Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON],про стягнення заборгованості за кредитним зобов'язанням від 11 червня 2008 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11 червня 2008 року між Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №MKA7GA00000008, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 44957 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 09 червня 2018 року. Відповідач зобов'язань за договором кредиту не виконує. Станом на серпень 2016 року заборгованість відповідача становить 37 691 доларів США, за курсом 25.05 грн. відповідно до службового розпорядження Національного банку України від 17 серпня 2016 року становить 944175 грн. 33 коп. Тому, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредиту від 11 червня 2008 року в розмірі 944175 грн. 33 коп. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, останній подав заяву, про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти постановлення рішення в заочному розгляді справи. Оскільки, відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином, тому зі згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про дату, час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, на підставі частини 4 статті 169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач став клієнтом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши кредитний договір 11 червня 2008 року за №MKA7GA00000008. 11 червня 2008 року [PERSON] відповідно до кредитного договору №MKA7GA00000008 отримав кредит в сумі 44957 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 09 червня 2018 року. 2 із 3 Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 2.2 Договору кредиту - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що заборгованість відповідача згідно наданого суду позивачем розрахунку, станом на серпень 2016 року заборгованість відповідача становить - 37 691 доларів США, що за курсом 25,05 грн. відповідно до службового розпорядження Національного банку України від 17 серпня 2016 року становить 944175 грн. 33 коп. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу. Частиною 2 статті 192 ЦК України визначено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, у кредит можуть бути надані згідно ЦК України як грошові одиниці України гривні, так і іноземна валюта, що виступатиме предметом зобов'язання. Відповідно до п.1 4.2 ст.47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Окрім того, положення частини З статті 533 ЦК України допускають можливість виконання зобов'язань у іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Як зазначалося вище, такі випадки, порядок та умови визначені Законом України «Про банки і банківську діяльність». Отже, можливість надання і погашення кредитів в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Таким, чином, кредитний договір в іноземній валюті відповідає вимогам чинного законодавства. У відповідності до статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належним йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Вимогами статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно статтей 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до абзацу першого статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини, суд приходить до переконання, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. 3 із 3 Судові витрати у справі, понесені позивачем та документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 525-527, 610, 612, 617, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved