Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 92603 Ф ИКЗ 125028 К 1 від 18.07.2008р. в сумі 29 392,99 доларів СІЛА та 22 624,19 грн., а саме: 25 146,70 дол. США - заборгованість по кредиту строкова; 2 484,18 дол. США - заборгованість по кредиту прострочена; 205,64 дол. США - заборгованість по процентах поточна; 1 556,47 дол. США - заборгованість по процентах прострочена; 5 979,56 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності; 2 804,63 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів. Стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» штраф за невиконання умов договору іпотеки в розмірі 13 840 грн. У судове засідання представник позивача надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, повідомлялись про день та час розгляду справи, заяв та клопотань про перенесення слухання справи до суду не надали. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідачів, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 липня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 92603 Ф ИКЗ 125028 К 1, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 43 627 дол. США на строк з 18 липня 2008 року по 17 липня 2018 року, або по день визначений в п. 3.3.10 договору зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,5 % річних. Банк свої зобов'язання відповідно кредитного договору виконав. Позичальник свої зобов'язання не виконує, в результаті чого, виникла заборгованість. Станом на 20.05.2014 року загальна сума заборгованості [PERSON], становить 29 392,99 долара США та 22 624,19 грн., а саме: 25 146,70 дол. США - заборгованість по кредиту строкова; 2 484,18 дол. США - заборгованість по кредиту прострочена; 205,64 дол. США - заборгованість по процентах поточна; 1 556,47 дол. США - заборгованість по процентах прострочена; 5 979,56 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності; 2 804,63 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів; 13 976,49 грн. - штраф за порушення обов'язку щодо страхування предмету іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5.3. кредитного договору передбачено, що за порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Сплата неустойки (штрафу, пені) за цим договором не звільняє позичальника від відшкодування збитків, завданих банку в повному обсязі. У свою чергу пунктом 5.8. кредитного договору встановлено, що строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами в три роки, в тому числі вимоги по поверненню: процентів за користування кредитом та суми заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, штрафів та всіх видатків понесених банком під час виконання умов цього договору. 18 липня 2008 року між банком та [PERSON], а також [PERSON] було укладено договір поруки № 92603 Ф ИКЗ 125028 П 1, згідно якого поручитель зобов'язується перед банком відповідати за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору № 92603 Ф ИКЗ 125028 К 1 від 18 липня 2008р. Відповідно до ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з вимогами ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 1 ст. 543 Цивільного кодексу України визначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно вимог ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію. Припинення зобов'язання на вимогу однієї сторони допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Як передбачено ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що вимоги договору відповідачами належним чином не виконані, що є порушенням ст.ст. 526-530 ЦК України. Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов"язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов"язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов"язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК та відповідно до пункту 9 вказано, що згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов"язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця-гривня. За вказаного, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за сумою кредиту в сумі 29 392,99 дол. США, що станом на день ухвалення рішення за офіційним курсом гривні до долара США становить 452 945 грн. 98 коп. та 22 624,19 грн. У судовому засіданні також встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 92603 Ф ИКЗ 125028 К 1, між АБ «Укргазбанк» та [PERSON], був укладений договір іпотеки від 18 липня 2008 року. Згідно з п. 2.1 договору іпотеки, предметом іпотеки є: земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер 3223187700:07:012:0056, яка розташована в [ADDRESS]. Відповідно до пп. 3.3.4. договору іпотеки, іпотекодавець зобов'язаний на період дії дійсного договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від ризиків по даному виду страхування (в т.ч. від ризиків випадкового знищення, пошкодження, псування) та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування. Згідно з пп. 3.3.4.1. договору іпотеки, іпотекодавець зобов'язується вчиняти всі необхідні для дійсності договору страхування, за яким застраховано предмет іпотеки, зокрема вчасно сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк не менший, ніж на той, в межах якого позичальник виконає всі зобов'язання за кредитним договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договору страхування не менше, ніж на наступний рік. Пунктом 3.3.4.2. договору іпотеки, іпотекодавець зобов'язується зобов'язався не пізніше, ніж за 3 календарних дні до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначеного договором страхування, сплачувати такі чергові страхові платежі та не пізніше, ніж за 1 робочий день до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначеного договором страхування, надавати до банку докази таких сплат. Згідно з пунктом 4.2. договору іпотеки передбачено, що за невиконання чи неналежне (в тому числі, невчасне) виконання п.п. 3.3.1.-3.3.13 даного договору іпотекодавець сплачує на користь іпотекодержателя штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета іпотеки згідно п. 2.3. дійсного договору відповідно до якого, предмет іпотеки оцінено сторонами в 276 800 грн. Станом на 20.05.2014 року докази сплати страхових платежів, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування предмета застави на 2009-2013 роки іпотекодавцем до банку не надані. Внаслідок порушення обов'язку щодо страхування предмету іпотеки іпотекодавець зобов'язаний сплатити на користь банку штраф у розмірі 13 840,00 грн. (276 800,00 грн. х 5%) на підставі п. 4.2. договору іпотеки. Суду не надано належних доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідачів від відповідальності за порушення зобов'язання, тому суд приходить до висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідачів суму боргу. Станом на 14.11.2014 р. за курсом НБУ 100 дол. США - 1541,2417 грн. Відповідно до вимог ст. ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідачів на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved