Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

У лютому 2018 року Військовий інститут Київського національного університету ім. Т. Шевченка звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення витрат, пов`язаних з утримання у вищому військовому навчальному закладі. Позов обґрунтовує тим, що наказом начальника Військового інституту від 01.08.2016 № 149 на підставі наказу Ректора КНУ імені Тараса Шевченка від 26.07.2016 року № 2310-33 [PERSON] зарахована курсантом за спеціальністю "Міжнародні відносини, суспільні комунікації та регіональні студії" до Військового інституту та поставлена на всі види забезпечення із 01.08.2016 року. У той же день між Міністерством оборони України в особі начальника Військового інституту та відповідачем було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу строком на чотири роки. Наказом начальника Військового інституту від 07.07.2017 № 5РС на підставі наказу Ректора КНУ імені Тараса Шевченка від 06.07.2017 № 1665-33 із 07.07.2017 року [PERSON] відраховано зі списків курсантів з Військового інституту через небажання продовжувати навчання, з нею достроково припинено (розірвано) Контракт про проходження військової служби (навчання). Згідно зі змістом позову курсанти, які навчаються в Військовому інституті перебувають на повному державному забезпечені. Згідно з довідками-розрахунками відповідних служб Військового інституту витрати на утримання відповідача пов`язані із грошовим забезпеченням складають - 2 234,00 грн., із речовим забезпеченням - 3 549,92 грн., із продовольчим забезпеченням складають - 27 149,52 грн., із забезпеченням комунальними послугами та енергоносіями - 2 680 грн. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними). Позивач стверджує, що будучи обізнаною під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, [PERSON] дотепер зазначену суму коштів не відшкодувала, що є підставою для звернення до суду із цим позовом та стягнення коштів у примусовому порядку З огляду на те, що відповідач достроково припинила навчання, вона зобов`язана відшкодувати витрати на її утримання у Військовому інституті, у зв`язку із чим позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь фактичні витрати, пов`язані з її утриманням у вищому військовому навчальному закладі у сумі: 35 613 грн. 44 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1 762 грн. 00 коп. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірай М.І. від 05 травня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірай М.І. від 27 липня 2018 року справу за указаним позовом передано за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М. від 07 вересня 2018 року цивільну справу за позовом Військового інституту до [PERSON] про стягнення витрат, пов`язаних з утримання у вищому військовому навчальному закладі прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Від представника позивача за довіреністю Волкова А.Г. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М. від 21 січня 2019 року матеріали цивільної справи за позовом Військового інституту до [PERSON] направлено за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2019 року матеріали зазначеної цивільної справи повернуто до Богунського районного суду м. Житомира для прийняття до свого провадження. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 20 вересня 2019 року цивільну справу за позовом Військового інституту прийнято до свого провадження та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Вивчивши й дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень частин 1 та 4 статті 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що Наказом начальника Військового інституту від 01.08.2016 №149 на підставі наказу Ректора КНУ імені Тараса Шевченка від 26.07.2016 року № 2310-33 відповідач [PERSON] зарахована до списків особового складу інституту за спеціальністю "Міжнародні відносини, суспільні комунікації та регіональні студії" та поставлена на всі види забезпечення із 01.08.2016 року. 01.08.2016 між Міністерством оборони України в особі начальника Військового інституту та [PERSON] був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу. Пунктом 1 зазначеного Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, зокрема, закріплений обов`язок курсанта [PERSON] відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від, подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу Наказом начальника Військового інституту від 07.07.2017 № 5РС на підставі наказу Першого проректора КНУ імені Тараса Шевченка від 06.07.2017 № 1665-33 із 07.07.2017 року відповідача [PERSON] відраховано зі списків курсантів з Військового інституту через небажання продовжувати навчання, з нею достроково припинено (розірвано) Контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗСУ та звільнено з військової служби у запас. Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Згідно із пунктами 3, 4 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 р. № 964, Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Згідно з наявними у матеріалах справи довідками-розрахунками відповідних служб Військового інституту витрати на утримання відповідача пов`язані: з грошовим забезпеченням склали 2 234,00 грн. з речовим забезпеченням склали 3 549,92 грн., з продовольчим забезпеченням склали 27 149,52 грн., із забезпеченням комунальними послугами та енергоносіями (пов`язаних із проживанням курсанта) склали 2 680,00 грн. Загальні витрати на утримання у вищому навчальному закладі відповідача відповідно до наявного у матеріалах справи Розрахунку відшкодування витрат на утримання у вищому навчальному закладі [PERSON] у зв`язку з достроковим розірванням контракту, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», склали 35 613 грн. 44 коп. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 142 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved