Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

01 червня 2020 року позивач звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до СТОВ «Воскобійники» про розірвання 2-х договорів оренди землі. Позовні вимоги обґрунтував тим, що є власником двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6288 га та 2,6289 га. 01 квітня 2009 року позивачем з відповідачем СТОВ «Воскобійники» були укладені договори оренди вказаних земельних ділянок на 25 років. Позивач вважає, що відповідач погіршив якість земельних ділянок наслідком чого стало зменшення їх нормативної грошової оцінки зі 112850,80 грн. в 2018 році до 82999,81 грн. в 2019 році. Крім цього орендар систематично не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою. Зокрема залишки недоплачених сум склали: на 01.01.2016 - 708,80 грн., на 01.01.2017 - 138,80 грн., на 01.01.2018 - 1955,70 грн., на 01.01.2019 - 19069,96 грн., на 01.01.2020 - 531,46 грн. Посилаючись на те, що такі дії орендаря порушують права позивача, як орендодавця, позивач просив суд на підставі ст.ст. 24, 25, ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» розірвати вищевказані договори оренди. Ухвалою суду від 02 червня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. У встановлений судом строку відповідач надав відзив на позов, в якому проти позову заперечував з огляду на те, що його діями жодні права відповідача не порушуються, а обґрунтованість позовних вимог не доведена позивачем належними доказами. Зокрема вказав, що зменшення нормативної оцінки вартості орендованих земельних ділянок відбулось не через погіршення їх стану, а через зміну методики такої оцінками відповідними органами. При цьому жодних доказів погіршення стану земельних ділянок позивачем не надано, а його доводи ґрунтуються на припущеннях. Заборгованість по орендній платі перед позивачем на даний час відсутня. При цьому сам позивач ухилявся від отримання орендної плати шляхом неявки до ТОВ «Воскобійники» для її отримання, незважаючи на направлені йому з цього приводу листи, а також шляхом не надання відповідних банківських реквізитів товариству для безготівкового зарахування орендної плати. Позивач навіть не отримав направлену йому оренду плату поштовим переказом. Враховуючи те, що лише 24.12.2019 орендодавцем [PERSON] були надані його банківські реквізити, товариство розрахувалось з ним по орендній платі за 2018 та 2019 роки. У відповіді на відзив позивач вказав, що відповідачем не спростовані вказані в позовній заяві підстави для розірвання договору, передбачені ст.ст. 13, 24, 25 Закону України «Про оренду землі». В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Надали пояснення аналогічні доводам позовної заяви. При цьому представник позивача просив суд не приймати до уваги надану відповідачем картку рахунку [PERSON] [NUMBER]. оскільки в ній окрім даних щодо виплат по земельних паяв містяться також дані по майнових паях та надані відповідачем Матеріали обстеження сільськогосподарських угідь щодо належних [PERSON] земельних ділянок, оскільки відповідачем не доведено, що здійснювалось обстеження саме цих земельних ділянок та при їх обстежені позивач присутній не був. Представники відповідача заперечували проти позову з огляду на його необґрунтованість, а також недоведеність позовних вимог. Навели доводи, аналогічні змісту відзиву на позовну заяву. Зокрема вказали, що позивачем не доведено погіршення стану орендованих відповідачем земельних ділянок, а зменшення розміру їх нормативної грошової оцінки мала місце не лише щодо них, а й на території всієї області. При цьому намагаючись компенсувати розмір орендної плати підприємство прийняло рішення підвищити відсоток орендної плати та пропонувало позивачу укласти відповідні додаткові угоди, направляючи йому на розгляд їх проекти. Проте такі угоди позивачем підписані не були. Дійсно мали місце певні залишки по виплаті орендної плати, але в 2016-2017 роках це було обумовлено тим, що позивач не отримував частину орендної плати, яка підлягала виплаті в натуральній формі відповідно до додатку № 1 оспорюваних договорів, а в 2018-2019 роках в зв`язку з тим, що позивач маючи на меті розірвання спірних договорів в судовому порядку, свідомо не отримував орендну плату, зокрема незважаючи на неодноразові нагадування не з`являвся до офісу підприємства, не надавав своїх банківських рахунків для зарахування коштів, не отримав поштовий переказ яким йому направлялась орендна плата. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши наявні докази, суд встановив наступні юридичні факти та правовідносини, що їх супроводжують. [PERSON] є власником двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Воскобійницького старостинського округу Шишацької селищної ради (колишня Воскобійницька сільська рада) з кадастровими номерами: 5325781200:00:013:0036 площею 2,6288га та 5325781200:00:011:0155 площею 2,6289га (а.с. 6-7, 10-11). 01 квітня 2009 року між Орендодавцем [PERSON] та Орендарем СТОВ «Воскобійники» укладено договір оренди землі який 09.06.2010 зареєстрований Шишацьким відділом Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК України» за № 041057300024 (а.с. 8-9). За умовами даного договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування належну орендарю земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2,63га. Договір укладено строком на 25 років. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 40497,25 грн. 01 квітня 2020 року між тими самими сторонами укладено аналогічний договір оренди землі щодо іншої земельної ділянки, який був зареєстрований Шишацьким відділом Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК України» за № 041057300025 (а.с. 12-13) Передача земельних ділянок орендодавцем орендарю підтверджується актами прийому-передачі земельної ділянки б/н від 01.04.2009, підписаними сторонами договорів (а.с. 50, 56). Як слідує із постанови Верховного суду від 04.02.2019 в лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом ДО СТОВ «Воскобійники» про визнання вищевказаних договорів оренди землі розірваними та зобов`язання повернути йому земельні ділянки. Вказав, що відповідно до п.28 спірних договорів оренди, попередив орендаря за 150 днів (заявою від 07.09.2017) про намір розірвати договори в односторонньому порядку та обробляти належні йому земельні ділянки самостійно. В той же час товариство відмовило у розірванні договорів та поверненні земельних ділянок. Рішенням суду першої інстанції у задоволені позову відмовлено. Рішеннями судів апеляційної та касаційної інстанції вказане рішення залишено без змін (а.с. 96-102). Надаючи правову оцінки спірним правовідносинам суд виходив з наступного. Згідно ч.1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (ч.9 ст. 93 ЗК). Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно абз. 11 ч.1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. Відповідно до ч.1 ст. 32 вказаного Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до абзаців 3 та 5 частини 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря поміж іншого: - дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; - своєчасного внесення орендної плати. За твердженням позивача невиконання відповідачем саме цих двох обов`язків є підставою для розірвання договорів в судовому порядку. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.3 ст. 12, ч.ч.1, 5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На думку суду позивачем не надано жодних належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження його доводів про те, що внаслідок діяльності відповідача відбулось критичне пошкодження родючого шару ґрунту, орендар знищує корисні властивості землі не дотримуючись принципів раціонального використання та охорони земель. При цьому його доводи в цій частині мають характер припущень та ґрунтуються лише на зменшенні вартості грошової нормативної оцінки земельних ділянок у 2019 році. Так згідно довідок ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 23.01.2018 № 87/179-18 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 2,6288га з кадастровим номером 5325781200:00:013:0036 склала 112850,80 грн. та земельної ділянки площею 2,6289га з кадастровим номером 5325781200:00:011:0155 склала 112850,80 грн. (а.с.15-16). В той же час відповідно до витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок № 5325781200:00:013:0036 та 5325781200:00:011:0155 їх нормативна грошова оцінка склала в 2019-2020 роках 82996,81 грн та 82999,97 грн відповідно (а.с.79-83). На підставі п. 11 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» 07 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 105 «Про проведення загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України». Наказом Міністерства Аграрної політики та продовольства України від 16.11.2018 року № 552 затверджено технічну документацію із загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення. Вказаний наказ набрав чинності 01.01.2019 року а отже з цієї дати змінилась і нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення в тому числі й спірних земельних ділянок. Отже зміна (зменшення) нормативної грошової оцінки спірних земельних ділянок сталась в наслідок зміну підходу до даного напрямку діяльності та виведення його на загальнонаціональний рівень. При цьому відповідні зміни торкнулись і інших земельних ділянок, як на території Полтавської області, так і держави загалом. Таким чином, суд вважає, що зміна (зменшення) нормативної грошової оцінки спірних земельних ділянок сама по собі не є достатнім доказом, що свідчить про критичне пошкодження відповідачем родючого шару ґрунту орендованих земельних ділянок, як про це заявляє позивач. В той же час відповідачем в якості доказів його правової позиції надані матеріали моніторингу ґрунтів СТОВ «Воскобійники» за 2018 рік (а.с.61-63), земельних ділянок, що належать позивачу з кадастровими номерами 5325781200:00:011:0155 та 5325781200:00:013:0036 станом на 18 червня 2020 року (а.с.71-78). Середньозважені величини за вказані роки є незмінними. Наданий відповідачем агрохіманаліз земельних ділянок позивача за 2019 рік свідчить про те, що основні показники є також стабільно високими. (а.с. 64-70). Посилання представника позивача про те, що суд не повинен брати до уваги вказані докази нібито через те, що при проведені вказаних досліджень не був присутній власник земельних ділянок (позивач) та неможливо було чітко визначити місце розташування вказаних ділянок суд до уваги не приймає, оскільки вказані доводи мають виключно імовірнісний характер та не ґрунтуються, як на нормах закону (в частині обов`язкової присутності власника), так і на будь яких доказах зі сторони позивача. При цьому суд ще раз звертає увагу, що звертаючись до суду із позовом про розірвання договору в зв`язку з погіршенням орендарем родючості земель, саме позивач повинен довести вказаний факт, як підставу для своїх вимог. Посилання представника позивача на те, що зменшення нормативної грошової оцінки спірних земельних ділянок із 112850,80 грн. до 82999,97 грн. є зміною істотних умов договору, нібито через те, що саме на відповідний відсоток орендної плати від цієї суми розраховував позивач, не заслуговує на увагу, оскільки на момент укладання спірних договорів нормативна грошова оцінка обох спірних земельних ділянок взагалі складала 40497,25 грн, що є вдвічі меншим від теперішнього розміру. Не заслуговують на увагу суду й доводи позивача про необхідність розірвання договорів в зв`язку з систематичною невиплатою орендарем орендної плати. Так умовами обох спірних договорів передбачено, що виплата орендної плати відбувається до 31 грудня поточного року (п.11). Згідно пояснень позивача заборгованість з орендної плати за землю на час розгляду справи йому виплачена. Відсутність заборгованості підтверджується даними картки рахунку [NUMBER] пайовика [PERSON] (а.с. 46-47). Доводи представник позивача про те, що вказана картка є неналежним доказом оскільки в ній також містяться дані про рух коштів щодо майнових паїв позивача, суд відкидає, оскілки наявність такої інформації у картці жодним чином не спростовує (спотворює) інформацію щодо коштів по орендні платі за землю. В якості доказів своїх вимог позивач послався на лист СТОВ «Воскобійники» № 158 від 21.02.2020 року в якому товариство на запит позивача від 03 лютого 2020 року надало інформацію про розмір нарахованої орендної плати, утриманих податків та зборів, виплат залишків по земельних ділянках з кадастровими номерами 5325781200:00:011:0155 та 5325781200:00:013:0036. У вказаному листі зазначено, що розмір залишку на 01.01.2016 складає 708,80 грн, на 01.01.2017 - 138,80 грн., на 01.01.2018 - 1955,70 грн., на 01.01.2019 - 19069,96 грн., на 01.01.2020 - 531,46 грн. У своєму відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що вищевказані залишки по 2018 рік є грошовим еквівалентом залишків неотриманої позивачем частини орендної плати, що виплачувалась в натуральній формі відповідно до умов додаткових угод. Так згідно угод щодо умов сплати орендної плати за орендовану земельну ділянку, які є додатками № 1 до обох договорів та підписані сторонами передбачена виплата орендної плати в натуральній формі в розмірі 10 кг олії, 50 кг. цукру, 800 кг. зерна (а.с.51, 57). В зв`язку з ухиленням позивача від отримання орендної плати у 2018-2019 роках до вказаних залишків також віднесено й розмір нарахованої орендної плати. З матеріалів справи дійсно вбачається, що СТОВ «Воскобійник», намагаючись виконати свої зобов`язання за договорами оренди неодноразово пропонувала позивачу з`явитись до офісу товариства для отримання орендної плати або надати банківські реквізити для її безготівкового перерахування. Крім того позивачу неодноразово пропонувалось укласти додаткові угоди із збільшеним відсотком орендної ставки. Але вказані пропозиції були проігноровані позивачем. Так, протягом 2018-2019 року товариством позивачу були направлені листи: № 33 від 30.11.2018 (а.с.89), № 852 від 12.12.2018, (а.с17), № 144 від 12.06.2019 (а.с.90), № 207 від 11.11.2019 (а.с.91), № 213 від 28.11.2019 про необхідність отримання орендної плати та доплат за минулі та поточні періоди, які були проігноровані позивачем. З метою виплати орендної плати товариством 18 грудня 2019 року позивачу був направлений поштовий переказ від отримання кого позивач відмовився (а.с.94,47) Лише 09 грудня 2019 року позивачем були сформовані та в подальшому надані товариству його банківські реквізити для безготівкового зарахування орендної плати за землю (а.с. 95). Така поведінка позивача в сукупності з тим, що з лютого 2018 року він намагається розірвати спірні договори оренди землі з різних підстав (а.с 96) дає суду достатньо підстав дійти висновку про свідоме неотримання позивачем орендної плати для створення штучної підстави розірвання договорів оренди в судовому порядку, нібито через систематичну несплату орендарем орендної плати. В той же час в діях орендаря, суд не вбачає ознак умисної або несистематичної невиплати орендної плати та вважає, що відповідні затримки з її виплати, що мали місце раніше, обумовлені виключно поведінкою орендодавця. На висновок суду також впливає той факт, що на час розгляду справи заборгованість із орендної плати перед позивачем відсутня. Таким чином, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для розірвання спірних договорів через істотне порушення орендарем його умов, як про це вказував позивач, а отже у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі. При подачі позову позивач був звільнений від сплати судового збору, як особа з інвалідністю. В зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати при розгляд даної справи слід віднести на рахунок позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed