Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

01.04.2019 року позивач АТ «Укргазвидобування» в особі філії ГПУ «Шебелинкагазовидобування» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , у якій просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - кімнатою в гуртожитку у житловому будинку [ADDRESS] , та зняти відповідача з реєстраційного обліку. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що Акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі філії ГПУ «Шебелинкагазвидобування» є власником гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 16.10.2006 року на підставі ордеру № 14 та заяви від 30.08.2006 року № 122 дружині відповідача - [PERSON] було надано для проживання спільно з чоловіком - [PERSON] кімнату [ADDRESS] ). Відповідно до картки прописки (форма А) 17.10.2006 року було проведено реєстрацію місця проживання [PERSON] за вказаною адресою. Наказом № 27к/тр від 27.01.2017 року [PERSON] було звільнено з роботи з 25.11.2016 року за прогули без поважних причин з 25.11.2016 року по 27.01.2017 року. Відповідач у кімнаті гуртожитку не проживає. Реєстрація відповідача у кімнаті гуртожитку створює незручності для позивача, є перешкодою для використання кімнати гуртожитку для заселення працівників товариства. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача і постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Позивач Акціонерне товариство «Укргазвидобування» є власником гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 147283453 від 28.11.2018 року (а.с. 5). 16.10.2006 року на підставі ордеру № 14 та заяви від 30.08.2006 року № 122 дружині відповідача [PERSON] було надано для проживання спільно з чоловіком - [PERSON] кімнату [ADDRESS] ) (а.с. 6, 7). Згідно картки прописки (форма А) 17.10.2006 року було проведено реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Наказом № 27к/тр від 27.01.2017 року ПАТ «Укргазвидобування» філія ГПУ «Шебелинкагазвидобування» [PERSON] було звільнено з роботи з 25.11.2016 року за прогули без поважних причин з 25.11.2016 року по 27.01.2017 року (а.с. 9). З акту обстеження від 31.05.2019 року, складеного депутатом Донецької селищної ради Балаклійського району Харківської області Куликом А.В. у присутності свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у кімнаті [ADDRESS] з 16.02.2017 року (а.с. 62). Відповідно до ч. 1 ст. 127 Житлового кодексу України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 128 Житлового кодексу України встановлено, що порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Згідно ст. 129 Житлового кодексу України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Судом встановлено, що відповідач перебував у трудових відносинах із філією ГПУ «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» та з 25.11.2016 року був звільнений з роботи. У гуртожитку, який належить на праві власності ПАТ «Укргазвидобування», відповідач не проживає 16.02.2017 року. Оскільки відповідач не перебуває у трудових відносинах з філією ГПУ «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування», у кімнаті гуртожитку не проживає понад встановлені строки, протягом яких зберігається право користування житлом, позовні вимоги про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстраційного обліку. Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатив 1921 гривню судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ст. 141 ЦПК України покладає зазначені судові витрати на відповідача.

Outcome: approved