Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~У березні 2018 року позивач звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] міської ради Донецької області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що після смерті його матері залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 6,050 га, розташована в с. Терни Лиманського району Донецької області, а також акції в ЗАТ "Тернівське" в кількості 230 штук. За життя мати позивача [PERSON] не склала заповітів на випадок своєї смерті, позивач є спадкоємцем першої черги як рідний син померлої. Оскільки позивач вважав, що фактично прийняв спадщину, він не звернувся за оформленням своїх спадкових прав до органів нотаріату. \~ \~ \~ \~Вже після спливу встановленого законом строку для прийняття спадщини позивач звертався до державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], але у видачі такого йому було відмовлено, оскільки він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає, що вказаний строк був пропущений ним з поважних причин. \~ \~ \~ \~З огляду на такі життєві обставини, [PERSON] змушений звертатись до суду за захистом своїх спадкових прав і просити про встановлення йому додаткового строку на прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , тривалістю 2 місяці. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON], був своєчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, для участі в судовому засіданні не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 57). \~ \~ \~ \~Відповідача [PERSON] міську раду Донецької області було своєчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом; відповідач не направив свого представника для участі в судовому засіданні, надав заяву про розгляд справи без участі представника (а.с. 43,44); заперечень проти позову відповідачем висунуто не було. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов таких висновків. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до фотокопії паспорта громадянина України серії ВЕ №785539, виданого 12.07.2002 року Краснолиманським МВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] народився 05.07.1965 року в с. Чернігівка Куринського району Карагандинської області та зареєстрований за адресою: [INFO] (а. с. 10,11). \~ \~ \~ \~Згідно з фотокопією свідоцтва про народження серії І-КА № 256808 батьками [PERSON] є «Майстренко Лидия Григорьевна» та «Захкиев Шахид» (записи у свідоцтві про народження здійснені російською мовою переклад українською мовою відсутній, а.с. 10 зв.). \~ \~ \~ \~Мати позивача [PERSON] - [PERSON] померла 10.12.2016 року в смт. Зарічне, Лиманського району Донецької області, що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть серії І-НО №968801, виданого 12.12.2016 року [PERSON] міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а. с. 13). \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 6,050 га, розташована в с. Терни Лиманського району Донецької області, яка належала померлій на праві власності, що підтверджується фотокопією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДН №043257 (а.с.14) та акції в кількості 230 штук в ЗАТ "Тернівське", що підтверджується фотокопією сертифіката серії А № 0000233 (а.с. 15). [PERSON] не складала заповіту на випадок своєї смерті. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно. Згідно з наданою довідкою від 30.04.2018 року за № 802/02-14 зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) [PERSON] державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області відсутня інформація про відкриття спадкових справ після смерті [PERSON] (а. с. 58). \~ \~ \~ \~За змістом ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON]. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини вважається день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. \~ \~ \~ \~Вбачається, що [PERSON] пропустив визначений законом строк для прийняття спадщини після смерті своєї матері. \~ \~ \~ \~За позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України; при цьому поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~ \~ \~ \~Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, [PERSON] вказує на те, що він фактично прийняв спадщину, після смерті своєї матері [PERSON], оскільки з 2015 року по 10.12.2016 року мешкав спільно з нею за адресою: вул. Бульварна, буд. 2, смт. Зарічне, Лиманського району Донецької області. Ці обставини підтверджуються довідкою, виданою 26.02.2018 року Виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Донецької області; актом від 26.02.2018 року, засвідченим підписом та печаткою старости Зарічненського старостинського округу (а.с.18) та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], наданими в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем обставини, у зв'язку з якими [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини, є об'єктивними, створили для позивача істотні труднощі для вчинення дій, пов'язаних із прийняттям спадщини. \~ \~ \~ \~Крім того, суд враховує норми європейського права, де зазначено, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( далі Конвенція) \~ \~ \~ \~Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), повязаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будьяке втручання у право власності обовязково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). \~ \~ \~ \~Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. \~ \~ \~ \~Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційним, оскільки вони втратять право на успадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. І спочатку смерть близької людини, а потім і втрата спадкового майна будуть для неї занадто надмірним тягарем нерозмірним з їх діями, і при цьому буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи. \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного, суд вважає, що причини пропуску позивачем [PERSON] строку для подання заяви на прийняття спадщини є поважними, у зв'язку з чим, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному законодавству, суд за таких обставин вважає достатнім визначення додаткового строку для подання заяви тривалістю один місяць з дня набрання чинності цим судовим рішенням. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial