Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

У жовтні 2020 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивачі просять: визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом, а саме: квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони є власниками зазначеної квартири на підставі договору купівлі - продажу нерухомості, зареєстрованого Київською Універсальною біржею 24.01.1997 року №С4091/624-Д1. У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, який є сином позивачки [PERSON] - [PERSON] . При цьому, як зазначають позивачі, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 28.09.2006 року, вона була позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON] , який ще в липні 2006 року був влаштований в Центр соціально - психологічної реабілітації дітей та з того часу в даній квартирі не проживає. В подальшому, у 2008 році відповідач був знятий з обліку Служби у справах дітей та сім`ї як особа з числа дітей, позбавлених батьківського піклування - у зв`язку з його усиновленням. При цьому, як зазначають позивачі, відповідач з 2008 року в даній квартирі не проживає, витрат по її утриманню та оплаті комунальних послуг не несе, будучи повнолітнім, відповідач жодного разу не навідався в дану квартиру та не проявляє жодного інтересу до даного житла. Враховуючи те, що позивачі не мають можливості належним чином здійснювати своє право власності у зв`язку із реєстрацією в ній відповідача, тому для захисту своїх порушених прав вони звернулися до суду із даним позовом. Позивачі в судове засідання не з`явилася, від представника позивачів через канцелярію суду надійшла заява про слухання справи у їх відсутність, в якій зазначила, що повністю підтримує заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на заявлені вимоги до суду не надійшов. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача, як вбачається із заяви, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. А тому на підставі положень статей 223 та 280 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, враховуючи заяву представника позивачів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі - продажу нерухомості від 24.01.1997 року, зареєстрованого Київською Універсальною біржею 24.01.1997 року за № С4091/624-Д1 та реєстраційним посвідченням Київського МБТІ та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 20.01.2005 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28.09.2006 року 9справа №2-5914/06) [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Зазначене рішення набрало законної сили. Як вбачається з листа Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації №40-Х-459 від 16.09.2020 року, у 2008 році [PERSON] , [INFO] був знятий з обліку Служби у справах дітей та сім`ї, як особа з числа дітей, позбавлених батьківського піклування - у зв`язку з його усиновленням. Разом з тим з 04.08.2006 року та по даний час, відповідач зареєстрований у квартирі, що підтверджується відповідною довідкою про реєстрацію місця проживання особи Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 15.10.2020 року. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не проживає у зазначеній квартирі з липня 2006 року, будь-які речі або майно, що свідчили б про його перебування за вказаною адресою - відсутнє, що підтверджується відповідним актом обстеження квартири від 08.09.2020 року. Так, на момент звернення позивачів до суду із зазначеним позовом, відповідач тривалий час не проживає у квартирі, що належить на праві власності позивачам, його фактичне місце проживання невідоме та він і на даний час перебуває на реєстраційному обліку у вказаній квартирі, що порушує право позивачів та створює їм перешкоди у користуванні та володінні майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Окрім того, положеннями ст. 391 ЦК України регламентовано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Постановою Верховного Суду України у справі № 6-57цс11 від 16.01.2012р. визначено, що вказаний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, а положення статті 7 цього Закону застосовуються до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст. 391,396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, з огляду на вказані положення закону, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що факт реєстрації відповідача порушує права позивачів, як власників квартири, оскільки це створює відповідні перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні власниками своїм майном, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом позбавлення відповідача права користування квартирою. На підставі викладеного,

Outcome: approved