Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги мотивовано тим, що з 27.01.2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.10.2013 року. Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати своїх дітей, хоча офіційно працевлаштований, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має. Діти повністю знаходяться на утриманні позивача. З підстав, зазначених вище, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів доходу відповідача щомісячно,але не менше 40% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дітей повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення та додатково пояснила, що відповідач офіційно працює на ОБПС (м. Вінниця, вул. Ботанічна, 4) та отримує регулярний заробіток, а тому має можливість сплачувати аліменти. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у його відсутність на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.10.2013 року, яке набрало законної сили 07.11.2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 2) Сторони по справі є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 4-6). З довідки квартального комітету "Зоряний" № 1148 від 19.11.2014 року судом встановлено, що неповнолітні діти сторін зареєстровані та проживають разом зі своєю матір'ю - позивачем [PERSON] по [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні (а.с. 22). Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень вищевказаної статті, утримання дитини є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. А тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 183 СК України встановлено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Виходячи із вищевикладеного, засад розумності і справедливості, забезпечення інтересів дітей, а також враховуючи, що діти проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні, а відповідач працює та отримує регулярний заробіток та інших утриманців не має, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial