Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

ТОВ «ФК «Вектор Плюс» звернулося до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування якого вказує, що 14.09.2006 р. між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1101/0906/88/460, за умовами якого Банк зобов'язувався надати Позичальнику кредит у сумі 100000,0 доларів США, а Позичальник зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та. інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань за договором № 1101/0906/88/460 від 14.09.2006 року, Банк та [PERSON], уклали Іпотечний договір № б/н від 14.09.2006 року за яким в іпотеку було передано цілий житловий будинок з надвірними побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці площею 420 кв.м. ПАТ «Сведбанк» взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконав в повному об'ємі. Між тим, Позичальник свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 11.11.2013 р. заборгованість [PERSON] перед банком становить 319418,3 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 25531 10,1 гривень, та складається з: заборгованості по основній сумі кредиту - 98530,0 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 787550,3 гривень; заборгованості за процентами - 88219,0 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 705134,5 гривень; нарахованої пеня - 132669,3 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 1060425,3 гривень. Уточнивши заявлені вимоги, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1101/0906/88/460 від 14.09.2006 року, яка становить 319 418,30 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 2 553 110,10 грн., та складається з: заборгованості по основній сумі кредиту - 98530,0 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 787550,3 гривень; заборгованості за процентами - 88219,0 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 705134,5 гривень; нарахованої пеня - 132669,3 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 1060425,3 гривень звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченому 14.09.2006 року приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу [PERSON],, за реєстровим № 4768, зареєстрованого 14.09.2006 року в Державному реєстрі правочинів, № 1568712, зареєстрованого 14.09.2006 року Сімферопольським міжміським бюро реєстрації і технічної інвентаризації в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 15688478, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. При вирішенні питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, прийняті рішення про виселення зі зняттям з реєстраційного обліку громадян, що проживають та зареєстровані за адресою [ADDRESS], а також стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» судовий збір у розмірі 3441,00 грн. Представник позивача в судове засідання не явився, про дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву із проханням розглянути справу за його відсутності, не заперечує про ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучі належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, в судове засідання не явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, зі згоди представника позивача, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та третьої особи, по доказах, що є в наявності, шляхом ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. 14.09.2006 р. між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1101/0906/88/460. У відповідності до п.1.1 якого Банк зобов'язується надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 100 000,00 доларів США на строк з 14 вересня 2006р. до 14 вересня 2023 р. включно та на умовах, передбачених у цьому договорі, а Позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором. У відповідності до п 1.3. Кредитного договору, Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 15 % (п'ятнадцять відсотків) річних за весь строк фактичного користування кредитом. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладанні цього Договору, встановили, що розмір визначеної у цьому пункті процентної ставки може змінюватися без укладання додаткового правочину до цього Договору, у випадку і у порядку встановленому п.6.1.2. цього Договору. Кредитні кошти призначені для здійснення Позичальником розрахунків по Договору купівлі-продажу між Позичальником та [PERSON], з якою Позичальник уклав Договір купівлі-продажу об'єкту нерухомості з метою придбання: домоволодіння [ADDRESS]. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 1101/0906/88/460 від 14.09.2006 року, Банк та [PERSON], уклали Іпотечний договір № б/н від 14.09.2006 року за яким в іпотеку було передано цілий житловий будинок з надвірними побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці площею 420 кв.м. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному об'ємі, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. 28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк» відступив ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», відповідно до Договору факторингу № 15 та Договору про відступлення прав за іпотечними договорами, свої права вимоги до [PERSON] за зобов'язаннями по кредитному договору № 1101/0906/88/460 від 14.09.2006 року та Іпотечному договору № б/н від 14.09.2006 року. У зв'язку з порушенням Позичальником умов Кредитного договору. Позивачем на адресу позичальника була направлена досудова вимога щодо виконання договірних зобов'язань від 02.11.2013 року ( ас.26), яка залишилася без уваги. Станом на 11.11.2013 р. заборгованість [PERSON] перед банком становить 319418,3 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 25531 10,1 гривень, та складається з: заборгованості по основній сумі кредиту - 98530,0 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 787550,3 гривень; заборгованості за процентами - 88219,0 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 705134,5 гривень; нарахованої пеня - 132669,3 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 1060425,3 гривень. За умовами Іпотечного договору від 14.09.2006 року у разі невиконання Іпотекодавцем умов Основного зобов'язання та звернення стягненню на Предмет іпотеки, відшкодувати Іпотекодержателю у повному обсязі всі витрати, пов'язані із зверненням стягнення на Предмет іпотеки, в тому числі з вчиненням виконавчого напису, його реалізацією та вартість послуг незалежного експерта-суб'єкта оціночної діяльності. Обирати порядок звернення стягненая на Предмет іпотеки. Отримати відшкодування з іншого майна Іпотекодавця, яке не виступає предметом іпотеки по цьому договору, у випадку, якщо отриманих від реалізації Предмету іпотеки коштів недостатньо для повного погашення майнових вимог Іпотекодержателя. Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки в разі, якщо день, визначений Основним зобов'язанням, Іпотекодавець не поверне Іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, платежі та санкцій, що передбачені та/або випливають з Основного зобов'язання, а також в інших випадках передбачених Основним зобов'язанням та цим Договором ( пп. 10.3 - 11 Договору). Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання Боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду. Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. При цьому ч. 2 статті 35 Закону передбачено, що положення частини першої статті 35 Закону не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Частина 3 статті 35 Закону встановлює, що вимога, встановлена частиною першою ст. 35 закону, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки. Відповідно до ст.12 Закону, у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. На виконання зазначених вище вимог діючого законодавства на адресу відповідача 02.11.2013 року було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов'язань із повідомленням про те, що у разі непогашення заборгованості протягом 30 днів , з моменту отримання цієї вимоги ТОВ «ФК «Вектор Плюс» змушене буде звернутися до суду, а також звернути стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку (ас.26). Вказана вимога залишилася без задоволення. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України правовими наслідками порушення зобов'язання, які встановлюються договором або законом, є припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, сплата неустойки, а також відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, на думку суду, позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотеко держателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 вересня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Як вбачається з згідно Витягу №11841933 від 14.09.2006 року з Реєстру прав власності на нерухоме майно виданого Сімферопольським міжміським бюро реєстрації та технічної інвентаризації 14.09.2006 року, Предмет іпотеки - цілий житловий будинок з надвірними побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] розташований на земельній ділянці площею 420 кв.м. та складається з: житлового кам'яного будинку, позначеного в плані під літ. «А» - житловою площею 72,3 кв.м., загальною площею 163,9 кв.м., літньої кухні - літ. «Б», тамбура - літ. «б», тамбура - літ. « 61», сараю - літ. «В», споруд., належить на праві власності Іпотекодавцю - [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 14.09.2006 року, приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №4768, зареєстрованого 14.09.2006 року в Державному реєстрі правочинів, номер правочину 1568712, зареєстрованого 14.09.2006 року Сімферопольським міжміським бюро реєстрації і технічної інвентаризації в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 15688478. Що стосується вимог позивача щодо вирішенні питання про виселення зі зняттям з реєстраційного обліку громадян, що проживають та зареєстровані за адресою [ADDRESS], то вони задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Пунктом 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 вересня 2012 року, роз'яснено, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України , статей 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Суд не було надано доказів того, що в домоволодіння [ADDRESS] зареєстровані або проживають певні особи, що вони були попереджені про виселення або відмовляють в добровільному порядку звільнити житловий будинок. У відповідності до положень ст.. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню сплачений судовий збір в розмірі 3441 грн. На підставі ст.ст. 526,527,530,554,612,624,625 ЦК України, ст.ст.10,11,60,213, 215 ЦПК України, суд

Outcome: partial