Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернувся до суду. Свої вимоги мотивував тим, що 29 червня 2016 року між ПАТ "Київобленерго" та [PERSON] було укладено Договір про користування електричною енергією №200957103 на об`єкті: житловий будинок: [ADDRESS] . Відповідно до п.1. Договору відповідач як енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до дозволеної потужності 20 кВт з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Так, власником житлового будинку у [ADDRESS] відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.06.2016 р. є [PERSON] . Позивач зазначав, що починаючи з січня 2018 року постійно відключається електроенергія в будинку на декілька хвилин і так до 20 разів на добу. Це у своєму підсумку спричиняє суттєвий дискомфорт для мешканців будинку, оскільки по-перше, в будинку проживає малолітня дитина, а по - друге опалення будинку здійснюється електричним котлом. Отже, таке системне відключення електроенергії спричиняє постійне відключення котла, що призводить до охолодження приміщень, постійним переохолодженням мешканців, відповідно захворюванням, а також варто врахувати постійну поломку та заміну деталей котла. Посилався на п.10 Договору за яким споживач має право на отримання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами, відшкодування збитків , заподіяних внаслідок порушення прав за цим договором; якісне обслуговування електричних мереж , розрахункових приладів обліку. За договором Енергопостачальник зобов`язується забезпечувати надійне постачання електричної енергії згідно з умовами ліцензій та цього договору; розглядати звернення Споживача щодо надання послуг пов`язаних з постачанням електричної енергії та приймати з цього приводу рішення у терміни, передбачені ПКЕЕН; проводити планову перевірки, ремонт і заміну приладів обліку в терміни, встановлені нормативними документами та договором. Зазначав, що згідно п.19 Договору Енергопостачальник несе відповідальність за шкоду заподіяну Споживачу або його майну в розмірі і порядку визначених законодавством; у разі тимчасового припинення електропостачання з вини Енергопостачальника - у розмірі двократної вартості недовідпущеної Споживачу електричної енергії; у разі порушення прав споживача (відмова в реалізації його прав, у наданні необхідної інформації, наданні послуг, що за якістю не відповідають вимогам нормативно-технічних документів, ухилення від перевірки якості електричної енергії. Позивач вказував, що на виконання умов п.25 та п. 26 Договору двічі особисто звертався з даним питанням до Начальника Києво-Святошинського районного підрозділу ПрАТ «Київоблеиерго» Косова Дмитра Володимировича , також двічі звертався до головного інженера та 10 разів робив заявку через гарячу лінію ПрАТ «Київоблеиерго», але проблему не вирішено. У досудовому порядку вирішити спірне питання не можуть. Таким чином позивач вважав, що йому було нанесено маральної шкоди, яка була оцінена позивачем у 10 000 грн, 00 коп. Просив суд зобов`язати Києво-Святошинський районний підрозділ ПрАТ «Київобленерго» (код ЄДРПОУ 23243188) відновити якісне постачання електроенергії у Київській області, с. Хотів вул. Молодіжна, буд. 57; стягнути з Києво-Святошинського районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго» код ЄДРПОУ 23243188) місцезнаходження:08132 Київська обл., Києво-Святошинський район, моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.. У подальшому позивачем до суду було подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просив суд: зобов`язати приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (код ЄДРПОУ 23243188) відновити якісне постачання електроенергії за адресою: Київська область, с. Хотів вул. Молодіжна, буд. 57; стягнути з приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (код ЄДРПОУ 23243188) на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.. У судових засіданнях позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали просили задоволити позов. У судових засіданнях представник Відповідача проти позову заперечував, вважав їх необґрунтованими, подав до суду відзив. