Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій просив суд встановити факт смерті [INFO] у віці 74 років у місті Єнакієве Донецької області його бабусі [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначав, що він є внутрішньо переміщеною особою, сином [PERSON] та онуком [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Єнакієве Донецької області на тимчасово окупованій території України, що підтверджується копіями довідки про причини смерті до форми № 106/у № 1488 від 16 вересня 2021 року, лікарського свідоцтва про смерть від 16 вересня 2021 року за № 1488 та свідоцтва про смерть, що видані на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень. Для реєстрації факту смерті бабусі він звернувся до Броварського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відділ РАЦС), проте в реєстрації смерті [PERSON] йому відмовлено, оскільки пред`явлені документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті [PERSON] йому необхідно для здійснення державної реєстрації цього факту та отримання свідоцтва про смерть бабусі, отримання допомоги на поховання та прийняття спадщини після її смерті. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності та задовольнити вимоги заяви. Заінтересована особа: Відділ РАЦС, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі їх представника, самостійних вимог на предмет розгляду не заявляє та прав заявника не оспорює. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , який народився [INFO] в місті Єнакієве Донецької області, є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить копія довідки від 18 жовтня 2021 року № 3250-5000405141/9052 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Його матір`ю є [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] та про Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Матір заявника є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Наведене свідчить про те, що [PERSON] є онуком [PERSON] . Із копій лікарського свідоцтва про смерть № 1488 від 16 вересня 2021 року, довідки про причину смерті до форми № 106/ у № 1488 виданої для поховання 16 вересня 2021 року та свідоцтва про смерть [NUMBER] від 17 вересня 2021 року, виданих на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, вбачається, що [INFO] у віці 74 років у місті Єнакієве Донецької області померла [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] ; причина смерті: двосторонній пієлонефрит із загостренням. У жовтні 2021 року заявник [PERSON] для реєстрації факту смерті його бабусі, громадянки України [PERSON] звернувся до Відділу РАЦС, якому надав копії зазначених вище документів. Рішенням Відділу РАЦС від 19 жовтня 2021 року за № 2853/21.6-74 у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Єнакієве Донецької області, заявнику [PERSON] , онуку померлої, відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті бабусі ним пред`явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Із Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р, видно, що місто Єнакієве Донецької області включене до даного переліку населених пунктів. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року № 1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01 липня 2010 року № 2398-VI визначено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За змістом п. 1 розділу І, п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (у редакції наказу від 24 грудня 2010 року № 3307/5), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. У ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За змістом ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи наведені обставини справи, суд вважає вставленим факт смерті [INFO] у віці 74 років в місті Єнакієве Донецької області громадянки України [PERSON] , [INFO] , тому заява [PERSON] про встановлення факту смерті його бабусі підлягає задоволенню. Факт смерті [INFO] [PERSON] судом встановлено для проведення державної реєстрації смерті даної особи в порядку, визначеному законодавством України, отримання заявником допомоги на поховання та прийняття ним спадщини після смерті бабусі. Згідно із ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved