Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

01.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтувавши свої вимоги тим, з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.08.2014 року. Під час сумісного проживання в них народилась дитина: [PERSON], [INFO]. Вже пів року вони не живуть разом, дитина проживає з ним, та знаходиться на його повному утриманні. Він з відповідачем не зміг досягти згоди щодо утримання дитини, крім того наразі йому невідомо, де перебуває відповідач, зв'язку з ним немає. Рішенням суду від 26.02.2016 року шлюб між ними з відповідачем розірвано, та визначено місця проживання дитини разом з ним. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], на його користь, [PERSON], [INFO], на утримання неповнолітньої: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною свого повноліття; та частку заробітку, яка становить 1/6 на його утримання до досягнення дитини трирічного віку. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Суд, на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв'язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 70 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-Х1У (із змінами та доповненнями), максимальний загальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 70 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно зі свідоцтвом про народження дитини [PERSON], її матір'ю є відповідач [PERSON], яка, в порушення ст. 180 СК України, не виконує свої обов'язки по утриманню доньки до повноліття. Оскільки [PERSON] ухиляється від цього зобов'язання, даний спір сторонами не вирішений в позасудовому порядку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, кошти на утримання дитини повинні бути стягнуті в судовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня звернення до суду з даним позовом та до повноліття дитини. При цьому суд враховує сімейний стан, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а саме: відповідач [PERSON] працездатна, має задовільний стан здоров'я, жодними захворюваннями не страждає, не є інвалідом, аліменти нікому більше не сплачує. Дитина мешкає з позивачем - батьком, на підставі рішення суду від 26.02.2016р., та знаходяться на його утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 86 СК України чоловік, з яким проживає дитина, має право на утримання від дружини - матері дитини до досягнення дитиною трьох років. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітків позивача, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved