Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

01 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловою квартирою № 1 будинку № 7 по вулиці Степова в місті Рубіжне Луганської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач, згідно договору дарування від 03.10.1990 року, є власником зазначеного будинку, в будинку зареєстровані відповідачі, які з травня 2014 року в будинку не проживають, добровільно не знялися з реєстраційного обліку, реєстрація відповідачів в будинку позивача порушує його права як власника, тому позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином, причин неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок № 7-1 по вулиці Степова в місті Рубіжне належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом міста Рубіжне [PERSON] 03.10.1990 року за реєстром № 3454. Право власності зареєстровано належним чином (а.с. 4-5). Згідно копії довідки Центру адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради № 201624725 від 22.11.2016 року у будинку 7 квартира 1 по вулиці Степова в місті Рубіжне Луганської області зареєстровані: [PERSON] як власник, [PERSON] як дружина власника, [PERSON] як донька власника, [PERSON] як племінниця власника, [PERSON] як зять власника та [PERSON] і [PERSON] як онуки власника (а.с. 3). Згідно акту обстеження житлового приміщення від 23.11.2016 року будинку № 7-1, розташованого за адресою: вулиця Степова місто Рубіжне Луганської області, ознак проживання [PERSON] та [PERSON] немає, останні не проживають за вказаною адресою з травня 2014 року, особових речей немає (а.с. 18). Згідно наявних у матеріалах справи нотаріально засвідчених письмових заяв відповідачів [PERSON] та [PERSON] вони дають згоду та просять зняти їх з реєстраційного обліку за адресою: Україна, [ADDRESS] (а.с. 13, 14). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачі у будинку 7-1 по вулиці Степова в місті Рубіжне Луганської області відсутні понад один рік, а тому втратили право користування цим житлом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривні, по 275,60 гривень з кожного.

Outcome: approved