Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

01.08.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру раніше стягнутих аліментів, яку в подальшому уточнила та в якій вказала, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу. Як вказала позивачка, сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. У позові також зазначено, що рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.10.2007 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування змін матеріального становища позивачка просила взяти до уваги, ті обставини, що з часу стягнення аліментів та по теперішній час пройшов великий проміжок часу і вказана сума не може повною мірою задовольняти потреби дитини. Позивачка просила суд постановити рішення, яким змінити розмір раніше стягнутих аліментів та встановити стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка та її представник не зявилися, від представника позивача надійшла заява, в якій він наполягав на вимогах позовної заяви та просив їх задовольнити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував, а також просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Він у встановленому законом порядку, за правилами ч. 9 ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Але у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не сповістив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтями 1,\~2 Закону України «Про охорону дитинства»\~зобовязано батьків забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. У статті 180 Сімейного Кодексу України \~передбачено обовязок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі. Від сумісного проживання вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Батьками у свідоцтві про народження дитини вказані: [PERSON] та [PERSON]. Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.10.2007 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно з розрахунком заборгованості борг по сплаті аліментів станом на 01.06.2017 року складає 30\~300,00 грн. Відповідно до\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує сімейний та матеріальний стан позивачки,додаткові витрати на придбання продуктів харчування, одягу, сплату комунальних послуг, тощо, та приходить до висновку, що вимоги позовної заяви підлягають задоволенню і суд вважає можливим збільшити розмір раніше стягнутих аліментів до 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальний стан позивачки, яка , приходить до висновку, що вимоги позовної заяви в цій частині підлягають задоволенню і суд вважає можливим збільшити розмір раніше стягнутих аліментів до 1/4 частини. Оскільки позивачку було звільнено від сплати судового збору при поданні заяви, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача в порядку ст. 141 ЦПК України у розмірі 640 грн. 00 коп. на користь держави.

Outcome: approved