Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

01 жовтня 2015\~ року позивач звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти\~ на утримання дітей -\~ [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку щомісяця, починаючи з дня звернення з позовом до суду та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначила, що перебуває з відповідачем [PERSON] у шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, які проживають разом з нею. Відповідач, який проживає окремо, не надає регулярної та достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей, в звязку з чим позивач змушена звернутись до суду, з метою стягнення з останнього аліментів на утримання дітей. В ході розгляду справи відповідачем [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву, в якій він, посилаючись, зокрема на те, що діти фактично проживають разом з ним, знаходяться на його утриманні, мати дітей їх розвитком та вихованням не займається, просив суд стягнути на його користь з [PERSON] аліменти на утримання дітей. Під час розгляду справи, [PERSON] позов [PERSON] визнав частково, подавши письмову заяву та заперечення, в яких зазначав, що на даний час діти проживають з матірю. Разом з тим, посилаючись на скрутне матеріальне становище, зазначаючи, що він офіційно не працевлаштований, та з нього за рішенням Чугуївського міського суду Харківської області вже стягуються аліменти на іншу дитину, просив суд стягнути з нього аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 01 лютого 2016 р. до їх повноліття. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на задоволенні первісного позову та просили відмовити у задоволенні зустрічного позову [PERSON] Залучена судом до участі у справі третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] проти задоволення первісного позову [PERSON] не заперечувала, підтвердивши, що за рішенням суду з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на її користь на утримання їх спільної дитини, які він сплачує нерегулярно, при цьому вона вважає, що [PERSON] має забезпечувати належне утримання всіх своїх дітей. Суд, заслухавши сторін у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення первісного позову [PERSON] та відмову у задоволенні зустрічного позову [PERSON], з огляду на наступне. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 26 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 123851, виданим 26.09.2009 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області. (а.с.5). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 187727, виданим повторно 10.12.2009 р. Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. (а.с.6). Також сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 187089, виданим 08.01.2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області. (а.с. 7). В судовому засіданні позивачем [PERSON] було повідомлено, що до 2014 р. вони з відповідачем проживали разом, діти мешкали разом з ними. Після того, як вони стали проживати з [PERSON] окремо, з ним залишилась проживати їх донька [PERSON], син [PERSON] залишився проживати з позивачкою, зазначені обставини не заперечувались відповідачем [PERSON] У лютому 2016 р. сторони дійшли згоди, що діти будуть проживати разом з матірю. На даний час, діти мешкають разом з [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Чугуївської міської ради Харківської області № 766 від 16.08.2016 р.(а.с.110). Вказані обставини підтверджуються зокрема показаннями свідків з боку позивача: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 41, 42). Так, в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що після припинення стосунків між [PERSON] та [PERSON] донька залишилась проживати з батьком, а син з матірю. Свідок [PERSON] повідомила суду, що діти утримувались разом і батьком і матірю. Свідки з боку відповідача: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 43, 44, 45) повідомили, що діти більшість свого часу проводили з батьком та бабусею (матірю [PERSON]К.), знаходились на їх утриманні. Мати дітей [PERSON] зловживає алкогольними напоями та не займається вихованням дітей. Суд критично оцінює покази свідків [PERSON], оскільки вона є матірю відповідача [PERSON], а також [PERSON] і [PERSON], і розцінює їх як такі, що дані ними з метою підтримки пояснень [PERSON], який до моменту часткового визнання ним позову [PERSON] намагався довести факт проживання дітей разом із ним. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, що [PERSON] має право на отримання аліментів на утримання дітей, оскільки в судовому засіданні було доведено факт проживання дітей саме з позивачкою. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує, що згідно рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 23.11.2007 р. з [PERSON] вже стягуються аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 250 грн. щомісячно до досягнення останным повноліття, однак суд не може погодитись з доводами [PERSON] стосовно того, що аліменти мають бути з нього стягнуті у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., а також не з дня подачі [PERSON] позову, а з 01.02.2016 р. Відповідач, відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу, батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів\~на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184) і виплачуються щомісячно. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи пояснення відповідача [PERSON] по суті заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що первісний позов [PERSON] підлягає задоволенню. При цьому суд зазначає, що оскільки сторони не дійшли домовленості щодо сплати аліментів\~на дітей, та позивачем у своїй позовній заяві були заявлені вимоги про стягнення аліментів саме в частці від заробітку (доходу) відповідача, отже суд, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, вважає необхідним такі вимоги задовольнити. Що стосується заперечень [PERSON] щодо часу присудження аліментів, то суд знаходить такі заперечення необґрунтованими, оскільки законом визначено право позивача на присудження аліментів саме з дня звернення з відповідним позовом, сама ж по собі дата узгодження між сторонами питання місця проживання дітей, не може вплинути на право позивача стягувати аліменти на утримання дітей від дня предявлення позову. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення аліментів при поданні позову до суду, судовим збором не обтяжуються. Оскільки позивач [PERSON] звільнена від сплати судових витрат, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України стягує з [PERSON] судові витрати в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved