Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з належної їй на праві власності частини квартири [ADDRESS] Згадана квартира належала [PERSON] на праві приватної власності. [PERSON] зазначила, що [PERSON] на випадок її смерті було складено заповіт від 29.08.2012 року, яким вона заповіла належну їй частину квартири [ADDRESS] [PERSON] Даний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Аракелян О.І. і зареєстрований у реєстрі за №1740. 19.06.2015 року позивач звернулася до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], однак постановою державного нотаріуса Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Іванець О.О. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частину квартири [ADDRESS] у зв'язку з невизначеною часткою в спільному праві власності на квартиру та відсутністю реєстраційного посвідчення на вищезазначену квартиру. Зважаючи на те, що позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку, вона просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відповідач про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності останній до суду не надсилав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, третя особа про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомила. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.10.2012 року (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з належної їй на праві власності частини квартири [ADDRESS] Судом встановлено, що 28.11.1997 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договір міни 3/5 частини квартири [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Дорофеєвою Т.М. (а.с.9). У згаданому договорі вказано, що право власності на 3/5 частини квартири [ADDRESS] належать [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Харківської райдержадміністрації м. Києва 25.06.1997 року, зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації м. Києва 17.07.1997 року за реєстровим номером 6504. Таким чином, квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору міни від 28.11.1997 року. 10.04.1998 року Київським міським бюро технічної інвентаризації було видано реєстраційне посвідчення на квартиру [ADDRESS] (а.с.10). У відповідності до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Ч.2 ст.1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт від 29.08.2012 року, яким вона заповіла належну їй частину квартири [ADDRESS] [PERSON] Даний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Аракелян О.І. і зареєстрований у реєстрі за №1740 (а.с.11). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За приписами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З матеріалів спадкової справи №414/2013 до майна померлої [PERSON] вбачається, що спадщину після смерті останньої [PERSON] прийняла в установлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк та в установленому ст.1268 цього Кодексу порядку. 19.06.2015 року позивач звернулася до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], однак постановою державного нотаріуса Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Іванець О.О. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частину квартири [ADDRESS] у зв'язку з невизначеною часткою в спільному праві власності на квартиру та відсутністю реєстраційного посвідчення на вищезазначену квартиру (а.с.13). Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. П.12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7 передбачено, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Крім того, відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року №20 якщо розмір часток у спільній власності громадян не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності. Частка учасника спільної сумісної власності визначається при відкритті після нього спадщини. Оскільки праця є основою створення і примноження власності громадян, розмір частки учасника спільної сумісної власності визначається ступенем його трудової участі, якщо інше не випливає із законодавства України. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Договором міни квартири від 28.11.1997 року не було визначено розміри часток [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у праві власності на квартиру [ADDRESS], інших договорів, які б визначали розмір їх часток у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру вони не укладали. Також позивачем не надано суду доказів, що її участь у надбанні майна була більшою, ніж у померлої [PERSON] Отож частки співвласників квартири [ADDRESS] на момент смерті [PERSON] були рівними та становили по 1/3 частині за кожним із співвласників. За таких обставин, зважаючи на те, що позивач прийняла спадщину після смерті матері у порядку та в строки, передбачені ст.1268, ч.1 ст.1270 ЦК України, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 355, 372, 1233, 1236, 1268, 1269, 1270, 1297 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved