Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

01 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до Володарського районного суду Київської області з позовною заявою, в якій просив визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], що був виданий відповідачеві [PERSON], який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.10.943.00358 площею 1,9270 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; скасувати державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] зареєстрованого на ім'я [PERSON], виданого Володарською районною державною адміністрацією 28 вересня 2010 року; - скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] площею 1,9270 га право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28 вересня 2010 року, який видано на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом; - скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], право на яку виникло на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом №89 від 17.01.2009 року; - скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28 вересня 2010 року, який видано на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. У позовній заяві позивач зазначає, що 21 березня 2001 року на підставі рішення Петрашівської сільської ради Володарського району Київської області від 29липня 2000 року за № 16-11-23 [PERSON], було видано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], що посвідчував право власності на земельну ділянку площею 3,8432 гектарів з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Володарського району Київської області та який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 36. [INFO] [PERSON] померла. Держаним нотаріусом було заведено спадкову справу № 157 за 2008 рік. Зареєстровано в реєстрі за № 83. 17 січня 2009 року відповідачеві було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким він успадкував 1/2 частки земельної ділянки, а йому 01 липня 2015 року видано дублікат, що має силу оригіналу свідоцтва про право на спадщину за законом. 28 вересня 2010 року [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.10.943.00358. Вказаний Державний акт посвідчує право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] площею 1,9270 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Володарського району Київської області. Державний акт було видано на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом № 83 від 17.01.2009 року. У серпні 2015 року він звернувся до Державного земельного кадастру про реєстрацію його частки спадкового майна. 10.09.2015 року державний реєстратор відмовив у державній реєстрації права власності, пославшись на те, що неможливо встановити площу земельної ділянки, що зареєстрована в земельному кадастрі та дублікатом Свідоцтва про право на спадщину за законом. Вказана невідповідність площ земельних ділянок виникла у зв'язку з невірним оформленням права власності на успадковану земельну ділянку відповідачем, зокрема у державному акті на ім'я [PERSON] площа земельної ділянки вказана 1, 9270 га, що не відповідає свідоцтві про право на спадщину. Крім того, при виготовленні Державного акту порушені вимоги щодо складання технічної документації із землеустрою, адже документація ніким не затверджена. При виготовленні Державного акту та його державної реєстрації були порушені вимоги статті 16 ЦК України, статті 393 ЦК України у яких зазначено, що правові акти, які не відповідають вимогам закону і порушують право громадян визнаються судом незаконними та скасовуються, тому позивач просив суд позовні вимоги задовільнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] позову не визнав, дав пояснення суду, що йому державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину, а саме: земельну ділянку, яку він успадкував після смерті матері. Одержавши свідоцтво про право на спадщину, він звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю «Земля і ринок» по виготовленню технічної документації зі складання Державних актів на право приватної власності на землю, оплативши їм послуги. Відповідно до документації, йому було виготовлено Державний акт, який був зареєстрований у відділі Держкомзему у Володарському районі, встановлені межі земельної ділянки, вказано кадастровий номер земельної ділянки. Державний акт та його реєстрація проведена з дотриманням закону, тому вимоги позивача не можуть бути задоволені. Представник відділу Держгеокадастру у Володарському районі дав пояснення суду, що Державний акт, який було виготовлено на ім'я [PERSON], був зареєстрований у відділі Держкомзему у Володарському районі, але зареєстрований всупереч вимог закону, оскільки вказана частка земельної ділянки не відповідає Свідоцтву про право на спадщину, державна реєстрація повинна бути скасована. Представник Володарської районної державної адміністрації при розгляді спору послався на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 29.07.2000 року на підставі рішення Петрашівської сільської ради народних депутатів № 16-11-23 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,8432 гектарів в межах згідно з планом. Землю передано для товарного сільськогосподарського виробництва. 28 березня 2001 року видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 36. Вказані факти встановлені поясненнями сторін та копією Державного акту, що міститься в матеріалах справи. [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до ст. 1220 ЦК України після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, про що зазначено в ст. 1225 ЦК України. 17 січня 2009 року державним нотаріусом Володарської районної державної нотаріальної контори Київської області було посвідчено, що на підставі ст.1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем 1/2 частки майна [PERSON], яка померла [INFO] є її: син [PERSON], йому видано свідоцтво про право на спадщину за законом, в якому вказано, спадкове майно, на яке в указаній частці видане це свідоцтво складається з: земельної ділянки площею 3, 8432 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петрашівської сільської ради, Володарського району, Київської області і належить померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Петрашівською сільською радою, Володарського району, Київської області 28 березня 2001 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 36. Це свідоцтво підлягає реєстрації у Володарському районному відділі земельних ресурсів і є підставою для видачі державного акту на право власності на земельну ділянку. У цьому свідоцтві зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на 1/2 (одну другу) частки не видане [PERSON]. В цьому ж свідоцтві вказано, на підставі статті 1299 Цивільного кодексу України, право власності на зазначене в свідоцтві майно підлягає державній реєстрації. На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом № 83 від 17.01.2009 року, 28 вересня 2010 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], державний складений у двох примірниках, один з яких передано власникові земельної ділянки, другий зберігається у відділі Держкомзему у Володарському районі. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.10.943.00358, проведено державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 01 липня 2015 року [PERSON], виконуючою обов'язки державного нотаріуса Володарської районної державної нотаріальної контори Київської області, державним нотаріусом Тетіївської державної нотаріальної контори, видано дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON], замість втраченого оригіналу, що був зареєстрований за № 89. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину , земельній ділянці яка належить позивачу було присвоєно кадастровий номер [NUMBER] та зареєстровано в ДЗК. В позовній заяві позивач посилається на те, що при видачі державного акту та його реєстрації порушено статтю 16 ЦК України, в якій зазначено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Посилається також на порушення статті 393 ЦК України, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним або скасовується. У позовній заяві позивач і його представник у судовому засіданні вказав, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] зареєстрований на ім'я [PERSON] є недійсним та незаконним у зв'язку з порушенням вище вказаних статтей та статтей 14, 55 Конституції України. Позивач відповідно до статті 152 Земельного Кодексу України зазначає, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про право на спадщину успадкував земельну ділянку, яка належала його померлій матері [PERSON] Відповідно до статті 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом відповідачу було видано державний акт, про що зазначено у статті 126 Земельного Кодексу України, яка вказує, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до статті 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Тому відповідач одержавши свідоцтво про право на спадщину за законом, виконав вимоги земельного законодавства, про що вказав державний нотаріус Володарської районної державної нотаріальної контори Київської області у свідоцтві від 17 січня 2009 року та провів його реєстрацію.

Outcome: dismissed