Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

01 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 07 жовтня 2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Спільне життя з відповідачем не склалось у звязку з чим шлюбні відносини з відповідачем припинені, дитина проживає разом з нею і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач вже протягом 18 місяців у добровільному порядку відмовляється надавати їй допомогу на утримання дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Зокрема, відповідач [PERSON] аліменти більш нікому не платить, тому вважає, що він має можливість надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення донькою повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з явилася, від якої до адреси суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до суду не зявився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, у звязку з чим суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 квітня 2007 року, який було розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 07 жовтня 2016 року, яке набрало законної чинності 20 жовтня 2016 року. Відповідно до свідоцтва про народження серія І-НО № 101010, виданого виконкомом Виноградненської сільської ради Новоазовського району Донецької області 22 травня 2007 року, [PERSON] народилася 16 травня 2007 року, актовий запис № 2, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON]. Як вбачається з довідки з місця проживання, виданої Виконавчим комітетом Виноградненської сільської ради за № 1250 від 01 грудня 2016 року, неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю, [PERSON], за адресою: село Піонерське провулок Сонячний будинок 1. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст.181 СК України передбачає, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] не досягнуто згоди щодо виконання останнім обов'язку з утримування доньки. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина ч.1 ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно позивачу [PERSON] грошової допомоги на утримання дитини не надає, про інші обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів суд не повідомив, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача також підлягають стягненню в дохід держави витрати з оплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved