Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

0.08.2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, пояснюючи, що 19.08.2015 року помер його батько [PERSON], [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовану на території Іванівської сільської ради Волноваського району, загальною площею 8,7168 га, що належала спадкодавцю на праві Державного акту на право власності на земельну ділянку від 15.07.2005 року та зареєстрована за №10515000321 та жилий будинок за адресою: с. Іванівка, вул. 40 років Перемоги, 9, що належав батьку на підставі свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок, виданого Іванівською сільською радою 17.01.1996 року та зареєстрований в БТІ 17.01.1996 року в реєстраційній книжці № 2 за № 431. Відповідно до заповіту все своє майно батько заповів йому. На день смерті батько був зареєстрований та проживав один за адресою: с. Іванівка, вул. 40 років Перемоги, 9, тобто спадкоємці, що фактично прийняли спадщину в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, відсутні. Після смерті батька він спадкову справу не відкривав, відмови не писав, бо вважав, що наявність заповіту на його імя дає право на звернення до нотаріуса після шестимісячного строку. Крім того, у звязку з тим, що він проживає у м. Макіївка, яка є зоною проведення АТО, не мав можливості своєчасно скористатися своїм правом та подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законом строк. У червні 2016 року на консультації у нотаріуса йому було розяснено порядок оформлення документів на прийняття спадщини та повідомлено, що у правовстановлюючому документі на жилий будинок є помилка у прізвищі померлого батька, а також, що ним пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини, що робить неможливим надання йому свідоцтва про право власності, як спадкоємцю та рекомендовано звернутися до суду. За всіма документами прізвище батька значиться як «Нечипуренко», а у свідоцтві про право приватної власності на жилий будинок зазначено його прізвище як «Нечипоренко». Зазначена помилка та пропуск строку перешкоджають йому скористатися його правом на отримання спадщини, як спадкоємцю за заповітом. Виправити помилку неможливо, у звязку зі смертю батька, тому він просить суд встановити факт, що свідоцтво про право приватної власності на жилий будинок належить батьку [PERSON] та надати йому додатковий строк на прийняття спадщини. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає. Представник Іванівської сільської ради у судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутністю та ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно\~ст. 213 ЦПК України\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За вимогами\~ст.ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст.\~1270,\~1272 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абзацу 6 п.24 \~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов*язані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно заповіту, посвідченого 22.10.2013 року секретарем виконкому Іванівської сільської ради, [PERSON], який є батьком позивача по справі, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-УР № 153499, заповів останньому все своє майно, яке на день смерті виявиться йому належним. За життя [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку був власником земельної ділянки, площею 8,7169 га та розташованої на території Іванівської сільської ради за адресою: вул. 40 років перемоги, 9 с. Іванівка, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на підставі свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок, виданого Іванівською селищної радою 17.01.1996 року та зареєстрованого в БТІ 17.01.1996 року в реєстраційній книжці № 2 за № 431 - власником жилого будинку, розташованого у с. Іванівка по вул. 40 років Перемоги,9. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії І-НО №909655, виданого 19.08.2015 року виконкомом Іванівської сільської ради Волноваського району Донецької області, актовий запис № 04, [PERSON] помер 19 серпня 2015 року. Згідно копії паспорту померлого спадкодавця серії ВА 653012, його прізвище значиться як «Нечипуренко» [PERSON], а в свідоцтві про право власності на жилий будинок помилково зазначено його прізвище як «Нечипоренко» [PERSON]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] у частині встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що передбачено п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України. Суд також вважає, що позивачу необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки строк звернення із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини пропущений був ним з поважної причини, а саме у звязку із проживанням на непідконтрольній Україні території, що є загальновідомим фактом та викликало істотні труднощі для спадкоємця на своєчасне вчинення цих дій.

Outcome: approved