Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У грудні 2019 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Падучак І.І., звернулася до суду з позовом до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно - прибудову до квартири та гараж , які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Позов обгрунтувала тим, що їй на праві власності належить квартира в [ADDRESS] . Вказана квартира знаходиться на земельній ділянці площею 0,0642 га, наданій для індивідуального житлового будівництва, кадастровий номер 26:244:101:00:01:110:0006. В 2013 році вона здійснила прибудову до квартири площею 18,9 кв.м. та побудувала гараж площею 50,7 кв.м, що підтверджується технічним паспортом. На підставі вимог ч.5 ст.376 ЦК України просила визнати за нею право власності на прибудову до квартири та гараж, які знаходяться за адресою [ADDRESS] . Відповідач заперечень проти позову не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 06 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 13 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від її представника - адвоката Падучак І.І. надійшло письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Рогатинської міської ради Івано-Франківській області - міський голова Насалик С.С. в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у їхній відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася . В зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази. З витягу про державну реєстрацію прав вбачається, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19 липня 2012 року належить ј частина квартири [ADDRESS] . З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що [PERSON] також належить ј частина квартири , що в [ADDRESS] на підставі договору дарування від 17 травня 2018 року . Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,0642 га , яка розташована по [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 липня 2012 року [PERSON] успадкувала земельну ділянку для індивідувального житлового будівництва , площею 0,0642 га у межах згідно з планом , що розташована у [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю [PERSON] Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 26 418 гривень . З технічного паспорта на квартиру, виданого на ім`я [PERSON] вбачається, що загальна площа чотирьохкімнатної квартири , що знаходиться по [ADDRESS] - 151,8 м.кв., житлова площа- 78,1 м.кв. Збудовано гараж, площа забудови 50,7 м.кв. без пред`явлення дозвільних документів. Технічний паспорт виготовлено станом на 08 серпня 2019 року . Згідно довідки ОКП Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації від 08 серпня 2019 року № 215 загальна площа квартири збільшилась на 18,9 м.кв. в результаті проведеної добудови. Збудовано гараж площею забудови 50,7 м.кв. Дані будівельні роботи проведені в 2013 році. [PERSON] не надано дозвільних документів на виконання зазначеного виду робіт , що в силу положень ст. 376 ЦК України вважається самочинним будівництвом. Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартість 15/100 чотирьохкімнатної квартири площею 18,9 кв.м. ( добудови ) та гаражу площею 50,7 кв.м., які знаходяться за адресою [ADDRESS] становить 154 900 гривень. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Відповідно до частин другої та третьої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Крім того, відповідно до частини другої статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. За змістом статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Так, відповідно до частини п`ятої статті 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. З матеріалів справи вбачається, що самочинне будівництво було проведено на земельній ділянці, яка належить позивачці [PERSON] на праві приватної власності. Прибудова повністю завершена. З початку будівництва ніяких заяв, претензій та скарг щодо прибудови до квартири та побудови гаражу не надходило . На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що є всі правові підстави , передбачені ч.5 ст.376 ЦК України для визнання за власником земельної ділянки [PERSON] права власності на самочинно збудоване нерухоме майно: добудуву до квартири площею 18,9 м. кв та гараж загальною площею 50,7 м. кв., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved