Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

01 липня 2015 року представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, завданої дорожньо-транспортною пригодою, стверджуючи, що 25.10.2013 року між ТОВ «Тева Україна» та ПрАТ «СК «Уніка» було укладено договір добровільного страхування автотранспорту №260001/4002Є0000032. У відповідності з Договором було застраховано автомобіль «Skoda Fabia» (реєстраційний номерний знак [NUMBER]). 16 травня 2014 року в м.Одеса на вул.М.Жукова відбулося зіткнення автомобіля «Skoda Fabia» (реєстраційний номерний знак [NUMBER]) під керуванням [PERSON] та автомобіля «Hyndai Н100» (реєстраційний номерний знак [NUMBER]) під керуванням [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди застрахований автомобіль був пошкоджений. Представник позивача вказує в позові, що позивач прийняв на себе відшкодування збитків та виплатив страхове відшкодування у розмірі 13694,75 грн. Разом з тим, даний спір виник у звязку із стягненням з відповідача в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування, тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» суму в розмірі 13694,75 грн. по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати. Позивач був належним чином повідомлений про день і час судового розгляду справи, однак представник позивача до суду не зявився та надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, у зв'язку з неявкою відповідача за даною цивільною справою, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. У відповідності до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до положень ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Пунктом 36.6 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Судом встановлено, що 25.10.2013 року між ТОВ «Тева Україна» та ПрАТ «СК «Уніка» було укладено договір добровільного страхування автотранспорту №260001/4002Є0000032. У відповідності з Договором було застраховано автомобіль «Skoda Fabia» (реєстраційний номерний знак [NUMBER]) (а.с.5-9). Згідно копії постанови Іллічівського міського суду Одеської області від 17 червня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.13). Як вбачається з тексту постанови, 16 травня 2014 року в м.Одеса на вул.М.Жукова відбулося зіткнення автомобіля «Skoda Fabia» (реєстраційний номерний знак [NUMBER]) під керуванням [PERSON] та автомобіля «Hyndai Н100» (реєстраційний номерний знак [NUMBER]) під керуванням [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди застрахований автомобіль був пошкоджений. Позивач прийняв на себе відшкодування збитків та виплатив страхове відшкодування у розмірі 13694,75 грн. (а.с.31-34). Отже, з врахуванням встановлених обставин по справі, суд приходить до висновку про правомірність вимог позивача до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Верховним судом України у листі «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» від 19.07.2011 року розяснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком авто товарознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Судом досліджено копію висновку №2245 спеціаліста - автотоварознавця про оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненої в результаті пошкодження автомобілю, згідно якого відновлювальний ремонт автомобілю «Skoda Fabia» (реєстраційний номерний знак [NUMBER]), яка складає 13694,75 грн. (а.с.18-24). На підставі викладеного,

Outcome: approved