Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість на свою користь за кредитним договором № б/н від 24.03.2016 року, яка станом на 16.05.2017 року становить 10 474. 55 грн. та судові витрати по справі в сумі 1 600 грн. 00 коп. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» 24.03.2016 року було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої [PERSON] отримала кредит у розмірі 10 721. 09 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач несвоєчасно здійснював погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у звязку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» 24.03.2016 року було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої [PERSON] отримала кредит у розмірі 10 721, 09 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п. 2.1. генеральної угоди банк надає позичальнику кредит в сумі 10 721, 09 грн. на строк 24 місяці шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 10 721, 09 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів в розмірі 1, 5 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «01» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідно п. 2.2. генеральної угоди згідно ст. ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних у генеральній угоді, умовах і правилах, більш ніж на 31 день, по зобов'язаннях, строк яких не наступив, сторони домовились, що строк повернення кредиту рахується на тридцять другий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 367, 57 грн. Згідно п. 2. 5 генеральної угоди позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, проценти, винагороду відповідно до генеральної згоди, умов і правил. Згідно положень генеральної угоди [PERSON] згодна, що генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ "Приватбанк" умовами і правилами, тарифами складають кредитний договір між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк". Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 1.1.2.7 умов та правил надання банківських послуг власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку, зокрема з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 4. ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. В підтвердження наявності заборгованості позивачем були надані відповідні розрахунки заборгованості відповідача за кредитним договором від 24.03.2016 року, згідно яких заборгованість [PERSON] становить 10 474, 55 грн., з яких: заборгованість за кредитом складає: 7 765, 07 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом складає: 788, 91 грн.; заборгованість з комісії за користування кредитом складає: 1 553 грн., сума штрафу складає: 367, 57 грн. Таким чином, оскільки відповідач не виконує свої зобовязання за договором, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved