Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Сторони із 10 жовтня 2008 року до 25 грудня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі сторони мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач добровільно не приймає участі в утриманні їх спільних дітей, позивач заявила до суду вимогу про стягнення з [PERSON] на її користь на утримання дітей 1/3 частини його заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судовому засіданні позовну вимогу підтримала та пояснила, що 25 грудня 2012 року шлюб з відповідачем було розірвано. У шлюбі вони мають двох дітей сина [PERSON], 2009 року народження та дочку [PERSON], 2010 року народження. З часу розірвання шлюбу відповідач періодично, хоча й не регулярно, надавав допомогу в утриманні дітей. Але з лютого 2014 року він припинив виконувати свій батьківський обов'язок по утриманню дітей, не надає матеріальної допомоги. Ії одній важко утримувати дітей, крім того, син в цьому році уже двічі був прооперований у зв'язку з хворобою, а тому вона звернулась до суду з відповідним позовом. Відповідач позов визнав частково і пояснив: Він офіційно працював до лютого цього року у Донецькій фірмі, займався ремонтом доріг, а тому й надавав позивачу належну допомогу на утримання дітей. У зв'язку з подіями на сході України, із лютого він не має постійного місця роботи, а тому й припинив сплату аліментів. Просить стягнути з нього на утримання дітей лише 500 гривень, а він за можливості буде сплачувати й більше. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у заявленому об`ємі. Поясненнями сторін у судовому засіданні та рішенням Мурованокуриловецького районного суду (а.с. 4) стверджується, що із 10 жовтня 2008 року до 25 грудня 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі сторони мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 5,6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Довідкою Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області № 877 від 07 жовтня 2014 року (а.с. 8) стверджується заява позивача про те, що діти проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Сам відповідач є працездатною особою інших, крім спільних з позивачем дітей, та утриманців не має про що заявив у судовому засіданні. Відповідно до статті третьої Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. З урахуванням викладених вище обставин, зокрема, пояснень відповідача про те, що він мав постійне офіційне місце роботи і про його намір мати офіційну роботу в майбутньому, положень ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів, суд вважає, що розумним і таким, що відповідає інтересам обох сторін та дітей буде визначення розміру аліментів як 1/3 частини від його заробітку щомісячно. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати державного мита звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому підпунктом ч. 1, п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч. 1 ст. 191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулася до суду з цим позовом 09 жовтня 2014 року.

Outcome: approved