Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпропетровську ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], зазначивши, що відповідач за рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 16 травня 2003 року повинен був сплачувати аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] аліменти не отримувала, оскільки боржник, відповідач по справі, ухилявся від їх сплати. 13 серпня 2008 року [PERSON] звернулася до позивача за призначенням тимчасової державної допомоги дітям. На підставі п.п.8,9 ст.181 СК України та Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце поживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 22 лютого 2006 року №189, [PERSON] була призначена тимчасова допомога. Всього [PERSON] була надана допомога у розмірі 5520,00 грн. за такі періоди: з 01 серпня по 31 серпня 2008 року - 204,00 грн.; з 01 вересня по 30 вересня 2008 року - 204,00 грн.; з 01 жовтня по 31 жовтня 2008 року - 210,30 грн.; з 01 листопада по 30 листопада 2008 року - 210,30 грн.; з 01 грудня по 31 грудня 2008 року - 210,30 грн.; з 01 січня по 31 жовтня 2009 - 210,30 грн.; з 01 листопада по 31 грудня 2009 року - 232,80 грн.; з 01 січня по 31 березня 2010 року - 270,30 грн.; з 01 квітня по 30 червня 2010 року - 275,10 грн.; з 01 липня по 31 липня 2010 року - 276,30 грн. 13 серпня 2013 року [PERSON], в телефонному режимі повідомила, що вона отримує аліменти від батька дитини - [PERSON], а тому просила припинити надання державної допомоги. За таких підстав позивач просив суд стягнути на їх користь з [PERSON] 5 520,00 грн. сплаченої суми наданої його дитині тимчасової державної допомоги у зв'язку з тим, що відповідач ухилявся від сплати аліментів та покласти на відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Котенко Г.В. підтримала позовні вимоги, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, оскільки в період, який зазначив позивач у позові, ним сплачувалися аліменти на утримання дитини, що підтверджується довідками від 12.02.2014 № 3.14.55 та від 04.03.2014 № 3.14.74, виданих ПАТ «Авіакомпанія «Дніпроавіа». Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Згідно ч.8 ст.181 Сімейного Кодексу України, якщо місце проживання батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Тобто держава допомагає утримувати дитину шляхом виплати частини аліментів за батьків, які не можуть цього на даний час зробити. Разом з тим, відповідно п.10 ст.181 Сімейного Кодексу України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Судом встановлено, що рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 16 травня 2003 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Відповідно до частини 8 ст. 181 Сімейного кодексу України та абзацу 1 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів "Про порядок призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце знаходження їх не відоме", та за заявою [PERSON], яка не одержувала аліментів, позивачем була призначена тимчасова допомога на дитину, батьки якої ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце знаходження їх не відоме. У серпні 2013 року [PERSON] повідомила спеціалістів управління праці та соціального захисту Самарської районної у місті Дніпропетровську ради, що отримує аліменти, тобто у відповідача з'явилася можливість утримувати свою дитину. Відповідно до пунктів 10 та 12 Постанови " Про порядок призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце знаходження їх не відоме", виплата допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем в якому виявлено обставини, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати дитину, якщо такі обставини виявлено, то органи праці та соціального захисту населення зобов'язані звернутися до суду із заявою про стягнення з боржника у державний бюджет суми сплаченої тимчасової допомоги. Виплату допомоги за заявою [PERSON] було припинено. Всього допомога [PERSON] була виплачена у розмірі 5520,00 грн. за такі періоди: з 01 серпня по 31 серпня 2008 року - 204,00 грн. щомісячно; з 01 вересня по 30 вересня 2008 року - 204,00 грн.; з 01 жовтня по 31 жовтня 2008 року - 210,30 грн.; з 01 листопада по 30 листопада 2008 року - 210,30 грн.; з 01 грудня по 31 грудня 2008 року - 210,30 грн.; з 01 січня по 31 жовтня 2009 - 210,30 грн.; з 01 листопада по 31 грудня 2009 року - 232,80 грн.; з 01 січня по 31 березня 2010 року - 270,30 грн.; з 01 квітня по 30 червня 2010 року - 275,10 грн.; з 01 липня по 31 липня 2010 року - 276,30 грн. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] працював в ПАТ «Авіакомпанія «Дніпроавіа» і у період з 12.08.2008 по 02.12.2013 з його заробітної плати проводилося стягнення аліментів на утримання дитини на користь [PERSON], що підтверджується довідкою від 12.02.2014 № 3.14.55 виданою ПАТ «Авіакомпанія «Дніпроавіа» Крім того в матеріалах справи також наявна довідка від 04.03.2014 №3.14.74, видана ПАТ «Авіакомпанія «Дніпроавіа», яка підтверджує, що відповідачем дійсно були сплачені аліменти на особисту картку [PERSON] за період з 12.08.2008 по 31.01.2013. За таких обставин, суд приходить до висновку, що аліменти в спірний період сплачувалися, а отже у [PERSON] не було підстав для звернення до Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м.Дніпропетровську ради за тимчасовою допомогою, а відтак позов не підлягає задоволенню у повному обсязі. З урахуванням результату розгляду справи, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed