Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25 грудня 2013 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Обслуговуючого кооперативу човнової станції "Волна" про визнання заповіту, договорів дарування недійсними, визнання права власності в порядку спадкування за законом та відсторонення від спадкування, треті особи: Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], [PERSON] задоволений частково. Визнано недійсним заповіт від 24.11.2011 року складений [PERSON] на ім'я [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за №3526. Визнано недійсною довіреність від 24.11.2011 року видану [PERSON] на ім'я [PERSON], посвідчену приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] та зареєстровану у реєстрі за №3527. Визнано недійсним договір дарування квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] [INFO], посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 3592. Визнано недійсним договір дарування квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] [INFO], посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 3590. Визнано недійсним договір дарування квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] [INFO], посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 3591. Визнано недійсним договір дарування квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] 12.12.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 3594. В задоволенні інших позивних вимог [PERSON] - відмовлено. Позивні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про розподіл спадкового майна в натурі - задоволені в повному обсязі. Визнано права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої, [INFO], за [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/4 частки за кожним, та за [PERSON] в розмірі ? частки, на наступне спадкове майно: квартиру [ADDRESS], квартиру [ADDRESS], квартиру [ADDRESS], квартиру [ADDRESS], квартиру [ADDRESS]. Розділено спадкове майно та визнати право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця - [PERSON], померлої [INFO], наступним чином: Виділено в натурі у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], квартиру [ADDRESS], квартиру [ADDRESS]; Виділено в натурі у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS]; Виділено в натурі у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Стягнуто грошову компенсацію з [PERSON] на користь [PERSON] у сумі 106 380 грн.. та на користь [PERSON] у сумі 99 518 грн. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 04.06.2014 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Вищевказане рішення суду першої інстанції від 25.12.2013 року скасовано в частині задоволення позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про розподіл спадкового майна в натурі та визнання права власності в порядку спадкування, та в задоволенні цих вимог відмовлено. В решті рішення залишено без змін. 03.07.2014 року за заявою [PERSON] судом ухвалено додаткове рішення по вказаній цивільній справі. Так стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, понесені останнім на оплату судової психіатричної експертизи, в розмірі 1797,50 грн. з кожного, в задоволенні інших вимог [PERSON] про ухвалення додаткового рішення відмовлено. Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так судом з власної ініціативи постановлення питання про ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки як при ухваленні рішення від 25.12.2013 року, так і при ухваленні додаткового рішення від 03.07.2014 року судом не було вирішено питання про стягнення витрат понесених [PERSON] при сплаті судового збору при зверненні до суду з позовною заявою та заявою про забезпечення позову. Учасники процесу в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду заяви були повідомлені у встановленому законом порядку, що в силу ст. 220 ЦПК України не є перешкодою для вирішення зазначеного питання у їх відсутність. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У відповідності до ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Як вбачається з наявної в матеріалах цивільної справи квитанції від 06.06.2012 року за подання позовної заяви [PERSON] було сплачено на рахунок державного бюджету Жовтневого району м. Маріуполя 3282,00 грн. Проте рішенням суду від 25.12.2013 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені лише частково, а саме в частині визнання недійсними: заповіту, довіреності та договорів дарування, тобто лише в частині немайнових позовних вимог. Так у відповідності до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 року за подання до суду позивної заяви не майнового характеру встановлена ставка судового збору в такому розмірі - 0,1 розміру мінімальної заробітної плати (що дорівнює 114,70 гривень). Тому на підставі пропорційності до розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів: [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 57,35 грн. з кожного. Крім того з матеріалів цивільної справи вбачається, а саме з квитанції від 06.06.2012 року, про сплату [PERSON] судового збору в розмірі 109,40 грн. за подання заяви про забезпечення позову, яка ухвалою суду від 26.06.2012 року була задоволена. Тому також відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] підлягають до сплати 54,70 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved