Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

01.07.2021 [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, в якому просили визнати за ними право на безоплатну приватизацію в рівних частинах квартири [ADDRESS] (далі - квартира) за відсутності ордеру про надання житлової площі. В обґрунтування позовних вимог зазначали, що позивач [PERSON] є головним квартиронаймачем вказаної квартири на підставі договору найму житла в будинку державного комунального житлового фонду від 14.03.2014. Разом з [PERSON] в квартирі зареєстрована та фактично проживає його дружина [PERSON] . В 2018 році позивач [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про оформлення передачі квартири в приватну власність. Однак, листом від 15.08.2018 № К-0001-В їм було відмовлено в проведенні приватизації у зв`язку із відсутністю ордеру про надання житлової площі. Вказують, що позивачі позбавлені можливості надати ордер за обставин, що від них не залежать, оскільки відповідний ордер отримувався приблизно в 1964 році батьками позивача [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , та не зберігся. Враховуючи відсутність точних даних про дату отримання вказаного ордеру позивачі з об`єктивних причини позбавлені можливості відновити вказаний документ. З вказаних підстав позивачі звернулись до суду із позовом, оскільки вирішити дане питання в іншій спосіб неможливо. Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 05.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 29.07.2021 о 13:00 год. Цією ж ухвалою встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи (а.с. 23). Копію ухвали про відкриття провадження разом із копією позовної заяви з усіма доданими до неї документами було отримано представником відповідача 08.07.2021 (а.с. 25). 27.07.2021 від відповідача в особі представника Малюк С.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що порядок приватизації державного житлового фонду визначено Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 (далі - Положення № 396). Відповідно до п.п. 17, 18 Положення № 396 громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім її на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, та надає чітко визначений перелік документів, зокрема, копію ордеру про надання жилої площі. За результатами розгляду документів, наданих до районної адміністрації позивачами на приватизацію житла за адресою: [ADDRESS] , було встановлено відсутність копії такого ордеру, у зв`язку з чим було відмовлено у приватизації цього житла. Також зазначали, що позивачі в позовній заяві посилаються на ордер від 1964 року, а у своєму зверненні від 28.12.2017 зазначали, що ордер видавався 05.04.1991 їх сину [PERSON] в результаті обміну. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, районна адміністрація діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просили ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства України та розглянути справу за відсутності представника відповідача (а.с. 26-27). В підготовчому судовому засіданні від 29.07.2021 було оголошено перерву до 08.09.2021 о 15:00 год. для надання представнику позивачів часу на складання відповіді на відзив (а.с. 33). 09.08.2021 від представника позивачів адвоката Ференця О.Є. надійшла відповідь на відзив представника відповідача. У відповіді на відзив зазначено, що відповідач не оспорює законність проживання позивачів у квартирі, а єдиною підставою для відмови у проведенні приватизації стала відсутність ордеру про надання житлової площі, тобто відповідач відмовив в приватизації з формальних причин. З приводу різних даних щодо обставин видачі ордеру на квартиру, зазначив, що ці відомості не суперечать одне одному. Так, первісно ордер на квартиру отримували батьки позивача [PERSON] в 1964 році. Однак, в подальшому [PERSON] , яку була вписано у відповідний ордер, уклала шлюб з [PERSON] та певний час проживала разом із чоловіком за іншою адресою. Після смерті в 1978 році батька [PERSON] доглядала за матір`ю, яка залишилася жити в квартирі, але в 1991 році до вказаної квартири переїхав син позивачів [PERSON] , що було оформлено родинним обміном, в результаті якого [PERSON] отримав власний ордер на вселення до квартири. Однак, і перший і другий ордери не зберіглись. Також зазначив, що написання у зверненні від 28.12.2017 прізвища позивача « [PERSON] » замість « [PERSON] » обумовлене виключно технічною помилкою (а.с. 35-36). В підготовчому судовому засіданні від 08.09.2021 було оголошено перерву до 12.10.2021 о 10:00 год. за клопотанням представника позивачів - для направлення адвокатського запиту до архіву (а.с. 37). 23.09.2021 від представника позивачів надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копії листа Державного архіву Запорізької області від 17.09.2021 (а.с. 40-41). Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2021 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду на 19.10.2021 о 10:00 год. (а.с. 44). Інших заяв по суті справи не надходило. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зважаючи на те, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка в судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає її розгляду, а також приймаючи до уваги, що у відзиві на позовну заяву представник відповідача просив розглянути справу за його відсутності, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 14.03.2014 між [PERSON] та міським комунальним підприємством «ОСНОВАНІЄ» було укладено договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, відповідно до якого [PERSON] було передано у безстрокове користування житло - квартиру [ADDRESS] (а.с. 6). Позивач [PERSON] з 15.02.2001 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копію його паспорту, виданого 28.09.1996 Хортицьким РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області (а.с. 16). Позивач [PERSON] з 30.08.2001 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією її паспорту, виданого 28.09.1996 Хортицьким РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області (а.с. 18). Як випливає з копії відповіді Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 30.10.2017 № К-0777 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано дві особи (а.с. 11). Позивачі виявили бажання приватизувати вищезазначену квартиру, в зв`язку з чим [PERSON] звернувся до відповідача з відповідною заявою від 28.12.2017 (а.с. 29). Листом відповідача від 15.08.2018 № К-0001-В йому було відмовлено в приватизації, оскільки ним до заяви про приватизацію не було надано копію ордера про надання жилої площі. Також, із місту вказаного листа слідує, що листом Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради № К-4891 від 12.10.2017 повідомлено, що у відділі обліку та розподілу житлової площі вказаного департаменту корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 01.01.1994. За змістом вказаної відмови районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району не оспорює законність проживання позивачів у вказаній вище квартирі, а лише вказує на неможливість її приватизації з тих підстав, що ордер на квартиру відсутній, а його надання є обов`язковим (а.с. 7). Як випливає з відповіді Державного архіву Запорізької області Запорізької обласної державної адміністрації від 17.09.2021 № 01-32/К-2610 оригінали ордерів на квартири на зберігання до Державного архіву Запорізької області не надходять, у зв`язки з чим надати копії ордерів, що видавалися на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] неможливо (а.с. 41). Пунктом 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно із ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Як передбачено п. 10 ч. 1 ст. 15 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів віднесено видача ордерів на жилі приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. За змістом ст. 58 ЖК України, ордер є єдиною підставою для вселення у жиле приміщення. Відповідно до п.п. 69, 70, 72 Постанови ради Міністрів Української РСР від 11.12.1984 № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» (розділ IV), ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів. Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 5 статті 2 цього Закону. Згідно з п. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. З аналізу вказаних правових норм випливає, що ордер - це документ, що має тимчасову дію та є законною підставою вселення особи до житлового приміщення. Законність проживання позивачів у вказаному житлі ніким не оспорюється. Отже, суд дійшов висновку, що позивачі мають право на приватизацію квартири, в якій вони зареєстровані і постійно проживають, сплачують комунальні платежі, а відмова відповідача в реалізації їх права на приватизацію порушує їх права. Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачами права на безоплатну приватизацію квартири, а тому позов [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню Позивачі не просили стягнути з відповідача судовий збір, а тому питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Outcome: approved