Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У жовтні 2013 року прокурор Менського району Чернігівської області в інтересах Березнянської селищної ради Менського району звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів, стверджуючи про те, що на підставі договору купівлі-продажу від 16 червня 2004 року відповідачеві належить на праві власності об"єкт нерухомості по [ADDRESS] загальною площею 645,7 кв.м., який розташовано на земельній ділянці Березнянської селищної ради Менського району площею 2,0409 га, однак використовується відповідачем без оформлення належних правовстановлюючих документів, у зв"язку з чим за період з 01.02.2012 року по 01.11.2013 року заподіяно збитки в сумі 41537,43 грн. Рішенням Менського районного суду від 02 грудня 2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі Заступником прокурора Чернігівської області в інтересах Березнянської селищної ради Менського району Чернігівської області ставиться питання про скасування зазначеного рішення суду, виходячи з того, що відповідач тривалий період часу ухиляється від укладення договору оренди, між тим фактично користується землею Березнянської селищної ради Менського району, чим заподіяно збитки, визначені комісією. Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення Менського районного суду та ухвалення апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не було доведено в чому полягає неправомірне користування земельною ділянкою та якими неправомірними діями завдано збитків у вигляді упущеної вигоди, а також вказував на те, що розмір заподіяних збитків було визначено позивачем з порушенням Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам , затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284. Наведені судові висновки суперечать фактичним матеріалам справи та постановлені з порушенням норм матеріального права. Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.06.2004 року [PERSON] придбав у власність об"єкти нерухомості, що розташовані за адресою: [ADDRESS] загальною площею 645,7 кв.м., які розташовані на земельній ділянці територіальної громади смт. Березна площею 2,0409га. Рішенням Березнянської селищної ради Менського району від 30 грудня 2011 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] зі зміною цільового призначення з земель промисловості в землі сільськогосподарського призначення та передано в оренду останньому земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,0409 га. строком на 25 років, встановлено орендну плату у розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки , зобов'язано у місячний строк укласти договір оренди та зареєструвати його. З актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23 квітня 2013 року та 28 травня 2013 року , складених Державною інспекцією сільського господарства в Чернігівській області, встановлено, що [PERSON] не уклав договір оренди на користування земельною ділянкою, продовжує нею користуватись без належного оформлення правовстановлюючих документів ( а.с.12,16). Відповідно до ст. 126 ЗК України документами, що посвідчують право на земельну ділянку є державний акт про право власності на землю, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі. Приписами ст. 206 ЗК України визначено, що користування землі в Україні є платним , при цьому плата за землю, згідно до п.14.1.147 Податкового Кодексу України, включає наступні категорії платежів: а) земельний податок , які сплачують власники земельних ділянок та земельних часток ( паїв), а також постійні землекористувачі; б) орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності , яку вносять орендарі орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Враховуючи наведені обставини, згідно з правилами ст. 22 ЦК України, 156 ЗК України у позивача виникло право на відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди ( неотриманої орендної плати). Відповідно до п.2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам , затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, розміри збитків визначаються комісіями , створеними Київською та Севастопольською міськими, районною державними адміністраціями , виконавчими комітетами міських ( міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, що створили ці комісії. Як встановлено з матеріалів справи, в ній мається розрахунок збитків, заподіяних позивачеві в сумі 41537,43 грн., обрахований виходячи з грошової оцінки земель промисловості ( а.с.40-43), проте указаний розрахунок судом не може бити враховано, оскільки рішенням Березнянської селищної ради Менського району від 30 грудня 2011 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] зі зміною цільового призначення з земель промисловості в землі сільськогосподарського призначення. В засідання апеляційного суду позивачем було представлено розрахунок збитків, заподіяних внаслідок використання [PERSON] земель сільськогосподарського призначення без оформлення належних правовстановлюючих документів, у зв"язку з чим за період з 01.02.2012 року по 01.11.2013 року нараховано збитки в сумі 34608,63 грн. Указаний розрахунок складено комісією та затверджено розпорядженням Менської районної державної адміністрації Чернігівської області від 19 лютого № 66 у повній відповідності з п.2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам , затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, а тому приймається судом до уваги при розгляді даної справи. Враховуючи, що позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення збитків в сумі 41537,43 грн., однак заподіяні збитки фактично становлять 34608,63 грн., позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: approved