Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

01.11.2019 позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на її утримання. Позовні вимоги мотивує тим, що є пенсіонером за віком, не працює, її чоловік помер ,через похилий вік має слабке здоров`я та потребує матеріальної допомоги. Пенсії не вистачає ,оскільки значну частину свого доходу вимушена витрачати наліки,а також за рахунок своїх коштів,сплачує комунальні послуги, які в тому числі споживає відповідач разом зі своєю дружиною. Зазначає,що має двох повнолітніх дітей: [PERSON] , та [PERSON] , який є відповідачем у справі. Від виконання своїх батьківських обов`язків позивач ніколи не ухилялася. Позивач проживає за місцем реєстрації [ADDRESS] разом з сином [PERSON] . Відповідач же добровільно їй допомоги не надає. Стосунки з ним погіршилися до того, що траплялися непоодинокі випадки нанесення їй дружиною відповідача побоїв. Позивач вказує, що розраховує на підтримку відповідача та його допомогу в старості, оскільки не в силах сплачувати комунальні послуги, купувати ліки та харчі. Вказує, що відповідач працює офіційно. Вважає, що у відповідності до вимог ст.202 СК України, син зобов`язаний її утримувати, та сплачувати на її користь довічно аліменти. Крім того, просить стягнути з відповідача одноразово кошти на її лікування в розмірі 2.000 грн. 28.02.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві, ним не визнаються в повному обсязі з тих підстав, що нею не на надано до позовної заяви довідку про розмір її пенсії, який складає 3500 грн., що вдвічі перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб та не надала копію договору оренди належної їй земельної ділянки, згідно якого вона отримує від орендаря щорічно 15000 грн. та продукти харчування. Крім того зазначив, що позивачем не надано жодних підтверджень, які ліки вона купує, на підставі яких документів вони їй приписані та яка їх вартість. Оскільки позивач отримує мінімальний розмір заробітної плати, не має можливості матеріального допомагати матері, тому просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, пояснила, що вона на даний час вона проживає в будинку разом з старшим сином, який допомагає їй по господарству. Розмір її пенсії становить 3.500 грн., крім того здає в оренду пай, за який отримує 16000 грн. на рік. Відповідач приїздить лише на вихідні, матеріальної допомоги не надає та не допомагає по господарству. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив в повному обсязі та просив відмовити в його задоволенні, пояснив, що його середній місячний заробіток становить 5000 грн., інших доходів не має. Крім того, має на утриманні дружину, яка є інвалідом. Також повідомив, що вже рік не допомагає матері, оскільки в них склалися неприязні стосунки. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти позову заперечив в повному обсязі та просив відмовити в його задоволенні, оскільки позов ґрунтується на неприязних стосунках. Вислухавши позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Положенням статті 51 Конституції України закріплено обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно вимог ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відтак, нормами ст. 202 СК України визначено обов`язкові умови та підстави покладення на дітей обов`язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров`я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов`язку утримувати своїх батьків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними визнаються особи, які досягли пенсійного віку (чоловіки - 60 років, жінки - 55 років) та інваліди I, II та III груп. Позивач є особою похилого віку, пенсіонером, що підтверджується копію паспорта серії [NUMBER] та копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] . В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами , що позивач [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідок ДП Будівельне управління Державного управління справами №09-вк та № 13 від 25.02.2020 року вбачається, що [PERSON] працює у вищевказаному підприємстві на посаді водія автомобіля, загальна сума нарахованого доходу за період з 01.08.2019 по 31.01.2020 становить 32736,63 грн., а за винятком утримань становить 25402,99 грн. Відповідно до вимог ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. У своїй позовній заяві та в судовому засіданні позивач посилалася на те, що вона є пенсіонеркою, постійно хворіє та потребує постійного лікування, тому її пенсії, яка становить 3500,00 грн. на місяць не вистачає для нормального рівня життя, сплати комунальних послуг та купівлю ліків. Із зібраних доказів у справі, суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати свою непрацездатну матір, та дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів щомісячно у розмірі 1/10 частини від всіх видій його заробітку (доходу) довічно. Також відповідачем не надано доказів, що на його утриманні знаходяться непрацездатні особи. Відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень. Суд, оцінивши докази та вислухавши надані пояснення сторонами у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позивач [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання свого непрацездатної матері у розмірі 1/10 частини всіх видів його доходу (заробітку) довічно. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з урахуванням матеріального становища відповідача, а також, що він має постійний регулярний дохід,тому на користь позивача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/10 частини всіх видів доходу (заробітку), починаючи з 01 листопада 2019 року, і довічно. В решті заявлених позивачем вимог, а саме одноразового стягнення коштів на лікування в розмірі 2000 грн. суд відмовляє в їх задоволенні, у зв`язку з недоведеністю, оскільки позивачем не надано доказів, що вона такі витрати понесла.

Outcome: partial