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, оглянувши представлені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що на момент виникнення спірних правовідносин, вони врегульовувалися Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок електричної енергії» Правилами користування електричною енергією для населення до 20.06.2018 року затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 р. № 1357 (ПКЕЕН) до 26.06.2018 року, та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 після 26.06.2018 р (ПРРЕЕ). У відповідності до п. 1 ПКЕЕН, ці Правила регулюють відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками. Правила обов`язкові для виконання всіма побутовими споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. При розгляді справи судом встановлено, що постачання електроенергії за адресою позивача у [ADDRESS] здійснюється у відповідності до договору 200957103 від 29.06.2016 року про користування електричною енергією, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Київобленерго» в подальшому назва змінена на ПрАТ «Київобленерго». В силу пункту 21 Договору взаємовідносини сторін, що не врегульовані цим договором, регламентуються ПКЕЕН та законодавством України. Так відповідно до п. 38 ПКЕЕН Енергопостачальник зобов`язується: забезпечувати надійне постачання електричної енергії згідно з умовами ліцензій та договором; надавати інформацію про послуги, пов`язані з електропостачанням, та про терміни обмежень і відключень; гарантувати безпечне користування послугами, пов`язаними з електропостачанням, за умови дотримання побутовими споживачами вимог правил безпечної експлуатації внутрішньої електричної мережі, електроустановок та побутових електроприладів; відкрити поточний рахунок із спеціальним режимом використання в уповноваженому банку для зарахування коштів за спожиту електричну енергію та вказати його номер у договорі; у разі перерахування побутовими споживачами коштів за електричну енергію на інші рахунки повернути ці кошти за заявою побутового споживача або за власною ініціативою в триденний термін з моменту їх отримання; повідомляти побутового споживача письмово або через засоби масової інформації та в місцях оплати за електричну енергію про зміни тарифів (цін) не пізніше ніж за 5 днів до введення їх в дію; проводити не менш як один раз на 6 місяців контрольний огляд засобів обліку у побутових споживачів відповідно до затверджених графіків; проводити планову повірку, ремонт і заміну засобів обліку в терміни, встановлені нормативно-технічними документами та договором; розглядати звернення та претензії побутового споживача щодо надання послуг, пов`язаних з постачанням електричної енергії, та приймати з цього приводу рішення у терміни, передбачені законодавством; приймати письмові та усні повідомлення (у тому числі засобами зв`язку) побутових споживачів щодо порушення електропостачання або порушення параметрів якості електричної енергії, а також вживати заходів до відновлення електропостачання та приведення показників якості у відповідність з вимогами нормативних документів; ознайомити побутового споживача з цими Правилами та провести інструктаж щодо безпечної експлуатації засобів обліку; купувати у побутового споживача за "зеленим" тарифом електричну енергію, яка вироблена генеруючою установкою приватного домогосподарства, величиною встановленої потужності до 30 кВт, але не більше потужності, дозволеної до споживання за договором про користування електричною енергією в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії відповідним приватним домогосподарством; вести облік звернень (заяв, скарг, пропозицій, претензій) побутових споживачів щодо якості обслуговування споживачів, якості електричної енергії тощо; вести облік засобів обліку, щодо яких проведено періодичну повірку, обслуговування та ремонт. Пунктом 5.1.2. ПРРЕЕ енергії визначені обов`язки оператора системи розподілу зокрема: 1) укладати договори з усіма споживачами, об`єкти яких розташовані (приєднані до електричних мереж та підключені) на території діяльності оператора системи, а також з усіма електропостачальниками, які мають намір постачати електричну енергію на території оператора системи, за формою та у порядку, передбаченими цими Правилами; 2) надавати послуги з передачі (розподілу) електричної енергії та доступ до своїх електричних мереж на недискримінаційній та прозорій основі за тарифами, встановленими Регулятором; 3) дотримуватись показників якості електропостачання, які характеризують рівень надійності (безперервності) електропостачання, комерційної якості надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, а також якості електричної енергії, перелік та величини яких затверджено Регулятором; 4) зберігати інформацію, необхідну для аналізу якості послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, включаючи інформацію щодо надійності електрозабезпечення, якості електричної енергії, комерційної якості надання послуг, у порядку, встановленому Регулятором; 5) формувати і вести реєстр електропостачальників, які мають доступ до мереж оператора системи, реєстр особових рахунків та особові рахунки споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності оператора системи, реєстр власників мереж, які підпадають під визначені критерії малої системи розподілу, інформувати електропостачальників та власників мереж, занесених до цих реєстрів, про необхідність укладення передбачених цими Правилами договорів та врегулювання відносин з користувачами малих систем розподілу; 6) оприлюднювати на своєму офіційному веб-сайті інформацію про умови надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та послуг з приєднання до системи розподілу (передачі) електричної енергії, перелік показників якості електропостачання, порядок та розмір компенсації за їх недотримання, визначені Регулятором, засоби комунікації (номер телефону для звернення, електронну скриньку для прийому електронних повідомлень) та іншу інформацію відповідно до законодавства; 7) здійснювати компенсацію та/або відшкодування збитків користувачу системи передачі та користувачу системи розподілу та/або споживачу у разі недотримання оператором системи показників якості послуг, визначених Регулятором та відповідним договором про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії; 8) припиняти у випадках та в порядку, визначених Кодексом систем розподілу або Кодексом системи передачі та цими Правилами, електроживлення споживача за зверненням електропостачальника відповідно до умов договору з електропостачальником; 9) відновлювати у випадках та в порядку, визначених Кодексом систем розподілу або Кодексом системи передачі та цими Правилами, електроживлення споживача за зверненням електропостачальника відповідно до умов договору з електропостачальником; 10) при застосуванні процедур зміни/заміни електропостачальника за сукупністю споживачів надавати новому електропостачальнику інформацію про споживачів, приєднаних до його системи, яким здійснював продаж електричної енергії попередній електропостачальник, в обсягах та порядку, визначених цими Правилами; 11) повідомляти електропостачальника про зміну споживачем електропостачальника не пізніше ніж за 5 днів до дати зміни; 12) відповідно до умов договору повідомляти споживачів та електропостачальників про застосування графіків обмеження споживання електричної енергії, обмеження споживання електричної потужності, аварійних відключень споживачів електричної енергії, час їх початку та закінчення, величину зниження споживання електричної енергії та потужності, планові ремонтні роботи в електричних мережах, що спричиняють перерву в електропостачанні споживачів; 13) забезпечувати безперешкодний доступ до власних об`єктів уповноважених представників відповідних державних органів (за їх службовим посвідченням), яким згідно з законодавством України надано відповідні повноваження, а також виконувати їх приписи та надавати інформацію, передбачену законодавством України, та іншу інформацію за вимогою представників відповідних державних органів, що необхідна їм для здійснення своїх повноважень відповідно до чинного законодавства; 14) забезпечувати безпечне, надійне та ефективне функціонування систем розподілу (передачі) електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища; 15) повідомляти споживача та електропостачальника письмово або через засоби масової інформації та в місцях оплати за електричну енергію згідно з договором про розрахунково-касове обслуговування з відповідною фінансовою установою, через власний веб-сайт у мережі Інтернет, особистий кабінет споживача про зміни тарифів (цін) на послугу з розподілу електричної енергії не пізніше ніж за 20 днів до введення їх в дію; 16) на вимогу споживача та/або електропостачальника надавати інформацію щодо цін і тарифів на послугу з розподілу (передачі) електричної енергії, якості електричної енергії, порядку оплати та режимів споживання електричної енергії; 17) інформувати споживача про можливість ознайомитись з цими Правилами на веб-сайті оператора системи із зазначенням посилання; 18) інформувати щодо порядку безпечної експлуатації засобів комерційного обліку (у разі виконання функцій постачальника послуг комерційного обліку); 19) проводити у межах компетенції методично-консультаційну роботу зі споживачами; 20) забезпечувати розвиток електричних мереж з метою задоволення потреб споживачів в електричній енергії; 21) проводити не рідше одного разу на 6 місяців контрольний огляд засобів комерційного обліку споживачів відповідно до затверджених графіків;22) проводити за власний рахунок планову повірку, ремонт і заміну засобів вимірювальної техніки, які перебувають у нього у власності, у терміни, встановлені нормативно-правовими актами, нормативно-технічними документами та договором; 23) розглядати звернення, скарги та претензії споживача щодо надання послуг, пов`язаних з розподілом (передачею) електричної енергії, та приймати з цього приводу рішення у строки, передбачені законодавством; 24) приймати письмові та усні повідомлення (у тому числі засобами зв`язку) споживачів та інших користувачів системи передачі (розподілу) електричної енергії щодо порушення електропостачання або порушення показників якості електричної енергії, а також вживати заходів до відновлення електропостачання та приведення показників якості електроенергії у відповідність до вимог Кодексу системи передачі та Кодексу систем розподілу; 25) вести облік звернень (заяв, скарг, пропозицій, претензій) споживачів та інших користувачів системи передачі (розподілу), у тому числі щодо якості обслуговування споживачів оператором системи, якості електричної енергії тощо; 26) вести облік власних засобів вимірювальної техніки, щодо яких проведено періодичну повірку, обслуговування та ремонт; 27) безоплатно видавати бланки договорів, платіжні документи; 28) безоплатно надавати рекомендації щодо можливості та доцільності використання електричної енергії для опалення, а також щодо енергозбереження та режимів споживання електричної енергії; 29) організовувати роботу консультаційних центрів з питань розподілу (передачі) електричної енергії та енергозабезпечення; 30) надавати послуги комерційного обліку у випадках та обсягах, визначених Кодексом комерційного обліку; 31) надавати електропостачальнику інформацію та документи у строки та в порядку, передбаченому законодавством України та відповідними договорами. Позивач звертав увагу суду,що з січня 2018 року постійно відключається електроенергія в будинку на декілька хвилин і так до 20 разів на добу. Це у своєму підсумку спричиняє суттєвий дискомфорт для мешканців будинку, оскільки по-перше, в будинку проживає малолітня дитина, а по - друге опалення будинку здійснюється електричним котлом. Отже, таке системне відключення електроенергії спричиняє постійне відключення котла, що призводить до охолодження приміщень, постійним переохолодженням мешканців, відповідно захворюванням, а також варто врахувати постійну поломку та заміну деталей котла. Про те доказів які б підтверджували заявлені позивачем обставини, щодо проживання у будинку малолітньої дитини, та опалення будинку електричним котлом як і наявність самого житлового будинку не підтверджена належними доказами. Досліджуючи як доказ договір 200957103 судом встановлено, що п. 8 Договору відсутні відомості про те, що приміщення позивача обладнані стаціонарними електроустановками для опалення та нагрівання води. Тому викладені позивачем у позовній заяві доводи про постійну поломку та заміну деталей котла, як і опалення будинку електрокотлом судом оцінені критично. Разом з тим п. 4.32. Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ) встановлено, що у випадку недотримання оператором системи показників якості електричної енергії та безперебійності електропостачання за даними результатів проведених в установленому порядку вимірювань платіж споживача за відповідні послуги оператору системи зменшується у порядку, встановленому Регулятором. Відповідно до положень пункту 11.4.6 глави 11.4 розділу XI Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310 (далі - КСР), параметри якості електроенергії в точках приєднання споживачів в нормальних умовах експлуатації мають відповідати параметрам, визначеним у ДСТУ EN 50160:2014 «Характеристики напруги електропостачання в електричних мережах загальної призначеності» (далі - ДСТУ EN 50160:2014). Основні показники якості електричної енергії визначені у пунктах 11.4.7 - 11.4.12 глави 11.4 розділу XІ КСР. Стандартна номінальна напруга Uн для мереж низької напруги загального призначення