Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство «УкрСибБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві, представник позивача свої вимоги обґрунтував тим, що 21 травня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту № 11157264000, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 8 500,00 доларів США (вісім тисяч) 00 центів, строком до 21.05.2014 року із розрахунку 9,5 відсотків річних Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 року, до статуту АКІБ «УкрСиббанк», були внесені зміни, відповідно до яких нове повне найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Відповідно до додатку № 1 до Кредитного договору, погашення кредиту повинно було відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4. Кредитного договору відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. 03 серпня 2009 року між Банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, відповідно до умов якої, сторони домовились про зміну процентної ставки по кредиту з 9,5% річних на 13,5% річних. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору Позичальник зобов'язаний був повернути кредит до 21 травня 2014 року. Позичальником не здійснено погашення суми заборгованості по кредиту, у строки встановлені кредитним договором , чим порушено договірні зобов'язання. 14 травня 2014 року [PERSON] було направлено вимогу про погашення заборгованості, однак станом на 16.06.2014 року, вимоги банку залишені без задоволення. Відповідно до п. 7.1. Кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів а кредит, та/ або комісій, позичальник сплачує банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмір подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума кого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Таким чином, станом на 16.06.2014 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 21.05.2007 року становить 2 105,94 доларів США (дві тисячі сто п'ять доларів США 94 центи), що за курсом НБУ станом на 16.06.2014 року становить 24 700,24 гривень (двадцять чотири тисячі сімсот грн. 24 копійок), з яких: • 1 923,81 доларів США, що станом на 16.06.2014 року становить 22 564,05 грн. - кредитна заборгованість; • 177,34 доларів США, що станом на 16.06.2014 року становить 2 080,00 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; • 4,79 доларів США, що станом на 16.06.2014 року становить 56,19 грн. - пеня за прострочення сплати процентів; З огляду на наведене позивач просив суд стягнути з [PERSON], [INFO], іпн № [NUMBER], проживаючого [ADDRESS], суму боргу за договором про надання кредиту №11157264000 від 21 червня 2006 року в розмірі 2 105,94 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16.06.2014 року становить 24 700,24 гривень, та стягнути з відповідача на користь ПАТ «Укрсиббанк» судові витрати за сплачений судовий збір у сумі 247 гривень 00 копійок. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи. В позовній заяві позивач просив суд розглядати справу без участі представника позивача, наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями в матеріалах справи. На виконання вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачу надсилалися судові повістки за адресою його місця мешкання. Таким чином, суд вважає неявку відповідачів у судове засідання неповажною, оскільки суд належним чином сповістив відповідачів про явку до суду. Суд, у зв'язку з неявкою відповідачів по справі, враховуючи відсутність відповідних заперечень, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не з'явилася, у порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21 травня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту № 11157264000, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 8 500,00 доларів США (вісім тисяч) 00 центів, строком до 21.05.2014 року із розрахунку 9,5 відсотків річних. Відповідно до додатку № 1 до Кредитного договору, погашення кредиту повинно було відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4. Кредитного договору відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. 03 серпня 2009 року між Банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, відповідно до умов якої, сторони домовились про зміну процентної ставки по кредиту з 9,5% річних на 13,5% річних. Згідно ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку і такі виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України; зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості; має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 ЦК, зокрема ст.ст. 1048-1050 ЦК, з яких вбачається, що позикодавець (кредитор) має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; якщо прострочив на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. До відношень встановлених по кредитному договору застосовуються положення параграфа 1,2 глави 71 ЦК України (ст. ст. 1046-1056), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів по справі, а також врахувавши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 193, 524, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved