Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-15 00:00:00

01.09.2020 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 01.11.2016 в розмірі 21879 грн 96 коп. і понесених судових витрат у сумі 2102 грн. Ухвалою суду від 10.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду від 02.10.2010 року відмовлено в прийнятті зустрічного позову [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» про стягнення коштів. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач 01.10.2020 подала письмовий відзив на позовну заяву та 28.10.2020 письмові заперечення на відповідь на відзив в яких зазначила, що 01.11.2016 року звернулась до Приватбанку з проханням оформити соціальну карту для виплати допомоги з вагітності та пологів, у зв`язку з чим написала анкету-заяву про приєднання до Умов и Правил надання банківських послуг. Зазначила, що Умови и Правила надання банківських послуг їй не були надані, а в заяві немає жодних тверджень про те, що вона була письмово (або усно) проінформована з Умовами та Правилами. Разом із соціальним рахунком була видана картка для безготівкого розрахунку. Будь-яких заяв чи анкет з приводу цієї картки відповідач не підписувала. [PERSON] могла вносити на цю картку власні кошти, якими могла розраховуватись з інтернет-магазинах, а також через термінали торговельних підприємств без використання готівки. Також на цій картці було активовано послугу «Скарбничка», на цей рахунок перераховувалось 10% від всіх надходжень до моєї картки. Банк зобов`язувався нараховувати проценти за користування моїми грошовими коштами. Всі домовленості були усними. Відповідач також вказує на те, що весь час поповнювала картку та використовувала власні кошти, будь-яких інших договорів з Приватбанком не укладала. Починаючи з 01.11.2016 року відповідач спочатку вносила свої кошти, а потім їх використовувала. З рахунку [PERSON] дізналась, що їй були надані кошти банку у розмірі 3500 грн., а згодом у розмірі 9000 грн. Фактично банк самовільно, всупереч волі відповідача надав кошти, про наявність яких вона не знала. І самовільно почав стягувати членські внески, 3,5% за користування кредитним лімітом та пеню. Всього з власних коштів відповідача за період 2018 - 2020 банк списав 620 грн. членських внесків; 33543,83 грн.- 3,5% за користування кредитним лімітом; 750 грн. пені. В зв`язку з чим просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 21.10.2020 позивач подав відповідь на відзив в якому зазначив, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобовязання за договором, а тому просив позов задовольнити в повному обсязі. 28.10.2020 відповідач подав письмові заперечення на відповідь на відзив в яких зазначила, що весь час поповнювала картку та користувалася власними коштами, будь-яких договорів з позиваем не укладала, крім того зазначила, що банк просить стягнути з неї відсотки, пеню та членські внески, які називає тілом кредиту та просила відмовити в задоволенні позову. 18.11.2020, 30.11.2020 01.12.2020 та 31.12.2020 представник позивача подав письмові пояснення по справі в яких зазначив, що з моменту оформлення кредитного договору з [PERSON] пройшло 4 роки, проте відповідач не зверталася за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що вона знала про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодилася. Крім того вказує на те, що до суду надано фото клієнта з карткою, виписку по картрахунку, які також є підтвердженням, що відповідачу було надано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідач користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінал в качах магазинів, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення операцій є неможливим без наявності картки. 08.12.2020 відповідач також надала письмові пляснення по справі в яких зазначила, що жодних документів (пам`ятки клієнта, довідки про умови кредитування, заяви із датою отримання карти) вона не підписувала. З правилами і тарифами обслуговування банківських карток не ознайомлювалася та згоду на застосування вказаних тарифів також не надавала. В анкеті-заяві ніякої інформації про отримання карти не має, що підтверджує відсутність між нею та банком відносин кредитування. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] звернулася до Акціонерного товариста Комерційний банк «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 01.11.2016 року (а.с. 15). Посилаючись на те, що Заява, в сукупності з тарифами, а також умовами та правилами надання банківських послуг складають умови кредитного договору, який відповідач не виконує, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, що виникла станом на 13.08.2020, в сумі 21879 грн 96 коп. і складається із: заборгованості за тілом кредиту - 21879 грн 96 коп., в т. ч. заборгованість за поточним тілом кредиту - 20 грн. 00 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 21859 грн 96 коп., Вирішуючи спір суд виходить з такого. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк»,

Outcome: approved