Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

01.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з майна, а саме транспортного засобу- автомобіль марки RENAULT, модель 25, тип-легковий комбі В, рік випуску 1985, номер шасі (кузова, рами) VF1B29A0500661189, колір- чорний, р.н. [NUMBER], накладеного державними виконавцями Дзержинського ВДВС ХМУЮ згідно ВП 43717829. В обгрунтування зазначених вимог посилається на наступне. Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 17.12.2015 року за позивачем було визнано право власності на вказаний автомобіль, та знято з нього арешт та заборону його відчуження. В липні 2016 року позивач звернувся до Сєвєродонецького МРЕВ Луганської області для реєстрації права власності на вищезазначений автомобіль, та було зясовано що відповідачем не знято арешт з належного йому автомобілю згідно ВП 43717829. Позивач звертався до відповідача з приводу зняття арешту з вказаного автомобілю, проте будь-якої зрозумілої відповіді відповідачем не надано, та рекомендовано для вирішення цього питання звернутись до суду. Тому позивач вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою, оскільки вказаний арешт на належне йому нерухоме майно порушує його право власності. Позивач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином та своєчасно, надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без своєї участі, оскільки він проживає на значній відстані від м. Харкова та не має можливості відвідувати судові засідання. Представник відповідача [PERSON] ВДВС ХМУЮ в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином та своєчасно, причину неявки не повідомив. На неодноразові звернення суду з вимогою про надання копії виконавчого провадження не відреагував. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України, частини першої\~статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 17.12.2015 року, яке набуло чинності 29.12.2015 року, позов [PERSON] було задоволено, та знято арешт та заборону відчуження з автомобіля марки RENAULT, модель 25, тип-легковий комбі В, рік випуску 1985, номер шасі (кузова, рами) VF1B29A0500661189, колір- чорний, р.н. [NUMBER], накладений постановою державного виконавця Ніколаєва О.О. Дзержинського ВДВС ХМУЮ про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження ВП №45148187 від 04.12.2014 року та постановою державного виконавця Риженко Ю.Е. Дзержинського ВДВС ХМУЮ про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження ВП №48234286 від 06.08.2015 року, та визнано право власності на вказаний автомобіль, та зобовязано державне підприємство МВС України «ІНФОРМ-РЕСУРСИ» безоплатно передати вказаний автомобіль позивачу. Постановами державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ [PERSON] було звільнено згідно вказаного рішення суду з- під арешту вказаний автомобіль, та припинено його розшук. Але, в подальшому, позивач не зміг зареєструвати своє право власності на вищевказаний автомобіль у звязку з тим, що відповідно до відповіді відповідача в рамках ВП 43717829 на вказаний автомобіль відповідно до постанови про арешт та/або заборону відчуження [PERSON] ВДВС ХМУЮ перебуває під-арештом. Тому позивач вимушений звернутись до суду. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. ( ч. 2 ст. 386 ЦК України). Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»,особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В п. 2 Постанови Пленуму ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від від 3 червня 2016 року N 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).\~ Пунктом 8 вказаної постанови передбачено, що якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтвердженими доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved