Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Приватне підприємство «Туристична фірма «Зета» - про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та приватним підприємством «Туристична фірма «Зета» були укладені кредитні договори від 25 грудня 2007 року, 23 червня 2008 року, 09 жовтня 2008 року з додатковими угодами, за якими підприємству було надано кредит в розмірі 220 166,67 доларів США, 219 663,55 доларів США та 491 507,91 доларів США. 24 червня 2008 року між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки, за яким передано в іпотеку банку належне йому на праві власності нежиле приміщення [ADDRESS], а 16 жовтня 2010 року між зазначеними сторонами укладено договір іпотеки, яким вказане приміщення передано в наступну іпотеку. Позичальник [PERSON] порушив умови кредитних договорів, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 23 листопада 2010 року становила 931 338,13 доларів США, що еквівалентно 6 819 682 грн. 66 коп. В подальшому, майно, на яке позивач просить суд звернути стягнення, в процедурі банкрутства ФОП [PERSON] було відчужено. На підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 16. 05. 2011 року право власності на спірне майно було зареєстровано на [PERSON] В процесі розгляду справи, в зв'язку із переходом права власності на предмет іпотеки, за клопотанням представника ПАТ «Універсал Банк», до участі у справі було залучено співвідповідача - [PERSON], який на час розгляду справи є власником нежилого приміщення [ADDRESS]. В зв'язку із наведеним, з урахуванням того, що предмет іпотеки належить новому власнику - [PERSON], позивач просить суд позов задовольнити, звернути стягнення на предмет іпотеки - нежиле приміщення [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності, що є предметом іпотеки за договором іпотеки від 24. 06. 2008 року № MG-1/163/08, що посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 5540 з усіма змінами та доповненнями до нього, та договором іпотеки № MG-01-206/08 від 16. 10. 2008 року, що посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 4785, з усіма змінами та доповненнями, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», для задоволення грошових вимог ПАТ «Універсал Банк»: 1. за кредитним договором № 67/07 від 25. 12. 2007 року та додатковими до нього угодами в розмірі 220 166 (двісті двадцять тисяч сто шістдесят шість) доларів США 67 центів, що за курсом НБУ станом на 23.11.2010 року становить 1174 616 (один мільйон сто сімдесят чотири тисячі шістсот шістнадцять ) гривні 98 копійки з яких: 181560,58 дол. США. що за курсом НБУ станом на 23. 11. 2010 року становить 1 441 173,42 грн. - заборгованість за кредитом; 3 821,67 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23. 11. 2010 року становить 30 335,24 грн. - проценти за користування кредитом; 34 784, 42 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23. 11. 2010 року становить 276 108,32 грн. - підвищені відсотки за користування кредитом; 2. за кредитним договором № 163/08 від 23. 06. 2008 року та додатковими до нього угодами в розмірі 219 663 (двісті дев'ятнадцять тисяч шістсот шістдесят три ) долара США 55 центів, що за курсом НБУ станом на 23. 11. 2010 року становить 1 743 623 (один мільйон сімсот сорок три тисячі шістсот двадцять три) гривни 39 копійок з яких: 182 766,68 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23. 11. 2010 року становить 450747,08 грн. - заборгованість за кредитом; 209,95 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23. 11. 2010 року становить 17 541,95 грн. - проценти за користування кредитом; 34 686,92 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23. 11. 2010 року становить 275 334, 37 грн. - підвищені відсотки за користування кредитом. 3. за кредитним договором № 206/08 від 09. 10. 2008 року та додатковими до нього угодами в розмірі 491 507 (чотириста дев'яносто одна тисяча п'ятсот сім) доларів США 91 цент, що за курсом НБУ станом на 23. 11. 2010 року становить 3 901 442 (три мільйони дев'ятсот одна тисяча чотириста сорок дві) гривні 29 копійок з яких: заборгованість за додатковою угодою № 1 до кредитного договору № 206/08 від 09. 10. 2008 року становить 414 329,83 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23. 11. 2010 року становить 3 288 825,87 грн., з яких: 335 000,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23.11.2010 року становить 2 659 129,50 грн. - заборгованість за кредитом; 1 855, 40 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23.11.2010 року становить 14 727, 63 грн. - проценти за користування кредитом; 77 474,43 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23. 11. 2010 року становить 614968,74 грн. - підвищені відсотки за користування кредитом заборгованість за додатковою угодою № 3 до кредитного договору № 206/08 від 09.10.2008 року становить 77 178,08 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23. 