Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження на нерухоме майно, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстроване 07.09.2004 року реєстратором Васильківської районної нотаріальної контори на підставі повідомлення б/н, накладену на будинок за адресою: [ADDRESS] , який на правах спільної часткової власності належить [PERSON] . В обґрунтування позову зазначив, що в 2018 році помер [PERSON] , який на праві спільної часткової власності володів 1/2 будинку [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина на вказане майно, однак під час оформлення спадщини його спадкоємцем [PERSON] виявилось, що 07.09.2004 року на буд. [ADDRESS] як на майно [PERSON] було накладено заборону на відчуження. Підставою обтяження стало повідомлення Держбанк, Васильків, а власником даного будинку зазначено [PERSON] . Згідно довідки КП КОР "Західне бюро технічної інвентаризації" будинок [ADDRESS] на ім`я [PERSON] не було зареєстровано. Враховуючи викладене, вказане обтяження накладено помилково, а тому позивач просить його скасувати. Позивач [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явилися, останній подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за відсутності сторони позивача та задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу без їхньої участі, зазначив, що пояснень та зауважень до позову не має. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до Договору дарування [PERSON] на праві спільної часткової власності належала 1/2 будинку [ADDRESS] . Після його смерті у 2018 році відкрилась спадщина на вказане майно. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за №133425752 від 07 серпня 2018 року вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є запис про обтяження: заборона (архівний запис); об`єкт обтяження: будинок [ADDRESS] ; власник [PERSON] ; підстава обтяження: повідомлення, б/н, Держбанк, Васильків; зареєстровано 07.09.2004 року за №1283929 реєстратором: Васильківська районна державна нотаріальна контора. Відповідно до довідки №1624 від 26.11.2018 року КП КОР "Західне бюро технічної інвентаризації" повідомило, що адреса нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] згідно матеріалів архівної справи №5408 до 1981 року було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Крім того, зазначено, що нерухоме майно, яке було зареєстровано на ім`я [PERSON] , згідно матеріалів архівної справи №5416, мало адресу: [ADDRESS] ). Нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] не було зареєстровано. За змістом норм ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав є відновлення становища, яке інсувало до порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови №5 від 03 червня 2016 року Про судову практику в справах про зняття арешту з майна роз`яснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що дія заборони щодо житлового будинку та внесення відомостей про його обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухоме майно, порушує права позивача як спадкоємця щодо набуття права власності на майно, його вільного володіння, користування та розпорядження, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved