Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

01 лютого 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони від шлюбу мають малолітню дитину. Позивачка позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, а від надання їй достатньої матеріальної допомоги для її утримання відповідач ухиляється. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі (2 000,00 грн.) щомісяця (а.с.а.с. 1 - 3). Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, пояснивши, що сторони від шлюбу мають малолітню дочку. Позивачка працює медичною сестрою, отримує заробітну платню в сумі 4 800,00 грн. щомісяця, а від надання достатньої матеріальної допомоги для її утримання відповідач ухиляється. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, пояснивши, що працює на аналогічній посаді у лікарні і також щомісяця отримує 4 800,00 грн., отже не має можливості утримувати й дружину. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, доходить висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою (а.с.а.с. 4, 5). Позивачка здорова, працює у КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» на посаді сестри медичної палатної відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії №1 загального профілю, отримує заробітну платню в сумі 4 800,00 грн. щомісяця. Дитина здорова, матеріально забезпечена недостатньо, виховується вдома. Відповідач здоровий, мешкає окремо - у м. Кам'янському Дніпропетровської області, працює у лікарняному закладі сестрою медичною, отримує заробітну платню в сумі 4 800,00 грн. щомісяця. Факт роботи, а також розмір заробітної плати сторін визнано ними у судовому засіданні і не оспорювалися. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 75, частин 1 - 3 статті 77, частини 1 статті 79, частини 1 статті 80, частини 2, 4, 6 статті 84 Сімейного кодексу України (далі - СК) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно і присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони працюють на одній і тій же посаді, отримуючи однакову заробітну платню - 4 800,00 грн. щомісяця. Інших доходів ані позивачка, ані відповідач не одержують. Зважаючи на такі обставини, беручи до уваги приписи приведених норм, суд не знаходить законних і достатніх підстав для задоволення позову, оскільки незначний розмір заробітної плати, що отримує відповідач, безумовно, позбавляє його фактичної можливості надавати додаткову допомогу позивачці. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати у справі необхідно віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed