Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

01.04.2019 року позивач звернувся в суд з цим позовом, в якому просив визнати відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS]. Стислий виклад позицій позивача та заперечень відповідача. Підставами звернення до суду з позовом стало те, що він згідно договору купівлі - продажу від 15.11.2004 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] продали, а він купив та на даний час є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] . Після оформлення договору купівлі - продажу між ним та відповідачами була усна домовленість, що вони через три місяці з дня купівлі ним будинку знімуться з реєстраційного обліку. Але згідно акту та довідки Людавської сільської ради від 26.03.2019 відповідачі по справі: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в будинку [ADDRESS] , але не проживають за місцем реєстрації з 25.03.2005 так як вибули в с. Рів Жмеринського району Вінницької області. Відповідачі не бажають зніматися з реєстрації з належного йому на праві власності житлового будинку, хоча не проживають в ньому з березня 2005 року, тобто більше одного року, а проживають без реєстрації в с. Рів Жмеринського району Вінницької області. На неодноразові усні звернення до відповідачів знятися з реєстрації з належного йому на праві власності житлового будинку, відповідачі не реагують, пояснюючи, що їм немає де зареєструватися за іншою адресою. Домовленості між ним та відповідачами щодо збереження за ними права користування житлом у разі їх відсутності у ньому понад рік, немає. На даний час він бажає продати будинок, але не має можливості, так як в ньому зареєстровані, але не проживають відповідачі по справі. Відзиву відповідача на позовну заяву не надходило. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 22.04.2019 року ухвалою судді відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачам, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. За інформацією Людавської сільської ради відповідачі зареєстровані в [ADDRESS] , однак не проживають там (а.с.29, 30, 31). Як вбачається з поштових повідомлень, які повернулись на адресу суду, 03.05.2019 року позивач [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання та 03.05.2019 відповідач [PERSON] за фактичним місцем проживання отримали копію ухвали про відкриття провадження. Відповідачам [PERSON] та [PERSON] було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за їх фактичним місцем проживання вказаним в позовній заяві. На адресу повернулися конверти із відміткою «адресат відсутній», що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи. Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідачі вважаються належним чином повідомленими про розгляд справи судом, відзиву на позовну заяву не надіслали. З огляду на вищезазначене суд, на підставі частини 5 статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, без виклику свідків. Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до копії договору купівлі-продажу посвідченого 15.11.2004 приватним нотаріусом Жмеринського районного нотаріального округу Драчевською Л.О., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купив житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.6). Згідно копії реєстраційного посвідчення від 01.12.2004 будинковолодіння [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] з правом особистої власності на підставі договору купівлі-продажу від 15.11.2004 за р. №3393 (а.с.8). Відповідно до копії акта від 25.03.2019 та довідки виконавчого комітету Людавської сільської ради Жмеринського району Вінницької області встановлено, що в житловому будинку [ADDRESS] з 1990 року зареєстровані, але не проживають з 25.03.2005 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які вибули в с. Рів Жмеринського району Вінницької області (а.с.9,10). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. До вказаних правовідносин застосовуються норми права визначені Цивільним та Житловим Кодексами України. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно частин 1, 2 і 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Як визначено частиною 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши наявні у справі докази у відповідності до статей 77, 78, 79, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, які свідчать про те, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] понад один рік без поважної причини не проживають в належному позивачу будинку, за умови відсутності підстав збереження за ним житлового приміщення понад встановлені законом строки, що передбачені частиною 3 ст. 71 ЖК України, приходить до висновку, що право власника даного житла - позивача [PERSON] порушене, тому відповідно до вимог ст. 391 ЦК України підлягає захисту, а відповідно позов задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. З урахуванням задоволення позову відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів в рівних частках на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 764,40 гривень.

Outcome: approved