Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

01 жовтня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 44242,28 гривень на його користь. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між позивачем та [PERSON] укладений договір позики 12 травня 2018 року на суму 37572,00 грн., зі строком повернення до 31 травня 2018 року. На теперішній час грошові кошти не повернуті. Розмір нарахованих інфляційних витрат за період часу з 01.06.2018 року по 29.09.2020 року за 27 місяців складає 4041,51 грн. Розмір заборгованості по відсоткам за користування грошовими коштами за період часу з 01.06.2018 року по 29.09.2020 року за 852 днів складає 2628,77 грн. Позивач надав суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи була повідомлені у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, в зв`язку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.05.2018 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено договір позики у письмовій формі, відповідно до якого позивач надав відповідачці 37572,00грн. з умовою їх повернення до 31.05.2018 року, про що свідчить підпис відповідача у зазначеному договорі. За умовами договору від 12.05.2018 року [PERSON] зобов`язана повернути суму боргу до 31.05.2018року, але свої зобов`язання не виконала по теперішній час. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Таким чином, відповідач не виконав свої зобов`язання по поверненню суми боргу, у зв`язку з чим з нього підлягають стягненню суму боргу 44242,28грн. яка складається з: 37572,00грн. - суми боргу, 4041,51грн. - інфляційних витрат, 2628,77грн. - 3% річних. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 гривень. На підставі ст.ст. 536, 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved