Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернулась в суд із позовом до управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради про визнання за нею права власності за набувальною давністю щодо 1 / 2 частини квартири під [ADDRESS] в м. Кіровограді, що належала на підставі свідоцтва про право власності на житло №16702 виданого 18 квітня 1996 року Кіровоградською міською радою народних депутатів, [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що інша частина квартири належить їй,позивачу, на праві приватної спільної сумісної власності. 22 жовтня 1993 року її мати [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно неї [PERSON], [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 08.12.1993 року №1026 [PERSON] було призначено її опікуном, оскільки була малолітня. [INFO] року баба [PERSON] померла. Після її смерті опікуном над нею призначено [PERSON], яка опікувалась до 2000 року. 11 жовтня 2000 року на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №1274 її опікуном призначено [PERSON], яка була опікуном до досягнення повноліття. З 1990 року проживала і на даний час проживає в [ADDRESS]. Таким чином, 1 /2 частина вказаної квартири належить їй на праві спільної сумісної власності, а іншою 1/2 частиною, яка належала її бабі [PERSON] володіє та користується безперешкодно та відкрито з моменту її смерті і по даний час. Після смерті баби проживала в квартирі разом із опікунами, а після досягнення повноліття одна. 01 серпня 2014 року уклала шлюб із [PERSON], а тому її прізвище [PERSON] змінилось на [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач- Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради, його представник в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо заявлених вимог не заперечує у випадку підтвердження обставин, заявлених в позові. В судове засідання третя особа не з»явилась, повідомлялась належно, її представник також подав заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов, з наступного. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ч. 2 ст. 344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Факт відкритого та безперервного володіння нерухомим майном підтверджується відповідною довідкою житлово-експлуатаційної контори. Частина 4 ст. 344 ЦК України визначає, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 08 грудня 1993 року призначено опікуном [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS], над неповнолітньою онукою [PERSON], [INFO], в зв"язку з передачею дитини органу опіки та піклування рішенням Кіровського суду від 22.10.93 року. [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.04.1996 року №16702 належить квартира [ADDRESS] (приватна спільна сумісна). 15.04.1997 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено заповіт [PERSON], згідно якого на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON]. [PERSON] [INFO] року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 11 червня 2014 року міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 981. 12 червня 1998 року призначено опікунами: гр. [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS] над неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO] та її майном. Попередній опікун помер, про що свідчить рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №398. Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №1274 від 11.10.2000 року призначено опікунами: гр. [PERSON], яка мешкає в с. Сазонівка, Кіровоградського району, Кіровоградської області над неповнолітньою [PERSON], [INFO] та її майном, в зв"язку з хворобою опікуна. 01 серпня 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації якого присвоєно прізвища: чоловіка- [PERSON], дружини- [PERSON]. Відповідно до інформації наданої 17.01.2015 року за вих. 67/01-09 державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №2 Шполянською А.О. щодо спадкової справи та заповіту [PERSON], із заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року до Кіровоградської міської держнотконтори № 2 спадкоємці не звертались. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно довідки №4291 ЖЕК №10 від 20.10.2014 року, позивач дійсно проживає за адресою [ADDRESS] з 29.08.1990 року по теперішній час. Судом визнаний встановленим факт безперервного, відкритого володіння позивачем 1/ 2 частиною спірної квартири з квітня 1998 року . З урахуванням положень ч.5ст.12 ЦК України, факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права ( викрадення, шахрайство і т.ін.). Таким чином , після смерті баби, позивач одна володіє та користується вказаною квартирою повністю, включаючи 1/2 частину належну померлій [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Згідно п. 13 зазначеної Постанови Пленуму можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини 4 статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на 1 / 2 частину вищезазначеного нерухомого майно за набувальною давністю підлягають задоволенню. Згідно звіту про незалежну оцінку, ринкова вартість квартири під [ADDRESS] в м. Кіровограді складає 193 300,00 (сто дев"яносто три тисячі триста грн. 00 коп.) без ПДВ, згідно з якої сплачено судовий збір, витрати якого в порядку ст. 88 ЦПК України вважати по фактично понесеним стороною позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved