Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

У лютому 2014 року ПАТ «Страхова компанія «Кремінь» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу 1850 грн. витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позову вказували, що 16.12.2010 року у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan Tiida», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota Fortuner», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Вина [PERSON] у скоєнні даного ДТП підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 15.02.2011 року за якою останню притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. В результаті ДТП було заподіяно технічних пошкоджень автомобілю «Nissan Tiida», д/н [NUMBER]. Відповідно до калькуляції СПД [PERSON] від 17.12.2010 року розмір матеріального збитку власнику в результаті пошкодження автомобіля «Nissan Tiida», д/н [NUMBER] склав 1850 грн. Оскільки на час ДТП автомобіль «Nissan Tiida», д/н [NUMBER] був застрахований за договором добровільного страхування наземного транспорту №1000062-04-05-10 у ПАТ «Страхова компанія «Кремінь», остання виконуючи свої договірні зобов»язання сплатила 1850 грн. страхового відшкодування. Вимогу ПАТ «Страхова компанія «Кремінь» до [PERSON] про компенсацію 1850 грн. сплаченого страхового відшкодування остання залишила без відповіді, що й стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив вказуючи про те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час ДТП була застрахована в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», а тому в разі настання страхового випадку компенсацію здійсненого страхового відшкодування має проводити саме вказана страхова компанія. Суд, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи встановив наступне. Згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту №1000062-04-05-10 від 15.07.2010 року, який укладено між ЗАТ «Страхова компанія «Кремінь» та [PERSON] застраховано належний останній автомобіль «Nissan Tiida», д/н [NUMBER]. 16.12.2010 року о 17 год. 45 хв. у м. Києві на вул. Маяковського, 12-А [PERSON] керуючи автомобілем «Toyota Fortuner», д/н [NUMBER] залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Nissan Tiida», д/н [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Вина водія [PERSON] у скоєнні правопорушення яке передбачено ст. 124 КУпАП підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 15.02.2011 року за якою останню притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Відповідно до калькуляції СПД [PERSON] від 17.12.2010 року розмір матеріального збитку власнику в результаті пошкодження автомобіля «Nissan Tiida», д/н [NUMBER] склав 1850 грн. ПАТ «Страхова компанія «Кремінь» виконуючи свої договірні зобов'язання перед страхувальником [PERSON], виплатила страхове відшкодування у розмірі 1850 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2418 від 14.03.2011 року. За правилами ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить у межах цієї суми право вимоги, яку страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. В судовому засіданні встановлено, що 13.08.2010 року між [PERSON] як володільцем автомобіля «Toyota Fortuner», д/н [NUMBER] та ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів про що було видано Поліс №ВЕ/3650648. За вказаним Договором [PERSON] є особою, цивільно-правова відповідальність якого застрахована при експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно вказаного договору, ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» взяла на себе обов'язок, при настанні страхового випадку, відповідно до встановленого ліміту відповідальності, відшкодувати у встановленому Законом України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкоду заподіяну життю, здоров»ю, майну третім особам. Зі змісту ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність лише в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Відповідно до ст. 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 9 цього ж Закону ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. За страховим полісом №ВЕ/3650648 ліміт відповідальності страховика ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) складає 25 000 грн. із нульовою франшизою. З довідки АСК «ІНГО Україна від 01.07.2014 року №2721 вбачається, що за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/3650648 від 13.08.2010 року зафіксовано звернення страхувальника [PERSON] щодо ДТП, яке мало місце 16.12.2010 року за участю автомобіля «Нісан» д/н [NUMBER]. В судовому засіданні з»ясовано, що ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» не здійснювало будь-яких виплат після настання страхового випадку із автомобілем «Toyota Fortuner», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], при цьому, представник позивача категорично наполягав на стягненні 1850 грн. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди саме із заподіювача шкоди. У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки, ПАТ «Страхова компанія «Кремінь» звертається із позовними вимогами лише до заподіювача шкоди, цивільна відповідальність якого застрахована, а розмір вимог не перевищив межі ліміту відповідальності страховика, позовні вимоги про відшкодування [PERSON] матеріальної шкоди не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed