які просили залишити без змін рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні. Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Задовольняючи частково позовні вимоги [PERSON] суд першої інстанції виходив з того, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність КП «ЧТУ» була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий альянс», а визначаючи вартість матеріального збитку, завданого позивачу, керувався звітом №0009/14 автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 05.02.2014 року. Однак повністю погодитись з таким висновком районного суду не може апеляційний суд, виходячи з наступного. Судом по справі встановлено, що 29 грудня 2012 року між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та КП «ЧТУ» було укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів №1037269, за умовами якого страховик здійснює страхування цивільної відповідальності власника наземного транспортного засобу та зобов'язується здійснити виплату страхового відшкодування у разі настання страхового випадку і в порядку, встановленому цим договором, а страхувальник зобов'язується сплатити страхові платежі в строки, встановлені цим договором, та виконувати інші умови цього договору (а.с. 53-59). 25 грудня 2013 року сталася ДТП з вини водія тролейбуса № 427 [PERSON], внаслідок якої належний позивачу [PERSON] автомобіль «Kia Sportage», номерний знак [NUMBER], отримав механічних пошкоджень, що підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 січня 2014 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с. 5). Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до п. 3.1. Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів №1037269 від 29.12.2012 року страховик (ПрАТ «Європейський страховий альянс») зобов'язався здійснити виплату страхового відшкодування у разі настання страхового випадку на умовах і в порядку встановленим цим Договором. Враховуючи, що [PERSON] на час вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з КП «ЧТУ», яке застрахувало свою цивільно-правову відповідальність, районний суд дійшов вірного висновку про те, що саме ПрАТ «Європейський страховий альянс» має нести відповідальність за заподіяну [PERSON] матеріальну шкоду. Однак, визначаючи розмір відшкодування матеріальної шкоди, районний суд дійшов хибного висновку про стягнення її у сумі 13472,63 грн. та не врахував наступні обставини справи. Відповідно до п.п. 12.9.1, 12.9.3 Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів №1037269 від 29.12.2012 року розмір страхового відшкодування за збиток, заподіяний майну третіх осіб визначається страховиком на підставі акту товарознавчого дослідження або експертизи (проведення якої організовує страховик протягом трьох днів з моменту отримання письмового повідомлення про страховий випадок) відповідно з визначенням вартості пошкодженого майна до настання страхового випадку. Страхове відшкодування виплачується з вирахуванням франшизи, обумовленої договором страхування; з вирахуванням експлуатаційної зношеності запасних частин і деталей, що підлягають заміні транспортного засобу потерпілої особи, з вирахуванням виплачених під час дії договору страхування сум страхового відшкодування. Як вбачається з матеріалів справи, згідно висновку щодо розміру заподіяної шкоди, затвердженого страховою компанією 19.03.014 року (а.с. 69), розмір заподіяної [PERSON] шкоди на підставі калькуляції АУДАТЕКС 2389/13 СВ від 18.03.2014 року визначено у сумі 5934,48 грн. Визначена ПрАТ «Європейський страховий альянс» до виплати сума страхового відшкодування згідно розрахунку суми страхового відшкодування (а.с. 70) складає 4695,40 грн. (5 934,48 грн. - 989,08 грн. розмір ПДВ - 250,00 грн. франшиза). Звіт №0009/14 автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 5 лютого 2014 року, за результатами якого вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу - автомобіль легковий Kia Sportage, державний номерний знак [NUMBER], внаслідок його пошкодження 25 грудня 2013 року складає 13 472,63 грн., наданий позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог, складений за заявою [PERSON], без повідомлення та участі представника страховика (а.с. 11). Вирішуючи спір, апеляційним судом в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України роз'яснено сторонам право на звернення до суду з клопотанням про проведення автотоварознавчої експертизи у разі спору щодо вартості матеріального збитку. Проте сторони відмовилися скористатися таким правом, зокрема, представник позивача відмовився від проведення експертизи. Враховуючи, що автотоварознавче дослідження колісного транспортного засобу, за результатами якого складений звіт від 05 лютого 2014 року, проведене самостійно за заявою [PERSON] без повідомлення та участі страховика, в порушення п. 12.9.1 Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів №1037269 від 29.12.2012 року, апеляційний суд не може визнати його належним доказом по справі. Отже, заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що сума страхового відшкодування має бути визначена на підставі калькуляції АУДАТЕКС 2389/13 СВ від 18.03.2014 року та згідно розрахунку, проведеного страховиком у відповідності до укладеного між сторонами договору, а саме у розмірі 4695,40 грн. Зважаючи на те, що судом не взято до уваги звіт від 05 лютого 2014 року автотоварознавчого дослідження, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення на його користь 400 грн., витрачених ним на проведення вказаної оцінки. Крім того, зазначені витрати в розумінні положень ст. 79 ЦПК України не належать до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи. Таким чином, на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України апеляційний суд змінює рішення суду першої інстанції шляхом зменшення суми матеріальної шкоди, стягнутої з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь [PERSON] з 13622 грн. 63 коп. до 4695 грн. 40 коп. Також апеляційний суд не погоджується з висновком районного суду про стягнення з ПрАТ «Європейський страховий альянс» витрат на правову допомогу адвоката [PERSON] в розмірі 2 500,00 грн., з огляду на таке. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст. 12, 42 , 56 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги, граничний розмір якої встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справ, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. В матеріалах справи наявні договір №217 про надання юридичних послуг від 25.03.2014 року, укладений між адвокатом [PERSON] та позивачем [PERSON] (а.с. 15), копія свідоцтва №481 про право на заняття адвокатською діяльністю, акт виконаних робіт від 25.03.2014 року (а.с. 16), розрахунок суми гонорару за надання правової допомоги в розмірі 2500,00 грн. Факт оплати витрат на правову допомогу [PERSON] в розмірі 2500,00 грн. підтверджуються актом приймання-передавання грошових коштів згідно договору про надання юридичних послуг від 26.03.2014 року (а.с.29) та квитанцією до прибуткового касового ордеру від 26.03.2014 року про сплату 2500 грн.(а.с. 80). Враховуючи, що у справі наявні всі необхідні документи на підтвердження витрат позивача на правову допомогу, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача. При визначенні розміру витрат на правову допомогу, апеляційний суд виходить з того, що позовні вимоги [PERSON] задоволено на 34,85%, а тому витрати на правову допомогу адвоката підлягають відшкодуванню у розмірі 871 грн. 25 коп. (2500,00 грн. x 34,85% : 100%). Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки апеляційним судом зменшена сума відшкодування матеріальної шкоди та відповідно позовні вимоги позивача задоволені частково на 34,85%, то згідно до вимог ст. 88 ЦПК України зменшенню підлягає і сума на відшкодування витрат по сплаті судового збору з 243,60 грн. до 84,89 грн. (243,60 грн. судового збору за розгляд справи в першій інстанції x 34,85% / 100%). Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає також зміні в частині стягнутих судових витрат, шляхом зменшення їх суми з 2743 грн. 60 коп. до 956 грн. 14 коп. (871 грн. 25 коп. витрат на правову допомогу + 84 грн. 89 коп. судового збору).

Outcome: partial