11. 2010 року становить 612 616,42 грн., з яких: 64 000,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23. 11. 2010 року становить 508 012,80 грн. - заборгованість за кредитом; 973,23 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23. 11. 2010 року становить 7 725,21 грн. - проценти за користування кредитом; 12 204,85 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23. 11. 2010 року становить 96 878,41 грн. - підвищені відсотки за користування кредитом, а всього в загальному розмірі 931 338,13 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23. 11. 2010 року становить 6 819 682,66 грн. Представник позивача в судовому засіданні уточнену позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив суд про задоволення позову. [PERSON] в судове засідання не з'явився, направивши до суду замість себе представника, який в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з'явився, направивши до суду замість себе представника, який в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі. Третя особа: ПП «Туристична фірма «Зета» в судове засідання свого представника не направило, про час та місце розглдяу справи повідомлялись належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які місться в справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 25. 12. 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого за усіма його правами та зобов'язаннями є ПАТ «Універсал Банк», та ПП «Туристична фірма «Зета» було укладено кредитний договір № 67/07 (мультивалютна кредитна лінія суб'єкту господарської діяльності) з подальшими змінами та доповненнями (кредитний договір 1), відповідно до якого позивач зобов'язався надати боржнику, а боржник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит у формі кредитної лінії (який видається шляхом видачі окремих траншів в межах загального ліміту кредитної лінії в розмірі 200 000,00 доларів США) (том 1 а.с.10-29). Факт надання кредиту підтверджується меморіальним валютним ордером №001RVC1073610001 від 27. 12. 2007 року на суму 200 000, 00 доларів США у еквіваленті 1 010 000, 98 гривень (том 1 а.с.100). Вбачається, що строк повернення кредиту закінчився, однак, боржник не здійснив платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих по ньому процентів, чим порушив прийняті на себе договірні зобов'язання. Станом на 23. 11. 2010 року заборгованість боржника за кредитним договором становить 220 166 доларів США 67 центів, що за курсом НБУ станом на 23. 11. 2010 року становить 1 174 616 гривень 98 копійок. 23. 06. 2008 року між позивачем та боржником укладено кредитний договір №163/08 з подальшими змінами та доповненнями (кредитний договір 2), відповідно до умов якого позивач зобов'язався надавати боржнику, а боржник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит у формі кредитної лінії (який видається шляхом видачі окремих траншів на підставі укладених між сторонами додаткових угод до кредитного договору-2, в межах установленого ліміту кредитної лінії в розмірі 548 300,00 дол. США (том 1 а.с.58-79). Факт надання кредиту підтверджується меморіальним валютним ордером №001WCL1081760001 від 24. 06. 2008 року на суму 548 300, 00 доларів США у еквіваленті 2 659 090, 98 гривень (том 1 а.с.102). Вбачається, що строк повернення кредиту закінчився, однак, боржник не здійснив платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих по ньому процентів, чим порушив прийняті на себе договірні зобов'язання. Станом на 23. 11. 2010 року заборгованість боржника за кредитним договором-2 становить 219 663 долара США 55 центів, що за курсом НБУ станом на 23. 11. 2010 року становить 1 743 623 гривні 39 копійок. 09. 10. 2008 року між позивачем та боржником укладено кредитний договір № 206/08 з подальшими змінами та доповненнями (кредитний договір-3), відповідно до умов якого позивач зобов'язався надавати боржнику, а боржник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит у формі кредитної лінії (який видається шляхом видачі окремих траншів на підставі укладених між сторонами окремих додаткових угод до кредитного договору-3 в межах загального ліміту кредитної лінії 335 000,00 дол. США (том 1 а.с.30-57). 28. 11. 2008 року між позивачем та боржником укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору-3 (додаткова угода-1), відповідно до якої позивач надав боржнику кредит у формі траншу в розмірі 335 000,00 дол. США, а боржник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути транш в повному обсязі відповідно до договору та цієї додаткової угоди, але в будь-якому випадку не пізніше 30 грудня 2009 року, та сплатити відсотки у розмірі 3 month Libor + 10,14 % процентів річних, а у випадку користування траншем понад строки, встановлені договором сплатити проценти 3 month Libor + 19,14 % процентів річних (том 1 а.с.47-48). Факт надання кредиту підтверджується меморіальним валютним ордером №001RVC1083330001/455 від 28. 11. 2008 року на суму 335 000, 00 доларів США у еквіваленті 2 258 503, 98 гривень (том 1 а.с.103). Згідно з умовами додаткової угоди № 2 до кредитного договору- 3, сторони домовились збільшити суму ліміту кредитної лінії з 335 000,00 дол. США до 399 0000, 00 дол. США (том 1 а.с.49-50). 16. 12. 2008 року між позивачем та боржником укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору-3 (додаткова угода-3), відповідно до якої позивач надав боржнику кредит у формі траншу в розмірі 64 000, 00 дол. США, а боржник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути транш в повному обсязі відповідно до договору та цієї додаткової угоди, але в будь-якому випадку не пізніше 30 грудня 2009 року, та сплатити відсотки у розмірі 3 month Libor + 10,14 % процентів річних, а у випадку користування траншем понад строки, встановлені договором сплатити проценти у розмірі ЗLibor + 19,14 % процентів річних. Факт надання кредиту підтверджується меморіальним валютним ордером №001RVC1083510001/310 від 16. 12. 2008 року на суму 64 000, 00 доларів США у еквіваленті 489 843, 20 гривень (том 1 а.с.101). Вбачається, що строк повернення кредиту закінчився, однак, боржник не здійснив платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих по ньому процентів, чим порушив прийняті на себе договірні зобов'язання. Станом на 23. 11. 2010 року загальна заборгованість боржника за кредитним договором-3 становить 491 507 доларів США 91 цент, що за курсом НБУ станом на 23. 11. 2010 року становить 3 901 442 гривні 29 копійок. Таким чином, загальна заборгованість боржника за кредитними договорами 1,2,3 перед позивачем складає 931 338,13 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23. 11. 2010 року становить 6 819 682,66 грн. Також судом встановлено, що 24. 06. 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір іпотеки № MG-1/163/08, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2924 з подальшими змінами та доповненнями (договір іпотеки -1) (том 1 а.с. 88-93). Відповідно до умов договору іпотеки-1, [PERSON], з метою забезпечення зобов'язань, що випливають з кредитного договору-1, кредитного договору-2 та кредитного договору-3, передав в іпотеку банку нежиле приміщення [ADDRESS], що належало [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 10. 08. 2007 року, реєстровий № 1328, та зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 08. 10. 2007 року у реєстрову книгу № 110П-159 за реєстровим № 7117-П. Крім того, 16. 10. 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір іпотеки № MG-01-206/08, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 4785, з подальшими змінами та доповненнями (договір іпотеки-2) (том 1 а.с.80-87). Відповідно до умов договору іпотеки-2, [PERSON], з метою забезпечення зобов'язань, що випливають з кредитного договору-1, кредитного договору-2 та кредитного договору-3, передав банку нежиле приміщення [ADDRESS], в наступну іпотеку. Таким чином, предметом іпотеки за договором іпотеки-1 та договором іпотеки-2 є нежиле приміщення [ADDRESS] (предмет іпотеки). Відповідно до п.4.1. договору іпотеки-1,2, позивач набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки, серед іншого у разі порушення будь-якого основного зобов'язання, що забезпечене іпотекою за цим договором. Судом встановлено, що постановою господарського суду Харківської області від 30. 03. 2011 року у справі №Б-19/197-09 фізичну особу - підприємця [PERSON] визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Встановлено строк у 40 днів для пред'явлення вимог кредиторів до банкрута. Призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Головню А. М. та зобов'язано ліквідатора відповідно до ст. ст. 25-30, 47-49 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до 30. 09. 2011 року виконати ліквідаційну процедуру банкрута, у тому числі відкрити депозитний рахунок в нотаріальній конторі для проведення розрахунків з кредиторами, зобов'язати ліквідатора - арбітражного керуючого Головню A. M., здійснити продаж всього майна фізичної особи [PERSON] (код [NUMBER]) (том 1 а.с. 202-206, том 2 а.с. 35-46). Вбачається, що вищевказана постанова оскаржувалася в апеляційному та касаційному порядку та була залишена без змін відповідно до постанови Харківського апеляційного господарського суду від 26. 05. 2011 року у справі №Б-19/197-09 та постановою Вищого господарського суду України від 22. 09. 2011 року у справі №Б-19/197-09 (том 1 а.с. 207-213). Судом встановлено, що майно, на яке позивач просить суд звернути стягнення, в процедурі банкрутства фізичної особи - підприємця [PERSON] було відчужено. Так, на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 16. 05. 2011 року право власності на спірне майно було зареєстровано на [PERSON] В процесі розгляду справи, в зв'язку із переходом права власності на предмет іпотеки, за клопотанням представника ПАТ «Універсал Банк», до участі у справі було залучено співвідповідача - [PERSON], який на час розгляду справи на праві приватної власності є власником нежилого приміщення [ADDRESS]. У відповідності з положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ПАТ «Універсал Банк» в квітні 2011 року звернулося до Господарського суду Харківської області з заявою про визнання вимог до ФОП [PERSON] на загальну суму 1 024 835,65 дол. США, що за курсом НБУ станом на 18. 04. 2011 року становить 8 165 070, 64 грн. та зобов'язання ліквідатора - арбітражного керуючого включити вказані вимоги до реєстру вимог кредиторів (а.с. 223- 227). На виконання постанови Господарського суду Харківської області від 30. 03. 2011 року була здійснена оцінка спірного нежилого приміщення та проведено аукціон з його продажу, яким визначений переможець [PERSON] За результатами аукціону від 16. 05. 2011 року, арбітражний керуючий уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу майна фізичної особи [PERSON], а саме нежилого приміщення [ADDRESS]. Встановлено, що відповідач [PERSON] сплатив грошові кошти у сумі 782 400 грн. за договором купівлі-продажу нежилих приміщень від 16. 05. 2011 року на депозитний рахунок нотаріуса (а.с.228). З огляду на наведене, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки у зв'язку з її припиненням внаслідок реалізації на підставі рішення суду в порядку, передбаченому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Положеннями ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається. Таким чином, з моменту відкриття щодо боржника ліквідаційної процедури всі обтяження його активів підлягають скасуванню. Це пов'язано з тим, що у процедурі ліквідації задоволення вимог кредиторів відбувається за рахунок коштів, отриманих від здійсненої у встановленому порядку реалізації майна банкрута. Тому майно банкрута повинно бути вільним від будь-яких обтяжень. Пунктом 1 ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси. Відповідно до п. 2 ст. 26 вказаного Закону, майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя. Таким чином, після визнання іпотекодавця банкрутом звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому Законом України «Про іпотеку» окремо від провадження у справі про банкрутство не може здійснюватись, оскільки законодавство, яке регулює процедури банкрутства, не присукає задоволення цих вимог в індивідуальному порядку. Згідно ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, провадиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється, в тому числі, у разі реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону. В зв'язку з тим, що реалізація предмету іпотеки відбулась за рішенням Господарського суду Харківської області від 30. 03. 2011 року в порядку, передбаченому цим рішенням, а саме відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», іпотека за договором іпотеки від 24. 06. 2008 року з відповідними змінами вважається припиненою. За таких обставин, суд не погоджується, з позицією позивача щодо того, що відповідачі набули статус іпотекодавця і повинені нести всі обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Вбачається, що станом на момент укладення договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON], придбане майно не перебувало під забороную відчуження, що також підтверджувалось витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Тобто, іпотека нерухомого майна, що є предметом договорів іпотеки № MG-1/163/08 від 24. 06. 2008 року та № MG-01/206/08 від 16. 10. 2008 року, була припинена до придбання такого майна відповідачем [PERSON]. Вбачається, що вимоги позивача спрямовані до відповідачів на підставі положень ст. 23 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Проте, вказане положення може бути застосовано виключно до тих договорів іпотеки, які не були припинені а отже, не розповсюджується на договори іпотеки № MG-1/163/08 від 24. 06. 2008 року та № MG-01/206/08 від 16. 10. 2008 pоку, укладених між позивачем та [PERSON] та в послідуючому з [PERSON] Слід зазначити, що звернення стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, призведе до позбавлення відповідача [PERSON] його законного права власності. При цьому, згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 388 ЦК України передбачено, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Судом встановлено, що спірне нерухоме майно придбавалось [PERSON] за відплатним договором, при цьому праві підстави на підставі, якого [PERSON] мав у власності майно є чинними та не скасованими. За змістом ч. 5 ст. 12 ЦК України добросовісність набувача презюмуеться. Таким чином, задоволення вимог позивача призведе до порушено права власності відповідача [PERSON] та позбавлення належного йому майна всупереч положенням ст. 388 Цивільного кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed