Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

01 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності в порядку спадкування, після смерті своєї матері, [PERSON], на земельну ділянку площею 5,35 га. кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Криворізької сільської ради, Добропільського району, Донецької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (згідно Державного акта серії [NUMBER]); земельну ділянку площею 0,42 га. розташовану на території Криворізької сільської ради Добропільського району, Донецької області за адресою: [ADDRESS], призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд (0,25 га) та ведення особистого підсобного господарства (0,14 га.) (згідно Державного акта серії [NUMBER]); домоволодіння, яке складається з житлового будинку загальною площею 54,9 кв.м. розташоване за адресою: [ADDRESS] з господарськими побудовами. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він є сином [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті матері залишилась спадщина. Згідно заповіту вона заповіла йому земельну ділянку площею 5,35 гектарів, розташовану на території Криворізької сільської ради, Добропільського району, Донецької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акта серії [NUMBER]. У встановлені законом строки він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері від 21.09.2016р., чим було засвідчено, що ним прийнято спадкове майно. Нотаріусом заведено спадкову справу у Спадковому реєстрі №42/2016. При зверненні до нотаріуса із заявою від 30.03.2017р. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач отримав постанову від 31.03.2017р. № 101/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, на тій підставі, що не надано оригінального примірника Державного акту на землю. Позивач зазначив, що Державний акт на право власності на земельну ділянку було втрачено, про що в друкованому видавництві «Новий шлях» №20 (10999) від 19.05.2016 р. було розміщено оголошення. Надати нотаріусу дублікат Державного акту на спадкову земельну ділянку позивач не має можливості, оскільки на даний час законодавством не передбачено видача дублікатів державних актів. Крім того, вважає, що є законні підстави для визнання за ним права власності на спадкове майно за законом на загальних підставах, яке не охоплено заповітом, а саме на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,42 гектара, яка призначена для будівництва та обслуговування цього домоволодіння. Зазначив, що крім нього інших спадкоємців першої черги за законом не має. У зв'язку з тим, що існують перешкоди для оформлення спадкових прав, позивач звернувся до суду за їх захистом. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу без його участі, за участю адвоката [PERSON] Представник позивача, адвокат [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що труднощі при отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,35 гектарів на території Кривіорізької сільської ради у позивача виникли у позивача, у зв'язку із втратою Державного акту на право власності на землю. Отримати дублікат позивач не має можливості через те, що чинним законодавством не передбачена видача дублікатів державних актів. Таку відповідь [PERSON] отримав з Управління Держгеокадастру у Добропільському районі Донецької обрості 17.02.2017р. представник позивача зазначила, що в порядку ст.1245 ЦК України позивач має право на спадкове майно, а саме домоволодіння з господарськими побудовами за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,42 га. розташовану на території Криворізької сільської ради, за законом на загальних підставах. Відповідач Криворізька сільська рада Добропільського району Донецької області в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи без присутності їх представника, вимоги позивача підтримують. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без їх участі, та винести рішення на розсуд суду. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожній особі надається право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, підставою для захисту прав в судовому порядку є їх порушення, оспорювання чи невизнання іншими особами. Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином померлих [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.10.1966 р., [PERSON] та [PERSON], 05.10.1966 р. уклали шлюб. (а.с.7). [INFO]. помер [PERSON], про що виконкомом Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області 15.01.2010 р. зроблено актовий запис №4 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. (а.с.11). [INFO]. [PERSON] померла, про що виконавчим комітетом Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області 27.04.2016 р. зроблено актовий запис №15 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] з господарськими побудовами та земельну ділянку площею 0,42 га. розташовану на території Криворізької сільської ради Добропільського району, Донецької області за адресою: [ADDRESS]. (а.с.14, 51-58) На момент смерті [PERSON], з ним фактично проживала його дружина, [PERSON]. (а.с.23) 03 грудня 2014 року [PERSON] було складено заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Криворізької сільської ради, відповідно до якого вона заповіла земельну ділянку належну їй на підставі Державного акту серії [NUMBER] виданого 14.11.2005 р. земельну ділянку площею 5,35 га розташовану на території Криворізької сільської ради, [PERSON], [INFO]. (а.с.12). З копії спадкової справи № 42/2016, із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №48703204 від 09.08.2017 року вбачається, що в проваджені приватного нотаріуса Молодняк О.В. знаходиться спадкова справа, номер якої у спадковому реєстрі 59249443, у нотаріуса 42/2016, спадкодавець - [PERSON]. (а.с.76-104) [INFO] [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса по Добропільському районному нотаріальному округу Молодняк О.В. з заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його матері [PERSON] (а.с.96-97) Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] площею 5,35 га, [PERSON], звернувся до нотаріуса з відповідною заявою (а.с.103) Між тим, приватним нотаріусом, постановою від 31.03.2017р. № 101/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка складається з земельної ділянки, площею 5,35 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області, у зв'язку з відсутністю оригінального примірника Державного акту на землю на ім'я спадкодавця [PERSON] (а.с.28, 106) З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], вбачається, що за розпорядженням Добропільської райдержадміністрації від 18.03.2005 р. №81 було видано даний акт 14.11.2005 р. на ім'я [PERSON], на земельну ділянку площею 5,35га., кадастровий номер [NUMBER], розташована на території Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької. (а.с13) Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1402004342016, сформованого 10 червня 2016 року та виданого [PERSON] Управлінням Держгеокадастру у Добропільському районі Донецької області, земельна ділянка площею 5,3500 га, розташована за адресою: Донецька область, Добропільський р-н, Криворізька сільська рада, кадастровий номер [NUMBER], на підставі розпорядження Добропільської райдержадміністрації № 81 від 18.03.2005 року, належить [PERSON] на праві приватної власності, на підставі чого 14 листопада 2005 року було видано Державний акт серії [NUMBER]. (а.с.16, 17) Довідкою Криворізької сільської ради від 11.07.2016 року №1007 встановлено, що [PERSON], мешкала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. На момент її смерті з нею за даною адресою ніхто не був зареєстрований і ніхто не проживав. (а.с.22,84) В обґрунтування втрати правовстановлюючого документу на земельну ділянку 5,35 га, позивачем долучено до матеріалів справи копію газети «Новий Шлях» від 19.05.2016р. №20 (1099) з оголошення про втрату Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданий 14.11.2005 р. на підставі розпорядження Добропільської райдержадміністрації від 18.03.2005 р. №81 на ім'я [PERSON] і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування на землю, договорів оренди землі за №1АА007251010517400236, вважати недійсним. (а.с.29). Отже, як вбачається із позовної заяви і цього не оспорюють сторони, оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 5,35 га. було втрачено, отримати дублікат правовстановлюючого документу не має можливості. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст.ст.1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до вимог ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. Відповідно ч. 1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За нормами ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює згідно з законом по своїй волі, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.328 ЦК України право власності придбається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. За приписами ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у випадку втрати ним документів, підтверджуючих право власності. Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р., у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог пункту 37 Постанови Кабінету Міністрів України від 5 лютого 2014 року № 50 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», у разі втрати, пошкодження чи зіпсування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав, за результатом розгляду заяви про надання дубліката свідоцтва державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, оформляє дублікат свідоцтва, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування. Згідно ч.1, 2, ст.1296 та ч.1 ст.1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцю за заповітом на земельну ділянку 5,35 га, [PERSON] нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, через відсутність оригіналу Державного акту на земельну ділянку, він загублений, та надати його дублікат, не має можливості, оскільки відповідно до змін у законодавстві не передбачена видача державних актів. (а.с.24). У позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку, однак, він має копію Державного акту на право власності на земельну ділянку розташовану за адресою: Донецька область, Добропільський р-н, Криворізька сільська рада, кадастровий номер [NUMBER] виданий на ім'я [PERSON]. Крім того, факт втрати зазначеного правовстановлюючого документу належним чином зафіксований оголошенням в пресі. Зазначені докази, досліджені в сукупності з іншими письмовими доказами та документами по справі, зокрема копією спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON], заповіту [PERSON], копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та інші, беззаперечно підтверджує, що земельна ділянка площею 5,3500 га, розташована за адресою: Донецька область, Добропільський р-н, Криворізька сільська рада, кадастровий номер [NUMBER], на підставі розпорядження Добропільської райдержадміністрації № 81 від 18.03.2005 року, дійсно за життя належала на праві особистої власності [PERSON] Позасудового способу оформити свої спадкові права позивач не може через відсутність оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку, також не має можливості отримати його дублікат. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно ст. 81 ЗК України однією із підстав набуття права власності громадянами України на земельні ділянки є прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, зокрема, в частині визнання права власності в порядку спадкування за [PERSON] на земельну ділянку площею 5,35 га. кадастровий номер [NUMBER], розташована на території Криворізької сільської ради, Добропільського району, Донецької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (згідно Державного акта серії [NUMBER]). Стосовно вимог про визнання права власності за позивачем на спадкове майно за законом на загальних підставах, яке не охоплено заповітом, а саме, на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,42 гектара, яка призначена для будівництва та обслуговування цього домоволодіння, суд зазначає наступне. Згідно вимог діючого законодавства, а саме ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи, зокрема, в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до статті 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі й щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором, належить виключно позивачеві (ст.16, ч. 1ст. 20 ЦК України, ст. ст.3, 4 ЦПК України). Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За приписами ст. 1261 Цивільного кодексу України, при спадкуванні за законом, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Як роз'яснено в п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством (ч.1 ст. 1268 ЦК України). За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вказано судам на необхідність при розгляді цивільних справ такої категорії, перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця в нотаріальній конторі, наявність в матеріалах обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину. Аналогічні роз'яснення містяться в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Як встановлено в судовому засіданні та зазначено представником позивача, [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема на майно не охоплене заповітом: домоволодіння [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,42 гектара, яка призначена для будівництва та обслуговування цього домоволодіння, до нотаріуса не звертався. Обґрунтованої відмови у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину на законом, [PERSON] не отримував. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за ним права власності в порядку спадкування на домоволодіння № [ADDRESS], та земельну ділянку, відведену для його обслуговування передчасні, недоведені та необґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: partial