має значення 220 В міжфазним і нульовим проводом або між фазними проводами: - для трифазних чотири провідних мереж: Uн = 220 В між фазним та нульовим проводом; - для трифазних три провідних мереж: Uн = 220 В між фазними проводами. Зміна напруги не повинна перевищувати ± 10 % від величини номінальної напруги. Частота напруги електропостачання для мереж низької напруги має бути в межах: 1) для систем, які синхронно приєднані до ОЕС України - 50 Гц ± 1 % протягом 99,5 % часу за рік та 50 Гц + 4 % ( - 6 %) протягом 100 % часу; 2) для систем без синхронного приєднання до ОЕС України - 50 Гц ± 2 % протягом 99,5 % часу за рік та 50 Гц ± 15 % протягом 100 % часу. Положеннями пункту 8.2.2 глави 8.2 розділу VІІІ ПРРЕЕ встановлено, що у разі надходження претензії/скарги споживача щодо якості електричної енергії ОСР розглядає її протягом 15 днів з дня отримання претензії/скарги, а у разі проведення вимірювань показників якості електричної енергії в точці розподілу електричної енергії - протягом 30 днів. Розгляд претензій та скарг споживачів щодо показників якості електричної енергії, вимірювання показників якості електричної енергії, претензій щодо відшкодування збитків, завданих внаслідок недотримання ОСР показників якості електропостачання, зокрема внаслідок недотримання показників якості електричної енергії та перерв в електропостачанні, здійснюється відповідно до вимог КСР. Порядок розгляду скарг/претензій споживачів щодо показників якості електричної енергії визначений у пунктах 13.2.2 - 13.2.12 глави 13.2 розділу XІІI КСР. Так, за результатами розгляду скарги (претензії) споживача щодо якості електричної енергії ОСР надає відповідь споживачу у письмовій формі, яка повинна містити інформацію щодо: 1) у разі визнання скарги/звернення/претензії обґрунтованою: - причин недотримання показників якості електричної енергії; - заходів та строків стосовно усунення ОСР причин недотримання показників якості електричної енергії або проведених робіт, якщо причини недотримання показників якості електричної енергії було усунуто під час розгляду скарги; - результатів вимірювання параметрів якості електричної енергії у разі його проведення; 2) у разі визнання скарги/звернення/претензії такою, що не підлягає задоволенню: - документів, що підтверджують порушення споживачем вимог КСР або нормативно-технічних документів, внаслідок чого параметри якості електричної енергії в точці розподілу споживача не відповідають показникам, визначеним КСР; - результатів вимірювання параметрів якості електричної енергії, що підтверджують дотримання ОСР нормативних показників якості електричної енергії. ОСР може направити свого представника в узгоджений зі споживачем час для аналізу можливих причин недотримання показників якості електричної енергії та/або проведення необхідного вимірювання й подальшого надання відповіді споживачу. Представник ОСР у разі необхідності проводить вимірювання параметрів якості електричної енергії в точці розподілу протягом не менше 7 календарних днів за виключенням часу тривалості перерв в електропостачанні. ОСР може зменшити тривалість вимірювання або не проводити вимірювання у разі визнання факту недотримання показників якості електричної енергії в точці розподілу електричної енергії споживача. У разі неможливості встановлення вимірювального засобу в точці розподілу вимірювання проводиться якнайближче до точки розподілу. У разі проведення вимірювання на території споживача він має забезпечити відповідні умови для місця встановлення вимірювального засобу, які забезпечать захист цього засобу вимірювання від несанкціонованого втручання в його роботу протягом проведення вимірювання параметрів якості електричної енергії, а ОСР встановлює засіб вимірювання параметрів якості електричної енергії після забезпечення відповідних умов для встановлення даного засобу. Усі витрати, пов`язані із вимірюванням параметрів якості електричної енергії, покриває ОСР. Споживач за письмовою згодою ОСР має право сам організувати проведення таких вимірювань, при цьому проводити вимірювання може організація, яка має відповідні повноваження або дозволи. Дані, отримані за допомогою таких засобів, є доказом при розгляді скарги/звернення/претензії щодо показників якості електричної енергії. ОСР повинен відшкодувати витрати споживача на організацію проведення вимірювань у разі підтвердження факту недотримання показників якості електричної енергії. У разі встановлення споживачу електронного лічильника з функцією вимірювання параметрів відхилення напруги, що здійснюється відповідно до вимог розділу VI КСР, ОСР за згодою споживача використовує результати таких вимірювань при розгляді скарги/звернення/претензії щодо показників якості електричної енергії. При цьому вимірювання параметрів якості електричної енергії іншими засобами не проводиться. ОСР зобов`язаний усунути причини недотримання показників якості електричної енергії протягом 30 днів у разі можливості їх усунення оперативними діями персоналу ОСР або 180 днів у разі необхідності проведення будівельних робіт або заміни елементів мережі. Перебіг строку усунення причин недотримання показників якості електричної енергії розпочинається з дня, наступного за днем, коли ОСР став відомий факт недотримання показників якості електричної енергії за результатами проведення вимірювання або з дня, наступного за днем отримання скарги/звернення/претензії споживача, якщо ОСР уже були відомі причини недотримання показників якості електричної енергії. ОСР після усунення причини недотримання показників якості електричної енергії письмово повідомляє споживача про проведені роботи. Допитані в судовому засіданні свідки, стверджували, що стикалися з випадками нестачі (відключення) електропостачання та нестабільної роботи електрообладнання в своїх домівках за адресоюв [ADDRESS], та [ADDRESS] , зокрема свідок [PERSON] повідомив суду, що відсутність електричної енергії він може визначати за допомогою мобільного телефону до якого встановлено програмне забезпечення охоронної сигналізації, яке відображає чи відбувається живлення охоронної сигналізації від електромережі, а у разі відсутності електроживлення йому на телефон приходять відповідні повідомлення про відсутність електроживлення. Суд дослідивши представлені докази в їх сукупності вважає їх не обґрунтованими, та не належними, оскільки вони не відображають об`єктивної істини щодо предмета спору, та по суті не встановлюють самого факту відсутності електричної енергії. Судом також враховано, що вимірювання якості електричної енергії в розумінні Кодексу системи розподілу сторонами не проводилися, а відповідач надавав відповіді на звернення позивача стосовно відключення електричної енергії за адресою позивача, (листи відповідача до суду подані разом з відзивом), оскільки звернення позивача до відповідача, стосувалися відсутності електричної енергії, а не її якості та невідповідності параметрів зазначених в ДСТУ EN 50160:2014. Таким чином позовна вимога про зобов`язання приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (код ЄДРПОУ 23243188) місцезнаходження: 08132 Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе вулиця Київська буд. 2-Б відновити якісне постачання електроенергії за адресою [ADDRESS] , є необґрунтованою та не підлягає до задоволення. Щодо позовних вимог про стягнення з Відповідача на користь Позивача моральної шкоди в розмірі 10 000, 00 грн., суд вважає їх такими, що не підлягають до задоволення, з наступних підстав. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні позивач обґрунтовуючи заявлену вимогу про відшкодування моральної шкоди зазначав, що являється інвалідом ІІ групи та має на утриманні малолітню дитину, а заявлена ним сума моральної шкоди у 10 000 грн., для Київобленерго є символічною сумою, метою стягнення якої, є бажання змусити відповідача подивитися на дану проблему. Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що вказаним вище договором відшкодування моральної шкоди не передбачено. Відповідно до п. 5 ППВСУ від 31.03.1995 р №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що відповідачем позивачу було завдано моральні, або фізичні страждання, або позивачем було понесено втрати немайнового характеру. З огляду на викладене вище вбачається, що вимога позивача про відшкодування моральної (немайнової) шкоди не підлягає до задоволення. За положенням ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У статті 16 ЦК України визначений загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів, а також зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Проте, варто враховувати, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. За ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права що до подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні даного позову. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed