Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Бірківської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, мотивуючи свій позов тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований [ADDRESS] та інше майно. В установлений законом строк, він як спадкоємець за законом, звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документу та було запропоновано визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Бірківської сільської ради Менського району, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що справу можливо розглянути без участі сторін, за наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Бірківка Менського району Чернігівської області, про що виконкомом Бірківської сільської ради Менського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований [ADDRESS] та на інше майно. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER](а.с.6). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 458/2009, заведеної за заявою [PERSON], останній в установлений законом строк звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 16 грудня 2009 року та 23 серпня 2011 року спадкоємцю [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, грошові заощадження та майновий пай, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований [ADDRESS] постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 січня 2014 року [PERSON] відмовлено у зв'язку відсутністю правовстановлюючого документу на будинок (а.с.16). З довідок № 21 від 20 січня 2014 року та № 27 від 27 січня 2014 року, виданих виконкомом Бірківської сільської ради Менського району Чернігівської області, вбачається, що згідно книги погосподарського обліку №11 за 1991-1995 роки Бірківської сільської ради, домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано під особовим рахунком [NUMBER], станом на 15 квітня 1991 року мало статус колгоспного двору, головою якого була [PERSON], зареєстрована з 1965 року по [INFO] і виписана у зв'язку зі смертю, членом двору був її син - [PERSON], зареєстрований з 1965 року по 13 лютого 1997 року. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові №15 від 22.05.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 р. не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (п. 6). Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований [ADDRESS], належав на праві власності у рівних частках [PERSON] та [PERSON]. Згідно Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968р.) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім'я по батькові глави сім'ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. За таких обставин, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого [ADDRESS] та на інше майно. Як вбачається із повідомлення №18 від 23 січня 2014 року, виданого комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації», станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано, процент готовності - 100% (а.с.9). Згідно оцінки, проведеної 27 січня 2014 року комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації», вартість житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого [ADDRESS], становить 18686 грн. (а.с. 22-57). Дослідженням технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що власник даного житлового будинку з надвірними будівлями відсутній, дана садиба складається з житлового будинку А-1, веранди а-1, ґанку а1-, сараю Б-1, сараю б-1, сараю б1-1, погребу Г-1 (збудованих в 1965 році), гаражу В-1 (збудований в 1965 році), воріт з хвірткою №1-1. Жодних відміток про наявність самочинного будівництва у садибі, технічний паспорт не містить (а.с.10-14). За викладених обставин та враховуючи право позивача на ? частку у майні колгоспного двору та спадкування ним після смерті матері іншої частки спірної садиби, суд приходить до висновку про задоволення його позову у повному обсязі та визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями (житловий будинок А-1, веранда а-1, ґанок а1-1, сарай Б-1, сарай б-1, сарай б1-1, гараж В-1, погреб Г-1, ворота з хвірткою №1-1), вартістю 18 686 (вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят шість) гривень, розташований в [ADDRESS].

Outcome: approved