Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] та [PERSON] із позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на 1\\2 частину житлового будинку із господарськими спорудами, який розсташований в м.Заставна по вул.Грушевського, 3 в порядку спадщини по закону після смерті батька [PERSON], котрий помер 07.10.2012 року в м. Заставна; а також визнати за [PERSON] право власності на 1\\2 частину житлового будинку із господарськими спорудами, який розсташований в м.Заставна по вул.Грушевського, 3 в порядку спадщини по закону після смерті чоловіка [PERSON], котрий помер 04.10.2015 року в м. Заставна. В мотивування позову посилається на те, що 07.12.2012 року помер [PERSON]. Після смерті останнього відкрилась спадщина, до якої входить житловий будинок з погосподарськими будівлями, що розташований в м.Заставна по вул. Грушевського, 3. За життя [PERSON] заповіту не складав, а тому відкрилась спадщина по закону. Спадкоємцями першої черги по закону є дружина [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON] , [PERSON]. [PERSON], [PERSON], та [PERSON] від своєї частки в спадщині , яка залишилась після смерті [PERSON] відмовились, про що подали відповідні заяви до нотаріальної контори. Спадкоємець [PERSON] спадщину після смерті батька в установленому порядку прийняла, оскільки звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори і за її заявою заведене спадкова справа. 04.10.2015 ркоу помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1\\2 частину житлового будинку з погосподарськими будівлями, що розташований в м.Заставна по вул. Грушевського, 3. Заповіту останній не залишав, а тому відкрилась спадщина по закону. Єдиною спадкоємицею першої черги є дружина [PERSON], котра в устанолвеному порядку прийняла спадщину. Представник позивачів посилається на те, що позивачі звернулись до нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право власності на спадщину, проте у цьому їм відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок. Надати необхідні документи позивачі не можуть , оскільки згідно свідоцтва про право власності №480 від 10.06.1950 року житловий будинок в м. Заставна по вул. Кірова, 3 належав [PERSON], котра померла 19.03.1952 року. Після смерті останньої вкааний будинок успадкував її син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, яке видане 29.04.1953 року, проте не зареєстрував його в органах БТІ. 02.06.1983 року [PERSON] помер. Спадкоємцями після його смерті були сини- Маліновський [PERSON] та [PERSON] , котрі спадщину прийняли, вступивши в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживали із спадкоємцем на час відкриття спадщини. В судове засідання представник позивачів не з"явився, в заяві до суду просить справу розглядати у її відсутнсоті, позовні вимоги підтримує повністю. Представник територіальної громади в судове засідання не зявився, в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Судом встановлено, що 19.03.1952 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з погосподарськими будівлями, що розташований в м. Заставна по вул. Кірова, 3 Спадкоємцем після її смерті був син- Маліновський [PERSON], котрий спадщину після смерті прийняв, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину , яке видане 29.04.1953 року державним нотаріусом Заставнівської нотаріальної контори, проте не зареєстрував його в органах БТІ. 02.06.1983 року помер [PERSON]. Спадкоємцями після його смерті були сини [PERSON] та [PERSON]. Останні спадщину після смерті батька прийняли, вступили в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживали і спадкоємцем до часу відкриття спадщини, проводили ремонт, доглядали за будинком. 07.10.2012 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1\\2 житлового будинку, який розташований в м. Заставна по вул. Грушевського, 3 Чернівецької області. За життя останній заповіту не залишав, а тому відкрилась спадщина по закону. 04.10.2015 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1\\2 житловго будинку, який розташований в м. Заставна по вул. Грушевського, 3 Чернівецької області. За життя останній заповіту не залишав, а тому відкрилась спадщина по закону. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, батьки. Вiдповiдно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповiтом i за законом можуть бути фiзичнi особи, якi є живими на час вiдкриття спадщини. Спадкоємцями першої черги по закону після смерті [PERSON] є дружина [PERSON] та діти- Маліновський [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Спадкоємцем першої черги по закону після смерті [PERSON] є дружина [PERSON]. За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України , спадкуванням є перехiд прав та обов'язкiв (спадщини) вiд фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осiб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповiтом або за законом. До складу спадщини входять yci права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент вiдкриття спадщини i не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Спадкоємець за заповiтом чи за законом має право прийняти спадшину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи iз застереженням. Спадкоємець, який постiйно проживав разом iз спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про вiдмову вiд неї. Незалежно вiд часу прийняття спадщини вона належить спадкоемцеві з часу відкриття спадщини. Вiдповiдно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час смерті не проживав постiйно iз спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно довідки №3647 від 20.07.2016 року виданої виконавчим комітетом Заставнівської міської ради із померлими [PERSON] та [PERSON] проживали: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] від свої частки в спадщині, яка залишилась після смерті [PERSON] відмовились, подавши до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини. Встановлено, що [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, згідно якої заведена спадкова справа № 95/2012, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 32555910 від 28.11.2012 року . Встановлено, що [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, згідно якої заведена спадкова справа № 136/2015, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42012041 від 04.11.2015 року . Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свiдоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На виконання вимоги даної статті, позивачі звернулися до нотаріальної контори із відповідною заявою, проте їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону , оскільки ними не було надано правовстановлюючих документів на житловий будинок. Вказане підтверджується Постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.04.2016 року . Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за життя не оформили документи на належне їм нерухоме майно та не зареєстрували його в органах БТІ. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в Україні (УРСР) із 1979 року. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності . Вищий Спецiалiзований Суд України з розгляду цивільних i кримінальних справ в iнформацiйному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування п 3.3. наголошує, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будiвель ", i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Факт належності [PERSON] та [PERSON] вищезазначеного житлового будинку підтверджується інвентарною справою, виписками з будинкової книги. Постанова Пленуму Верховного суду України вiд 04.10.1991р. №7 Про практику застосування судами законодавства, що регулююєе право приватної власності громадян на жилий будинок у п. 9 зазначає, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на вiдведенiй в установленому порядку на земельній дiлянцi i прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації виконкомі місцевої ради. Встановлено, що житловий будинок з погосподарськими будівлями , що розташований в м.Заставна по вул. Грушевського, 3 Заставнівського району побудований в 1940-1985 роках. Громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці , яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності . За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року , на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Відповідно ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Враховуючи наведене,

Outcome: approved