Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

ТОВ «Кей-Колект» звернулось до суду з позовом до [PERSON], просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №11270511000 від 19.12.2007 року 339 875,39 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - нежиле приміщення магазину - їдальні, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 185,1 кв.м., та посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Кам'янець - Подільського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №3568 та стягнути витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги мотивує тим, що 19 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем укладено кредитний договір №11270511000, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 200 000,00 грн., із сплатою за користування кредитом протягом перших 30 днів в розмірі 13,9 % річних, з кінцевим терміном повернення до 18 грудня 2014 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором відповідач передав в іпотеку належне йому нерухоме майно: нежиле приміщення магазину - їдальні, загальною площею 185,1 кв.м., що знаходиться у [ADDRESS]. У порушення умов договору [PERSON] належним чином свої зобов'язання по сплаті кредиту не виконував, у зв'язку з чим станом на 01.12.2013 року за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 339 875,39 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив суду заяву в якій просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовими повістками, причини неприбуття суду не повідомив. Із письмової згоди представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту за № 11270511000. Відповідно до умов укладеного договору [PERSON], отримав кредит в сумі 200 000,00 грн. та взяв на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 18.12.2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення відповідно до умов договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін (п. 1.1 Договору). За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,9 % річних. (п.1.3.1. Договору). Згідно із п.1.3.4 Договору строк сплати процентів встановлено з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти. 19.12.2007 року між сторонами були укладені додаток №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11270511000 від 19.12.2007 року, в якій погодили строки сплати кредиту у таких розмірах, щоб станом на вказану дату сума заборгованості за кредитом не перевищувала зазначений розмір; Додаток №2 Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту; Додаток №3 «Тарифи банку»; Додаткова угода №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11270511000 від 19.12.2007 року. 20.01.2009 року між сторонами була укладена додаткова угода №2 до Договору про надання споживчого кредиту №11270511000 від 19.12.2007 року, якою сторони погодили строки сплати процентів з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти, викладений графік погашення кредиту в новій редакції. Відповідно до розділу 2 Договору про надання споживчого кредиту, з метою забезпечення виконання зобов'язань позивальника банком прийнято застава нерухомості, а саме: нежиле приміщення, магазин-їдальня, загальною площею 185,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (є власністю [PERSON].); порука, а саме: поруки [PERSON]; застава нерухомості, а саме: земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], що належатиме [PERSON] 19.12.2007 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали договір іпотеки, зареєстрована в реєстрі №3569, за яким іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно: нежиле приміщення магазину-їдальні, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; загальна площа предмета іпотеки становить 185,1 кв.м. та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору про поділ приміщення магазину-їдальні в натурі та припинення спільної часткової власності від 12.05.2007р.; ринкова вартість предмету іпотеки згідно звіту суб'єкта оціночної діяльності становить 700 974,00 грн. (п. 1.1., 1.2. Договору іпотеки). На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ "УкрСиббанк" змінило назву на ПАТ "УкрСиббанк". 13.02.2012 року ПАТ «УкрСиббанк» і ТзОВ «Кей-Колект» уклали договір факторингу №2, за яким клієнт зобов'язується передати у власність фактору, а фактор - прийняти права вимоги та в їх оплат надати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених договором ( п. 1.1. договору). Згідно договору відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 13.02.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Кей-Колект», у зв'язку з укладенням між цементом та цесіонарієм Договору факторингу №2 від 13.02.2012 року, внаслідок цедент передає, а цесіонарій приймає права вимоги за договорами іпотеки, зазначеними у Додатку 1 до цього Договору. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, переданням ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Спеціальним договором, по суті спрямованим на передачу права вимоги, є договір факторингу. Ст. 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «Кей-Колект» за вих. № 734227 Л 191 від 09.07.2014 року надіслало на адресу відповідача [PERSON] лист-вимогу про порушення забезпеченого обтяження, в якому боржника було повідомлено про відступлення прав вимоги за кредитом. З даного листа вбачається, що відповідачу було доведено розмір заборгованості станом на 01.12.2013 року в сумі 339 875,39 грн. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України, одним із видів застави є іпотека - застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно частин 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», в разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 01.12.2013 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 339 875,39 грн., що складається з заборгованості по основній сумі кредиту 171 428,47 грн., заборгованості за процентами 168 446,92 грн., заборгованості за нарахованою комісією 0,00 грн. Таким чином, в позивача виникли підстави для реалізації свого права на задоволення своїх вимог за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, дорівнюють сумі заборгованості за тілом кредиту, відсотками. Спосіб реалізації предмета іпотеки слід встановити шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах, оскільки такий спосіб відповідає ст. ст. 39, 41 Закону України «Про іпотеку» та умовам іпотечного договору. Початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, на думку суду, з урахуванням вимог розумності та справедливості, підлягає встановленню на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Зазначене також не суперечить умовам укладеного між сторонами іпотечного договору. За таких обставин позовні вимоги про звернення стягнення на іпотечне майно, слід задовольнити в повному обсязі. Судові витрати по справі відповідно до ст. 88 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved