Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

01 вересня 2017 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що [INFO] року помер її дідусь - [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] Однак позивачка не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], оскільки нею не були подані необхідні документи для видачі вказаного свідоцтва. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача також в судове засідання не з'явився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступні факти та правовідносини сторін. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] який належить йому на праві власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з матеріалів справи, 15.03.1999 р. [PERSON] було складено заповіт (а.с.5). Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] заповів все майно, що належатиме йому на день смерті та на яке він за законом матиме право, з чого воно б не складалось та де б воно не знаходилось [PERSON]. Відповідно до ст. 1233, ст. 1236 ЦПК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У встановленому законом порядку позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Проте відповідно до листа державного нотаріуса П'ятої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Тищенко О.Б. від 17.05.2017 р. за № 506/02-14/313-200/ [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, через відсутність зареєстрованих у встановленому законом порядку правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] Згідно п. 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Право власності [PERSON] на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], підтверджується наявними в матерілах справи доказами (а.с. 27,28). Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], якому на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS] іншим чином оформити свої спадкові права [PERSON] не має можливості, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216, 1218, 1228, 1268, 1269, 1270 ЦК України, та

Outcome: approved