Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

01 жовтня 2021 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] , за підписом представника [PERSON] , до ТзОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Яка здана до відправки 27 вересня 2021р. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис № 20196 від 12.03.2021р. про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в розмірі 15141, 25 грн. На підставі спірного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66416229 від 05.08.2021р. Зазначає, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999р. та в чинній редакції передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Вважає, що оскільки кредитний договір №866505998, на підставі якого було вчинено виконавчий напис № 20196 від 12.03.2021р., не був посвідчений нотаріально, оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса є протиправним, так як винесений з порушенням вимог чинного законодавства України. З огляду на зазначене, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. № 20196 від 12.03.2021р. про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором в розмірі 15141, 25 грн., стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із судового збору на загальну суму 1362, 00 грн. та за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 5000,00 грн. Ухвалою суду від 01.10.2021р. вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. № 20196 від 12.03.2021р. про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в розмірі 15141, 25 грн. у виконавчому провадженні № 66416229, відкритому 05 серпня 2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком Костянтином Олександровичем (а.с. 33-34). Ухвалою суду від 08.10.2021р. у справі відкрито спрощене позовне провадження із повідомленням (викликом) сторін, залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О., надано учасникам справи строк для подачі заяв по суті справи та призначено судове засідання на 04 листопада 2021 року о 14 год. 00 хв., яке відкладено на 18 листопада 2021 року о 14 год. 00 хв. Учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання за адресами проживання та місця знаходження (праці) (а.с. 57, 62-64), в судове засідання не з`явилися. При цьому, позивач [PERSON] та його представник [PERSON] подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі; проти винесення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 58, 60). Інші учасники справи жодних заяв чи клопотань не подавали, відповідач правом на подачу відзиву, а третя особа - письмових пояснень не скористалися. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 25 січня 2020 року між [PERSON] та ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено у простій письмовій формі договір №866505998 (надалі - Договір) (а.с. 13-14), відповідно до п.1.1. якого товариство зобов`язується надати Позичальникові Кредит без конкретної споживчої мети, на суму 4750, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, нараховані згідно п. 1.3., 1.4. або п. 1.5. цього Договору. Згідно п. 1.2. Договору Кредит надається (Договір укладається) строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником. Відповідно до п. 1.3. на період строку, визначеного п.1.2. Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,01 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом. Як вбачається із додатку № 1 до договору № 866505998 від 25.01.2020р. строк платежу настав 24.02.2020р., а платіж складав 4764,40 грн. (а.с. 14). 12 березня 2021р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис № 20196 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в розмірі 15141, 25 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 4750,00 грн.; прострочена заборгованість по несплачені відсотки за користування кредитом - 6474,40 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями - 2716,85 грн., а також 1200,00 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом (а.с. 12). З тексту Виконавчого напису вбачається, що нотаріус Головкіна Я.В. при його вчиненні керувалася ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172 (а.с. 12). Згідно наказу Міністерства юстиції України №1424/5 від 19.04.2021р. анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 28.07.2008 року за № 6997 на ім`я [PERSON] (а.с. 16). 05 серпня 2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. на підставі виконавчого напису № 20196 від 12.03.2021р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66416229. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У ст. 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У підпункті 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 (далі - Порядок), визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, що передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. по справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р., постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016р. скасовано; визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, змін, які вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів шляхом доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 12 березня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. по справі № 826/20084/14. Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Укладений між Товариством та позивачем договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічної правова позиція зазначена в постановах ВС від 15.04.2020р. по справі №158/2157/17, від 21.10.2020р. по справі №172/1652/18, в постанові ВП ВС від 21.09.2021р. по справі № 910/10374/17. Відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, що останній, звертаючись до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, надав останньому для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений без правових підстав, відповідно заборгованість за кредитним договором не є безспірною, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. У ч.1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача слід стягнути 1362, 00 грн. судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України вказано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Представником позивача Калініним С.К. разом із позовною заявою надано суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу наступні документи: договір № б/н/21 про надання професійної правничої (правової) допомоги та додаток № 1 до нього від 17.08.2021р.; рекомендовані (мінімальні) ставки адвокатського гонорару (винагороди); меморіальний ордер № @2PL985047 від 20.08.2021р. на суму 5000, 00 грн.; акт виконаних робіт (наданих послуг) від 27.09.2021р. (а.с.17-22). Так, згідно п. 2 додатку № 1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/21 від 17.08.2021р., укладеного 17.08.2021р., передбачено, що за надання професійної правничої (правової) допомоги, передбаченої п. п. 1.1, Договору Клієнт сплачує Бюро гонорар (винагороду) в розмірі 5000 , 00 гривень. Відповідно до акту виконаних робіт (наданих послуг) від 27.09.2021р. [PERSON] надано наступні послуги: усна з вивченням документів консультація Клієнта щодо захисту його прав, а саме за рішенням суду визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис; складання, оформлення (друк) адвокатського запиту приватному виконавцю від 31.08.2021р.; аналіз та узагальнення практики Верховного Суду щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; складання, оформлення (друк, посвідчення копій для суду та учасників справи), подання до Новодністровського міського суду Чернівецької області позовної заяви та заяви про забезпечення позову. В підтвердження проведеної оплати суду надано меморіальний ордер № @2PL985047 від 20.08.2021р. на суму 5000,00 грн. Дослідивши надані представником позивача докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, беручи до уваги фактично надані послуги згідно їх детального опису, суд приходить до висновку, що витрати на правову допомогу в розмірі 5000, 00 грн. знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими і розумними та підлягають стягненню з ТзОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь [PERSON] . На підставі ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, зареєстрованого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172,

Outcome: approved