overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON], просило ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору від 22.02.2013 року, всього в сумі 15861 грн. 62 коп. та понесених судових витрат по справі. Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 22 лютого 2013 року між сторонами був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав кредит у розмірі 6100.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконав. Станом на 15.02.2016 року заборгованість становить всього 15861 грн. 62 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 9301 грн. 20 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 5259 грн. 58 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 800 грн. 84 коп. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 22 лютого 2013 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON]. був укладений кредитний договір б/н, згідно якого банк надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредитний договір складається із заяви позичальника та умов надання банківських послуг. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на 15.02.2016 року заборгованість становить всього 15861 грн. 62 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 9301 грн. 20 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 5259 грн. 58 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 800 грн. 84 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

У квітні 2016р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №15 по вул.Київська,8-А в м.Миколаєві, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що вона є основним квартиронаймачем спірної квартири, відповідач зареєстрований в цій квартирі, але в ній не проживає з 2007р. У судове засідання сторони не з'явились, надали заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутністю, позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечив. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов до наступного. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що на підставі ордера №743, виданого 23.07.1976р. основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON] 23.08.2007р. [PERSON] помер. Установлено, що у спірній квартирі з правом на житло зареєстровані позивач [PERSON]О.(дружина померлого), її син [PERSON], та внук - відповідач по справі [PERSON], що підтверджується даними довідки ЖКП ММР "Бриз" ЖЕК №2 від 09.04.2016року. Згідно акту про не проживання ЖКП ММР "Бриз" ЖЕК №2 від 08.04.2016р., відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі з 2007року. Відповідно до ст.ст.71,72,107 ЖК України слідує, що судом може визнаватися особа такою, що втратила право користування жилим приміщенням, через тимчасову відсутність у ньому без поважних причин понад шість місяців, через вибуття на постійне місця проживання до іншого жилого приміщення, лише та, яка є наймачем або членом сім'ї наймача спірного жилого приміщення. Обставин, які б свідчили про поважність відсутності відповідача у спірному жилому приміщенні понад визначені строки, судом не встановлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що підстав для збереження за відповідачем спірного жилого приміщення не має, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

У квітні 2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, в обгрунтування якого зазначила, що вони з відповідачем є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Неповнолітній син [PERSON], [INFO] знаходяться тільки на утриманні позивачки, а відповідач ніякої участі в утриманні дитини не приймає. На підставі викладеного позивачка в позовній заяві просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з"явилися, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України батьки забов"язані утримувати дитину до повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Дитина знаходяться тільки на утриманні позивачки, а відповідач ніякої участі в утриманні дитини не приймає. З урахуванням обставин справи та на підставі наявних доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], обґрунтовуючи позовні вимоги фактичним розпадом сім'ї, неможливістю подальшого спільного проживання сторін і збереження шлюбу. Вказала на покладення судових витрат на відповідача, ухвалення заочного рішення, розгляд справи за її відсутності, залишення набутого в шлюбі прізвища. Позивач у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду із заявою про підтримання позову, розгляд справи за її відсутності, ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про яке повідомлений належним чином. Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України ухвалив вирішувати справу за відсутності сторін. Виконуючи приписи ст.ст. 198-200, 206, 264 ЦПК України суд зазначає таке. 29.04.2003 між сторонами зареєстровано шлюб, до реєстрації шлюбу позивач мала прізвище "Галкіна", після реєстрації шлюбу змінила прізвище на "Філіпась" (а.с.19). Сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], 20.03.2010 народження (а.с. 9), [PERSON], 23.03.2003 народження (а.с. 10), які проживають з позивачем. Сторони не підтримують подружніх стосунків, мають різні погляди на сімейне життя. Подальше збереження шлюбу та спільне проживання неможливе. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України далі СК). Згідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхніх дітей, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати 704,80 грн судового збору, сплаченого позивачем під час звернення з позовом до суду (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~У квітні 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначив, що 08 липня 2016 року між ним та відповідачкою, Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1113. \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Позивач посилаючись на те, що вони з відповідачкою однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть, просить шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~Сторони в судове засідання не з"явилися, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідачка\~ проти задоволення позову не заперечувала. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: \~ \~ \~ \~Так судом встановлено, що 08 липня 2016 року між позивачем та відповідачкою, Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1113. \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Сторони однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть. \~ \~ \~ \~При таких обставинах суд вважає, що сім"я сторін існує формально та її збереження не можливе. \~ \~ \~ \~При цьому відповідачка\~ проти задоволення позову не заперечувала. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначив, що йому на праві власності належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами [ADDRESS]. У зазначеному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], строк дії реєстрації якого встановлений до 23.06.2016 року. Позивач посилаючись на те, що строк дії реєстрації місця проживання відповідача закінчився та реєстрація відповідача у зазначеному вище будинку перешкоджає позивачеві у реалізації права власності відносно зазначеного майна, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житлом. Позивач в судове засідання не з"явився, але звернувся до суду із заявою про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з"явився, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, у зв"язку з чим суд ухвалює заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 ЦК України.) Права власника житлового будинку квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Так судом встановлено, що позивачеві на праві власності належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами [ADDRESS]. У зазначеному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], строк дії реєстрації якого встановлений до 23.06.2016 року. Судом встановлена відсутність існування договорів найма житлового приміщення відповідача з позивачем, або існування сервітутних обмежень гарантуючих мешкання відповідача у належному позивачу будинку. Таким чином, з урахуванням відсутності у відповідача самостійного права на житло з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення наймачем чи на підставі ордера тощо), а також у зв"язку зі спливом строку реєстрації місця проживання відповідача, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У квітні 2018 року позивачка звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що 08 лютого 2012 року між нею та відповідачем, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 65. \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачка посилаючись на те, що вони з відповідачем однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть, просить шлюб розірвати та неповнолітню доньку залишити їй на виховання. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Сторони в судове засідання не з"явилися, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Так судом встановлено, що 08 лютого 2012 року між позивачкою та відповідачем, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 65. \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Сторони однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~При таких обставинах суд вважає, що сім"я сторін існує формально та її збереження не можливе. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~При цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

У квітні 2018 року позивачка звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що 10 лютого 2017 року між нею та відповідачем, Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 194. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка посилаючись на те, що вони з відповідачем однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть, просить шлюб розірвати та неповнолітню доньку залишити їй на виховання. Сторони в судове засідання не з"явилися, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Згідно з положеннями ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Так судом встановлено, що 10 лютого 2017 року між позивачкою та відповідачем, Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 194. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах суд вважає, що сім"я сторін існує формально та її збереження не можливе. При цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

У квітні 2018 року позивачка звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що вони з відповідачем є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] року нарождження, [PERSON], [INFO]. Позивачка посилаючись на те, що діти знаходяться на її утриманні, при цьому відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред"явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Сторони в судове засідання не з"явилися, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач позов визнав. Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з положеннями ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Так судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] року нарождження, [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти знаходяться на утриманні матері, позивачки по справі, при цьому відповідач нікої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На підставі викладеного суд вважає, що відповідач не виконує покладені на нього законом обов"язки по утриманню дітей, у зв"язку з чим з нього підлягають стягненню аліменти на їхнє утримання. При цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. З урахуванням обставин справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернувся до районного суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру. Він (заявник) звернувся в Першу Київську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, проте не може отримати свідоцтво про право на спадщину тому, що у свідоцтві про смерть прізвище батька вказано '' [PERSON] '', хоча і у свідоцтві про його (заявника) народження в графі батько зазначено [PERSON] , і в свідоцтві про розірвання шлюбу прізвище батька також зазначено як [PERSON] . Просив встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] в місті Києві, є його батьком. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримав і викладене підтвердив. Заінтересована особа [PERSON] на розгляд заяви не з`явилася. Заінтересована особа Бородянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області свого представника до суду не направила, про час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином, надіслала до суду лист, в якому просила розглядати справу у відсутності її представника. Вислухавши пояснення заявника [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про смерть, [PERSON] помер, приблизно, 20 грудня 2015 року (так зазначено в свідоцтві) в місті Києві. (а.с. 4) З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в селі Сухиня Бобровицького району Чернігівської області; в графі "батько" зазначений [PERSON] , а в графі "мати" - [PERSON] . (а.с. 5) Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу, [PERSON] та [PERSON] 27 лютого 1976 року розірвали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено відповідний запис за № 206. (а.с. 7) Як убачається з копії заяви [PERSON] від 13 травня 2016 року, він звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . (а.с. 8) З копії витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43836827 від 13 травня 2016 року, після померлого [INFO] [PERSON] Першою Київською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за № 87/2016, номер у спадковому реєстрі 58499511. (а.с.9-11) Згідно з копією спадкової справи №87/2016 від 26 січня 2016 року, державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори після [PERSON] , який помер, приблизно, [INFO] , заведена спадкова справа за заявою дочки [PERSON] , та сина - [PERSON] . (а.с. 24-78) Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим факт, що заявник є сином померлого, приблизно, [INFO] в місті Києві [PERSON] . Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для оформлення спадщини.

Outcome: approved