Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

01 лютого 2017 року позивач ДП «Національні інформаційні системи» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що між ДП «Національні інформаційні системи» та адвокатом [PERSON] 07 жовтня 2015 року було укладено Договір про надання доступу до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до ст. 634 ЦК України шляхом подання Заяви про приєднання до договору, розміщеного на офіційному веб-сайті підприємства за адресою wvw.nais.gov.ua. Відповідно до умов договору підприємством надано відповідачу безпосередній доступ до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек про зареєстровані речові права на обєкти нерухомого майна та обтяження цих прав у звязку із здійсненням адвокатом повноважень, передбачених чинним законодавством України шляхом підключення до них (п. 1.1.1 Договору). Умовами належного виконання Договору являється зобовязання відповідача здійснити оплату за послуги підприємства з надання доступу (підключення) до Державного реєстру прав у порядку, встановленому Договором та відповідно до затверджених тарифів (п. 3.2.5 Договору). Тарифи за послуги ДП «Національні інформаційні системи» установлені наказом Міністерства юстиції України від 09 липня 2007 року № 473/5 зареєстрованим в Мінюсті 09 липня 2007 року за № 77/8/14045. Відповідно до пункту 1 даного наказу установлено тариф за послуги (разові) ДП «Національні інформаційні системи» за підключення до єдиних та державних реєстрів/реєстру інформаційної мережі Міністерства юстиції України, адміністратором яких є ДП «Національні інформаційні системи», - у розмірі 1500,00 грн. Оплата послуг підприємства за надання доступу (підключення) до Державного реєстру прав, плата за яке зараховується на рахунок підприємства, здійснюється адвокатом на підставі рахунку, протягом 5 календарних днів після отримання рахунку, але не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця, шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на поточний рахунок підприємства (п. 4.5. Договору). Рахунок на оплату послуг було складено 30 листопада 2015 року. З огляду на це, відповідач повинен був оплатити послуги підприємства не пізніше 20 грудня 2015 року включно. З 21 грудня 2016 року відповідач вважається таким, що прострочив зобовязання. Згідно п. 4.6 Договору адвокат зобовязується приймати послуги підприємства, своєчасно та в повному обсязі оплачувати їх вартість за цим Договором, однак відповідач не оплатив надані послуги підприємством. 06 листопада 2015 року було підписано акт наданих послуг між підприємством та відповідачем, що підтверджує належність виконання зобовязань позивача та наявність зобовязань із оплати у відповідача. Підприємством відповідачу рекомендованим листом 09 серпня 2016 року та 26 серпня 2016 було направлено претензії з метою виконання своїх зобовязань та погашення заборгованості перед підприємством за надані послуги. Згідно відмітки на поштових повідомленнях відповідачем вказані претензії було отримано, але боржником вказані законні вимоги підприємства було проігноровано, борг до цього часу не погашено. Станом на 16 січня 2017 року загальна сума заборгованості відповідача становить 1 745 грн. 70 коп., з яких: -1 697 грн. 25 коп. - заборгованість із врахуванням індексу інфляції за період прострочення з грудня 2015 року по грудень 2016 року -48 грн. 45 коп. - заборгованість зі сплати трьох процентів річних від простроченої суми. З огляду на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь борг у розмірі 1\~745 грн. 70 коп., а саме: - 1 697 грн. 25 коп. - заборгованість із врахуванням індексу інфляції за період прострочення з грудня 2015 року по грудень 2016 року; - 48 грн. 45 коп. - заборгованість зі сплати трьох процентів річних від простроченої суми, а також судовий збір у розмірі 1\~600 грн. 00 коп. Представник позивача ДП «Національні інформаційні системи» до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що вимоги позову підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Як було встановлено судом, що між сторонами було укладено договір про надання доступу до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до умов якого ДП «Національні інформаційні системи» надає адвокату безпосередній доступ до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек про зареєстровані речові права на обєкти нерухомого майна та обтяження цих прав у звязку із здійсненням адвокатом повноважень, передбачених чинним законодавством України шляхом підключення до них (а.с. 7-12). Згідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Позивачем умови договору виконані у повному обсязі, що вбачається із акту наданих послуг за підключення до Єдиних та Державних реєстрів/реєстру інформаційної мережі Міністерства юстиції України, складений 06 листопада 2015 року ДП «Національні інформаційні системи» та АО «Адвокатська компанія «Ваш адвокат», в особі керуючого партнера [PERSON] Зі змісту даного акту випливає, що ДП «Національні інформаційні системи» (виконавець) надано разові послуги з підключення споживача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно про надання доступу до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07 жовтня 2015 року № RI-541/АД. Зауважень щодо якості та обсягів наданих послуг у споживача немає (а.с. 14). Згідно ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання, крім випадків, передбачених законом або договором. Відповідно до п. 3.2.5 Договору про надання доступу до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, адвокат зобовязаний здійснювати оплату за послуги підприємства з наданням доступу (підключення) до Державного реєстру прав у порядку, встановленому цим договором та відповідно до затверджених тарифів. Оплата послуг підприємства за надання доступу (підключення) до Державного реєстру прав, плата за яке зараховується на рахунок підприємства, здійснюється адвокатом на підставі рахунку, протягом 5 календарних днів після отримання рахунку, але не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця, шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на поточний рахунок підприємства. Адвокат зобовязується приймати послуги підприємства, своєчасно та в повному обсязі оплачувати їх вартість за цим договором (п. 4.5. та п. 4.6. договору). Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, відповідачем [PERSON] умови договору виконані не були, у звязку із чим, станом на 16 січня 2017 року у останньої утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 1\~745 грн. 70 коп., з яких: - 1 697 грн. 25 коп. - заборгованість із врахуванням індексу інфляції за період прострочення з грудня 2015 року по грудень 2016 року - 48 грн. 45 коп. - заборгованість зі сплати трьох процентів річних від простроченої суми. 09 серпня 2016 року та 26 серпня 2016 року ДП «Національні інформаційні системи» було направлено [PERSON] претензії з вимогою у повному обсязі виконати свої зобовязання на протязі 10-ти днів з моменту отримання даної претензії оплатити послуги підприємства за надання доступу (підключення) до Державного реєстру прав на нерухоме майно у розмірі 1\~500 грн. 00 коп. (а.с. 16, 18). Зазначені претензії були отриманні відповідачем [PERSON] особисто, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 17, 19). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути борг у розмірі 1\~745 грн. 70 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 600 грн. 00 коп. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved