Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

01 вересня 2015 року [PERSON] пред'явила в суді зазначений позов. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 18 лютого 2012 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, зловживання відповідачем алкогольними напоями, шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з листопада 2014 року. Збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо його участі в утриманні сина, який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 520 гривень щомісячно. У судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав, вказаних у заяві, наполягає на розлученні. Фактично чотири місяці вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Основною причиною розлучення є зловживання відповідачем алкоголем. Категорично заперечила проти примирення. Пояснила, що працює неофіційно та має близько 1500 гривень заробітку на місяць та ще утримує старшого сина. Відповідач позов визнав, погодився на розлучення, оскільки на тому наполягає позивачка, не заперечив проти сплати аліментів на сина у розмірі 520 гривень щомісячно. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, з таких підстав. Судом встановлено, що 18 лютого 2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] до [PERSON] ( а.с. 6). Сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою ( а.с. 7, 22). Позивачка має на утриманні також сина [PERSON], 2005 року народження, та згідно довідки МК ВЖРЕП № 7 не працевлаштована з 14 березня 2012 року ( а.с. 22-23). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, вони спільно не проживають кілька місяців, позивачка категорично не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач не довів можливості відновлення шлюбу, в останньому засіданні не заперечив проти розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами другою та третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні дитини. Відповідно до частини першої статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Докази про регулярний заробіток відповідача у матеріалах справи відсутні. Згідно частини першої статті 182 СК України, суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Доказів про стан здоров'я дитини та відповідача, матеріальне становище відповідача, наявність на його утриманні інших осіб суду не надано. Поряд з тим, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з обов'язку кожного з батьків утримувати дитину, зважає на розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який для дитини віком до 6 років складає 1218 грн.. Суд враховує, що доказів про наявність інших утриманців або документів про хвороби, які перешкоджають відповідачеві працювати, суду не надано. Тому стягує аліменти у розмірі 520 гривень, який позивачкою визначено, проти стягнення якого не заперечив відповідач. Слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог статті 367 ЦПК України. Відповідно до частин першої та другої статті 88 ЦПК України судовий збір за вимогу про стягнення аліментів, в сумі 487 грн. 20 коп., від сплати якого позивачка звільнена, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави; а 487,2 грн. судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved