Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 17 вересня 1993 року виконкомом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, яке було видане замість договору дарування, посвідченого Четвертою державною нотаріальною конторою 13 травня 1961 року за реєстровим №2-1957, належав житловий будинок 87/2 по вулиці Культури (колишня вул.Леніна)/вул.Козацька (колишня вул.Радянська) в смт.Рогань Харківського району Харківської області. 17 травня 1979 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді вказаного будинку. \~На теперішній час вона не може оформити спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON], оскільки на вищевказаний житловий будинок ухвалою народного суду Харківського району Харківської області від 25 січня 1993 року, зареєстрованої 24 липня 2006 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, за реєстровим №3502141, був накладений арешт. Тому просила скасувати арешт, накладений на вищевказаний житловий будинок. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 23 квітня 2018 року позовну заяву було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 29 травня 2018 року. 29 травня 2018 року позивач надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. 29 травня 2018 року представник відповідача надав до суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Оскільки сторони у судове засідання не зявились, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON],на підставі\~свідоцтва про\~право власності\~на житловий\~будинок,\~виданого 17\~вересня 1993\~року виконкомом\~Роганської селищної\~ради Харківського\~району Харківської\~області,\~яке було\~видане замість\~договору дарування,\~посвідченого Четвертою\~державною нотаріальною\~конторою 13\~травня 1961\~року за\~реєстровим №2-1957, належав житловий будинок 87/2 по вулиці Культури (колишня вул.Леніна)/вул.Козацька (колишня вул.Радянська) в смт.Рогань Харківського району Харківської області (а.с.8). З копії свідоцтва про смерть серії ІІ-ВЛ №403285, виданого 27 січня 1982 року Роганською селищною радою Харківського району Харківської області, вбачається, що [PERSON] помер 17 травня 1979 року (а.с.13). Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді будинку 87/2 по вулиці Культури (колишня вул.Леніна)/ вул.Козацька (колишня вул.Радянська) в смт.Рогань Харківського району Харківської області. Як встановлено у судовому засіданні, спадкоємцями першої черги на спадкування за законом після смерті [PERSON] були тільки його дружина [PERSON] та його син [PERSON], які фактично прийняли спадщину, оскільки постійно мешкали разом з ним у спірному житловому будинку на час відкриття спадщини, що підтверджується записами в будинковій книзі (а.с.23-31). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №466692, виданого 12 квітня 1989 року Роганською селищною радою Харківського району Харківської області, [PERSON] померла 20 березня 1989 року (а.с.14). З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ВЛ №299870, виданого 01 березня 1981 року Роганською селищною радою Харківського району Харківської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01 березня 1981 року і подружжю надане прізвище "Бурдюк" (а.с.20). Від цього шлюбу 16 серпня 1981 року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-ВЛ №286168, виданого 07 вересня 1981 року Роганською селищною радою Харківського району Харківської області (а.с.18). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії IV-ВЛ 361753, виданого 05 серпня 1992 року Роганською селищною радою Харківського району Харківської області, [PERSON] помер 01 серпня 1992 року (а.с.15). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії I-ВЛ 185571, виданого 07 вересня 1999 року Роганською селищною радою Харківського району Харківської області, [PERSON] помер 03 вересня 1999 року (а.с.16). З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ВЛ №252907, виданого 30 грудня 1994 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного виконавчого комітету м.Харкова вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 30 грудня 1994 року і подружжю надане прізвище "Лисак" (а.с.21). На теперішній час позивач має намір оформити спадкові права на житловий будинок №87/2 по вулиці Культури (колишня\~вул.Леніна)/вул.Козацька\~(колишня\~вул.Радянська) в смт.Рогань Харківського району Харківської області, оскільки є єдиним спадкоємцем за законом. Однак, як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, на житловий будинок 87 по Культури (колишня вул.Леніна) в смт.Рогань Харківського району Харківської області ухвалою народного суду Харківського району Харківської області від 25 січня 1993 року, яка зареєстрована 24 липня 2006 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, за реєстровим №3502141 був накладений арешт (а.