Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . На момент її смерті разом зі нею проживали та були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку за вищезазначеною адресою. [PERSON] за життя склала заповіт, згідно якого заповіла належну їй 1/2 частку будинку [PERSON] . Таким чином, після смерті [PERSON] за правилами спадкування ЦК УРСР 1963 року спадкоємцем за заповітом 1/2 частки спірного житлового будинку став [PERSON] , оскільки він проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем, тому прийняв спадщину у відповідності до ст.ст. 534, 549 ЦК УРСР як особа, яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. З урахуванням цього [PERSON] став власником житлового будинку в цілому. До нотаріуса він не звертався, свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку після смерті [PERSON] не отримував. [PERSON] помер [INFO] . На момент смерті він постійно проживав за вищевказаною адресою. На момент його смерті разом з ним проживали та були зареєстровані [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (син). Таким чином, після смерті [PERSON] за правилами спадкування ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями за законом спірного житлового будинку стали в рівних частках (по 1/3 частці за кожним) дружина та діти спадкодавця. До нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку за кожним вони не звертались. [PERSON] помер [INFO] . На момент смерті він постійно проживав за вищевказаною адресою, разом із ним проживали та були зареєстровані [PERSON] (мати), [PERSON] (брат). Таким чином, після смерті [PERSON] за правилами спадкування за ЦК України спадкоємцем за законом 1/3 частки житлового будинку, що належала померлому, стала мати померлого [PERSON] як спадкоємець першої черги, оскільки вона постійно проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем. До нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку не зверталась. Прийнявши спадщину після смерті сина [PERSON] вона стала власницею 2/3 частки будинку (1/3 успадкована нею після [PERSON] , та 1/3 - після [PERSON] ). [PERSON] помер [INFO] . На момент смерті він постійно проживав за вищевказаною адресою. На момент його смерті разом з ним проживала та була зареєстрована [PERSON] (мати). Таким чином, після смерті [PERSON] за правилами спадкування за ЦК України спадкоємцем за законом 1/3 частки житлового будинку, що належала померлому, стала мати померлого [PERSON] як спадкоємець першої черги, оскільки вона постійно проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем. До нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку не зверталась. Прийнявши спадщину після смерті сина [PERSON] , вона стала власницею цілої частки будинку (1/3 успадкована нею після [PERSON] , 1/3 - після [PERSON] , 1/3 частки - після [PERSON] ). [PERSON] померла [INFO] . На момент смерті вона постійно проживала та була зареєстрована одна за вищевказаною адресою. Спадкоємців першої черги після її смерті немає. Вона є онукою померлої - дочкою сина [PERSON] , який помер [INFO] , таким чином має право спадкування за правом представлення свого батька [PERSON] . Однак нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутня інформація та документи, що підтверджують реєстрацію права власності майна за померлими особами. Документів про реєстрацію майна за померлими особами немає, оскільки кожен з них не звертався до нотаріуса та не отримував свідоцтва на свої частки майна, відтак відсутня реєстрація майна за ними. Кожен спадкоємець фактично приймав спадщину, однак не оформлював її у нотаріуса та не отримував правовстановлюючі документи на своє ім`я. На підставі цього просила визнати за нею право власності на жилий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилась, надала клопотання, в якому підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просив розглянути справу за відсутності його представника, на розсуд суду. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 31 березня 1991 року Красноармійським ЗАГС, [PERSON] померла [INFO] , (а.с.11). Після смерті [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) відкрилась спадщина на Ѕ частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з числом кімнат від одної до п`яти, який видано та нотаріально посвідчено 20.06.1964 року на ім`я [PERSON] та [PERSON] (інший співзабудовник) та Акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію від 21.12.1979 року, за яким житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , було введено в експлуатацію. На період укладення Договору про надання земельної ділянки в 1964 році ділянка мала номер 61, потім нумерація змінилась і на момент введення в експлуатацію в 1979 році будинок було введено в експлуатацію під номером 67 (а.с.13-15, 76-78). Згідно довідки КУ «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» № 6470 від 16.11.2020 року [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 26.03.1985 року по день смерті [INFO] . На момент смерті разом з нею проживали та були зареєстровані син [PERSON] , невістка [PERSON] , онук [PERSON] , онук [PERSON] (а.с.12). [PERSON] за життя склала заповіт, згідно з якого заповіла належну їй 1/2 частку будинку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] (а.с.17). Таким чином, після смерті [PERSON] за правилами спадкування ЦК УРСР 1963 року спадкоємцем за заповітом 1/2 частки спірного житлового будинку став [PERSON] , оскільки він проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем, тому прийняв спадщину у відповідності до ст.ст.534, 549 ЦК УРСР як особа, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. До нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку житлового будинку [PERSON] не звертався. Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 6 березня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] помер [INFO] (а.с.18). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , Ѕ частка будинку належала йому на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з числом кімнат від одної до п`яти, який видано та нотаріально посвідчено 20.06.1964 року на ім`я [PERSON] та [PERSON] та Акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію від 21.12.1979 року, за яким житловий будинок було введено в експлуатацію та Ѕ частка будинку успадкована після смерті [PERSON] . Згідно довідки КУ «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» № 6473 від 16.11.2020 року [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 10.12.1979 року по день смерті [INFO] . На момент смерті разом з ним проживали та були зареєстровані дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] (а.с.19). Таким чином, після смерті [PERSON] за правилами спадкування ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями за законом спірного житлового будинку по 1/3 частці за кожним стали дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , оскільки вони проживали та були зареєстровані разом зі спадкодавцем, тому прийняли спадщину за законом, як перша черга спадкоємців у відповідності до ст.ст.529, 549 ЦК УРСР як особи, що фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. До нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку житлового будинку за кожним [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не зверталися. Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 11 травня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, [PERSON] помер [INFO] (а.с.23). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/3 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , яка успадкована ним після смерті [PERSON] . Згідно довідки КУ «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» № 6471 від 16.11.2020 року, [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 04.10.1982 року по день смерті [INFO] . На момент смерті разом з ним проживали та були зареєстровані мати [PERSON] , брат [PERSON] (а.с.24). Таким чином, після смерті [PERSON] за правилами спадкування за ЦК України спадкоємцем за законом 1/3 частки спірного житлового будинку стала мати [PERSON] як спадкоємець першої черги, оскільки вона проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем, тому прийняли спадщину за законом як перша черга спадкоємців у відповідності до ст.ст.1261, ч.3 ст.1268 ЦК України. До нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку житлового будинку [PERSON] не зверталася. Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 10 жовтня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, [PERSON] помер [INFO] (а.с.26). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/3 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , яка успадкована ним після смерті [PERSON] . Згідно довідки КУ «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» № 6472 від 16.11.2020 року [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 12.09.1977 року по день смерті [INFO] . На момент смерті разом з ним проживала та була зареєстрована мати [PERSON] (а.с.27). Таким чином, після смерті [PERSON] за правилами спадкування за ЦК України, спадкоємцем за законом 1/3 частки спірного житлового будинку стала мати [PERSON] як спадкоємець першої черги, оскільки вона проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем, тому прийняли спадщину за законом, як перша черга спадкоємців у відповідності до ст.1261, ч.3 ст.1268 ЦК України. До нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку житлового будинку [PERSON] не зверталася. Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 12 листопада 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, [PERSON] померла [INFO] (а.с.25). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який успадкований нею 1/3 частка після смерті [PERSON] , 1/3 частка після смерті [PERSON] , [INFO] частка після смерті [PERSON] . Згідно довідки КУ «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» № 6469 від 16.11.2020 року [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 04.08.1971 року по день смерті [INFO] . На момент смерті проживала одна (а.с.28). Спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає. [PERSON] є онукою померлої, дочкою сина [PERSON] , який помер [INFO] , отже має право спадкування за правом представлення, згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України. 4 червня 2021 року приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І.О. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після померлої [PERSON] позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, неможливістю отримати будь-яку інформацію про реєстрацію права власності на будинок (а.с.30). Згідно довідки № 566/01-02 від 30.04.2021р., виданою КП «Бюро технічної інвентаризації», до 1 січня 2013 року будинок [ADDRESS] не зареєстрований (а.с.31). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І.О. від 20.07.2021р. № 383/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась (а.с.93-98). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І.О. від 13.07.2021р. № 364/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась (а.с.80-82). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І.О. від 13.07.2021р. № 363/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась.(а.с.90-92) Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І.О. від 13.07.2021р. № 365/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась (а.с.83-85). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І.О. від 13.07.2021р. № 362/01-16 13 травня 2014 року відкрито спадкову справу № 50-2014 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі заяви онуки померлої [PERSON] . За життя заповіти померлою не складалися (а.с.86-88). Відповідно до пункту 14 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що є Додатком 1 до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, нотаріально посвідчені договори про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку та затверджений виконкомом місцевої Ради акт про прийняття будинку в експлуатацію є належним правовстановлюючим документом, який підтверджує правомірність набуття права власності. Вищезазначена Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, нотаріально посвідчений Договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з числом кімнат від одної до п`яти, який видано та нотаріально посвідчено 20.06.1964 року на ім`я [PERSON] та [PERSON] та Акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію від 21.12.1979 року, за яким житловий будинок за адресою: [ADDRESS] було введено в експлуатацію є належними документами, що підтверджують правомірність забудовниками набуття у власність житлового будинку. Згідно ст.529 ЦК УРСР 1963 року до першої черги спадкоємців за законом відносяться діти та дружина спадкодавця. Згідно ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно зі ст.548 ЦК УРСР 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст.549 ЦК Української РСР 1963 року передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218 УК України). Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 .ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1. ст.1266 ЦК/України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як зазначено у п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» лише за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. [PERSON] в установлений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим підлягають судовому захисту законні права позивача шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ст.ст.328, 392, 1235, 1241, 1258, 1261, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved