Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

01.08.2016 року представник позивача звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 4, що знаходиться по вул. Грушевського, 40 в м. Первомайську Миколаївської області та примусово зняти його з реєстрації. В судове засідання представник позивача надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримав, просив його задовольнити. Позовні вимоги мотивував тим, що [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] та її мати [PERSON] з 2006 року є власниками однокімнатної квартири [ADDRESS]. 28.09.2013 року між Позивачкою та [PERSON] було укладено шлюб і у подальшому Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.09.2015 року цей шлюб було розірвано, однак, шлюбні стосунки між ними було припинено ще більш як за шість місяців до розірвання шлюбу і Відповідач фактично проживав за іншою адресою, що встановлено доданим до позову рішенням суду про розірвання шлюбу і згідно вимог ст. 61 ЦПК України такі обставини додаткового доказування не потребують. На теперішній час Відповідач знаходиться у сімейних стосунках з іншою жінкою, від чого у них народилась дитина і проживають вони новою сімєю за іншою адресою, тобто Відповідач добровільно визначив собі інше місце проживання і квартирою позивачки не користується. Позивачка неодноразово звергалась до Відповідача з проханням, щоб він добровільно виписався, проте це виявилось марним. Оскільки, за вищевказаною адресою Відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об'єктивно порушуються права Позивачки, а сам Відповідач заборгованість по платежам не погашає, тому вона змушена звернутися за захистом до суду. Згідно вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. З огляду на викладені обставини, власниця квартири позбавлена свого передбаченого законодавством права розпоряджатися належним їм на праві приватної власності майном. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час і місце слухання справи оповіщений належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Заяв про розгляд справи за його відсутність до суду не надходило. Заперечень проти позову не надав. [PERSON] надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що власником квартири [ADDRESS], на праві приватної спільної часткової власності є [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № ЯЯЯ 606346 від 29.11.2006 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Первомайської міської ради, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 12693252 від 29.11.2006 р. Відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.09.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, однак, шлюбні стосунки між ними було припинено ще більш як за шість місяців до розірвання шлюбу і Відповідач фактично проживав за іншою адресою, що встановлено доданим до позову рішенням суду про розірвання шлюбу. На підтвердження вказаного, позивачка надала акти про непроживання відповідача в спірній квартирі за участю сусідів. Відповідно до ст. 107 ЖК України та розяснень викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України від 12.04.1985 року, наймач або член його сімї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від предявлення позову про це. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. На підставі ст. 107 ЖК України наймач жилого приміщення або член його сім'ї може бути визнаний судом таким, що втратив право користування цим приміщенням, якщо фактичні дані справи свідчать про обрання ним іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписках, переадресування кореспонденції, утворення сім'ї в іншому жилому приміщенні, перевезення туди майна, виїзд до іншого населеного пункту і постійна прописка в ньому чи укладення там трудового договору на невизначений строк тощо). Оскільки відповідач в квартирі по вул. Грушевського, 40/4 в м. Первомайську Миколаївської області не проживає понад рік, то є підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved