Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

01.02.2021 позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку. 04.02.2021 справа призначена до розгляду на 14:00 24.02.2021, за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначає, що перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» з 01.06.2003 по 11.07.2018. На день звільнення з позивачем не проведені всі належні розрахунки щодо виплати заборгованості з виплат заробітної плати, у зв`язку з чим 08.10.2018 позивач завернувся до суду з позовом про стягнення на його користь заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми вищезазначений позов задоволено, однак станом на 01.02.2021 позивач кошти так і не отримав, тому звернувся до суду та просить стягнути на його користь з відповідача середній заробіток за період затримки розрахунку в сумі 219\~350,28 грн до подачі позову та додатково за час до прийняття рішення суду, виходячи з розміру середнього заробітку. Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник позивача повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій уточнив свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 232277,00 грн. з розрахунку 575 робочих днів ( з 11.07.2018 по 16.03.2021 р.) * 403,96 грн., справу просить розглядати без його участі. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, 25.02.2021 надав суду відзив у якому у позові просив відмовити, так як вважає його передчасним, та розглянути справу у його відсутність. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що позивач перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та 11.07.2018 був звільнений з займаної посади. Приписами ст.43\~Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч.1 ст.116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачу в порушення ст.116\~КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі, з урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки. В день звільнення з роботи до 01.02.2021 позивачу не виплачено заробітну плату в сумі 64225,15 грн. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем у заяві від 12.03.2021, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.07.2018 по 16.03.2021 в розмірі 232277,00 грн. з розрахунку 575 робочих дні 403,96 грн. середньоденну заробітну плату. Згідно зі ст.ст.12-13 та 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до вимог ч.2 ст.229 ЦПК України, докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Статтею 83 ЦПК України передбачено, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються. Отже, вирішуючи позов у межах заявлених вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку підлягають задоволенню. Доводи відповідача про передчасність вимог позивача, оскільки до дня фактичного розрахунку позивач не може визначити остаточний обсяг своїх вимог, є безпідставними, оскільки не спростовують доводів позивача, а позов заявлений щодо стягнення середнього заробітку не за весь час затримки розрахунку, а до прийняття рішення суду. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 11.07.2018 по 16.03.2021 в розмірі 232277,00 грн з послідуючим утриманням з цієї суми податків та загальнообов`язкових платежів. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 2322,77 грн.

Outcome: approved