Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гусєва Я.А. звернулася з поданням про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України. Подання обґрунтовано тим, що на виконанні в Оболонському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження №53423313 з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11.11.2016 року у справі №2/756/5405/16 про стягнення з [PERSON] суми боргу у розмірі 968 063,72 грн. на користь [PERSON]. Боржник ухиляється від добровільної сплати боргу. З цих підстав суб'єкт подання просила суд тимчасово обмежити боржника [PERSON] у праві виїзду за межі України без вилучення у нього паспортного документа, який надає право на виїзд за межі України. Державний виконавець в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Представник стягувача просив суд подання задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів подання вбачається, що на виконанні в Оболонському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження №53423313 з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11.11.2016 року у справі №2/756/5405/16 про стягнення з [PERSON] суми боргу у розмірі 968 063,72 грн. на користь [PERSON]. Державний виконавець вказує, що боржник ухиляється від добровільної сплати боргу. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. Ч. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених п. п. 1-9 частини першої цієї статті. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим, з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково. Невиконання боржником своїх зобов'язань може зумовлюватися об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядженя, важкої хвороби. Однак, воно може мати і суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього з причин, які не є поважними. Саме самостійне невиконання боржником зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків. На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Проте державним виконавцем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним вжито всіх можливих заходів для виконання рішення суду, передбачених Законом України "Про виконавче провадження". Крмі того, згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент відкриття провадження про стягнення боргу зі [PERSON], копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. У матеріалах подання відсутні належні та допустимі докази про надіслання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження у спосіб, визначений ст.28 Закону рекомендованим листом з повідомлення про вручення, а також доказів отримання боржником [PERSON] такої постанови. Також матеріали подання не містять будь-яких інших доказів на підтвердження поінформованості боржника про здійснення виконавчого провадження. За таких обставин суд не вбачає правових підстав для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України. Таким чином, відповідно до ст. 441 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed