Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] та примусово зняти її з реєстраційного обліку. Позов обґрунтовувався тим, що позивач являється власником спірної квартири, в якій також зареєстрована відповідач, однак в ній фактично з 2008 року не проживає. Вказував, що реєстрація відповідача у спірному житлі порушує права позивача як власника квартири, оскільки призводить до збільшення розміру комунальних витрат на утримання належного йому майна. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик в газеті "Житомирщина" №134-135 (20500) від 22 грудня 2015 року (а.с. 27). Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 22.02.2008 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слюсар В.В. (а.с.9,10). Згідно довідки №980 від 14.11.2015 року ЖБК №1 в квартирі [ADDRESS] з 08.09.1995 року зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно акту ЖБК №1 від 03.11.2015р., складеного комісією у складі паспортиста Байковської А.М., мешканки квартири №93 [PERSON] та мешканки квартири №91 [PERSON], вбачається, що [PERSON] не проживає [ADDRESS] з 2001 року (а.с.5). Стаття 41 Конституції України та стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплюють принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти. Стаття 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР передбачають право власника будинку (квартири) використовувати своє житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 156 Української РСР з врахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України тільки члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить йому, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не є власниками квартири [ADDRESS], не проживає в вказаній квартирі більше встановленого законом строку, то суд приходить до висновку, що відповідач є такими, що втратила право користування спірною квартирою. Водночас, згідно із статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Процедура зняття з реєстрації місця проживання передбачає попереднє звернення особи до органу реєстрації або наявності остаточного рішення суду, а тому додаткового судового застереження не потребує, а тому у задоволенні цієї вимоги слід відмовити за передчасністю. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі в розмірі 243 грн. 60 коп. (487 грн 20 коп. /2). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved