Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

02.04.2018 року до суду надійшов позов Харківського національного університету внутрішніх справ, в якому останній просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по оплаті за навчання в сумі 5101,56 грн., а також судові витрати в розмірі 1762,00 грн. Позов обґрунтований тим, що Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 27.10.2010 № 505 відповідача з 01.11.2010 прикріплено до кафедри ХНУВС для підготовки аспіранта заочної форми навчання, що працюватиме над дисертацією поза аспірантурою за спеціальністю 12.00.03 - цивільне право і цивільний процес; сімейне право; міжнародне приватне право на платній основі. 27.10.2010 року між відповідачем та Університетом укладено договір № 17/2010 про підготовку аспіранта заочної форми навчання. Згідно п. 1.1. договору Університет зобов'язується надавати відповідачу послуги з підготовки аспіранта, що працює над дисертацією навчаючись в аспірантурі Університету, а відповідач зобов'язується виконувати свої обов'язки за цим договором та оплатити послуги за ціною, встановленою договором. Проте всупереч вимогам договору за період навчання оплата надходила не у повному обсязі, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Наказом ХНУВС від 12.07.2013 № 306 Відповідача відраховано у зв'язку з несплатою за навчання. Згідно Довідки-розрахунку оплати за надання освітніх послуг від 23.02.2018 № 4/267д загальна сума заборгованості на день звільнення відповідача становить 5101,56 грн., яку позивач і просить суд стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу у її, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, зв'язку з чим, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 27.10.2010 № 505, [PERSON] з 01.11.2010 зараховано до аспірантури ХНУВС за заочною формою навчання за спеціальністю 12.00.03 - цивільне право і цивільний процес; сімейне право; міжнародне приватне право на платній основі. 27.10.2010 року між [PERSON] та ХНУВС було укладено договір № 17/2010 про підготовку аспіранта заочної форми навчання. Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору, університет зобов'язується надавати замовнику послуги з підготовки аспіранта, що працює над дисертацією навчаючись в аспірантурі університету, а замовник зобов'язується виконувати свої обов'язки за цим договором та оплатити послуги за ціною, встановленою договором. Відповідно до п. 2.1.1. договору Університет зобов'язується зарахувати замовника наказом Університету в якості аспіранта строком на чотири роки. При цьому п. 7.1 вказаного договору встановлено, що цей Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 27.10.2020 року, а в частині розрахунків до повного виконання. Згідно п. 2.2.1 договору замовник зобов'язаний своєчасно вносити плату за послуги у розмірах та у строки, що встановлені цим договором. Згідно п. 3.2 договору замовник зобов'язаний оплачувати освітню послугу щосеместрово у сумі 2191 гривня 51 копійка протягом 10 днів з початку кожного семестру. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1 стаття 626 Цивільного кодексу України). Згідно частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за оплату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно з положеннями статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормами ст. 530 ЦК України встановлено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 12.07.2013 року № 306, [PERSON] відраховано з числа аспірантів докторантури та ад'юнктури у зв'язку з несплатою за навчання з 12 липня 2013 року, згідно з положенням про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів у вищих навчальних закладах МВС України, затвердженим наказом МВС України від 28 квітня 2006 року № 421. За період навчання від [PERSON] оплата надходила не в повному обсязі, у зв'язку з чим на момент відрахування за відповідачем рахується заборгованість в сумі 5101,53 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком оплати за надання освітніх послуг від 23.02.2018 року № 4/2679д. 15 серпня 2016 року позивачем на адресу відповідача було направлено Претензію, відповідно до якої вони пропонували [PERSON] до 01 вересня 2016 року добровільно сплатити заборгованість за навчання у розмірі 5101,56 грн. Вказана претензія відповідачем виконана не була, кошти не були перераховані. Згідно п. 5.1 договору № 17/2010 про підготовку аспіранта заочної форми навчання від 27.10.2010 року, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України. Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Вимогами ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання. На підставі викладеного, вбачається, що умовами договору, укладеного між університетом та [PERSON], було обумовлено всі істотні умови договору, в тому числі умови щодо відрахування замовника з навчального закладу, при цьому відповідач була ознайомлена з умовами договору та погодилася з ними, про що свідчить підпис останньої в договорі. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. У зв'язку із викладеним, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті за навчання у сумі 5101,56 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Отже, з відповідача на користь позивача, також, підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду у сумі 1762,00 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved