Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

У липні 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що вона та треті особи є власниками квартири [ADDRESS] . У квартирі зареєстрований її брат - [PERSON] - відповідач по справі. З 1997 року та по теперішній час відповідач не проживає у квартирі, не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні квартири. У квартирі не знаходиться ніяких особистих речей відповідача. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачці користуватись квартирою. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивачка, її представник та терті особи до суду не з`явились, надали заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, вимоги підтримали та просили задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 27.01.2020 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Судом встановлено, що позивачці та третім особам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.01.2007 року, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.01.2007 року, належить квартира [ADDRESS] , отже позивачка наділена повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов`язані з володінням та користуванням цим майном. Відповідно до повідомлення відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради [PERSON] , [INFO] зареєстрований в [ADDRESS] з 17.01.1996 року. З довідки про склад сім`ї №711 голови комітету самоорганізації населення "Курчатова" від 08.07.2019 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивачка [PERSON] , її донька [PERSON] - третя особа по справі та брат позивачки [PERSON] - відповідач по справі. [PERSON] , [INFO] з вересня 1997 року за вказаною адресою не проживає. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі понад один рік, він втратив право користування цим житловим приміщенням.

Outcome: approved