Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся з цим позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області до відповідачів [PERSON] та приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує, посилаючись на те, що 05 серпня 2014 року в міста Києві на вулиці Богдана Хмельницького відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль „ОреІ VЕСТРА", реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала [PERSON]; та застрахований автомобіль [NUMBER], яким керував [PERSON]. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до полісу № АІ/3428952 (страхувальник [PERSON]В.). Відповідно до зазначеного полісу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50 000,00 гривень, франшиза становить 1 000,00 гривень. ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» взяло на себе відповідальність щодо врегулювання наслідків вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди та відшкодування потерпілій особі збитків, з вирахуванням суми франшизи: 14 735,93 грн. - 1 000,00 грн. = 13 735,93 грн. Посилаючись на вищевикладане та норми закону, позивач просив суд: стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 13 735,93 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 1 000,00 гривень. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» витрати на оплату судового збору в розмірі 227,06 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» витрати на оплату судового збору в розмірі 16,54 гривень. В судове засідання представник позивача не з»явився. Надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання,не зявилася, своїх представників не направили. Про день слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомиляли. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до положень ст. 1191 цього Кодексу особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пп.33.1.4. п. 33.1. ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «водій транспортного засобу, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу». Згідно з абзацом «ґ» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.» Верховний Суд України у постанові від 12.02.2014 року у справі № 6-1ЦС14 зробив правовий висновок, про те, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Згідно Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зі змінами: «Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями джерела підвищеної небезпеки має наставати як при цілеспрямованому їх використанні так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Збитки відшкодовуються в повному обсязі відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобовязання про відшкодування шкоди.» Судом встановлено, що 03 березня 2014 року Акціонерне товариство „ПРОСТО-страхування" та АТ «СК «АХА Страхування» уклали договір страхування № АТКП 1400004 майнових інтересів власника автомобіля «Volksvagen POLO», реєстраційний номер [NUMBER]. 05 серпня 2014 року в міста Києві на вулиці Богдана Хмельницького відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль „ОреІ VЕСТРА", реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала [PERSON]; та застрахований автомобіль [NUMBER], яким керував [PERSON]. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 29 серпня 2014 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення правил дорожнього руху [PERSON]. У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Відповідно до Звіту №358 від 14 серпня 2014 року вартість матеріального збитку становить 17 331,84 гривень, а відповідно до Рахунку № 123006235 від 17 серпня 2014 року вартість відновлювального ремонту становить 14 735,93 гривень. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 28 серпня 2014 року було складено Страховий акт № 100446. Відповідно до платіжного доручення № 24440 від 29 серпня 2014 року АТ „ПРОСТО-страхування" виплатило страхувальнику страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Volksvagen POLO», реєстраційний номер [NUMBER], в розмірі 14 735,93 гривень. Таким чином, фактичні витрати страхової компанії, пов'язані з цим страховим випадком складають 14 735,93 гривень. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до полісу № АІ/3428952 (страхувальник [PERSON]В.). Відповідно до зазначеного полісу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50 000,00 гривень, франшиза становить 1 000,00 гривень. ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» взяло на себе відповідальність щодо врегулювання наслідків вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди та відшкодування потерпілій особі збитків, з вирахуванням суми франшизи: 14 735,93 грн. - 1 000,00 грн. = 13 735,93 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідачів.

Outcome: approved