Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

02.04.2015р. представник позивача Сафір Ф.О. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 11.04.2008 року між Публічним акціонерним товариством КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір за №DN81AR100030434 на суму 53280,50 грн. строком до 10.04.2015р. Вказує, що умови вищевказаного кредитного договору позичальником порушені, зобов'язання тривалий час не виконуються. Станом на 04.03.2015 року відповідач [PERSON] заборгував Банку за вказаним кредитним договором кошти в сумі 302844, 83 грн., з яких: - 56174,49 грн. - заборгованість за кредитом; 7625,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 16494,34 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 207891,24 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 14409,28 грн. - штраф (процентна складова). З огляду на наведене просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вищевказаним Кредитним договором в розмірі 302844,83 грн. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, а надіслав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач був своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в суд не з'явився і не повідомив про причину своєї неявки, а також не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить законові та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст.11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Встановлено, що 11.04.2008р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитно-заставний договір за №DN81AR100030434. Пунктом 2.1. вказаного Договору передбачено, що банк надає позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених у цьому договорі, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплати проценти за користування кредитом, а також інші платежі, відповідно до умов договору. Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до умов кредитно-заставного договору за №DN81AR100030434 банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 53280,50 грн. з метою придбання автомобіля. Договором визначено, що процентна ставка за користування кредитними коштами становить 9,60 % річних. Кінцевий термін повернення кредиту - 10 квітня 2015 року. Щомісячно в період сплати позичальник зобов'язаний сплатити щомісячний платіж в розмірі 1143,60 грн. для погашення заборгованості за кредитом, винагородою та процентами за користування ним. Слід зазначити те, що надавши суму кредиту позичальнику [PERSON] позивач виконав зобов'язання за кредитним договором, що підтверджується матеріалами даної цивільної справи. Однак, відповідач [PERSON], отримавши грошові кошти на умовах повернення, став не виконувати взяті на себе зобов'язання за вказаним договором, а саме не виконує умов договору щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість перед позивачем. Як вбачається з проведеного позивачем розрахунку відповідач [PERSON] станом на 04.03.2015 має прострочену заборгованість перед позивачем, зокрема заборгував Банку за вказаним кредитним договором кошти в сумі 302844, 83 грн., з яких: - 56174,49 грн. - заборгованість за кредитом; 7625,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 16494,34 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 207891,24 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 14409,28 грн. - штраф (процентна складова). На неодноразові вимоги банку позичальник, відповідач по справі, не відреагував, на час розгляду справи в суді простроченої заборгованості по кредитному договору не погасив. Частина 1 ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, тобто положення про договір позики. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.ст.611, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Отже, беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв'язку з чим вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Тобто, з відповідача в користь позивача слід стягнути суму боргу за кредитним договором у розмірі 302844,83 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог. Також у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 3028 грн. 45 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved