Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

01.03.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, відповідно до якого прохала суд розірвати шлюб з відповідачем, укладений 08.11.2014 року, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позову зазначено, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, різні погляди на шлюб та сім`ю. Від вказаного шлюбу вони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею. Позивач [PERSON] 22.05.2019 р. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов та жодних клопотань чи заяв до суду від останнього не надходило. За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення по справі, про що постановлено ухвалу. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно з оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що знаходиться в матеріалах справи, що 08.11.2014 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєструвано шлюб в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1892. Після укладення шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину - малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис про народження № 1188. Дитина фактично проживає разом із матір`ю, що є позивачем у справі. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами фактично припинені, примирення неможливе, майновий спір та спір про місце проживання спільної дитини між сторонами на момент розгляду справи не встановлений, шлюб існує формально, наявність шлюбу суперечить інтересам позивача. В силу вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved