Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до ФОП [PERSON] про розірвання договору на поставку та виконання робіт, повернення коштів, відшкодування збитків та моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 21.12.2015 року в магазині «Гіпермаркет [PERSON]» за адресою: вул. Мала Кільцева 6, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., 08131, між позивачем та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено Договір на поставку та виконання робіт № 366-Р15 від 21.12.2015 року. Згідно Договору та Кошторису відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, визначених Договором, за завданням позивача як Замовника виконати на свій ризик наступні роботи в два етапи: - перший етап - поставка до 27.01.2016 року матеріалів (по факту внесення передоплати - 21.12.2015 року), а саме: 8-ми комплектів [PERSON] (шпон) серії 8і топа з фурнітурою і додатковою комплектацією; - другий етап - встановлення (монтаж) міжкімнатних та / або вхідних дверей до 13.02.2016 року за адресою: вул. Затишна, 6, с. Музичі. Києво-Святошинського р-ну, Київської області. При цьому, відповідно до вимог Договору, відповідач гарантував високу якість виконаних робіт та поставлених матеріалів, а також їх відповідність вимогам санітарних та будівельних норм, в тому числі і вимогам ДСТУ і СНІП. Вартість товару та послуг по Договору становила 4 950,00 грн., з урахуванням вартості доставки в розмірі 350,00 грн. В день підписання Договору позивач як Замовник добросовісно виконав свої зобов'язання по Договору та сплатив на умовах передоплати частину вартості послуг по Договору в розмірі 35000,00 грн., що підтверджується відповідними Квитанціями на суми 28 000,00 грн. та 7 000,00 грн. Гарантійний строк, відповідно до п.п. 7.2. та 7.3. Договору, становив на двері і фурнітуру - два роки з дати підписання [PERSON] здачі-приймання матеріалу та на роботи по встановленню - 12 місяців з моменту підписання [PERSON] здачі - приймання виконаних робіт. У визначений договором граничний день поставки товару - 27.01.2016 року - відповідач не виконав свої зобов'язання по першому етапу п. 1.1.1. Договору, оскільки не поставив за вказаною позивачем адресою замовлений товар. Вище зазначене замовлення було поставлене за адресою позивача лише 09.02.2016 року, у зв'язку з чим, з останнього станом на 09.02.2016 року, відповідно до п. 8.2. Договору, було утримано штрафні санкції в розмірі 538,00 грн. Одночасно, по факту доставки дверей позивачем було сплачено решту коштів по Договору в розмірі 14 349,00 грн. З метою запобігання псуванню, упаковка з дверей не знімалася. 12.02.2016 року майстрами при розпакуванні та огляді [PERSON] (шпон) серії Simona з фурнітурою та додатковою комплектацією було виявлено ряд істотних порушень щодо якості поставленого товару, а саме: виробничі дефекти дверей, лиштви, добору та коробок дверей у виді непрофарбованих місць, механічних пошкоджень, неякісної стиковки шпону між собою, здуття фарби, неоднорідності лакування та іншого, що унеможливило виконання другого етапу по Договору щодо встановлення міжкімнатних дверей в будинку. Того ж дня - 12.02.2016 року, відповідно до п.5.2. Договору, позивач направив відповідачу повідомлення - вимогу про усунення виявлених порушень (12.02.2016 року - засобами електронного зв'язку та 13.02.2016 року - поштовим відправленням. - Додаток 3). Відповідач, визнавши факт поставки неякісного товару, взяв на себе зобов'язання по усуненню цих порушень до 29.02.2016 року шляхом заміни на товар належної якості. Однак, відповідач, в порушення вимог закону та п. 5.3. Договору, відмовився від складання двостороннього [PERSON] з переліком необхідних доробок га терміном їх виконання і лише погодився на оформлення [PERSON] від 13.02.2016 року запевнивши, що все виправить і поставить товар належної якості. 29.02.2016 року відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань щодо усунення виявлених порушень шляхом заміни товару, поставленого 09.02.2016 року, на товар належної якості. Поставку заміненого товару було здійснено лише 02.03.2016 року. При цьому, 03.03.2016 року під час монтажу в присутності робітників вже вдруге було виявлено ряд істотних недоліків щодо якості цього товару, деякі з яких містили ознаки підробки і фальсифікування товару, а саме - значне відшарування шпону при закріпленні фурнітури на дверях та нарізці дверних коробок, що зафіксовано на фотознімках. Крім того, було встановлено невідповідність розміру одних дверей та неякісне виготовлення отворів для дверних ручок, зокрема ці отвори були зроблені на різних рівнях по відношенню до підлоги, що зіпсувало зовнішній вигляд дверей та унеможливлено їх установлення в одному приміщенні. Позивач відразу ж в телефонному режимі повідомив про ці порушення відповідача, однак дізнавшись про це, останній відмовився від проведення експертної оцінки поставленого товару, а також у категоричній формі відмовився повідомити причини поставки неякісного товару та повернути грошові кошти, сплачені за товар. Позивач зазначив, що оскільки відповідач повідомив йому недостовірну інформацію щодо якості товару, який він пропонував на продаж, не усунув виявлені порушення у розумні строки та відмовився повідомити причини поставки неякісного товару, що спричинило збитки та моральну шкоду, позивач направив відповідачу повідомлення про свою відмову від Договору (10.03.2016 року - засобами електронного зв'язку та 11.03.2016 року-поштовим відправленням). В листі позивач також запропонував Відповідачу погодити порядок повернення сплачених мною коштів в розмірі 49 349,00 грн. та поставлених ним дверей неналежної якості. Однак, в порушення вище зазначених вимог закону та умов Договору, відповідач жодним чином не відреагував на письмове повідомлення, тим самим, в односторонньому порядку неправомірно відмовившись від повернення коштів, сплачених позивачем по Договору. Поставлені відповідачем двері разом з фурнітурою і додатковою комплектацією по сьогоднішній день знаходяться у позивача на зберіганні, що також спричинює йому ряд незручностей та збитків. Виходячи з того, що граничною датою виконання відповідачем усіх зобов'язань по Договору, було 12.02.2016 року і станом на 23.03.2016 року відповідачем так і не були повернуті кошти, сплачені по Договором на умовах передоплати, а також відповідачем було істотно порушено строки виконання етапів робіт, що спричинило позивачеві збитки, позивач просив суд: - розірвати Договір на поставку 8-ми комплектів [PERSON] (шпон) серії Simona з фурнітурою і додатковою комплектацією та виконання робіт по їх установленню 366-Р15 від 21.12.2015 року . - стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь позивача грошові кошти в розмірі 66 879,55 грн., з яких: 49 349,00 грн. - кошти сплачені мною за товар; 161,80 грн. 3% річних в рахунок індексу інфляції; 2 368,75 грн. - пеня; 15 000,00 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. - стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 551 грн. 21 коп. та в розмірі 668 грн. 80 коп., всього - 1 220 грн. 00 коп. В судовому засіданні позивачем та його представником було уточнено, а згодом і збільшено позовні вимоги, відповідно до яких позивач просив суд: - розірвати Договір на поставку 8-ми комплектів [PERSON] (шпон) серії Simona з фурнітурою і додатковою комплектацією та виконання робіт по їх установленню № 366-Р15 від 21.12.2015 року; - стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь позивача грошові кошти в розмірі 89 801,90 грн., з яких: 49 349,00 грн. - кошти сплачені за товар; 4 152.45 грн. - індекс інфляції; 1124,51 грн. - 3% річних; 13 305,94 - штрафні санкції; 15 000,00 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди; 6 450,00 грн. - в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу; 420,00 грн. - в рахунок витрат на розміщення оголошення в газеті про дату і час розгляду справи в суді; - стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 551 грн. 21 коп. та в розмірі 898 грн. 02 коп., всього - 1 449 грн. 23 коп. Позивач та його представник в судове засідання зявилися. Позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач та його представники в судове засідання не зявилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, а також те, що позивач та його представник не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази знаходить, що заявлені вимоги позивача підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.12.2015 року між позивачем та відповідачем по справі було укладено Договір на поставку та виконання робіт № 366-Р15. Згідно п. 1.1. Договору на поставку та виконання робіт № 366-Р15 виконавець зобовязується та на умовах, визначеним цим Договором, за завданням замовника виконати на свій ризик наступні роботи в два етапи: - перший етап поставка матеріалів (міжкімнатні двері, вхідні двері, дверні вироби та конструкції, їх комплектуючі); - другий етап встановлення (монтаж) міжкімнатних та/або вхідних дверей за адресою, а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконані виконавцем роботи у строк та на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 4.1. Договору на поставку та виконання робіт № 366-Р15 етапи робіт зазначені в п. 1.1. вказаного Договору виконуються виконавцем в наступні строки: перший етап (поставка фурнітури та матеріалів) та другий етап (встановлення дверей та фурнітури): - протягом 5 днів робочих днів, після підписання цього Договору та отримання попередньої оплати при наявності матеріалів на складі; - протягом 37 робочих днів після підписання цього Договору та отримання попередньої оплати при відсутності матеріалів на складі. Відповідно до п. 3.1. Договору на поставку та виконання робіт № 366-Р15 ціна Договору визначається як загальна вартість окремих етапів робіт визначених у Кошторисі та/або в рахунках-фактури, що є невідємними частинами даного Договору. Замовник здійснює оплату ціни Договору шляхом: попередньої оплати матеріалів, фурнітури, виробів та конструкцій в сумі 35 000,00 грн на момент підписання цього Договору, та/або протягом 3 банківських днів в випадку безготівкового розрахунку, після підписання цього Договору; остаточної оплати вартості окремих етапів робіт на момент підписання [PERSON] здачі-приймання матеріалів та/або [PERSON] здачі приймання виконаних робіт по кожному етапу робіт, що є невідємними частинами цього Договору (відповідно Додатки № 1 та № 2до даного Договору), та/або за домовленістю Сторін протягом 3 (трьох) банківських днів у випадку безготівкового розрахунку, з моменту підписання зазначених [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що позивачем виконані вимоги Договору щодо здійснення оплати вартості послуг та сплачено відповідачеві кошти на загальну суму 49 349,00 грн., що стверджується копіями квитанцій до прибуткового касового ордера № 366-Р15 від 21.12.2015 року та від 08.02.2016 року. Відповідачем всупереч вимог Договору на поставку та виконання робіт № 366-Р15 не вибуло дотримано зобовязання щодо строків виконання своїх зобовязань, внаслідок чого на першому етапі виконання Договору поставка матеріалів була здійснена із запізненням не 27.01.2016 року, а лише 09.02.2016 року. Крім того, відповідачем всупереч вимоги Договору не було дотримано зобовязань щодо якості поставлених матеріалів, а саме були виявлені істотні дефекти та механічні пошкодження матеріалів. У звязку із зазначеним було складено [PERSON] акт від 13.02.2016 року із описом пошкоджень матеріалів, який складено представником Салону «Єлеганте», а також зазначено дату усунення порушень шляхом заміни товару належної якості, а саме 29.02.2016 року. Зобовязання щодо усунення порушень шляхом заміни товару належної якості відповідачем виконано також не було. В результаті неодноразового порушень вимог Договору на поставку та виконання робіт № 366-Р15 відповідачем, позивач щоразу звертався до відповідача з вимогою від 12.02.2016 року щодо усунення порушень та вимогою від 10.03.2016 року щодо розірвання Договору № 366-Р15 та повернення сплачених коштів. Жодних дій щодо виконання відповідачем вимог Договору на поставку та виконання робіт № 366-Р15, а саме поставки, заміни матеріалів належної якості чи повернення коштів відповідачем виконано не було. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 847 ЦК України підрядник зобов'язаний своєчасно попередити замовника: 1) про недоброякісність або непридатність матеріалу, одержаного від замовника; 2) про те, що додержання вказівок замовника загрожує якості або придатності результату роботи; 3) про наявність інших обставин, що не залежать від підрядника, які загрожують якості або придатності результату роботи. Відповідно до ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору. Відповідно до ст. 852 ЦК України Якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з вимогами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 статті 6 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача на належну якість продукції: продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Згідно п.2 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Згідно п. 4 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" за наявності у послузі істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно п. 5 ст. 10 зазначеного Закону у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено свої зобовязання по Договору на поставку та виконання робіт № 366-Р15 перед позивачем як споживача послуг, а тому відповідно до положень п.п. 2, 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» договір на поставку та виконання робіт № 366-Р15 від 21.12.2015 року укладений між сторонами підлягає розірванню, а від так на користь позивача слід стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] грошові кошти в розмірі 89 801,90 грн., з яких: 49 349,00 грн. - кошти сплачені за товар; 4 152.45 грн. - індекс інфляції; 1124,51 грн. - 3% річних; 13 305,94 - штрафні санкції. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У Постанові Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"під моральною шкодою слід розуміти втрату немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Виходячи з цього визначення, моральна шкода - це шкода немайнового характеру, тобто не виражена у грошовій формі. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оскільки, внаслідок неправомірних дій відповідача позивач зазнав стресу та душевних страждань, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 1000, 00 грн. В решті задоволення позовних вимоги щодо відшкодування моральної немайнової шкоди - суд відмовляє. Що стосуються стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вигляді витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги фахівця в галузі права суд вимоги задовольняє частково виходячи з наступного. Стаття 79 ЦПК України визначає що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Стаття 84 ЦПК України визначає що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративним справах» від 20.12.2011 розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Водночас, суд зауважує, що правовідносини між адвокатом або фахівцем у галузі права та клієнтом визначаються цивільно-правовою угодою. Відповідно до п. 47 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений\~Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». За таких обставин суд приходить до висновку що вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, та стягує з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 2000 гривень Згідно ст. 88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial