Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

У листопаді 2015р. [PERSON] (Позивач) звернулась до суду з позовом, згідно якого просить розірвати шлюб укладений між нею та Відповідачем - [PERSON], зареєстрований 23 серпня 2001 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Дніпропетровська, актовий запис № 733. Свої вимоги Позивачка обґрунтовує тим, що з 23 серпня 2001 року вона перебуває у шлюбі з Відповідачем. Від шлюбу подружжя має двох дітей - [PERSON], [INFO] народження та [PERSON], [INFO] народження. Разом з тим, спільне сімейне життя з Відповідачем не склалося з причини різності характерів та втрати почуття довіри і поваги один до одного, останнім часом сімейно-шлюбні відносини припинились, спільне господарство між сторонами не ведеться. У судовому засіданні Позивачка - [PERSON] та її представник - [PERSON] позов підтримали і просили його задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, просив також шлюб розірвати. Судом з'ясовано, що 23 серпня 2001 року між [PERSON] (Відповідач), [INFO], та [PERSON] (Позивач), [INFO], у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м.Дніпропетровська зареєстровано шлюб, про що 23 серпня 2001 року здійснено відповідний актовий запис № 733 та видано Свідоцтво про шлюб. Після державної реєстрації шлюбу прізвища сторін визначені так: чоловіка - "[PERSON]", дружини "[PERSON]". Реєстрація шлюбу підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 23 серпня 2001 року (а.с. 3). За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] народження, та [PERSON], [INFO] народження. Також встановлено, що на даний час сторони не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1.ст. 110 СК України). Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із заявлених позовних вимог та встановлених у судовому засіданні обставин вбачається, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують сімейно-шлюбних відносин, окремо ведуть господарство, тобто стали чужими людьми. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому шлюб потрібно розірвати. За ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на положення вказаної статті Кодексу вимога Позивачки про відновлення їй після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища «[PERSON]» підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved