Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

у жовтні 2019 року позивач [PERSON] звернулася у суд з позовом до Київської міської ради про визн ання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з Ѕ частини квартири [ADDRESS] . Позивач звернулася до Канівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте постановою від 21.09.2019 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Підставою відмови стало те, що поданий позивачем договір купівлі-продажу квартири, зареєстрований 18 грудня 1997 року Товарною біржею "Українська біржа Десятинна" за реєстровим № 9392-А/2975, не може бути прийнятий як правовстановлюючий документ, який підтверджує належність спадкодавцю 1/2 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Оскільки вказаний договір був укладений у відповідності до чинного на той час законодавства України, а саме відповідно до Закону України "Про товарну біржу", позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі. (а.с. 24) В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач КМР в судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08 червня 2018 Серії [NUMBER] (а.с. 5). 20 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Канівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку на квартиру [ADDRESS] . Державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори на підставі її заяви була відкрита спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] . Відповідно до постанови від 21 вересня 2019 року державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори Шатило Л.А. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що [PERSON] поданий Договір купівлі-продажу квартири, зареєстрований 18 грудня 1997 року Товарною біржею «Українська біржа Десятинна» за реєстровим № 9392-А/2975, не може бути прийнятий як правовстановлюючий документ, який підтверджує належність спадкодавцю Ѕ частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] . (а.с. 6) Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів спадкової вбачається, що [PERSON] заповіт не складав. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження від 26 жовтня 1979 року, серія [NUMBER] . (а.с 9) Судом встановлено, що 18 грудня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу, зареєстрований Товарною біржею «Українська біржа Десятинна», відповідно до умов якого [PERSON] продала, а [PERSON] і [PERSON] придбали в рівних долях квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно Інформаційної довідки ВК-2019 № 35296 від 11.09.2019 р., виданої Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] в рівних долях на підставі договору купівлі-продажу зареєстрованого на Товарній біржі «Українська біржа Десятинна» 18.12.1997р. № 9392-А/2975. (а.с 12) Таким чином, спадкодавцю, [PERSON] належить на праві власності Ѕ частина квартири [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що у позивача існує перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] . З таких обставин, вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved