Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

01.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеною заявою, посилаючись на наступні обставини. Заявник з 1998 року по теперішній час проживає [INFO]. З 04.12.1978 року в зазначеному будинку була зареєстрована та проживала мати заявника [PERSON], яка померла 25.04.2012 року. Рішенням Татарбунарської районної ради депутатів трудящих Одеської області №143 від 12.04.1975 року гр.[PERSON], [INFO] було відведено земельну ділянку площею 0,06 га для будівництва житлового будинку по вул.Трудовій,2-а в м.Татарбунари Одеської області. На початку 1978 року [PERSON] виїхав в невідомому напрямку на тривалий час та довірив заявнику і його матері користуватись належним йому житловим будинком. З 1978 року та по теперішній час в вищезазначеному будинку проживала та зареєстрована вся сімя [PERSON], добросовісно та відкрито користувались ним, проводили ремонт та переобладнання. Через декілька років після того як його сімя переїхала до будинку, у них постало питання щодо його придбання у гр.[PERSON], але всі їхні спроби знайти останнього закінчувалися безрезультатно. В звязку з тим, що у місці постійного перебування [PERSON] немає відомостей про його місце перебування більше року, [PERSON] просить визнати його безвісно відсутнім. Заявнику необхідно визнати [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки ухвалення вказаного рішення надасть йому можливість визнати право власності на житловий будинок №2 по вул.Трудова в м.Татарбунари Одеської області. Заявник та його представник в судове засідання не з'явилися, але надали до суду заяву про слухання справи у їх відсутність, повністю підтримуючи вимоги заяви (а.с.22). Представник Татарбунарської міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій просив заслухати справу за його відсутності, проти задоволення вимог не заперечував (а.с.20). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності, вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Згідно з ч.1 ст.234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Статтею 246 ЦПК України передбачено, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Відповідно до ч. 1 ст.249 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ЖД № 313265 від 23 вересня 1976 року (а.с.4). Останні тривалий час проживають [INFO] відповідно до копії домової книги (а.с.12-13), яку отримував [PERSON] у 1976 р. Згідно копії свідоцтва про смерть І-ЖД № 298497 від 26.04.2002р (а.с.5) [PERSON], померла 25.04.2002 року в м.Татарбунари Одеської області. Копією виписки з рішення виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Одеської області (а.с.6) підтверджується, що Рішенням №143 від 12.04.1975 року гр. [PERSON] відведено земельну ділянку площею 0,06 га для будівництва житлового будинку по вул.Трудова,2 в м.Татарбунари Одеської області. Крім того, копією повідомленняТатарбунарського ВП АВП ГУНП в Одеській області від 30.11.2015 року за № 40/2/1/250 (а.с.14) видно, що до Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області будь-яких заяв, повідомлень відносно гр.[PERSON], [INFO], не надходило. За даними ІІПС «АРМОР» не значиться. З 1978 року по теперішній час місце знаходження гр. [PERSON] невідоме. Аналізуючи досліджені докази, за відсутності заперечень заінтересованої особи (а.с.20), суд вважає за можливе задовольнити вимоги про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки, останній відсутній за останнім фактичним місцем свого проживання та реєстрації з 1978 року, відомості про його місце знаходження відсутні та їх неможливо одержати, з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування [PERSON] пройшло більше 1 року. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім На підставі викладеного,

Outcome: approved