Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

01 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із дійсним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що вона із відповідачем зареєструвала шлюб 27 серпня 2005 року у відділі ДРАЦ Вінницького міського управління юстиції. Від шлюбу мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя у них не склалось, оскільки вони мають різні інтереси та уподобання. Зазначила, що відповідач не цікавиться проблемами сім'ї. Вони перестали розуміти один одного, кожен живе своїм відокремленим життям, у них різне бачення ролі чоловіка та жінки у сім'ї. Вона втратила почуття любові та поваги до відповідача. Вважає, що подальше збереження шлюбу - неможливе тому шлюб потрібно розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, згідно наданої заяви просить розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не з'явився, в порядку ст. 76 ЦПК України, хоча був завчасно повідомлений належним чином про час та місце судового засідання. Тому суд, у порядку ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи, про що виніс відповідну ухвалу. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку позивача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 серпня 2005 року сторони зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 1948, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей:[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5), та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Причинами розпаду сім'ї, є відсутність між сторонами взаєморозуміння, взаємоповаги, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки чоловіка та жінки в сім'ї, в зв'язку з чим позивач прийшла до висновку, що подальше проживання та збереження шлюбу неможливе. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім'ю. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, а також те, що у позивача відсутні почуття любові та поваги до відповідача, спільне проживання сторін у шлюбі буде негативно впливати на їх взаємовідносини, тому суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, так як спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не забажала після розірвання шлюбу відновлювати своє дошлюбне прізвище, що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved