Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

у вересні 2020 року КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" звернулося у суд з позовом про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] в рівних частинах та користуються наданими їм житлово-комунальними послугами. [PERSON] та [PERSON] не піклуються про спільне з іншими співвласниками будинку майно, не уклали з виконавцем договір, не сплачують виставленні рахунки за спожиті послуги та допускають створення заборгованості по сплаті послуг, починаючи з 01 травня 2015 року по 01 червня 2020 року утворилася заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що в загальному розмірі становить 16 107,69 грн. За таких підстав, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.05.2015р. по 01.06.2020р. 14 192,34 грн. основного боргу, 1 274,87 грн. інфляційних втрат і 3 % річних у розмірі 640,49 грн.,а всього 16 107,69 грн. та судовий збір. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 90) Відповідачі відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подали. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] є неправитизованою, що підтверджується Інформаційною довідкою № 213489196 від 22.06.2020 р. На ім`я [PERSON] відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА від 23.09.2020 р. відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 24.06.1999 р. по теперішній час, відповідач [PERSON] - з 26.03.1999 р. по теперішній час. Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості, що станом на 01 червня 2020 року становить 16 107,69грн. та складається з: - заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.05.2015р. по 01.06.2020р. в розмірі 14 192,34 грн.; - інфляційних втрат у розмірі 1 274,87 грн.; -3 % річних в розмірі 640,49 грн. На підтвердження своїх доводів надав суду розрахунок заборгованості (а.с. 17). Частиною 1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Вказаний Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках). Відповідно до 2 Порядку тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг. Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном. За п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надані житлово-комунальні послуги. Суд вважає необхідним зазначити, що судова практика свідчить про те, що за відсутності договірних відносин, але в разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, суди покладають на боржника відповідальність, передбачену ч.2 ст.625 ЦК (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13). Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Як вказував позивач, заборгованість, яку слід стягнути з боржника, складає заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.05.2015р. по 01.06.2020р. в розмірі 14192,34 грн., інфляційних втрат у розмірі 1274,87 грн., 3 % річних в розмірі 640,49 грн. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в пункті 10 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"; правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 Цивільного кодексу України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Крім того, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг боржник несе відповідальність, передбачену ч.2 ст.625 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі №401/710/15-ц. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, а тому позов підлягає до задоволення. Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачам, які користуються вказаною житловою площеюі. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідачі мають заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.05.2015р. по 01.06.2020р. в розмірі 14 192,34 грн., інфляційних втрат у розмірі 1274,87 грн. та 3 % річних в розмірі 640,49 грн. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 102,00 гривень.

Outcome: approved