Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

01.04.2014 року позивачка звернулася до Новоград-Волинського міськрайонного суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб з [PERSON], відповідачем по справі, з яким у них немає неповнолітніх дітей. Свої вимоги мотивує тим, що спільне подружнє життя із відповідачем не склалося через різні погляди на права та обов'язки подружжя; відсутність спільних інтересів та порозуміння під час вирішення спірних питань; ставлення відповідачем власних інтересів вище сімейних, приділення уваги виключно власній особі, що призводило до виникнення сварок та скандалів між ними. Вказує, що внаслідок цього вона втратило до нього почуття любові, і в середині лютого 2014 р. припинила з ним подружні відносини, поновлювати які наміру не має. З моменту припинення подружніх відносин вони проживають окремо, кожен займається виключно власним життям. Судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, просить покласти на неї. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 17.07.2014 року позивач подала заяву, в якій просила розглянути справу в своїй відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив, заяву про розгляд справи в своїй відсутності та заперечень проти позову не подав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що сторони 17.10.2009 року зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 333, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Дошлюбне прізвище позивачки [PERSON]. Неповнолітніх дітей у сторін від цього шлюбу немає. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї. З пояснень позивачки, викладених в позовній заяві і які не були спростовані відповідачем, вбачається, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки сторони мали різні погляди на права та обов'язки подружжя, у них були відсутні спільні інтереси та порозуміння під час вирішення спірних питань. Вказані обставини, а також ставлення відповідачем власних інтересів вище сімейних, приділення уваги виключно власній особі призводило до виникнення сварок та скандалів між ними. Внаслідок цього між ними поступового погіршилися стосунки, вона втратила до відповідача почуття любові, які мала до того. В середині лютого 2014 року сторони припинили подружні відносини, поновлювати які позивачка наміру не має. З моменту припинення подружніх відносин вони проживають окремо, кожен займається виключно власним життям. Примирення та збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Судом встановлено, що сторони не зверталися із заявою до державного органу реєстрації актів цивільного стану із заявою про розірвання шлюбу в порядку, визначеному ст. 106 Сімейного Кодексу України, через відмову відповідача. Ця обставина відповідачем спростована не була, а тому приймається судом як доведений факт. Відповідач підстав, з яких був заявлений позов, не оспорював, тому суд знаходить їх доведеними і приходить до висновку про обгрунтованість заявленого позову та задовольняє його. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved