Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

01 квітня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 27 782 грн. 79 коп., вказавши, що відповідач звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 06.08.2010 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із базовою процентною ставкою за кредитом 3% на місяць на залишок заборгованості. Також, відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», що підписана відповідачкою, сторони погодили розмір пені та штрафів у разі порушення позичальником строків повернення коштів банку. У порушення зазначених умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим заборгувала банку станом на 12.03.2020 року 27 782 грн. 79 коп., що складається з: 8 657 грн. 55 коп. заборгованість за тілом кредиту; 3 356 грн. 76 коп. заборгованість за відсотками нарахованими в порядку ст. 625; 13 969 грн. 30 коп. - пеня, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1 299 грн. 18 коп. штраф (процентна складова) та судовий збір по справі. Ухвалою суду від 15 квітня 2020 року по справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку та відзив на позовну заяву у зазначений строк до суду не надіслала. У відповідності до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в ній даних та доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що 06.08.2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачкою Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відповідно до заяви відповідачка ознайомилася і погодилася із Умовами та Правилами надання банківських послуг та виявила бажання отримати банківські послуги у вигляді отримання кредитки з кредитним лімітом із базовою процентною ставкою за кредитом 3% на місяць на залишок заборгованості. Також в заяві сторони погодили, що у разі порушення позичальником термінів платежів за будь яким із грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», що підписана [PERSON] , сторони погодили, що базова ставка відсотків в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи із розрахунку 360 днів в році) становить 3,0 %; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості передбачена, як сума пені за кожний день прострочення сплати кредиту (базова процентна ставка по договору/30) + щомісячна пеня 1 % відсоток від заборгованості, що не менше 30 грн. в місяць (нараховується 1 раз на місяць у разі наявності прострочки по кредиту чи відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму 50 грн. і більше). Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку [PERSON] від 06.08.2010 року та Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» підписаною 06.08.2010 року відповідачкою. Встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання перед позивачем належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на станом на 12.03.2020 року у неї утворилась заборгованість за тілом кредиту в сумі 8 657 грн. 55 коп., 13 969 грн. 30 коп. - нарахована їй позивачем пеня та штрафи: 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) і 1 299 грн. 18 коп. (процентна складова). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В силу ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» у позові заявив вимогу про стягнення з [PERSON] відсотків в сумі 3 356 грн. 76 коп., нарахованих в порядку ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте, за договором сторін визначено розмір відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 3,0 % (базова ставка відсотків) в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи із розрахунку 360 днів в році). Оскільки розмір відсоткової ставки за користування кредитом сторони між собою погодили, тому відсутні підстави для задоволення вимоги про стягнення відсотків порядку ст. 625 ЦК України. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Встановлено, що у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 06.08.2010 року та Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 06.08.2010 року сторони узгодили розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості і порядок їх нарахування та розмір штрафу за порушення строків погашення заборгованості. Суд вважає, що з врахуванням умов підписаної [PERSON] . Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 06.08.2020 року та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 06.08.2010 року наявні правові підстави для стягнення із [PERSON] на користь Банку заборгованості по тілу кредиту в сумі 8 657 грн. 55 коп. та штрафу в сумі 1 799 грн. 18 коп. (500+1299,18). Разом з тим, суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення із відповідачки на користь позивача пені, виходячи із наступного. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 21.10.2015 року по справі №6-2003цс15, яка в силу положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. З огляду на наведене, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача неустойки у виді штрафу в сумі 1 799 грн. 18 коп., а у задоволенні вимоги про стягнення неустойки у виді пені - відмовляє. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором б/н від 06.08.2010 року, яка станом на 12.03.2020 року становить 8 657 грн. 55 коп. + 1 799 грн. 18 коп. = 10 456 грн. 73 коп. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 791 грн. 14 коп.

Outcome: approved