Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

02.01.2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та 3% річних від суми боргу, в обґрунтування якого зазначив наступне. 26.11.2008 року відповідач [PERSON] отримав від позивача у борг 15 000 доларів США зі строком повернення до 26.05.2009 року, про що він надав позивачу власноруч написану розписку. У зв`язку з неповерненням боргу у зазначений строк, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення суми боргу. Згідно із заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 147 084 грн. 79 коп. На виконання вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист № 2-2677, на підставі якого Комунарським ВДВС м. Запоріжжя було відкрито виконавче провадження № 21912968. Зазначає, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо стягнення грошових сум та відкритого виконавчого провадження з його примусового виконання, яке не виконується боржником, надає право кредитору на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України. В грудні 2016 року, у зв`язку з тим, що відповідач не повернув позивачу боргу, він звернувся до суду з позовом про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних від суми боргу. Відповідно до постанови апеляційного суду Запорізької області від 19.04.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , за період з 12.12.2013 року по 12.12.2016 року, суму втрат від інфляції у розмірі 130 004 грн. 71 коп., 3% річних від суми грошового зобов`язання у розмірі 12 458 грн. 63 коп. Згідно з повідомленням Комунарського ВДВС м. Запоріжжя, станом на 10.12.2016 року сума боргу за виконавчим документом № 2-2677 складає 138 484 грн. 71 коп. В рахунок погашення боргу на користь стягувача за період з 11.12.2016 року по 10.12.2016 року перераховано: 20.09.2017 року - 727 грн. 28 коп.; 26.09.2018 року - 53 726 грн. 40 коп.; 26.12.2018 року - 181 грн. 82 коп. Станом на 10.12.2019 року сума боргу за виконавчим провадженням № 21912968 складає 83 849 грн. 21 коп. Таким чином, за період часу з 27.12.2016 року по 20.09.2017 року, 3 % річних від суми грошового зобов`язання у розмірі 138 484 грн. 84 коп., складає 3 050 грн. 29 коп. За період часу з 21.09.2017 року по 26.09.2018 року, 3 % річних від суми грошового зобов`язання у розмірі 137 757 грн. (138 484 грн. 71 коп. - 727 грн. 28 коп. = 137 757 грн. 43 коп.), складає 4 200 грн. 64 коп. За період часу з 27.09.2018 року по 26.12.2018 року, 3 % річних від суми грошового зобов`язання у розмірі 84 031 грн. (137 757 грн. 43 коп. - 53 726 грн. 40 коп. = 84 031 грн. 03 коп.), складає 628 грн. 51 коп. За період часу з 27.09.2018 року по 27.12.2019 року, 3 % річних від суми грошового зобов`язання у розмірі 83 849 грн. (84 031 грн. 03 коп. - 181 грн. 82 коп. = 83 849 грн. 21 коп.) складає 2 522 грн. 36 коп. Всього (3 050 грн. 29 коп. + 4 200 грн. 64 коп. + 628 грн. 51 коп. + 2 522 грн. 36 коп.) = 10 401 грн. 80 коп. Інфляційні збитки за період часу з 27.12.2016 року по 20.09.2017 року, від суми грошового зобов`язання у розмірі 138 484 грн., складають 14 153 грн. 06 коп. Інфляційні збитки за період часу з 21.09.2017 року по 26.09.2018 року, від суми грошового зобов`язання у розмірі 137 757 грн. (138 484 грн. 71 коп. - 727 грн. 28 коп. = 137 757 грн. 43 коп.), складають 12 274 грн. 15 коп. Інфляційні збитки за період часу з 27.09.2018 року по 26.12.2018 року, від суми грошового зобов`язання у розмірі 84 031 грн. (137 757 грн. 43 коп. - 53 726 грн. 40 коп. = 84 031 грн. 03 коп.), складають 3 319 грн. 22 коп. Інфляційні збитки за період часу з 27.09.2018 року по 27.12.2019 року, від суми грошового зобов`язання у розмірі 83 849 грн. (84 031 грн. 03 коп. - 181 грн. 82 коп. = 83 849 грн. 21 коп.), складають 3 571 грн. 97 коп. Всього (14 153 грн. 06 коп. + 12 274 грн. 15 коп. + 3 319 грн. 22 коп. + 3 571 грн. 97 коп.) = 33 318 грн. 40 коп. Вказує, що у зв`язку з тим, що боржник [PERSON] прострочив виконання грошового зобов`язання, всього збитки позивача з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, складають (33 318 грн. 40 коп. + 10 401 грн. 80 коп.) = 34 359 грн. 20 коп. Посилаючись на зазначене, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних від суми боргу у розмірі 10 401 грн. 80 коп., інфляційні витрати у розмірі 33 318 грн. 40 коп., 768 грн. 40 коп. витрат по сплаті позивачем судового збору, 1 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою від 21.01.2020 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подав, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, просить суд їх задовольнити у повному обсязі та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Відповідно до приписів ч. 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2010 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу та моральної шкоди задоволені частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі 120 139 грн. 50 коп., проценти від суми позики в розмірі 18 690 грн. 73 коп., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 3 683 грн. 16 коп., моральну шкоду в розмірі 1 000 грн. , судові витрати в розмірі 3 571 грн. 40 коп. В іншій частині позову відмовлено. Рішення набуло законної сили 07.09.2010 року (а.с. 10). Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2017 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних за несвоєчасне виконання рішення суду задоволені повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 3 % річних від суми боргу та втрати від інфляції в сумі 184 515 грн. 60 коп., судові витрати в розмірі 1 845 грн. 16 коп. (а.с. 11-12). 19.04.2018 року постановою апеляційного суду Запорізької області, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2017 року змінено в частині визначених до стягнення сум та судового збору. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , за період з 12.12.2013 року по 12.12.2016 року, суму втрат від інфляції у розмірі 130 004 грн. 71 коп., 3 % річних від суми грошового зобов`язання у розмірі 12 458 грн. 63 коп., а всього - 142 463 грн. 34 коп. В решті частині позову відмовлено. А також, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 793 грн. 57 коп. (а.с. 13-16). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з довідки Комунарського ВДВС м. Запоріжжя за вих. № 48528/10-16.3-34 від 10.12.2019 року, станом на 10.12.2016 року сума боргу за виконавчим листом № 2-2677 виданий 29.09.2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя (ВП № 21912968) складає: 138 484 грн. 71 коп. В рахунок погашення боргу на користь стягувача за період з 11.12.2016 року по 10.12.2019 року перераховано: -20.09.2017 року перераховано на рахунок стягувача суму в розмірі 727 грн. 28 коп.; -26.09.2018 року в рахунок погашення заборгованості стягувачу передано у власність майно боржника, а саме земельна ділянка для індивідуального садівництва, реєстраційний/кадастровий номер 2121581500:01:001:0015, на загальну суму 53 726 грн. 40 коп.; -26.12.2018 року перераховано на рахунок стягувача суму в розмірі 181 грн. 82 коп. Станом на 10.12.2019 року сума боргу за виконавчим провадженням № 21912968 складає 83 849 грн. 21 коп. (а.с. 17). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим. За змістом ст. ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Отже, станом на 10.12.2019 року сума боргу за виконавчим провадженням № 21912968 складає 83 849 грн. 21 коп. Таким чином, за період з 27.12.2016 року по 20.09.2017 року, 3 % річних від суми грошового зобов`язання у розмірі 138 484 грн. 84 коп., складає: 3 050 грн. 29 коп. За період з 27.12.2016 року по 20.09.2017 року, 3 % річних від суми грошового зобов`язання у розмірі 138 484 грн. 84 коп., складає: 3 050 грн. 29 коп. За період часу з 21.09.2017 року по 26.09.2018 року, 3 % річних від суми грошового зобов`язання у розмірі 137 757 грн. (138 484 грн. 71 коп. - 727 грн. 28 коп. = 137 757 грн. 43 коп.), складає 4 200 грн. 64 коп. За період часу з 27.09.2018 року по 26.12.2018 року, 3 % річних від суми грошового зобов`язання у розмірі 84 031 грн. (137 757 грн. 43 коп. - 53 726 грн. 40 коп. = 84 031 грн. 03 коп.), складає 628 грн. 51 коп. За період часу х 27.09.2018 року по 27.12.2019 року, 3 % річних від суми грошового зобов`язання у розмірі 83 849 грн. (84 031 грн. 03 коп. - 181 грн. 82 коп. = 83 849 грн. 21 коп.) складає 2 522 грн. 36 коп. Всього (3 050 грн. 29 коп. + 4 200 грн. 64 коп. + 628 грн. 51 коп. + 2 522 грн. 36 коп.) = 10 401 грн. 80 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с. 18-21). Також, суд зазначає, що інфляційні збитки за період часу з 27.12.2016 року по 20.09.2017 року, від суми грошового зобов`язання у розмірі 138 484 грн., складають 14 153 грн. 06 коп. Інфляційні збитки за період часу з 21.09.2017 року по 26.09.2018 року, від суми грошового зобов`язання у розмірі 137 757 грн. (138 484 грн. 71 коп. - 727 грн. 28 коп. = 137 757 грн. 43 коп.), складають 12 274 грн. 15 коп. Інфляційні збитки за період часу з 27.09.2018 року по 26.12.2018 року, від суми грошового зобов`язання у розмірі 84 031 грн. (137 757 грн. 43 коп. - 53 726 грн. 40 коп. = 84 031 грн. 03 коп.), складають 3 319 грн. 22 коп. Інфляційні збитки за період часу з 27.09.2018 року по 27.12.2019 року, від суми грошового зобов`язання у розмірі 83 849 грн. (84 031 грн. 03 коп. - 181 грн. 82 коп. = 83 849 грн. 21 коп.), складають 3 571 грн. 97 коп. Всього (14 153 грн. 06 коп. + 12 274 грн. 15 коп. + 3 319 грн. 22 коп. + 3 571 грн. 97 коп.) = 33 318 грн. 40 коп., що підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с. 22-25). У зв`язку з тим, що боржник [PERSON] прострочив виконання грошового зобов`язання, всього збитки позивача з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% процента річних від простроченої суми, складають (33 318 грн. 40 коп. + 10 401 грн. 80 коп.) = 34 359 грн. 20 коп. З урахуванням викладеного, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів ( договорів, рахунків тощо ). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Позивачем до матеріалів позовної заяви додано договір про надання правової допомоги від 23.12.2019 року, укладений між адвокатом Грецовим А.В. та [PERSON] , квитанцію від 27.12.2019 року про перерахування [PERSON] адвокату Грецову А . В. 1 500 грн. за складення позовної заяви відповідно до умов вище вказаного договору (а.с. 26, 27). В силу ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 35 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Вказана сума витрат, понесених [PERSON] на професійну правову допомогу, яка підлягає стягненню із відповідача на його користь, обґрунтовується наданою позивачем вищевказаною квитанцією у сумі 1 500 грн.

Outcome: approved