Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області 12.11.2015 року у справі № 136/1851/15-ц за [PERSON] (далі позивач) визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Вахнівка, вул. Набережна, 50, в порядку спадкування за заповітом після померлого 18.11.2014 року [PERSON] Онуфрієвича. На підставі зазначеного рішення, 07.12.2015 року право власності на вказане майно було зареєстровано за позивачем. При оформленні спадщини позивачу стало відомо, що земельну ділянку на якій розташоване домоволодіння, 30.12.2004 року рішенням 10 сесії 24 скликання Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області було передано у власність [PERSON], яка 24.01.2006 року отримала Державний акт серії ЯА № 825191 про право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,2500 гектарів (кадастровий номер 0522280600:01:001:0320), а також Державний акт серії ЯА №825192 про право власності на земельну ділянку ведення особистого селянського господарства площею 0,1275 гектарів (кадастровий номер 0522280600:01:001:0321). Оскільки [PERSON] від земельної ділянки під домоволодінням у встановленому законом порядку не відмовлявся, позивач вважає рішення про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] незаконним, а отримані останньою державні акти такими, що підлягають скасуванню. В судовому засіданні представник позивача просив суд позов задовольнити. Голова Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області подала до суду заяву в якій вказала, що позов визнає повністю, справу просила розглянути у відсутність представника органу місцевого самоврядування. 09.08.2016 року померла [PERSON], яка на випадок своєї смерті склала на імя [PERSON] особисте розпорядження (заповіт), яким заповіла їй земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га (кадастровий номер 0522280600:01:001:0320), а також земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1275 га (кадастровий номер 0522280600:01:001:0321), які розташовані за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Вахнівка, вул. Набережна. Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 02.03.2017 року суд залучив до участі в справі спадкоємця [PERSON], а саме її дочку - [PERSON], яка прийняла спадщину за заповітом. В судовому засіданні [PERSON] проти задоволення позову заперечила, оскільки [PERSON] набула право власності на спірні земельні ділянки в спосіб і порядок встановлений законом. Представник Відділу Держгеокадастру у Липовецькому районі Вінницької області подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, зясувавши істотні обставини, оцінивши докази, суд встановив, що рішенням Липовецького районного суду Вінницької області 12.11.2015 року у справі № 136/1851/15-ц (а.с. 45-47) за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після померлого 18.11.2014 року [PERSON] Онуфрієвича визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Вахнівка, вул. Набережна, 50. На підставі зазначеного рішення, 07.12.2015 року право власності на вказане майно було зареєстровано за позивачем, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 6). При оформленні спадщини позивачу стало відомо, що земельну ділянку на якій розташоване домоволодіння 24.01.1996 року 4 сесія 22 скликання Вахнівської сільської Ради народних депутатів Липовецького району Вінницької області передала у приватну власність [PERSON] для обслуговування жилого будинку площею 0,60 га по вулиці Набережна в селі Вахнівка Липовецького району Вінницької області. 30.12.2004 року рішенням 10 сесії 24 скликання Вахнівська сільська рада Липовецького району Вінницької області (а.с. 7) передала земельну ділянку у власність [PERSON], яка 24.01.2006 року отримала Державний акт серії ЯА №825191 про право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,2500 гектарів (кадастровий номер 0522280600:01:001:0320, а.с 9), а також Державний акт серії ЯА №825192 про право власності на земельну ділянку ведення особистого селянського господарства площею 0,1275 гектарів (кадастровий номер 0522280600:01:001:0321, а.с. 8). Оскільки земельні ділянки по вулиці Набережна, 50 в селі Вахнівка перебувають у власності [PERSON], 26.01.2015 року 39 сесія 6 скликання Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області відмовила позивачу в наданні дозволу на розроблення технічної документації з метою їх приватизації, що стало приводом для звернення до суду з зазначеним позовом. Враховуючи те, що [PERSON] (спадкодавець після смерті якого позивач успадкував майно) від земельної ділянки під домоволодінням у встановленому законом порядку не відмовлявся, про що свідчить відсутність рішень Вахнівської сільської ради з даного приводу (а.с. 11), позивач вважає рішення 10 сесії 24 скликання Вахнівської сільської ради від 30.12.2004 року про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] незаконним, а отримані останньою Державні акти такими, що підлягають скасуванню. Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вирішив, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України (Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009). Статтею 59 Закону № 280/97-ВР передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. У пункті 5 Рішення № 7-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Суд встановив, що рішення 10 сесії 24 скликання Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 30.12.2004 року "Про затвердження технічної документації та внесення часткових змін до рішення Вахнівської сільської ради про передачу у власність земельних ділянок" в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] в розмірі 0,2500 гектарів для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Набережна, 50 в с. Вахнівка, а також в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] в розмірі 0,1275 гектарів для ведення особистого селянського господарства по вул. Набережна, 50 в с. Вахнівка, є ненормативними правовими актами одноразового застосування, які вичерпали свою дію фактом їх виконання. Ураховуючи наведене, позов, предметом якого є ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення вичерпало свою дію шляхом виконання. Отже, його скасування не породжує наслідків для позивача, як власника домоволодіння, яке розташоване на спірній земельній ділянці, оскільки у [PERSON] виникло право власності на земельну ділянку і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах, яким є Державний акт серії ЯА № 825191 про право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,2500 гектарів (кадастровий номер 0522280600:01:001:0320), а також Державний акт серії ЯА №825192 про право власності на земельну ділянку ведення особистого селянського господарства площею 0,1275 гектарів (кадастровий номер 0522280600:01:001:0321). Враховуючи зазначене суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав в частині визнання незаконними рішення не забезпечує їх реального захисту, у звязку з чим в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. За відсутності погодження землекористувача земельної ділянки на якій розташоване домоволодіння, яким на час приватизації [PERSON] був [PERSON], тобто всупереч вимог частини 6 статті 118 ЗК України, [PERSON] оформила на своє імя Державний акт серії ЯА № 825191 про право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,2500 гектарів (кадастровий номер 0522280600:01:001:0320). З зазначеного слідує, що право [PERSON] як спадкоємця землекористувача спірної земельної ділянки на якій розташоване належне йому домоволодіння є порушеним, у звязку з чим підлягає відновленню шляхом скасування Державного акту серії ЯА № 825191, виданого 24.01.2006 року на ім'я [PERSON], про право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,2500 гектарів (кадастровий номер 0522280600:01:001:0320), що розташована по вулиці Набережна в селі Вахнівка Липовецького району Вінницької області. Особа, яка є власником домоволодіння має право на користування земельною ділянкою на якій воно розміщене, тобто [PERSON] має право на користування земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Право власника домоволодіння на користування земельною ділянкою на якій воно розміщене не поширюється на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Таким чином для [PERSON], яка була зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельну ділянку із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства по вулиці Набережна в с. Вахнівка, погодження [PERSON] отримувати не потрібно було, оскільки він не є її землекористувачем. Враховуючи зазначене суд дійшов висновку, що [PERSON] набула право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1275 гектарів (кадастровий номер 0522280600:01:001:0321) відповідно до закону, а тому підстав для скасування Державного акту серії ЯА № 825192 не має. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Оскільки [PERSON] не має будь-яких прав на земельну ділянку для ведення особистого сільськогосподарського господарства (кадастровий номер 0522280600:01:001:0321), суд дійшов висновку, що Державний акт серії ЯА №825192, який виданий на ім'я [PERSON], не порушує прав чи інтересів позивача, а відтак в суду відсутні підстави для його скасування. Враховуючи те, що оформлення на ім'я [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель допустила Вахнівська сільська рада, з останньої слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial