Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що після померлої 05 вересня 2017 року їх матері [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 4,3861 га та 0,9029 га згідно державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЧН № 062061 та серії ЯЗ № 206272 відповідно. Вони\~ як спадкоємці за заповітом останньої, мають право на зазначене майно, але не можуть оформити на нього свої спадкові права, оскільки пропустили строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори з поважних причин, так як [PERSON] в період з 15 лютого 2018 року по 07 березня 2018 року, а [PERSON] у період з 20 лютого 2018 року по 10 березня 2018 року, перебували на амбулаторному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві медіко-санітарної допомоги № 1 Дарницького району м. Києва, тому просили\~визначити їмдодатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком на три місяці. За клопотанням позивачів ухвалою судді від 28 серпня 2018 року витребувано від приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] відомості чи заводилася спадкова справа до майна померлої 05 вересня 2017 року [PERSON] (а.с. 19-20). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Позивачі у судове засідання не зявилися, надавши письмові заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради Чернігівської області у судове засідання також не зявився, який надав заяву про розгляд справи за відсутності. Відзиву на позов не надав. \~ \~ \~ \~За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 05 вересня 2017 року померла [PERSON] (а.с. 6), яка доводилася матірю позивачам (а.с. 7, 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 4,3861 га та 0,9029 га згідно державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЧН № 062061 та серії ЯЗ № 206272 відповідно (а.с. 13, 14). 11 вересня 2007 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно, яке належатиме їй на день смерті, [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до довідки виконавчого комітету Припутнівського старостинського округу [PERSON] міської ради № 317 від 02 квітня 2018 року, [PERSON] на день своєї смерті 05 вересня 2017 року проживала та була зареєстрована в [INFO], одна (а.с. 9). Як убачається з наданої приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 53197084 від 06 вересня 2018 року, спадкова справа до майна померлої 05 вересня 2017 року [PERSON] не заводилася (а.с. 25). Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства медіко-санітарної допомоги № 1 Дарницького району м. Києва [PERSON] у період з 15 лютого 2018 року по 07 березня 2018 року перебувала на амбулаторному лікуванні у даному лікувальному закладі (а.с. 11), а [PERSON] у період з 20 лютого 2018 року по 10 березня 2018 року перебував на амбулаторному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві медіко-санітарної допомоги № 1 Дарницького району м. Києва, що підтверджується листком непрацездатності (а.с. 12). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними для пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об"єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення даних дій. Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі „Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що позивачі як спадкоємці за заповітом [PERSON] мають право на зазначену вище спадщину, однак можуть оформити свої права, так як у передбачений законом строк своєчасно не звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у звязку перебуванням [PERSON] у період з 15 лютого 2018 року по 07 березня 2018 року та [PERSON] у період з 20 лютого 2018 року по 10 березня 2018 року на амбулаторному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві медіко-санітарної допомоги № 1 Дарницького району м. Києва. Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що позивачі пропустили строк для подання заяви до нотаріуса з поважних причин, при цьому враховує відсутність інших спадкоємців після померлої 05 вересня 2017 року [PERSON]Л, які б бажали прийняти спадщину, яка доводилася матірю позивачам, тому останнім слід встановити додатковий строк для подання ними заяви про прийняття спадщини, визначивши його в три місяці. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved