Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

У березні 2021 року представник ТДВ СК "Альфа-Гарант" звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь: грошові кошти - 13609,04 грн; судові витрати, пов`язані із оплатою професійної правничої допомоги 4000,00 грн; сплачений судовий збір 2270,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 20.08.2018 року позивач та відповідач уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме автомобіля ВАЗ 2121, д.н.з. [NUMBER] . 27.01.2019 року відповідачем було скоєно дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої останнім було пошкоджено транспортний засіб Нісан, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, позивач сплатив 28.03.2019 року потерпілій особі страхове відшкодування в розмірі 13609,04 грн. Через те, що відповідач самовільно залишив місце пригоди, позивач має право вимагати компенсацію виплаченої суми страхового відшкодування в порядку регресу. Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відстутності, відзиву на позов не подавав. Суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст.280-282 ЦПК України. Ознайомившись з письмовими доказами, повно та всебічно дослідивши усі обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 20.08.2018 року між ТДВ СК "Альфа-Гарант" (страховиком) та [PERSON] (страхувальником) укладено договір обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власників (водіїв) автомобіля «ВАЗ 2121», д.н.з. [NUMBER] , з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 100 000 грн., за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, - в розмірі 200000 грн, франшизою 2000,00 грн, що підтверджується копією полісу № АМ/5121565. В постанові Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2019 року (справа № 185/940/19) суддя встановив, що гр-н [PERSON] 27.01.2019 року о 14.50 год. по вул. Горького, 166 в м. Павлограді керуючи транспортним засобом ВАЗ 2121 д.н.з. [NUMBER] , залишив місце ДТП, до якої він причетний, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) ПДР України. Позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду за участю застрахованого автомобіля страховим випадком та на виконання умов договору страхування у встановленому порядку оцінив завдану шкоду та здійснив виплату потерпілій особі, страхове відшкодування в загальному розмірі 13609,04 грн, що підтверджується копією заяви про виплату страхового відшкодування, копією акту огляду транспортного засобу, копією розрахунку сум страхового відшкодування, копією страхових актів та платіжним дорученням від 28.03.2019 року на суму 13609,04 грн. Підставою заявлених позивачем вимог є положення ст. 33, 38 України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон 1961-IV). Так, підпунктом 33.1.1. пункту 33.1. статті 33 Закону 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно пункту 2.10.а Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. За приписом абзацу в) підпункту 38.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Частина 6 статті 82 ЦПК України визначає, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою суду відповідача визнано винним у самовільному залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди по страховому випадку, який став підставою для виплати страховиком страхового відшкодування, а відтак позивач обґрунтовано звернувся до суду з даним регресним позовом. Оцінюючи належність та допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Так, згідно детального розрахунку та опису робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14.05.2019 року, позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. При поданні до суду позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2270,00 грн. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 6270,00 грн.

Outcome: approved