Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до суду про стягнення аліментів на свою користь на утримання синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем 07 серпня 2009 року уклали шлюб, від якого у них народилися вказані діти. Відповідач [PERSON] залишив сім'ю, проживає у своїх батьків, ніякої участі в матеріальному забезпеченні дітей не бере, весь тягар утримання дітей покладено на позивача. Діти постійно проживають із [PERSON], перебувають на її повному утриманні. Тому позивач просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % від мінімального прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі даної заяви до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в позовній заяві. Відповідач позов визнач у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності зі ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З пояснень сторін судом встановлено, що 07 серпня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 99 (а.с. 8). У сторін є спільні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7). Діти проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні (а.с. 10). Отже, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення. У п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищенаведене суд допускає негайне виконання рішення. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. За правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Мінімальна заробітна плата, яка враховується при обчисленні суми судового збору, на момент звернення до суду, складала 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень. У зв'язку з цим суд визначає, що розмір судового збору складає 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривня 20 коп. Таким чином, [PERSON] належить сплатити на користь держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 коп. на відшкодування судових витрат. На підставі статей 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, статті 5 Закону України "Про судовий збір",

Outcome: approved