Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

У березні 2015 року Ніжинський міжрайонний прокурор звернувся з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь міського бюджету незаконно отримані кошти внаслідок вчинення адміністративного корупційного правопорушення в сумі 5773 грн. 47 коп. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі заступник прокурора Чернігівської області просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального (ст. 21, 23 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ст.1166 ЦК України) та процесуального (ст. 57, 58, 69, 61, 64 ЦПК України) права. Так, заявник зазначає, що судом не надано належної правової оцінки довідці Держфінінспекції в Чернігівській області від 12.08.2014, поясненням сторін, протоколу про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт заподіяної [PERSON] шкоди міському бюджету м.Ніжин в сумі 5773,47 грн. Самі висновки суду суперечать як обставинам справи, так і доводам суду. Оскаржуване рішення також суперечить ст.13 Закону України «Про оплату праці», постанові КМУ від 09.03.2006 № 268 п.6 та ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». На думку апелянта, посилання суду на рішення 2 сесії Ніжинської міської ради 6 скликання від 24.11.2010 «Про встановлення надбавок та преміювання міського голови, секретаря ради, заступників міського голови та керуючого справами виконавчого комітету» не заслуговують на увагу, скільки таке рішення діяло лише до 22.03.2013, а повноваження [PERSON] як міського голови розпочато з 03.06.2014. В судовому засіданні прокурор підтримала доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити. Представники позивача і відповідача просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, надавши письмові заперечення. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали даної справи та справи про адміністративне правопорушення №3/751/1976/2014, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, а обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] працює на посаді Ніжинського міського голови, є посадовою особою органу місцевого самоврядування 4 категорії, 7 рангу і суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення. 03.06.2014 [PERSON] видав розпорядження № 151-к про нарахування собі надбавки за виконання особливо важливої роботи у розмірі 70% посадового окладу із урахуванням надбавки за ранг та вислугу років, та два розпорядження № 176-К від 23.06.2014 і № 205-К від 23.07.2014 про виплату премій у розмірі 25% від заробітної плати. Відповідно до виданих наказів [PERSON] отримав у червні-липні 2014 року премії на суму 2181,09 грн (934,31 у червні та 1246,78 грн у липні) та надбавку за виконання особливо важливої роботи (по особовому рахунку рахується як надбавка за інтенсивність, а.с. 247) в сумі 3592,38 грн (1538,86 у червні та 2053,52 грн у липні). Всього на загальну суму 5773,47 грн (а.с.247). [PERSON], будучи відповідно до пп. «в» п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, не повідомив Ніжинську міську раду про конфлікт інтересів, чим порушив вимоги п.п. 1,2 ч.1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ч.1 ст.12-1 Закону України «Про державну службу» та скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 172-7 КУпАП, через що Відділом БКОЗ УСБУ в Чернігівській області 27.08.2014 складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення за ст.172-7 КУпАП (а.с.2 справи про адміністративне правопорушення №3/751/1976/2014, копія на а.с.249). Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 26.12.2014 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн (а.с.3). Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що відповідач належним чином виконував свої обов'язки і тому мав право на отримання премій відповідно до чинного законодавства і ніяких рішень Ніжинською міською радою щодо позбавлення його премій чи надбавок не приймалося. Крім того, на думку суду першої інстанції, прокурор не довів факту завдання реальної шкоди міському бюджету м. Ніжин. Проте, вказані висновки зроблені судом без врахування положень статей 14 ч.1, 21 ч. 1, 23 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (що діяв на час вчинення корупційного діяння), статей 65 ч.1, 66 Закону України «Про запобігання корупції», статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.6 ч.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», ст.10 ч.4 , 61 ч.3 ЦПК України, ст.1166 ЦК України. Так,відповідно до частини 1 статті 14, статей 21 і 23 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», особи, зазначені у пункті 1 та підпунктах "а", "б" пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані: 1) уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів; 2) невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів. За вчинення корупційних правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 4 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності в установленому законом порядку. Збитки, шкода, завдані державі внаслідок вчинення корупційного правопорушення, підлягають відшкодуванню в установленому законом порядку. Безпідставно отримавши на підставі власних розпоряджень № 151-к від 03.06.2014 (а.с.128), № 176-К від 23.06.2014 (а.с.129), № 205-К від 23.07.2014 (а.с.125) у червні-липні 2014 року премії на суму 2181,09 грн (934,31 у червні та 1246,78 грн у липні) [PERSON] завдав шкоди місцевому бюджету у вищевказаному розмірі і з огляду на приписи ст. 1166 ч.1 ЦК України завдана шкода підлягає стягненню з відповідача. Посилання відповідача на рішення другої сесії Ніжинської міської ради шостого скликання від 24.11.2010 «Про встановлення надбавок та преміювання міського голови, секретаря ради, заступників міського голови та керуючого справами виконавчого комітету» (а.с.131 ), які були взяті до уваги судом першої інстанції , є безґрунтовними в частині отримання премій враховуючи наступне. Відповідно до п.6 ч.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою. Повноваження [PERSON], як міського голови, визнано 03.06.2014 рішенням 58 сесії Ніжинської міської ради. Видатки на оплату праці затверджуються разом з прийняттям щорічного місцевого бюджету. Відповідно до п 20 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», міський голова, окрім іншого, має право видавати розпорядження у межах своїх повноважень. Частиною 6 цього Закону передбачено, що міський голова є відповідальним перед відповідною радою. Зі змісту рішення другої сесії Ніжинської міської ради шостого скликання від 24.11.2010 не вбачається, що особисто міському голові встановлювався певний розмір премії. Пункт 5 даного рішення не містить переліку посад, яким повинна виплачуватися премія. Цей пункт вказує лише на можливість преміювання відповідно до особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до свят за розпорядженням міського голови. З огляду на п.6 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 та ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», преміювання міського голови можливо лише за рішенням міської ради. Таким чином, видаючи розпорядження № 151-к від 03.06.2014 (а.с.128), № 176-К від 23.06.2014 (а.с.129), № 205-К від 23.07.2014 (а.с.125) про виплату собі премій, [PERSON] перевищив повноваження, передбачені ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в України». В постанові апеляційного суду Чернігівської області від 26.12.2014 вказано, що «саме під час нарахування премії собі особисто як голові міської ради [PERSON] мав місце конфлікт інтересів», і саме за це [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 172_7 КУпАП (а.с.3). Стосовно отримання відповідачем у червні-ліпні 2014 року надбавки за виконання особливо важливої роботи, яка, як було встановлено в судовому засіданні обліковувалася бухгалтерією як надбавка за інтенсивність, то її виплата здійснювалася правомірно, оскільки вищевказаним рішенням компетентного органу - другої сесії Ніжинської міської ради шостого скликання від 24.11.2010 така надбавка була встановлена міському голові в розмірі 70% посадового окладу з урахуванням надбавок за ранг та вислугу років (а.с.131). Доводи прокурора, що вказане рішення втратило свою силу зі зміною міського голови є безґрунтовними, оскільки вказане вище рішення не містило вказівок щодо часу його дії. Воно втратило чинність 24.09.2014 відповідно до рішення Ніжинської міської ради шістдесят першої чергової сесії УІ скликання «Про присвоєння рангу посадової особи місцевого самоврядування та упорядкування умов оплати праці міського голови» (а.с.136). Згідно з п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Враховуючи викладене, позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі Ніжинської міської ради підлягають частковому задоволенню. З [PERSON] слід стягнути завдану майнову шкоду в розмірі 2181,09 грн - що складається з сум незаконно отриманих в червні-липні 2014 року премій (934,31 у червні та 1246,78 грн у липні). В іншій частині в задоволенні позову слід відмовити. Оскільки апеляційна скарга позивача задовольняється частково, відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України та п.40 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 з [PERSON] слід стягнути судовий збір пропорційно вимог, що задовольняються. Позивачем пред'явлений позов на 5773,47 грн. Стягнуто 2181,09 грн, тобто, задовольняється позов на 38 % (2181,09 х 100 : 5773,47 = 38%). Таким чином, судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить 92,57 грн (243,60 х 38 : 100 = 92,57). 101,83 грн (267,96 х 38 : 100 = 101,83) слід стягнути з відповідача за розгляд справи в суді апеляційної інстанції на користь прокуратури області . Залишок суми судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції слід стягнути з Ніжинської міської ради в інтересах якої позивався прокурор. Стягненню підлягає сума 151,03 (243,6 - 92,57 = 151,03). Прокуратурі Чернігівської області на підставі ст.7 ч.1 1 п.1 Закону України «Про судовий збір» слід повернути зайво сплачений судовий збір в сумі 1071,84 грн. Судовий збір за подачу апеляційної скарги у даній справі становить 267,96 грн (виходячи з суми судового збору на час подачі позову). Прокуратурою сплачено за платіжним дорученням №3522 від 24.12.2015 - 1339,8 грн. Переплачена сума складає 1071,84 грн (1339,8 - 267,96 =1071,84 ).

Outcome: partial