Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

У липні 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що до 10 жовтня 2005 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За час перебування у шлюбі відповідач нехтувала виконанням своїх батьківських обов`язків, не займалася вихованням дітей, не піклувалася про них, вчиняла щодо них фізичні покарання, психологічно знущалася над ними. У березні 2017 року відповідач покинула родину, дітей та виїхала проживати до іншої місцевості і з цього часу взагалі не цікавиться життям дітей, не спілкується з ними, не приймає участі у їх вихованні. Діти проживають з ним за адресою [ADDRESS] , та знаходяться на його утриманні та вихованні, їм створені належні умови для навчання, фізичного та духовного розвитку, між ними існують усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей, їх повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. За час, коли відповідач покинула родину, він провів ремонт в будинку, займається оздоровленням дітей, діти стали охайнішими, покращили своє навчання. За рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 вересня 2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на його користь на утримання дітей в розмірі ? частки від її заробітку, виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в Кременчуцькому районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області. За період з 01.09.2017 року по 30.04.2018 року відповідач аліменти не сплатила, будь якої іншої допомоги в утриманні дітей не надавала. Таким чином, [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Комісія з питань захисту прав дитини при Кременчуцькій райдержадміністрації від 06.07.2018 року вважає за необхідне позбавить [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей. На підставі викладеного, просив суд ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, про підстави та обставини якого пояснив так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті. Заяви про розгляд справи за її присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України). Представник третьої особи за довіреністю Пальчик Ю . М . в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення позивача, уповноваженого представника третьої особи, думку дітей, дослідивши надані матеріали, і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В відповідності до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також матеріально утримувати до досягнення нею повноліття. На підставі ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що сторони: [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 29 листопада 2001 року Кам`янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис №22, [PERSON] , [INFO] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20 лютого 2003 року Кам`янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис №7, [PERSON] , [INFO] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 23 грудня 2003 року Кам`янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис №38, [PERSON] , [INFO] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14 березня 2006 року Кам`янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис №30. Неповнолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають з батьком позивачем [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у жилому приміщенні осіб, виданою виконавчим комітетом Кам`янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області 05 травня 2018 року за №1128. Згідно характеристики виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 05.05.2018 року на сім`ю [PERSON] вбачається, що сім`я з 2008 року перебуває на обліку сільської ради, а з 2012 року - Кременчуцького районного центру СССДМ як сім`я, що опинилася в складних життєвих обставинах (низький виховний потенціал, неналежне виконанням батьківських обов`язків, порушення санітарно-гігієнічних умов проживання). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] , складеного комісією в складі [PERSON] . - фахівця із соціальної роботи КРЦСССДМ, [PERSON] . - працівника сільської ради, члена опікунської ради, за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми в будинку, який належить йому на праві власності, будинок газифікований, в ньому зроблений капітальний ремонт, збільшено кількість житлових кімнат, санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні, мається підсобне господарство. Відповідач [PERSON] з сім`єю не проживає з березня місяця 2017 року, не спілкується з дітьми, не відвідує їх, не цікавиться життям, здоров`ям дітей, матеріально не утримує, має заборгованість по аліментам, виявляючи тим самим свою байдужість до їх долі, участі у вихованні не приймає, що протирічить ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст.ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Згідно ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 р.) під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення, судовий орган надає дитині можливість висловити свої думки і приділяє цим думкам належну увагу. В судовому засіданні неповнолітні діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пояснили, що проживають з батьком, матір не бачили від 2 до 5 років, вона з ними не спілкується, не телефонує, не допомагає, де вона проживає не знають. Згідно висновку Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області [PERSON] , [INFO] доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" вказується, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. З огляду на викладене, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та навмисно не виконує їх, що в відповідності до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", є підставами для позбавлення його батьківських прав. Обставин, які перешкоджали б йому виконувати свої батьківські обов`язки не встановлено. Отже, позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , то суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч.1 ст.6 СК України). Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12 травня 2000 року Кам`янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис №15 [PERSON] народився [INFO] та є повнолітнім. Аналізуючи зазначені норми права та те, що [PERSON] є повнолітньою особою, суд в задоволенні позову в даній частині відмовляє. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., що підтверджено документально.

Outcome: partial