Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

У квітні 2017 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (надалі по тексту відповідач), ТОВ «ПРОМО-ГУД АФК» (надалі по тексту третя особа) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 16.01.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «ПРОМО-ГУД АФК» було укладено Договір банківського обслуговування №б/н, відповідно до умов якого позичальник приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті банку, та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. Відповідно до умов згаданого договору позичальнику було відкрито в ПАТ КБ "ПриватБанк" поточний рахунок [NUMBER]. З метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за даним кредитним договором, 17.04.2015 року Банком з [PERSON] було укладено договір поруки №РОR142926782143, відповідно до умов якого остання зобов'язалася відповідати за своєчасне та повне виконання ТОВ «ПРОМО-ГУД АФК» зобов'язань, які виникають з договору банківського обслуговування №Б/Н від 16.01.2014 року. ПАТ КБ «Приватбанк» виконало свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, проте позичальник в свою чергу зобов'язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушує та не виконує, внаслідок чого, станом на 05.01.2017 року утворилась заборгованість по Кредитному договору перед позивачем, яка становить у сумі 52 436,92 грн. та складається з: заборгованості за кредитом - 22 203,86 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 16 608,48 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 10 799,75 грн., заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 2 824,83 грн., яку позивач просив стягнути з [PERSON], а також судовий збір та витрати за публікацію оголошення в пресі у розмірі 1260,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач та третя особа, про час і місце судового розгляду оповіщалися у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем своєї реєстрації та шляхом поміщення оголошення у газеті, у судове засідання не з'явилися, про поважність причин неявки суду не повідомили та не просили розглядати справу у їх відсутність, свого представника до суду не направили, заперечення проти позову не подавали. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що на підставі заяви ТОВ «ВІ ДЖІ ЕС КОРПОРЕЙШН» (нині - ТОВ «ПРОМО-ГУД АФК»), 16.01.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «ВІ ДЖІ ЕС КОРПОРЕЙШН» було укладено Договір про надання банківських послуг, який складається з заяви відповідача, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів Банку. При цьому Умови та правила надання банківських послуг встановлені банком в стандартизованій формі, не потребують їх підписання з боку позичальника. Третя особа підписавши заяву про надання банківських послуг приєдналась до стандартизованої форми Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до умов згаданого договору 16.01.2014 року позичальнику було відкрито в ПАТ КБ "ПриватБанк" поточний рахунок [NUMBER]. Відповідно до умов договору ТОВ «ВІ ДЖІ ЕС КОРПОРЕЙШН» взяло на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування у встановлені строки. Відповідно до п.3.2.1.1.3. Умов та правил надання банківських послуг, Кредит надається в обмін на зобовязання Клієнта щодо його повернення, сплати процентів і винагороди. Як вбачається із матеріалів справи, позивач повністю виконав перед ТОВ «ВІ ДЖІ ЕС КОРПОРЕЙШН» свої зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору, а останній в свою чергу порушив умови договору, відповідно до яких зобов'язувався погашати кредит та проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених кредитним договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. З матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення виконання боржником зобов»язань за договором банківського обслуговування, між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 17.04.2015 було укладено договір поруки № РОR142926782143, згідно п.1.1. якого предметом договору є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання ТОВ «ВІ ДЖІ ЕС КОРПОРЕЙШН» зобов»язань за угодами-приєднаннями. Згідно п.1.2 договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобовязань за «Угодою 1 та Угодою 2» в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту Поручитель відповідає перед Кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності. Крім того, п. 2.1.2. цього договору передбачено, що у випадку невиконання Боржником якого-небудь зобов'язання, передбаченого п. 1.1. цього Договору, Кредитор має право направити Поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов'язання(нь). Ненаправлення Кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права Кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе Поручителем зобов'язання або вимагати від Поручителя виконання взятих на себе зобов'язань іншими способами. Поручитель відповідає перед Кредитором як солідарний Боржник у випадку невиконання Боржником зобов'язань за «Угодою 1 і/або Угодою 2», незалежно від факту направлення чи не направлення Кредитором Поручителю передбачної даним пунктом вимоги. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Судом встановлено, що 22.08.2016 року на адресу позичальника та поручителя були направлені вимоги про повне виконання зобов'язань, але вони залишені поза увагою. (а.с 29). Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Умовами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Ст.554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Зважаючи на те, що ТОВ «ВІ ДЖІ ЕС КОРПОРЕЙШН» належним чином не виконує свої зобов'язання за договором банківського обслуговування №б/н від 16.01.2014 року щодо своєчасного погашення кредиту та сплати процентів за його користування, позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за його користування також з [PERSON], в тому числі заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 22 203,86 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 16 608,48 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 10 799,75 грн., заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 2 824,83 грн., а всього у сумі 52 436,92 грн. На підставі встановлених обставини, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved