Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

01.09.2020 року з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 8000 гривень на кожного з дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зі всіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня звернення до суду з дійсним позовом та до досягнення дітьми повноліття, до суду звернулась [PERSON] , мотивуючи позовні вимоги тим, що у період перебування у шлюбі з [PERSON] у подружжя народились діти: [PERSON] , [INFO] , яка вже повнолітня, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу між батьками проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Батько участі в утриманні дітей в добровільному порядку не приймає, хоча має на те змогу, що стало причиною для звернення до суду з дійсним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 11.09.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18.11.2020 на адресу суду з боку відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій [PERSON] визнав позовні вимоги частково. У судовому засіданні позивач [PERSON] зазначила, суду, що погоджується на сплату аліментів від відповідача на утримання дітей у розмірі прожиткового мінімуму встановленого законодавством України на дитину відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги в частині сплати аліментів на кожного з дітей у розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до наступного висновку. Так судом встановлено, що сторони з 21.08.1999 року перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Київського районного суду м.Одеси від 30.10.2018 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON] . [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу між батьками, малолітні [PERSON] ,2006 року народження та [PERSON] , 2008 року народження проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Не бажання виконувати обов`язку з матеріального утримання дітей відповідачем зумовило звернення [PERSON] до суду з дійсним позовом. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», встановлено, що прожитковий мінімум становитиме на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Верховний суд України в п. 23\~Постанови Пленуму «Про застосування судом окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3\~роз`яснив, що «...відповідно до\~ст. 192 СК\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них...». Відповідно до ч.1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 3 п. 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що діти проживать з матір`ю, потребують матеріальної допомоги, відповідач працездатний, має відповідний прибуток ( дохід). Позивачем заявлено вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 8000 гривень на кожного з дітей щомісячно до досягнення ними повноліття, однак позивачем не доведено, що саме ця сума нею витрачається, як і не доведено можливості відповідача сплачувати аліменти саме у такому розмірі тим більше що з боку відповідача надано суду відповідні докази його матеріального стану. Враховуючи той факт, що, інших утриманців відповідач не має, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів дітей, враховуючи, що ст.\~180\~СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, тим більше, що позивач погоджується, а відповідач визнав, що в змозі сплачувати аліменти у розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленому Законом України «Про державний бюджет України на 2020 р.», суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму встановленому Законом\~України «Про\~Державний бюджет\~України на\~2020\~рік» - 2395,00\~гривень щомісячно, на кожного з дітей, починаючи стягнення з дати подання позову -01.09.2020 року та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial