Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

01 липня 2014 року публічне акціонерне товариство (надалі - ПАТ) «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом, предметом якого є: стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору у сумі 8 405 грн 533 коп.. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 19 листопада 2012 року ПАТ «Дельта Банк» та фізична особа - резидент України [PERSON] уклали кредитний договір №004-21008-191112 (надалі - Договір). За умовами Договору, позивач надав відповідачеві кредит у сумі 5 399 грн на придбання товарів та відкрив йому рахунок для погашення заборгованості за кредитним договором. Однак, через невиконання відповідачем умов зазначеного договору, у [PERSON] виникла заборгованість перед банком, яка станом на 15 квітня 2014 року склала 8 405 грн 53 коп., з яких 6 046 грн 88 коп. - заборгованість за сумою кредиту, 00 грн 32 коп. - заборгованість за відсотками, 2 358 грн 33 коп. - заборгованість за комісіями. В судове засідання представник позивача жодного разу не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. У поданій позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. За змістом довідки про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON], [INFO], зареєстрований померлим, а/з №8 від [INFO] (а.с. 14). 23 жовтня та 26 листопада 2014 року судом постановлено ухвали про залучення до участі у справі в якості правонаступників спадкоємців відповідача - [PERSON] та [PERSON]. Ухвалою суду від 14 січня 2015 року до участі у справі в якості третьої особи залучено приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Дельта життя» (надалі - ПрАТ «СК «Дельта життя»). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що, окрім кредитного договору, між [PERSON], з одного боку, та ПрАТ «СК «Дельта життя», з другого боку, був укладений договір добровільного страхування життя №004-21008-191112 від 19 листопада 2012 року, страховим випадком за яким є, зокрема, смерть. За таких обставин, кредитні кошти підлягають стягненню саме зі страхової компанії. Крім того, відповідач звернув увагу суду на те, що обставини, викладені в анкеті позичальника (а.с. 6), не відповідають дійсності. Так, померлий [PERSON] мав трьох дітей, тоді як в анкеті вказано, що взагалі їх не мав; місцем проживання зазначено м. Херсон, хоча в цей період часу померлий мешкав в м. Кривий Ріг. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] проти позову також заперечувала, просила відмовити в його задоволенні з тих підстав, що свідоцтво на спадщину їй не видавалося, а тому визначити вартість спадкового майна неможливо. Оскільки спадкоємці відповідають за зобов'язання спадкодавця лише в межах спадкового майна, підстав для задоволення позову немає. Крім того, відповідачка зазначила, що банк продовжував нараховувати платежі і після смерті позичальника, а відтак розрахунок заборгованості невірний. [PERSON] також пояснила, що зверталася до страхової компанії ПрАТ «СК «Дельта життя» з вимогою здійснити страхові виплати у зв'язку із настанням страхового випадку - смерті позичальника, проте жодної відповіді не отримала. Вперше відповідачка направила листа ще наприкінці листопада 2014 року, а вже в січні 2015 року відправила поштою додаткові документи. В підтвердження факту звернення відповідачки до третьої особи суду надано повідомлення про вручення поштового відправлення, що було отримано ПрАТ «СК «Дельта Життя» 15 січня 2015 року. Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення відповідачів, дослідивши письмові докази, що є у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19 листопада 2012 року [PERSON] надав до ПАТ «Дельта банк» заяву №004-21008-191112 із пропозицією надати йому споживчий кредит на придбання телефону «iPhone» вартістю 5 999 грн та оплату страхового платежу в розмірі 647 грн 88 коп., уклавши, таким чином, кредитний договір (а.с. 5). Розмір процентної ставки, відповідно до п. 2.4 ч. 2 Договору, становить 0, 01% річних, а розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 3% на місяць. Станом на 28 січня 2014 року заборгованість [PERSON] по вказаному кредитному договору склала 8 405 грн 53 коп., з яких 6 046 грн 88 коп - тіло кредиту, 0 грн 32 коп. - відсотки, 2 358 грн 33 коп. - комісія за розрахункові операції (а.с. 4). Судом також встановлено, що [INFO] [PERSON] помер (а.с. 14, 34, 55). Згідно з повідомленням в.о. завідувача Другої очаківської державної нотаріальної контори, 16 жовтня 2014 року відносно майна померлого відкрито спадкову справу (а.с. 36, 37). Крім спадкоємиці, яка прийняла спадщину за законом - доньки померлого [PERSON], спадкоємцем є також брат померлого - [PERSON], на користь якого відмовилася донька померлого [PERSON] (а.с. 49). Як вбачається з повідомлення завідувача Другої очаківської державної нотаріальної контори, у матеріалах спадкової справи №96/2013 щодо майна померлого відомості про склад спадщини відсутні, свідоцтва про право на спадину не видавалися (а.с. 86). Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. У випадку смерті боржника за кредитним договором, його права і обов'язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (ст. 1282 ЦК України). Крім того, спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Зазначена правова позиція також висловлена у п. 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Вказане свідчить про те, що, нараховуючи відсотки та комісію після смерті позичальника, тобто після 04 липня 2013 року, банк діяв з порушенням вищевикладених норм матеріального права. Судом встановлено, що заборгованість [PERSON] станом на 03 липня 2013 року склала 7032 грн 77 коп., з яких: за тілом кредиту - 6 046 грн 88 коп., за відсотками - 0 грн 24 коп., за комісіями - 991 грн 71 коп.. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі, подавши заяви до нотаріальної контори, спадщину прийняли. Разом із тим, відомостей про наявність спадкового майна, його вартість, розмір часток спадкоємців у нотаріальної контори немає, у зв'язку з чим свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи те, що позичальник помер, а факт наявності майна, розмір його вартості, розмір часток спадкоємців у спадковій масі позивач не довів, жодного разу в судове засідання не з'явився, правом заявляти клопотання та витребувати необхідні для нього докази не скористався, про причини неможливості звернутися до нотаріальної контори та заявити про свої права на спадкове майно не повідомив, тобто не виконав свого процесуального обов'язку доказування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного,

Outcome: dismissed