Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

01.07.2020 орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відносно малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з тих підстав, що матір вихованням, лікуванням та утриманням дітей не займається, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не створила належних умов для проживання дітей, схильна до вживання наркотичних засобів, не працює, веде аморальний спосіб життя. 16.12.2020 від представника відповідача - адвоката Зубенка О.А., надійшов відзив на позовну заяву, мотивований тим, що позивачем не надано доказів наявності виключних обставин позбавлення батьківських прав відповідача. Зазначив, що позивачем не доведено, що поведінка [PERSON] відносно неповнолітніх дітей є свідомим нехтуванням своїми батьківськими обов`язками та наявність в її діях вини. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] , позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Зубенко О.А., у судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав, викладених у відзиві. Відповідач пояснила, що хоче піклуватися про дітей, та у вересні 2020 року зробила ремонт за місцем мешкання у квартирі [ADDRESS] . Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомив, що він є співмешканцем [PERSON] та батьком її дітей [PERSON] і [PERSON] . Пояснив, що дійсно сусіди скаржились, що діти кричать, а вони із відповідачем ведуть аморальний спосіб життя. Також повідомив, що [PERSON] з червня 2020 знаходиться у центрі соціальної реабілітації дітей, куди вони із [PERSON] їздили декілька разів. Крім того повідомив, що два рази їздив у дитячий будинок «Сонечко» до [PERSON] , але його не пускали через карантин. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомив, що він є батьком [PERSON] . Пояснив, що діти люблять батьків, вони допомагають дітям. Підтвердив, що у квартирі за місцем мешкання [PERSON] та [PERSON] безлад, поганий догляд за дітьми. Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.13,15,17). Малолітні діти, в інтересах яких подано позов, з 08.05.2019 перебувають на профілактичному обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах по причині проживання в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Відповідач не займається вихованням дітей, схильна до вживання наркотичних засобів, не працює, веде аморальний спосіб життя, не забезпечує дітей повноцінним харчуванням, лікуванням та доглядом. Відомості про батька малолітньої [PERSON] в свідоцтві про народження внесені відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України (а.с.14). Відомості про батька в свідоцтвах про народження [PERSON] та [PERSON] внесені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.16,18). 15.05.2020 до відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшло усне повідомлення поліцейського взводу № 2 роти 1 батальйону 2 управління патрульної поліції України в Запорізькій області, куратора мобільної групи [PERSON] про те, що за адресою: [ADDRESS] , малолітні [PERSON] та [PERSON] залишені самі вдома без догляду дорослих. Діти мали неохайний вигляд, в брудному одязі, голодні, у [PERSON] на лівому оці був синець. Помешкання в антисанітарному стані, стійкий запах випорожнень домашніх тварин, відсутні окремі спальні місця для дітей, немає запасів продуктів харчування. Матері [PERSON] , її співмешканця [PERSON] , та малолітнього [PERSON] , 2017 р.н., вдома не було. Зі слів сусідів батьки пішли рано вранці, а дітей залишили самих. Також сусіди пояснили, що матір систематично гучно лається на дітей нецензурною лексикою, недбало ставиться до них, б`є їх постійно, діти ходять в брудному одязі, не нагодовані та систематично перебувають без нагляду батьків. У зв`язку з цим, на підставі акта органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку малолітніх було влаштовано до КНП «Міська дитяча лікарня № 1» для проходження обстеження та лікування (а.с.29-32). 18.06.2020 співробітниками поліції встановлено, що [PERSON] відвезла малолітнього [PERSON] , 2017 р.н., до його біологічної бабусі [PERSON] . Спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно з працівниками Заводського відділу поліції було обстежено умови проживання бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що бабуся з дідусем мешкають в трикімнатній квартирі з усіма необхідними зручностями, меблями та побутовою технікою. Санітарний стан помешкання добрий. Бабуся [PERSON] погодилась, щоб її онук тимчасово пожив у неї, для можливості надати батькам строк навести порядок в квартирі та працевлаштуватися. [PERSON] написала заяву про те, що вона протягом місяця зобов`язується навести порядок в квартирі, змінити свій спосіб життя, працевлаштуватися, щоб забрати своїх дітей додому. Також відповідача письмово ознайомлено щодо відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків та попереджено про можливість позбавлення її батьківських прав у разі невиконання зобов`язань (а.с.33-34). 22.06.2020 до відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшло повідомлення інспектора ювенальної превенції Заводського відділу поліції про те, що 21.06.2020 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, за неналежне виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина [PERSON] , тому просять вирішити питання подальшого влаштування дитини (а.с.23). 23.06.2020 на підставі розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 22.06.2020 № 152р «Про негайне відібрання малолітнього [PERSON] » спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно з працівниками Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, працівниками Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області малолітнього [PERSON] , [INFO] , відібрано у матері [PERSON] та влаштовано до КНП «Міська дитяча лікарня № 1» (а.с.19). Відповідно до листа КНП «Міська дитяча лікарня № 1» від 19.05.2020, з 15.05.2020 [PERSON] та [PERSON] знаходяться в лікарні на підставі акта про покинуту дитину. При надходженні до лікарні діти були в пригніченому емоційному стані, з педикульозом, брудні, неохайно вдягнені. [PERSON] мала забій верхньої повіки, садно підщелепної області ліворуч, гематома лівого ока (а.с.26). Відповідно до листа КНП «Міська дитяча лікарня № 1» від 16.06.2020, за час знаходження [PERSON] та [PERSON] в лікарні матір [PERSON] дітей не відвідувала, будь-якої допомоги на їх утримання та лікування не надавала, на бесіду до лікуючого лікаря не з`являлась, діти повністю знаходяться на державному забезпеченні (а.с.25). Відповідно до довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4», [PERSON] потребує щорічного профілактичного огляду, [PERSON] потребує нагляду педіатра, лікування, щеплення згідно календаря профілактичних щеплень, [PERSON] потребує нагляду педіатра, щеплення згідно календаря профілактичних щеплень. Рекомендації щодо лікування та спостереження за дітьми батьки виконували частково (а.с.28). Відповідно до характеристики ЗОШ № 75, в якій навчалась [PERSON] , у дівчинки досить непогано розвинута пам`ять, але через часті пропуски занять вона не засвоює більшість навчального матеріалу, а батьки не намагаються допомагати дитині в навчанні. Мати зовсім не цікавиться навчанням доньки, не відвідує батьківські збори, до порад вчителя щодо навчання [PERSON] не прислухається. Дитина часто бувала носієм педикульозу. Зі слів сусідів та знайомих поза межами школи дитина часто залишається без нагляду та має неналежні умови життя, в родині трапляються випадки зловживання алкоголем та сварки між дорослими (а.с.27). Відповідно до довідки Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, відповідач зареєстрована разом з дітьми за адресою: [ADDRESS] . Будівля знаходиться в аварійному стані, не придатна для проживання (а.с.24). Батько [PERSON] - [PERSON] , виявив бажання забрати свою малолітню доньку до себе на виховання. Після закінчення лікування та переведення дитини до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», встановлення контакту між батьком та донькою, буде вирішуватись питання влаштування [PERSON] в родину батька [PERSON] (а.с.9). Відповідно до інформації Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, родина [PERSON] мешкає в кімнаті гуртожитку, помешкання потребує генерального прибирання, відчувався сильний тютюновий запах, у молодшої дитини відсутнє окреме спальне місце. Зі слів сусідів співмешканець матері [PERSON] постійно кричить на [PERSON] , в родині часто ночують багато чоловіків з ознаками алкогольного сп`яніння, відбуваються сварки та конфлікти (а.с.9). Питання щодо стану виконання відповідачем батьківських обов`язків відносно трьох малолітніх дітей було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району 25.06.2020 року, за результатами якого надано висновок від 01.07.2020 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.8-10). Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дітей. Відповідно до інформації, наданої Запорізьким міським центром соціальних служб для сімей, дітей та молоді № 186 від 25.01.2021, з липня 2020 [PERSON] при відвідуванні родини не відчиняє двері, на повідомлення зв`язатися з відповідальним за соціальний супровід спеціалістом не реагує, умови соціального супроводу не виконує, долею дітей не цікавиться. Згідно з інформацією, наданою територіальним відділом освіти Заводського району № 67.61-19/934 від 22.12.2020, малолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в електронному реєстрі майбутніх вихованців до закладу дошкільної освіти № 169 «Берегиня», але не відвідували його. Відповідно до акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] від 25.01.2021, санітарно-гігієнічні умови не встановлено, оскільки вдома нікого не було, двері зачинені, зовні вікно розбите (вибите скло, вікно завішане ганчір`ям, пропаленим цигарками, напіввідчинене, без решітки). Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2019 по справі № 332/1730/19 [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП. Згідно з інформацією, наданою КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» № 01-14/283 від 23.12.2020, у центрі на з 09.07.2020 на повному державному забезпеченні перебуває [PERSON] . Мати відвідала дитину [INFO] . До адміністрації центру з питання повернення сина в сім`ю не зверталась. Згідно з інформацією, наданою КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради № 1911 від 23.12.2020, за час перебування [PERSON] у будинку дитини «Сонечко» з 09.07.2020 по теперішній час мати дитину не відвідувала, не телефонувала, матеріально не підтримувала. З листа Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 02-01-23/3035 від 24.12.2020 та акту обстеження умов проживання від 24.12.2020 вбачається, що [PERSON] проживає у батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де створені належні умови для виховання та розвитку дитини, в подальшому дитина хоче проживати в родині батька. Відповідно до характеристики учениці 3 класу [PERSON] від 25.01.2021, дитина навчається з 01.09.2020 в комунальному закладі «Гнаровська загальноосвітня школа І ступеня». Вихованням [PERSON] займається батько, матір дівчинки жодного разу не відвідувала навчальний заклад та не цікавилась навчанням [PERSON] . Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За роз`ясненнями, наданими у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування відповідачем своїх обов`язків відносно дітей, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку із чим, з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно її малолітніх дітей. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд у відповідності зі ст.ст. 182, 183 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над дітьми, аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/4 частини усіх видів її доходів щомісяця, починаючи стягнення із дня звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved