Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» - далі АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача суму боргу за договором кредиту в розмірі 698 161,13 грн. В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що 08.01.2008 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , було укладено кредитний договір, відповідно до якого, він отримав споживчий кредит в сумі 19 333,86 доларів США. Строк дії договору встановлено до 08.01.2015 року, з наданням графіку погашення боргу по кредиту та сплати відсотків за користування ним. Поручителем згідно договору поруки виступив [PERSON] . З часу отримання кредиту [PERSON] , належним чином не виконувала грошове зобов`язання в наслідок чого виникла заборгованість. Таким чином, представник позивача посилаючись на умови договору поруки просить достроково стягнути з поручителя [PERSON] , заборгованість за кредитом, відсотки та штрафні санкції. Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 15.04.2020 року, залучено до участі у справі, як правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, представник позивача просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність (а.с.16 т.2). Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, звернулися до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутність (а.с.11 т.2). Крім того, представником відповідача надано відзив на позов, відповідно з яким представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його недоведеність та необґрунтованість (а.с.8-11). Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, звернувся до суду з заявою, в якої заперечував проти задоволення позову, просить розглядати справу у його відсутність. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що 08.01.2008 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 490054794, відповідно до якого, він отримала споживчий кредит в сумі 19 333,86 доларів США (а.с. 9 т.1). Строк дії договору встановлено до 08.01.2015 року, з наданням графіку погашення боргу по кредиту та сплати відсотків за користування ним (а.с.9-22 т.1). Поручителем згідно договору поруки виступив [PERSON] , (а.с.23 т.1), який взяв на себе солідарну відповідальність за належне виконання боржником грошового зобов`язання. З листопада 2011 року [PERSON] , припинив належне виконання грошового зобов`язання в наслідок чого виникла заборгованість. Відповідачі неодноразово попереджалися про неприпустимість порушення грошового зобов`язання. Представником позивача, вказується про те, що станом на 27.12.2013 року заборгованість складає 698 161,13 грн., в тому числі: за кредитом 146 774,10 грн., пеня 551 387,03 грн., що підтверджується розрахунком боргу (а.с.36-39 т.1). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається про те, що ЗАТ "Альфа-Банк" звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз». Рішенням від 28.01.2009 року по справі №1-2/09 було стягнено з нього заборгованість у сумі 151 305,26 грн. та судові витрати у сумі 798,88 грн. На підставі цього рішення Новоазовським районним судом м. Чернігова було видано виконавчий лист №6-785 від 17.07.2009 року (а.с.209-2010 т.1). На підставі виконавчого листа було відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості (а.с. 207 т.1). Згідно заяви ЗАТ "Альфа-Банк" від 22.05.2012 року про відкриття виконавчого провадження (а.с. 208 т.1) позивач просить відкрити виконавче провадження та стягнути з [PERSON] суму у розмірі 84 833,37 грн. Одночасно в заяві повідомляється про те, що було частково погашено заборгованість за кредитом у розмірі 58 358,83 грн. та списано штрафні санкції у розмірі 8 911,94 грн. Відповідно до заяви ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» від 03.03.2017 року, за період виконавчого провадження було стягнуто з [PERSON] та перераховано на користь ПАТ «Альфа-банк» суму у розмірі 47 074,60 грн. Залишок заборгованості по виконавчому листу складає 37 758,77 грн. (а.с.224 т.1). 09.04.2019 року, ПАТ «Альфа-банк» звернувся до ВДВС з заявою про закінчення виконавчого провадження, посилаючись на те, що станом на 03 квітня 2019 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №490054794 від 08.01.2008 року повністю погашена, а рішення від 28.01.2009 року по справі №6-785 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-банк» виконано у повному обсязі (а.с.246 т.1). Відповідно до довідки ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» №ДГ2506/7 від 25.06.2018 року, станом на 21.06.2018 року [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 490054794 від 08.01.2008 року погашена у повному обсязі, претензій щодо його виконання ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» немає (а.с.121 т.1). Таким чином, з матеріалів справи, вбачається про те, що на теперешній час відсутня будь-яка заборгованість за кредитним договором № 490054794 від 08.01.2008 року, тому позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають. Щодо вимог відповідача про застосування позовної давності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно до ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно до ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Суд звертає увагу на те, що позивачем не пропущено строк для захисту права за ст. 257,258 ЦК України, оскільки заборгованість за пенею позивачем нарахована за 12 місяців (1 рік), а посилання відповідача на те, що пеня нарахована на заборгованість за всі роки дії кредитного договору свідчить лише про невірність розрахунку нарахування пені. При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення боргу за договором кредиту задоволенню не підлягають. На підставі ст. ст. 526, 530, 536,541,543, 549, 611, 612,625-627, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: dismissed