Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

01 грудня 2016 року до суду з позовними вимогами звернулася [PERSON] до [PERSON], які збільшила та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісяця, на утримання сина [PERSON], [INFO], до моменту досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 жовтня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, Україна, актовий запис № 173. Від спільного шлюбу у позивачки та відповідача народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Причиною звернення позивачки до суду з даною позовної заяви про стягнення аліментів стало те, що відповідачем була подана позовна заява до суду про розірвання шлюбу. Біля місяця як вони проживають окремо, тому вона хоче отримувати матеріальну допомогу від батька дитини офіційно за рішенням суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Суду пояснила, що на даний час вона з дитиною проживає з відповідачем у його квартирі. Між нею та відповідачем виник спір щодо утримання дитини. На утримання сина, включаючи витрати на харчування, придбання одягу, їй потрібно приблизно 1500 гривень щомісяця. Оскільки її дохід становить приблизно 1500 гривень щомісяця, то вона не може самостійно утримувати сина. Вважає, що у відповідача є реальна можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки від його доходу щомісяця. Стан здоров'я дитини задовільний. Відповідач позов визнав частково та погодився сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісяця. Суду пояснив, що цього розміру аліментів, який буде становити, виходячи з його доходу приблизно 900 гривень, буде достатньо для утримання дитини, враховуючи, що його мати теж повинна приймати участь в утриманні дитини. На утриманні непрацездатних осіб він не має, інших дітей у нього також немає, відрахування за виконавчими листами з його заробітної плати не здійснюються, стан його здоров'я задовільний. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 жовтня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, [PERSON] та [PERSON] 15 жовтня 2005 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис № 173. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON]. Під час шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, матір'ю - позивачка, що підтверджується свідоцтвом про його народження, копія якого долучена до матеріалів справи. З пояснень сторін вбачається, що між батьками виник спір щодо утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обов'язку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку. Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилом ч.2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до правил ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно довідки про доходи № 8 від 29.11.2016 року [PERSON], позивачка, працює у ФОП [PERSON] на посаді продавця. Загальна сума доходу за період з 01.05.2016 року по 31.10.2016 року складає 8472,12 гривень. Інших доходів вона немає. Згідно довідки про доходи № 03-486/16 від 22.11.2016 року, [PERSON], відповідач, працює в ПАТ «Укренергомонтаж» на посаді охоронника. Загальна сума доходу за період з 01.05.2016 року по 31.10.2016 року складає 18543 гривень. Як вбачається з пояснень відповідача, стан його здоров'я задовільний. Інших осіб, які перебувають у нього на утриманні, немає. Відрахування на підставі виконавчих листів з його заробітної плати не здійснюються. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, при визначенні розміру аліментів з врахуванням обставин, зазначених у ч. 1 ст. 182 СК України, суд бере до уваги рівність обов'язку обох батьків щодо утримання своєї дитини, нормальний стан здоров'я відповідача та дитини, матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, який має постійний дохід, не має на утриманні інших осіб, суд вважає правильним визначити аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить необхідну участь батька в його утриманні. В іншій частині позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів є недоведеними, доказами не підтвердженими, тому задоволенню не підлягають. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial