Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернувся до суду свої вимоги мотивував тим, що між ПрАТ «Київобленерго» (позивач) та [PERSON] (відповідач) був укладений Договір про користування електричною енергією за особовим рахунком [NUMBER] за адресою споживання: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначав, що ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю - продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зоб вязаний оплатити товар після його прийнятгя або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Позивач зазначав, що 19.05.2018 р. уповноваженими представниками Позивача проводився огляд за місцем знаходження електричного обладнання споживача за адресою: [ADDRESS] . Під час проведення огляду було виявлено факт порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 (далі - ПКЕЕн), зокрема: «п. 48 ПКЕЕи, а саме зірвано пломби державної повірки, можливе втручання в розрахунковий механізм лічильника. Порушено корпус лічильн ика, а саме наявні сліди розгерметизації та розбору». За фактом виявлених порушень під час огляду, у відповідності до п. 53 ПКЕЕн Позивачем був складений Акт про порушення правил користування електричною енергією № К 039345 від 19.05.2018 р, в акті зазначено, що споживач «від підпису Акту відмовився» (а.с. 9-10) Позивач вказує, що схема електропостачання, межі балансової належності точки безоблікового приєднання, ділянки провідників, типи та спосіб прокладення, назва обладнання зазначені в самому Акті. В силу п. 8.2.6. та п. 8.2.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики за № 312 від 14.03.2018 р. (далі-ПРРЕЕ) на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. У разі відмови споживача або представника споживача від отримання повідомлення про місце, час і дат у засідання комісії або відсутності споживача або його представника за адресою, визначеною у даних щодо споживача, наявних в оператора системи, оператор системи направляє споживачу таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. У такому разі оператор системи має право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке має відбутися по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу такого повідомлення. За зверненням споживача оператор системи може розглянути акт про порушення на засіданні комісії раніше указаного терміну. Позивач вважав, що норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених нормами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, |ентралізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до частини 2 ст. 5 комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, (постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо Інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Такому праву прямо відповідає вищезазначена норма щодо обов`язку споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово - комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Позивач вважав, що відсутність письмово оформленого договору з Позивачем не позбавляє відповідача Обов`язку оплачувати надані йому послуги. Споживач електричної енергії відповідно до п. 2 ПКЕЕн (діючих на дату скадення Акту про правопорушення) - це фізична особа, яка використовує електричну енергію для задоволення власних побутових потреб на підставі договору про користування електричною енергією з електропостачальником Зазначав, що частиною четвертою статті 26 Закону України «Про електроенергетику», який частково втратив силу, передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частин другої, третьої статті 27 Закону України «Про електроенергетику», правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики І споживання енергії без приладів обліку». Вказував на те, що аналогічні норми також містяться і в діючих Правилах роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики за № 312 від 14.03.2018 р. (ПРРЕЕ). Позивач вважав, що з огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно - правовий обов`язок з оплати електропостачання, якому кореспондує право вимоги кредитора (Позивача) вимагати сплату грошей. Позивач стверджував, що оскільки майнова шкода в розмірі 6 312, грн. 66 коп. відповідачем не відшкодована, а тому ПрАТ «Київобленерго» звернулося до суду за захистом своїх законних прав та інтересів, в якому просило стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Київобленерго 6 312, грн. 66 коп.- вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 1921грн,00 коп. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.02.2019 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив задоволити позов. Відповідач проти позову заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що на момент виникнення спірних правовідносин, вони врегульовувалися Цивільним кодексом України, Законами України «Про електроенергетику» (частково), «Про ринок електричної енергії», Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 р. № 1357(ПКЕЕН), Правил користування електричною енергією затверджених постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 року (ПКЕЕ), Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562(Методика). У відповідності до п. 1 ПКЕЕН, ці Правила регулюють відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками. Правила обов`язкові для виконання всіма побутовими споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Як вбачається з матеріалів справи постачання електроенергії за адресою відповідача у [ADDRESS] здійснюється по особовому рахунку № [NUMBER] року, в той же час позивачем не надано до суду доказів існування договірних взаємовідносин між сторонами, щодо користування електричною енергією за вказаною адресою. 19.05.2018 р працівниками ПрАТ «Київобленерго» виявлено порушення ПКЕЕН за адресою [ADDRESS] в результаті чого було складено Акт про порушення №К 039345. Згідно інформації викладеної в акті про порушення на об`єкті позивача тобто квартирі №87 вбачається, порушення, а саме: п. 48 ПКЕЕН «зірвано пломби державної повірки, можливе втручання в розрахунковий механізм лічильника, порушено корпус лічильника, а саме наявні сліди розгерметизації та розбору». На місці було складено Акт про порушення № К039345 від 19.05.2018 року, який було підписано працівниками ПрАТ «Київобленерго», однак не підписано позивачем. В той же час в акті про порушення зазначено, що відповідач від підпису відмовився. Порядок складання акту про порушення правил передбачений п. 53 ПКЕЕН, у відповідності до якого, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Таким чином, ПКЕЕН передбачено обов`язковість участі споживача, або уповноваженого представника при складанні акту про порушення правил, і тільки у разі відмови від підпису в складеному акті, останній вважається дійсним коли його підписало три представники енергопостачальної організації. Відповідно до п.4.8 Методики згода або незгода споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб або розрахункових приладів обліку фіксується в акті про порушення. Згідно п. 15 ПКЕЕН, пошкоджені засоби обліку, а також засоби обліку із зірваними або пошкодженими пломбами підлягають експертизі, що проводиться комісією у складі представників енергопостачальника та територіальних органів Держспоживстандарту або спеціалізованими організаціями (підприємствами), які мають право на проведення відповідної перевірки, із залученням представників Держспоживстандарту. Експертиза засобу обліку, який належить побутовому споживачу або за збереження якого він відповідає, здійснюється у присутності побутового споживача. За результатами експертизи складається акт. В той же час позивачем не надано до суду доказів, які б підтверджували проведення експертизи у розумінні п. 15 ПКЕЕН, яка б підтверджувала обставини порушення, що зазначені в акті від 19.05.2018 року, а тому заявлена у позові обставина щодо порушення відповідачем норм ПКЕЕН є необґрунтованою та не підтвердженою належними доказами, а отже недоведеною. Посилання на акт технічної перевірки№351400 від 08.12.2017 року(а.с.13), як на доказ, що підтверджує результат неправильної роботи приладу обліку електричної енергії, що був установлений у відповідача, не являється експертним висновком, а тому суд оцінює даний доказ критично. Оскільки відповідно до п.2 ПКЕЕН, під технічною перевіркою слід розуміти,- виконання комплексу робіт із метою визначення відповідності стану засобу обліку та/або таврування, параметрів часових зон чи роботи керуючої програми; відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку цим Правилам та іншим нормативно-правовим актам; виявлення самовільного підключення, використання "штучного нуля", порушення роботи засобу обліку електричної енергії; Таким чином поняття технічної перевірки у розумінні ПКЕЕН, не є тотожним з поняттям проведення експертизи засобу обліку, що проводиться комісією у складі представників енергопостачальника та територіальних органів Держспоживстандарту або спеціалізованими організаціями (підприємствами), які мають право на проведення відповідної перевірки, із залученням представників Держспоживстандарту. Враховуючи зазначене експертиза приладу обліку (електролічильника) Відповідача, проведена не була, а тому позивачем не було дотримано вимоги п.15 ПКЕЕН. Відповідно до ст. 611 ЦК України правові наслідки настають тільки у випадку порушення зобовязань, що встановлені договором або законом. Так ч2. ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що правопорушеннями на ринку електричної енергії є: 1) порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності; 2) недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; 3) порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж електроенергетичних підприємств та споживачів, виготовлення, монтажу, налагодження та випробування енергоустановок і мереж, виконання проектних робіт на енергоустановках і мережах; 4) крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку; 5) розкомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна таких об`єктів; 6) пошкодження приладів обліку, використання приладів обліку електричної енергії, неповірених або неатестованих в установленому порядку; 7) неподання або несвоєчасне подання звітності, передбаченої цим Законом, а також надання недостовірної інформації у такій звітності; 8) необґрунтована відмова в доступі до системи передачі або системи розподілу або у приєднанні до системи передачі або системи розподілу; 9) створення перешкод у здійсненні державного енергетичного нагляду (контролю); 10) порушення правил охорони об`єктів електроенергетики; 11) дії, що перешкоджають оперативному персоналу та посадовим особам об`єктів електроенергетики виконувати свої службові обов`язки; 12) припинення постачання електричної енергії споживачам, що не допускають порушень своїх договірних зобов`язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та/або електропостачальником; 13) неукладення договорів відповідно до вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; 14) пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо; 15) відмова у доступі уповноважених працівників постачальників послуг комерційного обліку до приміщень, де розташовані лічильники електричної енергії, якщо обов`язок надання такого доступу встановлений законодавством; 16) невиконання постанов, розпоряджень, наказів, рішень та приписів суб`єктів владних повноважень на ринку електричної енергії, а також створення перешкод для виконання службових обов`язків посадовими особами таких суб`єктів; 17) неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації оператору системи передачі, оператору системи розподілу та суб`єктам владних повноважень на ринку електричної енергії, якщо обов`язковість подання такої інформації встановлена законом, а також неподання копій документів, пояснень та іншої інформації на законну вимогу Регулятора; 18) несанкціоноване втручання в роботу об`єктів електроенергетики. Разом з тим, відповідно до п.48 ПКЕЕН передбачено відповідальність споживача зокрема за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку; пошкодження засобу обліку; розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки. Перелічений у нормах ст. 77 Закону «Про ринок електричної енергії» та п.48 ПКЕЕ (що були чинні на момент виникнення спірних правовідносин) перелік порушень є вичерпним, та розширеного тлумачення не підлягає. А від так викладена в акті про порушення обставина, як (мовою документа) «…зірвано пломби державної повірки, можливо втручання в розрахунковий механізм лічильника. Порушено корпус лічильника, а саме наявні сліди розгерметизації та розбору, є тільки припущенням Позивача та у розумінні Закону, ПКЕЕН, та норм ЦПК не являється обґрунтованим належними підставами, які б встановлювали сам факт порушення. А тому не може бути взято судом до уваги, та тлумачитися як порушення. Разом з тим, як зазначено в акті тимчасового вилучення до акту про порушення №К039345 від 19.05.2018 року (а.с. 11), та Акті технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії 220/380 В №351400 (а.с.14) електролічильник, що здійснює облік електроенергії помешкання відповідача розміщено в щиту сходових клітин. У відповідності до абз. 2, п. 11 ПКЕЕН, відповідальність за збереження поквартирних засобів обліку, встановлених на сходових клітках, та пломб на них несе власник будинку або організація, у віданні якої перебуває будинок. Таким чином відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд враховував і те, що нормами ПКЕЕН визначено, що Відповідач не може нести відповідальності за збереження приладу обліку та пломб, що на ньому встановлені. В той же час нормами ПКЕЕН визначено порядок та процедуру розгляду акту про порушення. Відповідно до п. 53 ПКЕЕН акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Електропостачальник повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення цих Правил, в якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники НКРЕКП, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, обласних державних адміністрацій, обласних відділень Антимонопольного комітету, спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність побутового споживача (у разі відсутності зазначити причини відсутності побутового споживача); перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення. Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил. У разі причетності побутового споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією. Як випливає із матеріалів справи, в подальшому акт про порушення правил №К039345 розглядався комісією та був оформлений протоколом № 278 від 27.06.2018 року (а.с. 19). Відповідач не був присутній на засіданні комісії, в той же час позивачем надано до суду докази які підтверджують запрошення позивача на засідання комісії (а.с. 17-18). Комісією було прийнято рішення про нарахування недооблікованої, але використаної споживачем електроенергії, за період у 182 дні, з 13.11.2017 по 19.05.2018 року відповідно до величини розрахункового добового споживання згідно Методики по договірній потужності у 5 кіловат (кВт) по п. 3.4 Методики. Згідно протоколу комісії порушення що сталося було кваліфіковано як таке, що сталося з вини споживача, та було вчинено відкритим способом. Заявлені позивачем доводи в тому числі в рішенні комісії про наявність вини відповідача у даних обставинах судом не приймається. Як уже зазначалося відповідно до п. 11 ПКЕЕН, відповідальність за збереження поквартирних засобів обліку, встановлених на сходових клітках, та пломб на них несе власник будинку або організація, у віданні якої перебуває будинок. Таким чином на відповідача не може бути покладена відповідальність за збереження і цілісність приладу обліку та пломб, а тому вина відповідача у даному правопорушенні не може бути покладена на останнього, дана обставина не була врахована позивачем під час розгляду акту про порушення на комісії від 27.06.2018року. Відповідно до п.1.1 Медотики, ця Методика встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.96 №28 (далі - ПКЕЕ), або Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 №1357 (далі - ПКЕЕН). Згідно п. 3.1 Медодика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН: 1) пошкодження або відсутності на приладах обліку пломб з відбитками тавр про повірку приладів обліку (за умови наявності акта про збереження пломб, складеного в порядку, установленому ПКЕЕН, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, та за умови втручання споживача в роботу приладів обліку); 2) пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр електропередавальної організації або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про збереження пломб, складеному в порядку, установленому ПКЕЕН, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, установлення індикаторів та передачу на збереження приладів обліку електричної енергії, відповідних пломб та індикаторів; 3) пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, використання фазозсувного трансформатора тощо (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу (власнику або наймачу об`єкта) приладів обліку, установлених пломб та індикаторів); 4) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку; 5) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж)з порушенням схеми обліку; 6) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника; 7) використання "штучного нуля", що призвело до споживання необлікованої електричної енергії. В той же час протокол №278 від 27.06.2018 року містить інформацію та посилання на пункт 3.4 вищевказаної методики, та на підставі якого позивачем провадився розрахунок за не обліковану електричну енергію, що в результаті розгляду акту про порушення становив 6312,48 грн. Відповідно до розрахунку по акту №К039345, (а.с. 22) останній було проведено по п.3.1.3 формули 3.1 Медодики. Згідно п. 3.1.3 Методики застосовується у разі виявлення такого порушення ПКЕЕН, як пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, використання фазозсувного трансформатора тощо (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу (власнику або наймачу об`єкта) приладів обліку, установлених пломб та індикаторів). Таким чином Методикою передбачено, що факт пошкодження може бути зафіксовано тільки у разі наявності факту який би підтверджував встановлення таких пломб, та передачу їх на відповідальне збереження. В той же час Позивачем у суді не доведено, а в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт передачі приладу обліку електричної енергії з відповідними пломбами Відповідачу, а від так і цілісність їх у момент складення акту про порушення. Досліджуючи представлений доказ у вигляді акта про порушення, суд звернув увагу й на ту обставину, що зазначена в акті про порушення обставина як (мовою документа) «… зірвано пломби державної повірки можливе втручання в розрахунковий механізм лічильника…» не є доведеним фактом порушення. А зазначена в акті про порушення обставина можливого втручання з боку Позивача є тільки припущенням. Як зазначалося вище, у відповідності до ч.6, ст. 81 ЦПК доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Досліджуючи наявний в матеріалах справи протокол №278 (а.с.19), та розрахунок по акту про порушення (а.с. 22) суд дійшов висновку, що зазначена в цих документах договірна потужність в 5 кВт, на підставі якої Позивачем був проведений розрахунок за необліковану електричну енергію, не підтверджено жодними доказами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи викладені позивачем стосовно заподіяння відповідачем позивачу майнової шкоди у розмірі 6312, 66 грн, не підтверджені належними та допустимими доказами. Як роз`яснено у п.2 постанови Пленуму ВС № 6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» суди повинні мати на увазі, що відповідно шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Наявність вини Відповідача, та протиправності його дій, у даних обставинах Позивачем не доведена. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Outcome: dismissed