Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

01.08.2014 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АВТРАМАТ», в якому просила стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з лютого 2014 року по 3 липня 2014 року і середній заробіток за час затримки розрахунку з період з 4 липня 2014 року по 1 серпня 2014 р. в сумі 2248 грн. та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на ті обставини, що з листопада 2003 р. була прийнята на роботу інженером по ремонту І категорії в ПАТ «АВТРАМАТ». 3 липня 2014 р. позивачка звільнилася з роботи за власним бажанням, в зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю, умов колективного та трудового договору. На день звільнення з роботи ПАТ «Автрамат» нарахувало їй заробітну плату за період з лютого 2014 року по 3 липня 2014 року в сумі 16041,37 грн., але виплатити її внаслідок відсутності грошових коштів відмовилися. На день пред'явлення позову до суду сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивачки за час затримки розрахунку складає 2248,08 грн. (77,52 грн. середньоденна заробітна плата х 29 днів (кількість днів затримки). 14.08.2014 р. позивачка звернулася до суду з уточненими позовними вимогами, в яких просила стягнути з ПАТ «АВТРАМАТ» на її користь 19306,32 грн., в тому числі заборгованість по заробітній платі - 15063,72 грн. та середній заробіток за період з 04.07.2014 р. по 14.08.2014 р. в сумі 4242,6 грн. та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості за один місяць. При цьому позивачка посилалася на ті обставини, що після звернення з позовом до суду відповідач виплатив їй зарплату за лютий 2014 р. Крім того, середньоденна зарплата становить 141,42 грн., тому збільшила суму та період стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні за період з 04.07.2014 р. по 14.08.2014 р. В судовому засіданні позивачка підтримала свої уточнені позовні вимоги, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити. Представник відповідача, яка діє на підставі виданої довіреності, уточнені позовні вимоги позивачки визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Також зазначила, що заборгованість по заробітній платі на підприємстві утворилася внаслідок складної економічної ситуації. Суд, вислухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судовим розглядом встановлено, що з 04.11.2003 року по 03.07.2014 року працювала інженером по ремонту 1 категорії в ЕМВ Публічного акціонерного товариства «АВТРАМАТ», що підтверджується копією трудової книжки, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с.4-5). Згідно з наказом від 03.07.2014 р. № 235 голови Правління ПАТ «АВТРАМАТ», [PERSON] звільнена за власним бажання, ст. 38 КЗпП України, в зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю, умов колективного та трудового договору, 03.07.2014 р. (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як вбачається з довідки від 11.08.2014 р. № 325, ПАТ «АВТРАМАТ» має заборгованість із заробітної плати перед колишнім працівником [PERSON] з березня 2014 року по липень 2014 року в сумі 15063 грн. 72 коп. Таким чином, суд вважає можливим позовні вимоги позивачки в цій частині задовольнити та стягнути з Публічного акціонерного товариства «АВТРАМАТ» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі з березня 2014 року по липень 2014 року в розмірі 15063 грн. 72 коп. Згідно з вимогами частини першої ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Частиною другою цієї статті передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Як вбачається з довідки від 11.08.2014 р. № 326, виданої ПАТ «АВТРАМАТ», середньоденна заробітна плата складає 141,42 грн., середній заробіток дорівнює сумі 2616,27 грн. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з Публічного акціонерного товариства «АВТРАМАТ» на користь [PERSON] середній заробіток за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з 04.07.2014 року по 14.08.2014 року в розмірі 4242 грн. 60 коп. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved