Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

01.11.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила збільшити розмір аліментів, які були стягнуті з [PERSON] на її користь на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.09.2014 року, з 400,00 грн. на місяць до 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення донькою повноліття. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що визначений розмір аліментів за рішенням суду від 23.09.2014 року у розмірі 400 грн. на місяць не відповідає мінімальному розміру аліментів, передбаченому ч.2 ст.182 СК України. Крім того зазначила, що грошей, які сплачує відповідач, не вистачає на утримання доньки та забезпечення її усім необхідним, у зв`язку із значним ростом цін. [PERSON] працює, має стабільний щомісячний заробіток, є власником земельної ділянки, яку здає в оренду та отримує щомісячну плату за це, а тому здатний сплачувати аліменти на утримання їх доньки у розмірі ј частини від свого заробітку. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення, посилаючись, що відповідач не виконує належним чином свої аліментні зобов`язання, постійно утворюється заборгованість. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що на його утриманні знаходиться дружина, двоє їх спільних дітей, щодо яких він має намір встановити батьківство, оскільки вони записані на колишнього чоловіка дружини, а також мати останньої, яка хворіє. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією дубліката свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.02.2009 року. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.09.2014 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 10.07.2014 року та до досягнення повноліття дитини. Заводським відділом ДВС ММУЮ здійснюється виконавче провадження за виконавчим листом №2/487/2426/14, виданим Заводським районним судом м. Миколаєва 11.10.2016 року, щодо стягнення з [PERSON] аліментів. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписамист.180 СК Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно дост. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів та спосіб його визначення не є сталими. Так за положеннями ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, у зв`язку з чим, із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При цьому слід зазначити, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Разом з тим, ст.192 СК України передбачає можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою і зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Положення ст..141 ч.1 СК України закріплюють рівність прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Відповідно до положень ст..180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 ч.2 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За положеннями Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років становить 2027 грн. з 01.01. по 30.06. 2018 року, з 01.07. по 30.11.2018 року 2118 грн., з 01.12. по 31.12.2018 року 2218 грн.. Таким чином, на даний час, розмір аліментів, що сплачуються [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки, є значно меншим від встановленого законодавством мінімуму, а отже, на думку суду не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Оцінивши сукупність наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, щодо достатності підстав, для задоволення позову, та зміни способу нарахування аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини. Заперечення відповідача суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтвердженні належними доказами, які б доводили знаходження на утриманні [PERSON] ще будю-яких осіб. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 768,40 грн..

Outcome: approved