Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 15.12.2016, актовий запис № 47, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , всі судові витрати залишити за нею. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянином Турецької Республіки [PERSON] , [INFO] . Від даного шлюбу дітей у них немає. Чоловік покинув сім`ю два роки назад і більше не повертався. Вона намагалася з`ясувати його місце перебування (проживання), але їй це не вдалося. Навіть звернулась з заявою до Державної прикордонної служби України з метою дізнатись місце його перебування, але на даний час їй не надано жодної інформації щодо перетину державного кордону України останнім. Отже, вони з чоловіком не проживають як подружжя вже більше двох років та жодних подружніх стосунків не підтримують. Сімейне життя у них не склалось, стосунки між ними стали різко погіршуватись практично відразу після одруження, почали не розуміти одне одного, у них з`явились різні погляди на життя, між ними часто виникали суперечки, скандали та сварки, що кожний раз спричиняло їй душевні страждання. Відповідач також перестав розуміти сутності проблем, які виникають в їх сім`ї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Останній постійно пред`являє їй необгрунтовані претензії, ганьбить, ображає і принижує її честь і гідність, влаштовує скандали та сварки, свідками яких нерідко стають їх знайомі та сусіди. Така його поведінка негативно впливає на її психологічний стан. Виникнення сімейних конфліктів пов`язане із прагненням відповідача задовольняти ті або інші потреби, або створити умови для їхнього задоволення без врахування її інтересів. Таким чином, спільне життя у них не склалося, виявились відсутність спільних інтересів, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Отже, сім`я їх фактично розпалась, а шлюб носить формальний характер. Оскільки розлади в їх сім`ї носять стійкий та тривалий характер, то примирення між ними чи подальше сумісне життя і збереження сім`ї надалі є неможливим. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя її з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Після розлучення просить залишити їй прізвище [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак в своїй письмовій заяві просить розгляд справи проводити без її участі, але за участю її адвоката Кобилинець Т.В. Позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити з підстав, викладених в ньому, не застосовувати положення ст. 111 СК України, оскільки її рішення про розірвання шлюбу остаточне і примирення між ними неможливе, а також вказує, що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник позивачки - адвокат Кобилинець Т.В. в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеному обґрунтуванню у позові та, враховуючи, що відповідач в судові засідання не з`являється, не заперечила щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи за адресою, вказаною в позові, та шляхом розміщення повідомлення про розгляд справи на офіційному сайті Судової влади України за посиланням https://court.gov.ua/ (а.с.29,31-32). Про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подавав. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 05.11.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 22 листопада 2019 року до суду надійшла заява позивачки про розгляд справи у її відсутності, але за участю її представника, в якій вона також вказує, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Ухвалою суду від 22.11.2019 підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. Від відповідача будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань до суду не надходило. Правом подати відзив на позов він не скористався. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, позивачка та її представник не заперечили проти заочного розгляду справи, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 15 грудня 2016 року, який зареєстрований Болехівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, актовий запис № 47, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 15.12.2016 Болехівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області. Прізвище " [PERSON] " позивачка після реєстрації шлюбу не змінювала (а.с.6). Відповідно до довідки №685 від 09.09.2019 про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Тяпчанською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області, сторони зареєстровані за однією адресою (а.с.8). Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 06.09.2019 за №82, під час обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] , 1978 р.н., за адресою її місця проживання, виявлено, що гр. [PERSON] , 1967 р.н., за даною адресою не проживає. Зі слів сусідів за вказаною адресою він не з`являвся більше двох років (а.с.7). Відповідач жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи відсутність відповідача за місцем його реєстрації та неможливості позивачкою встановити його місце знаходження/проживання, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, відповідач покинув сім`ю та вже два роки сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивачці не відомо місце перебування чоловіка, вона не бажає зберігати сім`ю за умов, які склалися між подружжям, відповідач заперечень з даного приводу чи будь-яких інших заяв та клопотань не заявляв, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що після реєстрації шлюбу позивачка своє прізвище " [PERSON] " не змінювала, суд не вбачає підстав для вирішення позовної вимоги про залишення їй після розірвання шлюбу вказаного прізвища. Виходячи з викладеного, беручи до уваги, що сторони спільно не проживають більше двох років та не спілкуються, між ними припинилися будь-які шлюбні відносини, їхній шлюб носить формальний характер, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, при цьому враховує, що будь-яких заперечень з даного приводу від відповідача до суду не поступало. Всі судові витрати, в тому числі сплату нею судового збору, позивачка просить з відповідача не стягувати та залишити їх за нею. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України та

Outcome: approved