Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

01 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання автомобіля «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер [NUMBER] , спільною сумісною власністю подружжя та стягнення вартості 3/4 частини вказаного автомобіля. 28 квітня 2021 року після проведеної експертизи по справі позивачем надана уточнена позовна заява, в якій він просив стягнути з відповідачки компенсацію за автомобіль «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , грошову суму у розмірі 140783,72 гривень. В обґрунтування позовним вимог посилався на те, що 18 червня 2011 року ним за власні кошти було придбано автомобіль [PERSON] [NUMBER] за 69900 гривень. 05 серпня 2015 року він уклав шлюб з [PERSON] . Наприкінці 2018 року він продав автомобіль [PERSON] за 4200 доларів США, та 14 березня 2019 року вони з дружиною за 8000 доларів США придбали автомобіль «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який оформили на відповідачку. Наприкінці грудня 2019 року сім`я розпалася. Всередині січня 2020 року він попав на автомобілі в ДТП, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Відповідач наполягла, щоб автомобіль ремонтувався на СТО «Лада», яке належить її батькові. Він погодився, віддав\~\~ ключі, і більше автомобіля не бачив. Згодом йому стало відомо, що відповідач продала без його згоди спірний автомобіль своїй сестрі, а та, в свою чергу, іншій особі. 01 квітня 2020 року заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. 04 листопада 2020 року представником відповідачки [PERSON] адвокатом Дорошенко М.А. наданий відзив\~ на позовну заяву, в якому вона зазначила, що в період шлюбу відповідачки з позивачем ними за спільні кошти було придбано автомобіль «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . При продажі автомобіль перебував в неробочому стані, оскільки позивач, вже після припинення шлюбних відносин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, потрапив на ньому в ДТП, внаслідок чого ринкова вартість транспортного засобу значно зменшилася з його вини. Будь-які транспортні засоби в період сумісного проживання сторін позивач не продавав, суттєвих вливань до сімейного бюджету ним не здійснювалось. В період всього спільного життя подружжя, відповідачка постійно працювала та отримувала стабільний дохід нарівні з чоловіком, навіть після народження дитини та в період здійснення догляду за нею. Враховуючи, що спірний автомобіль було придбано за спільні кошти подружжя, вважає, що його поділ має бути здійснено виходячи із принципу рівності часток подружжя. 11 січня 2020 року спірний автомобіль було продано за 114182 гривень за ринковою вартістю, оскільки внаслідок завданих дорожньо-транспортною пригодою механічних пошкоджень його ціна значно зменшилася. Крім того, страхові виплати та компенсації за спричинені пошкодження автомобілю внаслідок ДТП в повному обсязі отримав саме позивач. Вважає, що частка позивача у спільному майні подружжя підлягає зменшенню на суму різниці ринкової вартості, що втрачена автомобілем після ДТП вчиненого позивачем, а також за відрахуванням вже отриманого ним страхового відшкодування на ремонт спірного автомобіля, який не здійснювався. 05 квітня 2021 року представником відповідача адвокатом Дорошенко М.А. надані додаткові пояснення до відзиву, в яких вона просила частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя компенсацію за спірний автомобіль у розмірі 34208,31 гривень. При цьому зазначила, що частка кожного з подружжя на спільне сумісне майно, яке не потребує відновлювального ремонту, становить 103052,99 гривень. При цьому, оскільки позивач вже після припинення шлюбних відносин, не забезпечив схоронність спільного майна подружжя (потрапив в ДТП, після чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень, вважає, що частка позивача в майні має бути зменшена на суму вартості ремонту, що складає згідно ремонтної калькуляції від 22.01.2020 року 45436,14 гривень. Таким чином, враховуючи, що позивач отримав страхове відшкодування у розмірі 23408,54 гривень для проведення ремонту автомобіля, який не було здійснено, вважає, що з відповідачки повинна бути стягнута компенсація у розмірі 34208,31 гривень (103052,99 гривень 45436,14 гривень 23408,54 гривень). У позовній заяві позивач просив витребувати із Територіального сервісного центру № 1441 МВС в місті Маріуполі інформацію про відчуження автомобіля «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , належного [PERSON] . 12 жовтня 2020 року відповідачкою надана заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. 04 листопада 2020 року відповідачкою надане клопотання про витребування з ПАТ «СК «Саламандра» завірених належним чином копій матеріалів за фактом здійснення страхових виплат та компенсацій згідно страхового полісу № АМ/8873916 від 31.01.2019 року. 09 грудня 2020 року представником відповідачки адвокатом Дорошенко М.А. надане до суду клопотання про призначення судової авто товарознавчої експертизи. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 16 вересня 2020 року\~ відкрите спрощене провадження по справі та призначене судове засідання. Також витребувано з Територіального сервісного центру № 1441 МВС в місті Маріуполі інформацію про власника автомобіля «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , на теперішній час, а також копії договору та всі надані до нього документи щодо укладення договору купівлі-продажу [PERSON] . Ухвалою суду від 13 жовтня 2020 року за клопотанням відповідачки вирішено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 11 листопада 2020 року за клопотанням представника відповідача витребувано з ПАТ «СК «Саламандра» завірені належним чином копії матеріалів за фактом здійснення страхових виплат та компенсацій згідно страхового полісу № АМ/8873916 від 31.01.2019 року. Ухвалою суду від 18 грудня 2020 року за клопотанням представника відповідачки призначена по справі судова автотоварознавча експертиза та зупинено провадження по справі. Ухвалою суду від 18 січня 2021 року провадження по справі поновлено та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року за клопотанням експерта [PERSON] зобов`язано [PERSON] надати на огляд експерту автомобіль «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , зупинено провадження по справі. Ухвалою суду від 23 лютого 2021 року після отримання повідомлення експерта про неможливість проведення експертизи провадження по справі поновлено та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 09 березня 2021 року за клопотанням представника позивача про уточнення питань перед експертом призначена судова авто товарознавча експертиза,\~ провадження по справі зупинено. 25 березня 2021 року провадження по справі поновлено та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 30 квітня 2021 року, підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснив, що автомобіль [PERSON] [NUMBER] , що належав йому на праві особистої власності, він продав на підставі генеральної довіреності, отримавши від продажу 98870 гривень, які задекларував. Вказані грошові кошти були ним вкладені при покупки автомобіля Mitsubishi Lancer. Не заперечував, що спірний автомобіль був проданий відповідачкою з механічними пошкодженнями після ДТП. При цьому, зазначив, що його вини в ДТП немає, він був потерпілим у справі, що підтверджується відповідною постановою суду. Просив позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідачки 140783,72 гривень. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності за участю представника адвоката Дорошенко М.А. Представник відповідачки адвокат Дорошенко М.А. у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Додатково пояснила, що про автомобіль [PERSON] [NUMBER] , який належав позивачу на праві особистої власності, відповідачці нічого не відомо, зазначила, що ніякого автомобіля у нього не було. Також їй нічого не відомо про гроші у розмірі 98870 гривень, які позивач задекларував у 2018 році. Спірний автомобіль було придбано за сумісні кошти, особистих коштів позивач не надавав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2015 року, який було розірвано на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 квітня 2020 року (а.с.15-16). При цьому, з описової частини вказаного рішення вбачається, що [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу 08 січня 2020 року, зазначивши про припинення шлюбних відносин протягом півроку. У судовому засіданні [PERSON] заперечував проти вказаних обставин та зазначив, що шлюбні відносини між ним та відповідачкою припинилися наприкінці 2019 року, щойно вони приїхали з відпочинку. Судом встановлено, що 14 березня 2019 року, тобто в період шлюбу, сторони придбали автомобіль «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який був зареєстрований на [PERSON] (а.с. 11). Згідно інформації бази даних територіального сервісного центру № 1441 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Донецькій області, автомобіль «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 29 жовтня 2020 року зареєстрований за [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію від 28.02.2020 року (а.с. 59). Як вбачається з наданої копії договору купівлі-продажу від 11 січня 2020 року, [PERSON] продала [PERSON] автомобіль «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , за 114182 гривень за домовленістю сторін (а.с. 60). Отже, судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що під час шлюбу подружжя [PERSON] та [PERSON] придбали автомобіль «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , та після припинення шлюбних відносин вказаний автомобіль був проданий [PERSON] . Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи від 23.03.2021 року середня ринкова вартість автомобіля «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, станом на 22.03.2021 року може становить 206105,98 гривень (а.с. 134-140). Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України). Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 та від 27 травня 2020 року у справі № 758/6805/17. Позивач, посилаючись на те, що 98870 гривень при покупці спірного автомобіля були його особистою власністю, просить при поділі автомобіля відійти від рівності часток при поділі сумісного майна подружжя. На підтвердження зазначених обставин позивачем надано договір купівлі-продажу автомобіля [PERSON] [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] придбав вказаний автомобіль за 58250 гривень (а.с. 9); витяг з Єдиного реєстру довіреностей, з якого вбачається, що 20.08.2018 року [PERSON] надав нотаріально посвідчену генеральну довіреність на ім`я [PERSON] на автомобіль [PERSON] [NUMBER] (а.с. 17); та декларацію за 2018 рік, з якої вбачається, що дохід від продажу рухомого майна [PERSON] складає 98870 гривень (а.с. 156-157). Відповідно до\~ 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що надані позивачем докази не підтверджують того факту, що 98870 гривень при покупці спірного автомобіля були його особистою власністю, тому як з декларації не вбачається, за продаж якого саме рухомого майна отримана позивачем зазначена сума, і чи є це майно особистою власністю [PERSON] .\~ Крім того, суду не надано належних доказів щодо продажу автомобіля [PERSON] [NUMBER] у 2018 році, що є особистою власністю позивача, а генеральна довіреність не є таким доказом. Також необхідно зазначити, що генеральна довіреність від імені позивача видана 20 серпня 2018 року, про що позивач зазначає як про дату продажу автомобіля [PERSON] [NUMBER] , а автомобіль Mitsubishi Lancer сторони придбали 14 березня 2019 року, що майже на сім місяців пізніше. Також суд не приймає до уваги посилання відповідачки про те, що частка позивача повинна бути зменшена на суму 45436,14 гривень, що складає вартість ремонту автомобіля, оскільки позивач вже після припинення шлюбних відносин, не забезпечив схоронність спільного майна подружжя, а саме: потрапив в ДТП, після чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень, оскільки відповідачкою не доведено, що позивачем навмисно знищено чи пошкоджено спірний автомобіль. Отже, суд\~ приходе до висновку, що автомобіль «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , є спільною сумісною власністю сторін по справі та їх частки при його поділі повинні бути рівними. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України). У пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України). Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Судом встановлено, що автомобіль «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , придбаний подружжям [PERSON] під час шлюбу, був відчужений відповідачкою [PERSON] без згоди позивача. Вартість зазначеного транспортного засобу при відчуженні за домовленістю сторін склала 114182 гривень. При цьому, за клопотанням представника відповідачки було проведено експертизу, відповідно до висновків якої середня ринкова вартість автомобіля «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, станом на 22.03.2021 року може становить 206105,98 гривень. Проте, судом встановлено, що 01 січня 2020 року спірний автомобіль Mitsubishi Lancer потрапив у ДТП, внаслідок чого отримав механічні пошкодження. Як вбачається з розрахунку страхового відшкодування та ремонтної калькуляції СК «Саламандра», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 45436,14 гривень (а.с. 77, 91). Крім того, судом встановлено, що позивач [PERSON] 09 листопада 2020 року отримав від СК «Саламандра» страхове відшкодування у розмірі 23408,54 гривень на ремонт автомобіля Mitsubishi Lancer [NUMBER] , що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 7892 (а.с. 92). Враховуючи наведене, оскільки судом встановлено, що відповідачка здійснила відчуження автомобіля Mitsubishi Lancer [NUMBER] проти волі іншого з подружжя, кошти використала не в інтересах сім`ї, то вартість такого автомобіля враховується при поділі між подружжям. При таких обставинах, позивач [PERSON] має право на відшкодування їй 1/2 частки вартості зазначеного автомобіля. При цьому, суд вважає, що при визначенні вартості автомобіля на момент його продажу необхідно врахувати вартість\~ відновлювального ремонту у розмірі 45436,14 гривень, та отримане позивачем страхове відшкодування у розмірі 23408,54 гривень, у зв`язку з чим з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню грошова сума у розмірі 68630,65 гривень, виходячи з наступного: 206105,98 гривень (середня ринкова вартість автомобіля «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску) 45436,14 (вартість\~ відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Lancer [NUMBER] ) / 2 = 80334,92 гривень; 80334,92 гривень 11704,27 (1/2 частка від отриманого позивачем страхового відшкодування) = 68630,65 гривень. Суд зазначає, що відчуження вказаного автомобіля відбулось не тільки поза волею позивача, а і без врахування його реальної ринкової вартості, у зв`язку з чим суд при поділі майна, враховує реальну вартість автомобіля, яка визначена вищевказаним висновком експерта. При цьому суд керується правою позицією Верховного Суду висловленій у справі 127/7029/15-ц від 03 жовтня 2018 року, відповідно до якої, у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Щодо вимог по відшкодуванню судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1063 гривни. Крім того, представник відповідачки просила розподілити витрати, понесені відповідачкою на проведення експертизи у розмірі 2000 гривень. Відповідно до ст.. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать,\~ у тому числі, витрати,\~ пов`язані з проведенням експертизи. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, розподіляючи витрати, понесені відповідачкою на проведення експертизи у розмірі 2000 гривень та задовольняючи частково позовні вимоги [PERSON] у розмірі 68630,65 гривень (із заявлених 140783,72 гривень), суд стягує з позивача на користь відповідачки понесені нею витрати на проведення експертизи у розмірі 1025 гривень. Враховуючи, що з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані із сплатою судового збору\~ у розмірі 1063 гривень, а з позивача на користь відповідачки витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 1025 гривень, суд стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати у розмірі 38 гривень (1063 гривень 1025 гривень = 38 гривень).

Outcome: partial