Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

01 листопада 2013 року\~[PERSON] (позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON]\~(відповідач), в якому просила стягнути аліменти на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 травня 2014 року у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 27 серпня 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі ? частини заробітку (доходу), починаючи з 01 листопада 2013 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років. В іншій частині вимог відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 травня 2014 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 27 серпня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час нового розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги (т. 1, а.с. 216, 217) і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі ? частини заробітку (доходу), починаючи з 01.02.2014 р. і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років. В обґрунтування позову зазначає, що її донька [PERSON] з 1 вересня 2013 р. навчається на денному відділенні Харківської гуманітарно-педагогічної академії на контрактній основі, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, але добровільно надавати допомогу відповідач відмовляється. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що відповідач, незважаючи на маленьку офіційну зарплату, має великий неофіційний дохід, оскільки працює музикантом на святкових заходах, має задовільний стан здоровя, у звязку з чим має повну можливість надавати допомогу на утримання доньки під час її навчання. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях (т. 1, а.с. 113-115), просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначив, що відсутні необхідні підстави для призначення аліментів з відповідача, позовні вимоги не відповідають положенням статті 184 Сімейного кодексу України, заробіток (доходи) та витрати відповідача свідчать про неможливість виплачувати відповідачем аліменти на утримання своєї доньки, матеріальний стан позивача та відповідача є істотно нерівним, крім того, відповідач добровільно бере рівну участь в утриманні своєї доньки [PERSON] Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини. Між позивачем та відповідачем в період з 10 жовтня 1981 р. по 20 січня 2006 р. було укладено шлюб. Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою від 09.06.2015 року (т. 2, а.с. 1), [PERSON] навчається на другому курсі факультету іноземної філології та музичного мистецтва Комунального закладу «ХАРКІВСЬКА [PERSON]» Харківської обласної ради, що розташований за адресою: м. Харків, 61001, провулок Руставелі, 7. Також вказаний факт підтверджується копією Договору про навчання № 15 від 12\~серпня 2013 р., укладеного між Комунальним закладом «ХАРКІВСЬКА [PERSON]» Харківської обласної ради та позивачем (т. 1, а.с. 6). На виконання вказівок Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в ухвалі від 11 березня 2015 року, судом досліджено матеріальний стан сторін і встановлено, що позивач працює на посаді заступника генерального директора з охорони праці ПРАТ «Термолайф», середня заробітна плата за період грудень 2014 травень 2015 року становить 6\~184,84 грн. Також позивач працює за сумісництвом інженером з охорони праці в ТОВ РПА «Бріск», середня заробітна плата за період грудень 2014 року травень 2015 року становить 897,93 грн. Таким чином, середня заробітна плата позивача за вищевказаний період складає 7082,77 грн. (6184,84+897,93). Відповідач працює за трудовим договором від 26 квітня 2013 року з ФОП Багіровим на посаді водія, що підтверджується копією договору та копією трудової книжки (т. 1, а.с.\~230-240). Згідно з довідкою від 06.05.2015 року, відповідач отримує щомісячну заробітну плату в сумі 1218 грн. Проаналізувавши спірні правовідносини, з урахуванням вказівок Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до частин 1 та 2\~ статті 199 СК України,\~ якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року\~«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд зазначає, що у ході судового розгляду позивачем не обґрунтовано належним чином того, що повнолітня донька позивача та відповідача потребує матеріальної допомоги в звязку із її навчанням. Відповідно до частини 1\~ статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У ході судового розгляду справи судом було зібрано докази про майновий та фінансовий стан позивача і відповідача та встановлено, що позивач має середньомісячний дохід, який значно перевищує дохід відповідача, який одержує заробітну плату у розмірі, що дорівнює мінімальному прожитковому мінімуму. Доказів на підтвердження своїх доводів про великі неофіційні доходи відповідача позивачем суду не надано. Крім того, наданими представником відповідача до матеріалів цивільної справи копіями медичних документів (т. 1, а.с. 41-55) \~підтверджується, що відповідач має хронічні захворювання серцево-судинної системи, кишківника, очей та потребує лікування. Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що позивачем не доведено належним чином існування такої обовязкової умови для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, як наявність у відповідача можливості таку допомогу надавати, у звязку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed