Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення часток у праві спільної сумісної власності. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що згідно договору міни від 5 травня 2001 року вона, її чоловік [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність, шляхом обміну житловий будинок [ADDRESS]. [INFO] помер чоловік позивача -[PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/6 частки вищевказаного житлового будинку. При зверненні до нотаріальної контори з заявою для оформлення спадкових прав, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки частки у вищевказаному договорі не були виділені. За такого, оскільки вона не має можливості оформити своє право на спадщину на частину житлового будинку, позивач просить суд визначити, що частка кожного співвласника становить 1/6. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON],[PERSON] та [PERSON] надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 05 травня 2001 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що діяв від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON], набули у власність шляхом обміну житловий будинок [ADDRESS], який належав на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] (договір міни посвідчений ПН ММНО Машковою С.М., зареєстрованого в реєстрі за №2642). Вищевказаний житловий будинок був зареєстрований в ММБТІ 08.06.2001 року за реєстровим №1145 [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частки у праві власності на житловий будинок [ADDRESS]. При зверненні до нотаріальної контори з заявою для оформлення спадкових прав, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки частки у вищевказаному договорі не були виділені. Відповідно до технічного паспорту від 26.03.2001 року на житловий будинок по [ADDRESS] належить [PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток у праві спільної сумісної власності на спадкове майно з метою можливості надалі реалізації ними права спадкування за законом. Враховуючи вищевикладене, а також те, що ніяких домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, жодних доказів щодо цього суду не надано, а також те, що часта померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, а не визначення часток не дає можливості в повній мірі розпоряджатися своїм правом власності на вказане майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved