Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

01.04.2020 [PERSON] звернулася в суд з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі ФОП) про захист прав споживача розірвання договору, та стягнення 14 852,00 грн. вартості оплаченого товару. В обґрунтування вказує, що 23.04.2019 року вона уклала договір купівлі-продажу з меблевим салоном «Велика шафа» в особі ФОП [PERSON] на придбання меблів, а саме: дивану та крісла «Фортуна». На товар виробника визначено гарантійний термін 18 місяців. Через деякий час використання меблів було виявлено недолік, від дивану був нестерпний запах, який негативно впливає на здоров`я та самопочуття позивача, тому вона усно звернулась до ФОП [PERSON] з метою усунення недоліків товару, а 26.10.2017 з письмовою претензією, на яку отримала відповідь про виключення його відповідальності за цими правовідносинами. Просить суд розірвати договір купівлі-продажу від 23.04.2019 року, та повернути сплачені за договором кошти в сумі 14852,00 грн. Також в тексті позовної заяви позивач висловила бажання заявити в підготовчому засіданні клопотання щодо проведення експертного дослідження на підтвердження неналежної якості меблів, придбаних у відповідача, та наявності у них дефектів, які є істотними. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з викладених в позові підстав, надала додаткові пояснення, в яких визначає, що отримала диван з істотними дефектами, [PERSON] не міг виправити недоліки, розуміючи, що матеріали, з яких виготовлено диван, є неякісними. З цих підстав позивач сама здійснила заміну матеріалів, а саме заміну ДСП на фанеру, на підтвердження чого надала суду копію товарного чеку. Позивач до початку судового засідання та розгляду справи по суті надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просить суд задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.54). Відповідач в п`ятнадцятиденний строк відзив на позов суду не надав, про розгляд справи повідомлений завчасно належним чином, відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України. Відповідач не повідомив суду причину неявки. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідач не користується своїми процесуальними правами. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від\~02.04.2020\~прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від\~22.05.2020 продовжено строк підготовчого провадження. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від\~12.08.2020 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від\~02.11.2020\~постановлено проводити заочний розгляд справи. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача, відповідно до ч.3\~ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалася своїми процесуальними правами. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 23.04.2019 між позивачем та ФОП було укладено Договір купівлі-продажу [PERSON] дивану та крісла «Фортуна», основи альберта Nut, подушки Вера оранж 04, загальною вартістю 14687 грн. 00 коп., доставка 150 грн., заніс на поверх 15грн. В день підписання вказаного договору позивачем було здійснено предоплату в сумі 1000грн., залишок 13\~852грн. (а.с.5). В подальшому позивач сплачувала залишок частинами: 28.05.2019 в сумі 6000грн., 06.06.2019 в сумі 7852грн. (а.с. 12,13). У жовтні 2019 року позивач звернулася з претензією до відповідача щодо неналежного виконання умов договору від 23.04.2019 р., в якій зазначила підстави за яких не може користувати придбаним майном, оскільки меблі виділяють їдкий запах, у зв`язку з чим у позивача виникли ускладнення зі здоров`ям, просила відповідача надати копії документів, що засвідчують якість і походження товару (а.с. 6). У відповідь отримала листа від ФОП, в якому останній зазначає, що товар позивачем був отриманий в строк без жодних зауважень за кількістю та якістю. Разом з меблями замовнику було надано всі товаросупроводжуючі документи щодо їх кількості та якості, а також надано вичерпну інформацію щодо їх експлуатації. Окремо зазначив, що під час замовлення та прийняття меблів заявник не надала жодних документів стосовно наявності у неї схильності до певних алергічних реакцій та перелік шкідливих для неї алергенів, цим самим обмеживши доступ відповідача ФОП до інформації про особливості стану її здоров`я. Звертає увагу позивача на те, що ФОП [PERSON] не є виробником проміжних матеріалів, які в послідуючому використовуються під час виробництва. Крім того, заявником не надано доказів наявності обставин, викладених у претензії (а.с.9). Також у листопаді 2019 року позивач звернулася в Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, у яких просила допомоги, щоб повернути кошти за придбані меблі, з тих самих підстав, вказавшина порушення ФОП [PERSON] законодавства про захист прав споживача (а.с.7-8). У відповідь на звернення позивача Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів надала роз`яснення, що у разі неможливості виявлення істотних недоліків, які роблять неможливим чи недопустимим використання товару, під час приймання виконаної роботи (наданої послуги), споживач має право вимагати їх усунення пртягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи впродовж двох років з дня прийняття виконаної роботи, у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором, посилаючись на норми чинного законодавства, а саме ЗУ «Про захист прав споживача». У разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку (а.с.10-11). Правовідносини між сторонами регулюються ст.655 ЦК України, згідно норм якої за договором купівлі-продажу одна сторона /продавець/ передає, або зобов`язується передати майно у власність другій стороні /покупцеві/, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.ст.526 - 527, 530, 610-611 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином, згідно з умовами договору і вимогами вищезазначеного Кодексу. Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п.п. 1, 2 і 4 ч. 1 ст.4Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця). Цьому положенню кореспондує припис що Продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію, а також зобов`язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби, передбаченого нормативним документом або встановленого ним за домовленістю із споживачем, а в разі відсутності такого строку - протягом десяти років. Виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. ( ст.\~6, ч. 5 ст.\~6\~і ч. 1 ст.\~7 Закону «Про захист прав споживачів»). Роз`яснюючи це положення закону, Пленум Верховного Суду України в п. 8\~постанови № 5 від 12.04.96 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», вказав, що оскільки виготівник (виконавець) зобов`язаний забезпечити протягом гарантійного строку нормальну роботу товару, в тому числі комплектуючих виробів, то необхідні спеціальна установка (підключення чи складання), технічне обслуговування (налагодження тощо), ремонт у цей період мають провадитися без додаткової плати. Термін «належна якість товару, роботи або послуги» вживається в такому значенні, як властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем ( п. 13 ст.1Закону «Про захист прав споживачів»). Відповідно до ч. 1 ст.8 Закону «Про захист прав споживачів»\~у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар був з істотними недоліками, що робить неможливим його використання відповідно до його цільового призначення, чим відповідач порушив права споживача, передбачені\~Законом України «Про захист прав споживачів», щодо продажу товару належної якості. Згідно зі ст. 1 п.12 зазначеного Закону під істотним недоліком слід розуміти недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника, після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунений, його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів, він робить товар суттєво іншим, ніж передбаченого договором. Отже, доведеність продавцем факту належної якості проданого товару відповідно до зазначених норм (п. 14\~ст. 8 Закону «Про захист прав споживачів») може бути підставою для відмови покупцеві в забезпеченні гарантій, передбачених цими нормами. В даному випадку договірних відносин позивач [PERSON] впродовж встановленого договором гарантійного строку (п.4.4. Договору) звернулася з претензією до продавця ФОП [PERSON] (а.с.6), в якій висловила свої сумніви щодо якості і походження матеріалів, з яких виготовлено придбані нею за договором диван та крісло, та просила повернути кошти, витрачені на їх придбання за Договором. На подану претензію позивач [PERSON] отримала відмову (а.с.9), в якій ФОП [PERSON] зазначив, що він не є виробником проміжних матеріалів, які використовуються під час виробництва меблів, та заявником (позивачем по справі) не надано доказів істотності недоліків товару, тому ФОП не може прийняти об`єктивне рішення за викладеними заявником обставинами. Також ФОП [PERSON] акцентував увагу на тому, що звернення до нього в подальшому з претензіями, форма яких не передбачена чинним законодавством України, буде мати наслідком його звернення до правоохоронних органів стосовно оцінки її неправомірної поведінки. Однак нормами чинного законодавства України, передбачено, що споживач має право на перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що придбавається (замовляється), демонстрацію безпечного та правильного її використання. Навимогу споживача продавець зобов`язаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції. Обов`язок доведення належної якості проданого товару і обов`язок належного оформлення претензії покупця щодо недоліків цього товару та проведення в необхідних випадках перевірки якості товару із забезпеченням права споживача взяти участь у такій перевірці законом покладено саме на продавця,\~і за\~умови виникнення\~необхідності у\~визначенні причин\~втрати якості\~товару під\~час гарантійного\~строку продавець зобов`язаний провести експертизу продукції (ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів»), чого відповідачем зроблено не було. Крім цього, суд звертає увагу на те, що експертиза проводиться за рахунок продавця, а виробник зобов`язаний відшкодувати всі збитки продавця (підприємства, що задовольняє вимоги споживача), який розглядає претензію споживача до придбаного товару (ч.4 ст.17, ч.12 ст.8 ЗУ «Про захист прав споживачів»). Враховуючи положення частин 1, 3 статті 8 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач [PERSON] має право вимагати розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплаченої за товар грошової суми в розумний строк лише у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи. Натомість позивач після відмови ФОП у наданні інформації щодо якості продукції та відмови у поверненні сплачених коштів (що передбачено одним із підпунктів пункту 2 частини 1 статті 8 ЗУ «Про захист прав споживачів»), на її претензію, яка була заявлена у гарантійні строки на товар, самостійно здійснила заміну комплектуючих матеріалів придбаного нею товару, а саме заміну ДСП на фанеру, на підтвердження чого суду надано копію товарного чеку (а.с.37), тому має право заявити іншу вимогу до відповідача, передбачену пунктом 2 частини 1 статті 8 ЗУ «Про захист прав споживачів». У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону, що передбачено частиною 2 статті 5 ЦПК України. На підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку, що обставини, викладені в позовній заяві [PERSON] знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, але підлягають частковому задоволенню, оскільки вказані недоліки товару були усунуті самим позивачем, тому витрати на їх усунення підлягають відшкодуванню відповідачем, а саме грошові кошти в сумі 8500грн.. У задоволенні позовних вимог в іншій частині слід відмовити. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги частково задоволено, то судовий збір в сумі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial