Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Харківська міська рада в особі свого представника звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особи: Департамент реєстрації Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовної заяви зазначили, що відповідач зареєстрований в м.Харкові у квартирі [ADDRESS]. Відповідач тривалий час не проживає у зазначеній квартирі більше ніж шість місяців, що унеможливлює вселення до неї інших наймачів у відповідності до діючого житлового законодавства України. В судове засідання представник позивача не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути вищевказану справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином причини неявки суду не повідомила. Крім цього, відповідач, викликалась в судове засідання через оголошення в газеті «Слобідський край» №81 від 12.10.2017 року, про причини неявки суду не повідомила. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради. (а.с. 24). За таких обставин на підставі ч. 4 ст.223 та ст.280 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та правовідносини. Судом встановлено, що з 03.07.1991 [PERSON] був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] що підтверджується копією довідки наданою КП «Жилкомсервіс» №15682/2/07-08 від 10.07.2017 року. Відповідно до вказаної довідки вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] судом було допитано свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які підтвердили обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві в повному обсязі та пояснили суду, що відповідач за вказаною адресою тривалий час не проживає. Згідно ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 Житлового кодексу УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 51 Житлового кодексу Української РСР Жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів. Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу Української РСР На підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюються протягом семи днів на підстави заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права на користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Крім того, як зазначено у п. 34 Постанови №5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав" від 07.02.2014 р., усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті71,72,116,156 ЖК УРСР;стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з положень ст. 33 Конституції України сам факт реєстрації відповідачів не може бути підставою для визнання за ним права користування житловим приміщенням, тому суд дійшов висновку, що підстав для збереження права користування на зазначену житлову площу за [PERSON] не має, тому відповідно до вимог ст. 71, 72 ЖК УРСР його необхідно визнати, таким що втратив право користування житловим приміщенням. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved