Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

02.05.2018 року [PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги позивач мотивує тим, що 14.07.1995 року Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зареєстровано шлюб між сторонами. З липня 2017 року шлюбні стосунки між сторонами були припинені через те, що вони мають різні погляди про спільне життя, тому виникали постійні непорозуміння та сварки, просить суд розірвати шлюб оскільки він існує формально. 22.05.2018 року [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву про розірвання шлюбу. Свої заперечення обґрунтовує тим, що останнім часом вона перенесла онкологічне захворювання, отримала інвалідність, вважає це причиною певних непорозумінь в сім'ї. 30.05.2018 року від позивача до суду надійшла відповідь за відзив, де [PERSON] зазначив, що не має наміру зберегти шлюб, так як має намір створити іншу сім'ю із жінкою, з якою він знаходиться у шлюбних відносинах. Крім того, у відзиві на позовну заяву [PERSON] не зазначила, яким саме чином вона буде намагатись зберегти родину. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили розірвати шлюб, вважають, що зберегти сім'ю неможливо. Відповідач та її представник не заперечували проти розірвання шлюбу. Відповідач зазначила, що вона відмовляється від своєї заяви про надання строку для примирення, враховуючи категоричну позицію позивача щодо задоволення позову. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Встановлено, що 14.07.1995 року сторони зареєстрували шлюб, про що Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 24.04.2018 року було видано повторно Свідоцтво про шлюб (актовий запис № 396) (а.с. 4). Також, як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2017 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, так як він фактично створив іншу сім'ю. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати його прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Проте, вимога позивача полягає в тому, що понесені ним витрати він просить не стягувати з відповідача, тому суд вважає за можливе не стягувати з відповіча понесені витрати.

Outcome: approved