Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

01 грудня 2020 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, направивши позовну заяву засобами поштового зв`язку, яка отримана судом 15 січня 2021 року. Позивач прохає стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 21 березня 2017 року у розмірі 45931,38 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 2102,00 грн. На обґрунтування позовних вимог вказує, що 21 березня 2017 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений договір № б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви. Позивачем було відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом, який у подальшому було збільшено до 50000 гривень зі строком повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, складає договір про надання банківських послуг. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 26 листопада 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 45931,04 грн., яка складається із: 43267,66 грн. заборгованості за тілом кредита, у тому числі: 43267,66 грн. заборгованості за простроченим тілом кредита та 0,00 грн. заборгованості за поточним тілом кредита; 0,00 грн. заборгованості за нарахованими відсотками; 0,00 грн. заборгованості за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України; 0,00 грн. нарахованої пені; 0,00 грн. нарахованої комісії. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 грудня 2020 року, із урахуванням вимог частини 10 статті 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 22 лютого 2021 року. Виклик [PERSON] постановлено здійснити через оголошення на веб-сайті судової влади України. У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористався. У судове засідання 22 лютого 2021 року відповідач не з`явився, про причини неявки не повідомляв, у зв`язку з чим ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 лютого 2021 року розгляд справи відкладено на 11 березня 2021 року, виклик [PERSON] постановлено здійснити через оголошення на веб-сайті судової влади України. У судове засідання 11 березня 2021 року: Представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Позивач долучив до позовної заяви клопотання, у якому просить розгляд справи проводити за його відсутності, вказує, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 3). Відповідач [PERSON] повторно не з`явився. Відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Оголошення про виклик [PERSON] опубліковане на офіційному веб-сайті судової влади України 25 лютого 2021 року, а тому з огляду на положення частини 11 статті 128 ЦПК України, останній вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду. Відповідно до статей 223, 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 березня 2017 року Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» укладений договір про надання банківських послуг № б/н з [PERSON] шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н (а.с. 14). У анкеті-заяві, викладеній російською мовою, зазначено, що [PERSON] згодний з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розміщеними у рекламному буклеті, становить між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодний з його умовами, екземпляр договору про надання банківських послуг погодився отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту банку, та зобов`язався виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті банку. Позивачем до позовної заяви додано копію паспорту споживчого кредиту «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД» (а.с. 15-16), витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 17), а також Умови та правил надання банківських послуг (а.с. 18-68). Відповідно до наданої позивачем довідки (а.с. 13), позивачем відповідачеві на підставі договору № б/н були надані кредитні картки: № [NUMBER] , видана 06.09.2018 з терміном дії по березень 2022 року; № [NUMBER] , видана 14.08.2018 з терміном дії по червень 2022 року; № [NUMBER] , видана 04.09.2018 з терміном дії по червень 2022 року; № 4149629396169971, видана 13.09.2018 з терміном дії по червень 2022 року. Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (а.с. 12), при відкритті карткового рахунку 14.08.2018 встановлено кредитний ліміт в розмірі 50000,00 грн., який 06.10.2018 зменшено до 0,00 грн. \~ Відповідно до виписки по картковому рахунку [PERSON] користувався наданими картками, знімаючи готівкові кошти здійснюючи покупки,\~ поповнюючи свій рахунок та знімаючи готівку у банкоматах, фактично погодившись на запропоновані банком умови (а.с. 79). З розрахунків заборгованості за договором б/н від 21.03.2017 (а.с. 9-10, 11), наданих банком, вбачається, що станом на 26.11.2020 заборгованість відповідача становить 45931,04 грн. та складається із: заборгованості за простроченим тілом кредита у розмірі 43267,66 грн. та заборгованості по судовим штрафам у розмірі 2663,38 грн. Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору (а.с. 61, зворотний бік). Позивачем надана копія паспорту споживчого кредиту, відповідно до пункту 6 якого: внаслідок прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит пеня не застосовується, штраф за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою передбачений у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с. 16). Відповідно до витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» встановлений штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с. 17) Таким чином, відповідно до наданого розрахунку, внаслідок невиконання [PERSON] зобов`язань нарахований штраф за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами у розмірі 2663,38 грн., який складається зі штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., та штрафу (процентна складова) в сумі 2163,38 грн. Спір у справі виник із кредитних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства. Даючи правову оцінку укладеному між сторонами договору, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем був укладений договір карткового рахунку, який в розумінні змісту ст. 1066 ЦК України, є різновидом договору банківського рахунку, умовами якого було передбачено кредитування відповідача у межах кредитного ліміту (ст. 1069 ЦК України). Відповідно до приписів ч.2 ст.1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом ч. 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Дослідивши письмові докази, надані на підтвердження позовних вимог, та норми матеріального права у їх сукупності та системному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував умови укладеного кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредита доведені належними і допустимими доказами, а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.03.2017 у загальному розмірі 43267,66 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 43267,66 грн., та нарахований відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами у розмірі 2663,38 грн., який складається зі штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., та штрафу (процентна складова) в сумі 2163,38 грн. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати. Оскільки позов задоволений повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2102,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. 61 Конституції України, ст. ст. ст. 526, 549, 610, 1049, 1054, 1066, 1069 ЦК України,

Outcome: approved