Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Прокурор звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що під час підтримання державного обвинувачення в суді у кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, встановлено порушення останньою вимог Сімейного кодексу України, а саме обовязку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За твердженням прокурора, відповідач, в період часу з січня 2012 року по січень 2015 року включно отримала: -державну соціальну допомогу дітям-інвалідам на загальну суму 27195 грн. 47 коп. та щомісячну компенсацію на одну дитину, яка вчиться у середній школі, розташованій на території радіоактивного забруднення на загальну суму 315 грн. на свого сина [PERSON]; -щомісячну компенсацію на одну дитину, яка вчиться у середній школі, розташованій на території радіоактивного забруднення 775 грн. 89 коп. на свою дочку [PERSON]; -державну соціальну допомогу одинокій матері на дитину на загальну суму 13500 грн. 09 коп. та щомісячну компенсацію на одну дитину, яка вчиться у середній школі, розташованій на території радіоактивного забруднення на загальну суму 788 грн. 45 коп. Однак, під час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON] встановлено, що остання, будучі матірю трьох неповнолітніх дітей, отримавши вищевказані соціальні допомоги та компенсації використала кошти не за призначенням, а на власні потреби, в більшості на придбання алкогольних напоїв. До того ж, [PERSON], маючи реальну можливість (отримуючи державні соціальні допомоги, маючи у наявності господарські приміщення для тримання підсобного господарства, земельної ділянки та будучи працездатною) протягом вказаного періоду ніде не працювала і відповідно не надавала неповнолітнім дітям необхідні для їхнього існування кошти, одягу, підсобного господарства не утримувала, городню ділянку не обробляла, відповідно не надавала неповнолітнім дітям необхідної для їхнього існування їжі, окрім того не створила належних умов для проживання дітей. Також, рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 11.02.2015 позов служби у справах дітей Катеринопільської районної державної адміністрації до [PERSON] про позбавлення батьківських прав задоволено повністю і останню позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітніх синів [PERSON], [PERSON], неповнолітньої доньки [PERSON] Прокурор та представник Органу опіки та піклування в судовому засіданні наполягали на позовних вимогах та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Третя особа, Комунальний заклад «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Умань» Черкаської обласної ради в судове засідання представника не направила, однак надала суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує та просить провести розгляд справи без участі її представника (а. с. 122). Відповідач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву від 22.06.2015 року в якій позовні вимоги прокурора визнає в повному обсязі та просить суд розгляд справи провести без її участі (а. с. 124). Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши всі наданні докази, та проаналізувавши правові норми, якими регулюються вказані правовідносини, суд прийшов до висновку про повне задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З свідоцтва про народження серія 1-СР № 024042 виданого 19 травня 2006 року вбачається, що відповідач [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] (а. с. 87). З свідоцтва про народження серія 1-СР № 123925 виданого 25 лютого 2003 року вбачається, що відповідач [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] (а. с. 89). З свідоцтва про народження серія 1-СР № 074883 виданого 06 жовтня 2000 року вбачається, що відповідач [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] (а. с. 91). Рішенням Катеринопільського районного суду від 11 лютого 2015 року відповідача, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітніх синів [PERSON], [PERSON], неповнолітньої доньки [PERSON] (а. с. 102-104). З посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії Н № 072050 вбачається, що [PERSON] являється дитиною яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а. с. 88). З посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії Н № 511987 вбачається, що [PERSON] являється дитиною яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а. с. 90). З посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії Н № 144348 вбачається, що [PERSON] являється дитиною яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а. с. 92). Відповідно до п. 3 ч. 2\~ст. 11 Цивільного кодексу України\~визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 1 та п. 8 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу, а способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Частиною 1\~ст. 22 ЦК України\~передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 4\~ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до п. 5 ст. 27 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», діти, народжені матір'ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до категорії 1, 2 або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи відносяться до дітей, які належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, які мають одночасно право на державну соціальну допомогу відповідно до цього Закону, на пенсію та на державну соціальну допомогу згідно із Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам", призначається за вибором інвалідів з дитинства (законних представників інвалідів з дитинства, визнаних недієздатними, та дітей-інвалідів) державна соціальна допомога відповідно до цього Закону або пенсія чи державна соціальна допомога згідно із Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам". Відповідно до ст. 10. вищевказаного Закону державна соціальна допомога виплачується державними підприємствами і об'єднаннями зв'язку за місцем проживання інваліда з дитинства або батьків, усиновителів, яким призначена допомога на дітей-інвалідів. Опікуну або піклувальнику державна соціальна допомога виплачується за місцем їх проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, позов, на переконання суду, підлягає повному задоволенню, оскільки вимоги прокурора законні і визнанні відповідачем у повному обсязі. При цьому суд відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України оцінює визнання позову відповідачем, як таке, що не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Окрім того, з відповідача, на підставі ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір, на користь держави, від сплати якого прокурор звільнений відповідно до закону. На підставі ст.ст.11\~ч.2 п.3,\~16\~ч.1, ч.2 п.8,\~22\~ч.1,\~1166\~ч.1\~ЦК України,\~ст.ст. 155, 180 Сімейного кодексу України\~та

Outcome: approved