Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (надалі Банк, ПАТ «Ідея Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.08.2012 року між ними було укладено кредитний договір № 910.17340, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 192046 грн. 60 коп. на купівлю автомобіля зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 23.99 % та сплатою всіх інших обовязкових платежів згідно договору, з кінцевим терміном повернення до 16 серпня 2019 року. Крім цього, з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, cторони 21.09.2012 року уклали договір застави транспортного засобу №910.17340, відповідно до якого [PERSON]\~\~передав у заставу належний йому на праві власності автомобіль марки SKODA, 2010 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) TMBAB43T0BB300057, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно договору застави, вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 235480.00 грн. Банк посилається на те, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, а саме згідно довідки-розрахунку заборгованості за [PERSON] станом 17 листопада 2015 року утворилася заборгованість в розмірі 348372,49 грн., що включає в себе: 139737 грн. 14 коп. основного боргу; 52309 грн. 46 коп. простроченого боргу; 134993 грн. 96 коп. прострочені проценти; 21331 грн. 93 коп. строкові проценти. Зважаючи на викладене, просить суд звернути стягнення на предмет застави зазначений вище автомобіль марки SKODA, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] на праві власності, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника; надати цьому ж товариству право вчиняти від імені відповідача усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення у один з Центрів надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів та покласти на відповідача судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився надав заяву до суду про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.86, 87). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи(а.с.53, 63, 78). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 16 серпня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 910.17340, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 192046 грн. 60 коп. для придбання автомобіля зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 23.99 % та сплатою всіх інших обовязкових платежів згідно договору, з кінцевим терміном повернення до 16.08.2019 року (а.с.10-11). Частина грошових коштів була перерахована на купівлю автомобіля, решта перерахована на фінансування страхового платежу, що підтверджується меморіальними ордерами. Копією меморіального ордеру № 910.17340 від 23.08.2012 року підтверджено факт перерахунку коштів в розмірі 188280,00 грн. на оплату автомобіля (а.с.81), копіює меморіального ордеру №910.17340 від 21.08.2012 року підтверджено факт перерахунку страхового платежу (а.с.18). Крім цього, з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, 21.09.2012 року ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] (від імені [PERSON] діяла на підставі довіреності [PERSON]В.) уклали договір застави транспортного засобу, відповідно до якого [PERSON] передав у заставу належний йому на праві власності (а.с.17) автомобіль марки SKODA, 2010 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) TMBAB43T0BB300057, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно договору застави вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 235480.00 грн. (а.с.13). Згідно копії Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №38488269 від 26.10.2012 року обтяження зазначеного автотранспортного засобу, який належить відповідачу, позивачем на підставі договору застави від 21.09.2012 року зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.16). Згідно довідки-розрахунку заборгованості за [PERSON], станом 17.11.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 348372 грн. 49 коп., що включає в себе: 139737 грн. 14 коп. основного боргу; 52309 грн. 46 коп. простроченого боргу; 134993 грн. 96 коп. прострочені проценти; 21331 грн. 93 коп. строкові проценти (а.с.20, 82-84). Статтею 526 ЦК України\~ передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). В силу \~ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи відсотки, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до\~ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Відповідно до положень ст.ст.\~589,\~590 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, що здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог ч. 3\~ст. 28 Закону ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"\~якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до вимог ст. 25 Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, зокрема, заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, початкову ціну предмета забезпечувального обтяження для подальшої його реалізації. Також, п. 3.1. договору застави транспортного засобу 910.17340, передбачено право заставодержателя в будь-який час вилучити у заставодавця та/або третіх осіб предмет застави, разом з документами та ключами до нього, де б та в кого він не знаходився, й передати його на зберігання на майданчик заставодержателя (а.с.13). Таким чином, виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет застави шляхом надання права безпосереднього продажу покупцю неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні ПАТ «Ідея Банк», а відтак його необхідно вилучити у відповідача та передати його позивачу. Згідно із договором застави транспортного засобу від 21.09.2012 року, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу покупцю з правом укладання заставодержателем\~\~договору купівлі-продажу предмета застави від імені заставодавця. Таким чином вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства. Згідно з п. 2 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~способом захисту цивільного права може бути примусове виконання обов'язку в натурі. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави є обґрунтованими та підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача у відповідності до ч.1\~ст.88 ЦПК України\~понесених та документально підтверджених позивачем судових витрат. На підставі ст.ст. 19, 20 ЗУ "Про заставу", ст.ст.\~24, 25, 28 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст.\~16,\~20, 526,\~ 572, \~589-591,\~ 610,\~ 1046-1054 ЦК України,

Outcome: approved