Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

01.09.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 31.03.2007 року. Від даного шлюб вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися із-за несумісності характерів і різних поглядів на сімейне життя та відносини між подружжям. На цьому ґрунті у них починались непорозуміння, які у подальшому переростали у сварки. Фактично шлюбні відносини між ними припинилися з лютого 2015 року та з цього часу вони не ведуть спільного сумісного господарства. Вважає, що примирення між ними неможливе. Стосовну поділу спільно нажитого майна подружжя між ними немає, спір стосовно місця проживання неповнолітньої доньки між ними вирішено: донька буде мешкати разом з нею. Просить суд, розірвати шлюб між ними, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала, просить задовольнити їх в повному обсязі (а.с.19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.20). Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 31.03.2007 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №82 (а.с.5). Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2015 року через несумісність характерів та різних поглядів на сімейне життя, що стало неможливим для подальшого існування сім`ї. Спільне господарство не ведеться, примирення між ними не можливо. Спору про поділ нажитого майна немає, спір стосовно місця проживання неповнолітньої доньки між сторонами вирішено: донька буде мешкати разом з позивачкою. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] З урахуванням викладеного,

Outcome: approved