Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

02.02.2015 року позивачка звернулась в суд з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 10.09.2013 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у виконкомі Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 13. Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2015 року шлюб між ними розірвано. За час перебування у шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO] Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2015 року стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 500 грн. на дитину до досягнення нею повноліття. Також бажає, щоб відповідач сплачував в її користь аліменти на її власне утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в твердій грошовій сумі по 500 грн. Вона не працює, займається вихованням доньки, заощаджень не має і їй одній важко утримувати себе та доньку. Відповідач доньку не провідує. Вона з дитиною проживає з бабусею, а відповідач з вересня 2015 року в добровільному порядку матеріально не допомагав і в примусовому порядку не допомагає утримувати дитину. Зазначає, що відповідач підзаробляє та займається підприємницькою діяльністю, його заробіток носить мінливий характер, однак він має можливість сплачувати в її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Також просила стягнути з відповідача судові витрати по справі. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила його задовольнити та розгляд справи провести у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлений у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачка подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 10.09.2013 року між позивачкою та відповідачем у виконкомі Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб (а.з. № 13), який рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2015 року розірвано. Місцем проживання малолітньої [PERSON], [INFO], визначено місце проживання її матері [PERSON] (а.с. 2-3). Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6), де в графі «Батько» вказано [PERSON] (відповідача). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання № б/н, виданого Гарасимівською сільською радою 28.12.2015 року (а.с. 7), [PERSON] (позивачка) проживає в с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області в житловому будинку, який є власністю її бабусі [PERSON] та у неї на утриманні перебуває малолітня донька [PERSON], [INFO]. Крім допомоги на дитину інших доходів позивачка не отримує, підприємницькою діяльністю не займається. Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2015 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття (а.с. 4-5). За змістом ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З`ясувавши обставини, які згідно ст. 84 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, враховуючи те, що відповідач, будучи тричі належним чином повідомлений про розгляд справи до суду не з'явився та не надав суду докази, що заперечують позовні вимоги, відповідач є працездатною та фізично здоровою людиною і має можливість сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивачка, а також те, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі по 500 грн. щомісячно, підлягають до задоволення, а тому з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліментів у твердій грошовій сумі на її власне утримання у розмірі по 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. При такому вирішенні позову з відповідача слід стягнути судові витрати по справі: на користь держави - судовий збір у встановленому законодавством розмірі, на користь позивачки - витрати понесені нею на правову допомогу. На підставі ст.ст. 75, 77, 79, 80, 84, 182-183 Сімейного КодексуУкраїни,

Outcome: approved