Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що після померлої [INFO] її матері [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 4,62 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Вона як спадкоємець за заповітом останньої, має право на зазначене майно, але не може оформити на нього свої спадкові права, оскільки пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори з поважних причин, так як тривалий час знаходилася в пригніченому стані у зв'язку із втратою близької людини, що негативно вплинуло на її самопочуття та стан здоров'я, внаслідок чого у вересні 2005 року вона знаходилася на стаціонарному лікуванні у Брянському кардіологічному диспансері. Крім того, вона проживає за кордоном і через значну відстань не змогла вчасно подати заяву про прийняття спадщини, тому просила визначити їйдодатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком на два місяці. За клопотанням позивача ухвалою судді від 01 листопада 2018 року витребувано від приватного нотаріуса Ічнянського районного нотаріального округу Варзагер Л.Ф. відомості чи заводилася спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 16-17). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Ічнянської міської ради Чернігівської області у судове засідання також не з'явився, який надав заяву про розгляд справи за відсутності. Відзиву на позов не надав. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 7), яка доводилася матір'ю позивачу, що підтверджується рішенням Ічнянського районного суду від 23.08.2018 року, яким також підтверджується факт належності [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім»я[PERSON] (а.с. 10-11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 4,62 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с. 8). 08 листопада 2000 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла право на земельну частку пай розміром 4,62 га дочці [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до довідки виконавчого комітету Більмачівського старостинського округу Ічнянської міської ради № 03-05/279 від 18 жовтня 2018 року, [PERSON] на день своєї смерті [INFO] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS], разом із співмешканцем [PERSON] (а.с. 13), який помер [INFO] (а.с. 25). Як убачається з наданої приватним нотаріусом Ічнянського районного нотаріального округу Варзагер Л.Ф. інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 54052801 від 13 листопада 2018 року, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася (а.с. 23). Відповідно до довідки Брянського кадіологічного диспансеру, у період з 10 вересня 2005 року по 30 вересня 2005 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у даному лікувальному закладі з діагнозом: артеріальна гіпертензія (а.с. 12). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними для пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об"єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення даних дій. Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі „Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Аналізуючи зібрані по справі докази суд вважає встановленим, що позивач як спадкоємець за заповітом [PERSON] має право на зазначену вище спадщину, однак може оформити свої права, так як у передбачений законом строк своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини так як тривалий час знаходилася в пригніченому стані у зв'язку із втратою близької людини, що негативно вплинуло на її самопочуття та стан здоров'я, внаслідок чого у вересні 2005 року вона знаходилася на стаціонарному лікуванні у Брянському кардіологічному диспансері. Крім того, остання проживає за кордоном і через значну відстань не змогла вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що позивач пропустила строк для подання заяви до нотаріуса з поважних причин, при цьому враховує відсутність інших спадкоємців після померлої [INFO] [PERSON], які б бажали прийняти спадщину, яка доводилася матір'ю позивачу, тому останній слід встановити додатковий строк для подання ними заяви про прийняття спадщини, визначивши його в два місяці.

Outcome: approved