Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

01 грудня 2015 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом до Дніпропетровської міської ради, третя особа Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок. В обґрунтування позову посилаються на те, що в 1973 році під час перебування [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] було побудовано житловий будинок № 2-а по вулиці Адміральській в м. Дніпропетровську. З моменту будівництва і до цього часу позивачі проживають і зареєстровані в зазначеному будинку. 22 листопада 2011 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] позивачі дружина [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON] звернулись в шестимісячний строк до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у здійсненні нотаріальної дії від 15.06.2012 року завідуючої Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивачам було відмовлено з посиланням на те, що реєстрація права власності на нерухоме майно будинок № 2а, розташований в м. Дніпропетровську, вул. Адміральська, не проводилася. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 1964 року, Спірне домоволодіння побудоване подружжям за час шлюбу, що підтверджується техпаспортом на індивідуальний житловий будинок. Таким чином, 1/2 частка спірного домоволодіння належить [PERSON] на праві власності як частина майна, набутого подружжям за час шлюбу. Інша 1/2 частина домоволодіння входить до складу спадщини після смерті [PERSON], на яку мають право позивачі у рівних частках. З огляду на викладене, позивачі просили суд визнати за [PERSON] право власності на частку у спільно набутому майні подружжя - 1/2 частку в домоволодінні № 2а по вулиці Адміральській в м. Дніпропетровську, яке складається з: літ. А-1 житловий будинок, загальною площею 127,3 кв.м., житловою 50,3 кв.м., який складається з: 1-І підвал площею 16,5 кв.м., 1-ІІ підвал площею 12,9 кв.м., 1-ІІІ підвал площею 6,3 кв.м., 1-1 тамбур площею 5,2 кв.м., 1-2 коридор площею 9,8 кв.м., 1-3 кухня площею 16,3 кв.м., 1-4 туалет площею 1,5 кв.м., 1-5 ванна площею 8,5 кв.м., 1-6 житлова площею 11,3 кв.м., 1-7 житлова площею 8,7 кв.м., 1-8 житлова площею 8,7 кв.м., 1-9 житлова площею 21,6 кв.м., літ. Г гараж, літ. Д літній душ, № 1-7, 1 споруди, мостіння. Визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку в домоволодінні № 2а по вулиці Адміральській в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом. Визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку в домоволодінні № 2а по вулиці Адміральській в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом. Визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку в домоволодінні № 2а по вулиці Адміральській в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивачі не зявились, надали суду заяву, у якій просили розглянути справу у їх відсутність, та задовольнити заявлені вимоги, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не зявився, суду причини неявки не повідомив, повідомлявся про час та дату судового засідання належним чином, заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача та письмових заперечень на позов не надходило. Третя особа в судове засідання не зявилась, причини неявки не повідомила, повідомлялася про час та дату судового засідання належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2016 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження [PERSON] VII-УР № 029274, та відповідним штампом у паспорті позивачки. Позивачі [PERSON] і [PERSON] є рідні сини [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження [PERSON] ІІ-АВ № 122620, і [PERSON] VII-УР № 0399036. [PERSON] обстеження домоволодіння від 20 квітня 1988 року, складеного представником Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації [PERSON], домоволодіння за адресою вул. Адміралтейська, 2а у м. Дніпропетровську належить [PERSON], який предявив на підтвердження цього факту технічний паспорт та податкову квитанцію. 19 лютого 1979 року Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації видана Інвентарна справа на домоволодіння № 2а по вул. Адміралтейській, в якій вказано, що на земельній ділянці 489 кв.м. побудовано житловий будинок [PERSON]. А-1 загальною площею 116,8 кв.м., житловою площею 39,0 кв.м., господарські будівлі та споруди, користувач [PERSON]. [PERSON] технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок, виготовленого 23 листопада 2015 року, домоволодіння за адресою вул. Адміралтейська, 2а у м. Дніпропетровську розташоване на земельній ділянці 603 кв.м. і складається з: літ. А-1 житловий будинок, літ. Г гараж, літ. Д літній душ, № 1-7, 1 споруди, мостіння. Житловий будинок літ. А-1 складається з: 1-І підвал площею 16,5 кв.м., 1-ІІ підвал площею 12,9 кв.м., 1-ІІІ підвал площею 6,3 кв.м., 1-1 тамбур площею 5,2 кв.м., 1-2 коридор площею 9,8 кв.м., 1-3 кухня площею 16,3 кв.м., 1-4 туалет площею 1,5 кв.м., 1-5 ванна площею 8,5 кв.м., 1-6 житлова площею 11,3 кв.м., 1-7 житлова площею 8,7 кв.м., 1-8 житлова площею 8,7 кв.м., 1-9 житлова площею 21,6 кв.м. Загальна площа будинку складає 127,3 кв.м., житлова 50,3 кв.м. [PERSON] помер 22 листопада 2011 року (а.с.47 ). Після його смерті дружина та діти померлого позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом. Постановою про відмову у здійсненні нотаріальної дії від 15.06.2012 року завідуючої Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивачам було відмовлено з посиланням на те, що реєстрація права власності на нерухоме майно будинок № 2а, розташований в м. Дніпропетровську, вул. Адміральська, не проводилася. (а.с.63 ). Відповідно до ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. [PERSON] з ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України). Таким чином, позивачу [PERSON] як дружині [PERSON] належить на праві власності 1/2 частина майна, набутого подружжям за час шлюбу. [PERSON] зі ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідно до ст.1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними (ч.1 ст. 1267 ЦК України). Відповідно до п.п.14.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. [PERSON] ст.392 ЦК України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Таким чином, в звязку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивачі не мають можливості, їх права підлягають судовому захисту. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, та відповідно до ч.4 ст. 334 ЦК України: права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. [PERSON] з ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У звязку з тим, що у позивачів були відсутні необхідні документи для вчинення нотаріальної дії, вони не мають можливості отримати свідоцтво про право власності на зазначене спадкове майно в нотаріальному порядку. Тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в судовому порядку.

Outcome: approved