Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 11.10.2012 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 14257,77 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010року та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов та правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у Клієнта, зважаючи на невиконання зобов'язань перед Банком. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до частини 2 статті 1054 та частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 14.08.2016 року має заборгованість - 23325,02 грн., яка складається з наступного: - 9150,74 гривень - заборгованість за кредитом; - 4389,82 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 8052,44 гривень - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; -1732,02 гривень - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Отже, заборгованість до стягнення складає 23325,02 гривень. Оскільки борг за кредитним договором не сплачено, тому в позивача й виникло питання для звернення до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що дійсно існує борг перед банком, який виник в зв'язку з тяжкими фінансовими труднощами, в подальшому зобов'язується своєчасно погашати борг. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» підлягає до задоволення на підставі наступного. Судом встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 11.10.2012 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 14257,77 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 14.08.2016 року відповідач має заборгованість 23325,02 гривні. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" обґрунтовані на законі та підлягають до задоволення, підтверджені розрахунком заборгованості, анкетою-заявою, умовами надання банківських послуг фізичним особам. На підставі викладеного,

Outcome: approved