Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

01 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів громадського стану Соснівського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області 09 жовтня 2001 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , про що 09 жовтня 2001 року складений відповідний актовий запис №867. До досягнення повноліття, а саме: до [INFO] відповідач сплачував аліменти в розмірі ? частин всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на його утримання відповідно до рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 05.05.2014 року. Згідно довідки Черкаського Національного Університету імені Богдана Хмельницького № 113/19 від 25.09.2019 року, позивач навчається на 2 курсі факультету обчислювальної техніки, інтелектуальних та управляючих систем з 01.09.2018 року, денна форма навчання, термін навчання - до 30.06.2022 року. Позивач зареєстрований та проживає разом з матір`ю - [PERSON] , перебуває на її утриманні, в зв`язку з навчанням в Черкаському Національному Університеті імені Богдана Хмельницького. Мати не має можливості повністю забезпечити утримання позивача, оскільки в даний час тимчасово не працює. Після досягнення повноліття позивачем, відповідач відмовився добровільно надавати кошти на утримання позивача, який продовжує навчання, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 березня 2020 року відкрите спрощене позовне провадження у вказаній справі, призначено судове засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У визначений вказаною ухвалою суду строк, відповідач [PERSON] своїм правом, передбаченим ЦПК України, не скористався та відзив на позовну заяву [PERSON] до суду не надав. Позивач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на останню відому адресу його реєстрації, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - порталі судової влади України. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, однак, в судове засідання без поважних причин двічі не з`явився, відзиву чи заперечень щодо позовної заяви до суду не надав. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного. Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Соснівського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області 9 жовтня 2001 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження [INFO] складено відповідний запис за №867 (а.с.10). Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 травня 2014 року, за результатами розгляду цивільної справи № 712/1241/14-ц, 2/712/3130/13 за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання неповнолітної дитини, позов задоволено; стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Черкаси, реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ? частин всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 березня 2014 року (а.с.11). Вказане рішення до суду апеляційної інстанції не оскаржувалося та набрало законної сили 02 червня 2014 року. 09 вересня 2019 року [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття. Згідно ст.53 Конституції України, кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно - технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Згідно довідки №113/19, виданої Черкаським Національним Університетом імені Богдана Хмельницького 25 вересня 2019 року, [PERSON] навчається на другому курсі денної форми навчання (держзамовлення) факультету обчислювальної техніки, інтелектуальних та управляючих систем. Термін навчання з 01 вересня 2018 року до 30 червня 2022 року (а.с.12). Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька, син, а також самі донька, син, які продовжують навчання. Позивач проживає разом з матір`ю - [PERSON] та перебуває на її утриманні в зв`язку з навчанням на денній формі навчання. Доказів, які спростовують вищевказані доводи позивача, матеріали цивільної справи не містять та відповідачем не надано. Враховуючи викладене, відповідно до ч.3 ст.199 СК України, позивач має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на його утримання після досягнення повноліття у зв`язку з продовженням навчання. Будь - яких доказів неможливості відповідача надавати матеріальну допомогу на навчання сина - [PERSON] , [INFO] , перебування на його утриманні інших дітей, сплати останнім аліментів, наявності стягнень з відповідача за виконавчими документами, матеріали цивільної справи не містять і відповідачем не надано. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Отже, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, може бути встановлений виключно при прийнятті рішення про стягнення аліментів на дитину, якою, відповідно до ст.6 СК України, є особа, яка не досягла 18 років. Враховуючи, що [PERSON] , [INFO] , Який просить стягнути аліменти на своє утримання в зв`язку з навчанням, досяг 09 вересня 2019 року повноліття, відтак, відповідно до СК України, не є дитиною. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і донькою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, до яких відносяться: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення донькою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного, з [PERSON] необхідно стягувати на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з заявою до суду, тобто з 01 жовтня 2019 року і до закінчення навчання в Черкаському Національному Університеті імені Богдана Хмельницького, тобто до 30 червня 2022 року включно, але не довше ніж до досягнення ним 23 річного віку Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивач [PERSON] при зверненні до суду з позовною заявою був звільнений від сплати судового збору, приймаючи до уваги, що позовні вимоги останнього підлягають задоволенню, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного, відповідно до ст.53 Конституції України, ст.ст.184, 191, 199, 200, 201 СК України та

Outcome: approved