с.6). З копії рішення ІІІ сесії VІІ скликання Роганської селищної ради Харківського району Харківської області «Про перейменування вулиць, площ, провулків, вїздів, селища Рогань Харківського району Харківської області» від 28 січня 2016 року, вбачається, що було перейменовано вулицю Леніна на вулицю Культури, а вулицю Радянська на вулицю Козацька (а.с.10-11). Як вбачається з довідки №311, виданої 17 квітня 2018 року головою Роганської селищної ради Харківського району Харківської області [PERSON], будинок №87 по вулиці Культури (колишня вул.Леніна) в смт.Рогань Харківського району Харківської області фактично розташований на розі вулиці Культури (колишня вул.Леніна) та вулиці Козацькій (колишня вул.Радянська), 2 в смт.Рогань. На даний час адреса будинку, належного [PERSON]: Харківська область, Харківський район, смт.Рогань, вул.Культури (колишня вул.Леніна)/вул.Козацька (колишня вул.Радянська), 87/2 (а.с.12). Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Згідно з вимогами ст.16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.\~ Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.\~ \~Згідно з ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(1950 року), ратифікованої\~Законом від 17 липня 1997 року №475/97-ВР\~(далі\~Конвенція), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно\~до вимог ст.19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Статтею 41\~Конституції України\~передбачено,\~що кожен\~має право\~володіти,\~користуватися і\~розпоряджатися своєю\~власністю,\~результатами своєї\~інтелектуальної,\~творчої діяльності. Право\~приватної власності\~набувається в\~порядку,\~визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~права власності.\~Право приватної\~власності є\~непорушним. Примусове\~відчуження об'єктів\~права приватної\~власності може\~бути застосоване\~лише як\~виняток з\~мотивів суспільної\~необхідності,\~на підставі\~і в\~порядку,\~встановлених законом,\~та за\~умови попереднього\~і повного\~відшкодування їх\~вартості.\~Примусове відчуження\~таких об'єктів\~з наступним\~повним відшкодуванням\~їх вартості\~допускається лише\~в умовах\~воєнного чи\~надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст.ст.8, 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно до\~ст.73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Положеннями\~ст.74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави,\~а також припинення чи розірвання договору довічного утримання,\~звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до вимог п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення\~(розірвання,\~визнання недійсним)\~договору застави\~(іпотеки); про\~припинення договору\~іпотеки у\~зв'язку\~з набуттям\~іпотекодержателем права\~власності на\~предмет іпотеки\~в рахунок\~виконання основного\~зобов'язання,\~після припинення\~договору іпотеки\~у зв'язку\~з відчуженням\~іпотекодержателем предмета\~іпотеки; про\~припинення,\~розірвання,\~визнання недійсним\~договору ренти,\~довічного утримання\~(догляду),\~спадкового договору; органів\~опіки та\~піклування про\~усунення обставин,\~що обумовили\~накладення заборони\~відчуження майна\~дитини; про\~скасування рішення\~суду про\~оголошення фізичної\~особи померлою\~або закінчення\~п'ятирічного\~строку з\~часу відкриття\~спадщини на\~майно особи,\~оголошеної померлою; про\~смерть другого\~з подружжя,\~що склали\~спільний заповіт; про\~скасування рішення\~суду про\~позбавлення батьків\~дитини батьківських\~прав або\~відібрання дитини\~без позбавлення\~батьківських прав; про\~смерть відчужувача\~за спадковим\~договором або\~про смерть\~другого з\~подружжя,\~що уклали\~спадковий договір; про\~відчуження майна,\~переданого під\~виплату ренти; за\~рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч.2\~ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Пунктом 1 частини 2 статті 27 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Відповідно до вимог ч.1\~ст.391 ЦК України\~передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України\~передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.312 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України\~встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Враховуючи те, що нотаріус, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об'єктів нерухомого майна, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право спадкування на нерухоме майно в інший, крім судового захисту, спосіб. На підставі вищевикладеного, враховуючи надані позивачем докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved