Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], де третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі під № 1032 домоволодіння [ADDRESS] у м. Дніпропетровську належить [PERSON] та [PERSON]. Однак до теперішнього часу всупереч вимогами зазначеного договору, в домоволодінні зареєстрований відповідач по справі [PERSON], який є колишнім чоловіком доньки позивача, ніколи не проживав в зазначеному будинку. Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], відповідач повинен був знятися з реєстраційного обліку з початку 2014 року. Оскільки реєстрація останнього перешкоджає позивачу в користуванні та розпорядженні його власністю, позивач просив суд усунути йому перешкоди в користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON] в домоволодіння [ADDRESS] в м.Дніпропетровську, зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON] в домоволодіння [ADDRESS] в м. Дніпропетровську та стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач за первісним позовом [PERSON] не погодився із позовом та звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просив суд усунути йому перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення його у домоволодіння [ADDRESS] м. Дніпропетровську. Ухвалою суду від 24 липня 2014 року до участі у справі в інтересах відповідача за первісним позовом [PERSON] у зв'язку з вадами здоров'я залучено прокуратуру Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська. Ухвалою суду від 11 вересня 2014 року до участі у справі залучено в якості третіх осіб [PERSON] та виконком Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради. В судовому засіданні позивач [PERSON] надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягав. Проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечував у повному обсязі, пояснивши, що відповідач ніколи не проживав в [ADDRESS], не мав там своїх речей, а тому не набув право користування, у зв'язку з чим просив суд відмовити [PERSON] у задоволенні його позову. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення первісних позовних вимог заперечували та просили задовольнити зустрічну позовну заяву з підстав зазначених у позові в повному обсязі. Представник 3-ї особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву в якій просив слухати справу у їх відсутність та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представник 3-ї особи виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради - Кедич Ю.О. у судовому засіданні просив винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства не порушуючи інтереси сина [PERSON] та [PERSON] малолітнього [PERSON], [INFO]. Представники прокуратури Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська Скрипник В.В. та Геня П.М. у судовому засіданні просили задовольнити зустрічні позовні вимоги, а в задоволенні первісного позову просили відмовити. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні підтримала у повному обсязі первісні позовні вимоги, проти задоволення зустрічного позову заперечувала у повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, представників сторін, третіх осіб та їх представників, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, та не заперечується сторонами наступні обставини. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та третя особа [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 556 (а.с.47). За повідомленням сторін, на теперішній час судом розглядається спір про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO]. 25 грудня 2008 року в домоволодінні [ADDRESS] в м.Дніпропетровську, зареєстрований як член сім'ї, відповідач за первісним позовом [PERSON] зі згоди власника [PERSON], що підтверджується копією домової книги (а.с.21-23). На протязі періоду перебування в шлюбних відносинах з [PERSON] - [PERSON] користувався вказаним вище житловим приміщенням, а також був зареєстрований у ньому із дотримання встановленого порядку вселення та із ініціативи власника, що відповідає вимогам ст.ст.64,109,150,156 ЖК України. З 08 травня 2010 року власниками домоволодіння [ADDRESS] в м. Дніпропетровську є [PERSON] та [PERSON], 60/100 частин та 40/100 частин відповідно, що підтверджується договором дарування, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі під №1032 (а.с.6-9). Між іншими, в спірному домоволодінні до теперішнього часу зареєстрованими є відповідач за первісним позовом [PERSON] та його малолітній син [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічні положення містяться й у ч. 1 ст. 405 ЦК України. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.9 Житлового кодексу України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Абзацом 7 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто право користування житлом пов'язано з моментом здійснення реєстрації за місцем проживання особи, про що робиться відповідний запис до будинкової книги. Зовнішнім проявом реалізації права користування житловим будинком, як місцем проживання, є реєстрація фізичної особи. Таким чином, [PERSON] з часу реєстрації місця проживання набув право користування жилою площею в спірному домоволодінні. Посилання позивача за первісним позовом на те, що відповідач [PERSON] ніколи не користувався спірним жилим приміщенням, а тому і не набув право користування, спростовуються вищезазначеними нормами Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". До показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд ставиться критично, оскільки вони є родичами позивача [PERSON], а тому зацікавлені в розгляді справи. Посилання позивача за первісним позовом [PERSON] на те, що відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає в спірному домоволодінні, суд не може прийняти до уваги, оскільки сам позивач [PERSON] визнав факт того, що відповідачу за первісним позовом [PERSON] ніколи не надавалися ключі від домоволодіння, питання щодо усунення перешкод в користуванні власністю у позивача за первісним позовом виникли не з моменту набуття власності останнім, а з моменту припинення шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність наявності порушених прав [PERSON] за обставинами справи. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], де третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Зустрічний позов [PERSON] слід задовольнити - усунути перешкоди [PERSON] в користуванні житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS] в м. Дніпропетровську та вселити [PERSON] в житловий будинок [ADDRESS] в м.Дніпропетровську. З урахуванням результату розгляду справи та у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved