overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

01.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 20 вересня 2008 року, актовий запис №425, місце реєстрації: Другий відділ реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції міста Одеси. Мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, різні погляди на сімейні відносини, сімейні обов'язки щодо ведення сімейного господарства та виховання дитини. Просить суд розірвати його шлюб із [PERSON] Позивач [PERSON] підтримав свою позовну заяву, просив строк на примирення не призначати, оскільки відновлення шлюбних відносин з відповідачем виключається, справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, будучи належно повідомлена про час, дату і місце розгляду справи, надала суду заяву слухати справу без її участі, згодна на винесення по справі рішення. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (дошлюбне прізвище Умріхіна) [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами зареєстровано 20 вересня 2008 року, актовий запис №425, місце реєстрації: Другий відділ реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції міста Одеси. Мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття кохання один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя, сторони спільне господарство не ведуть, що не заперечує і позивач, і відповідач. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Суд вважає, що сторони не мають наміру відновлювати сімейні стосунки, на примирення не згодні. Спір про місце проживання дитини та про поділ майна відсутній. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам неповнолітньої дитини. Судовий збір у повному обсязі сплачено позивачем при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

01.08.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та після зміни позовних вимог просить визнати його таким, що втратив право на користування квартирою № 78 будинку №7 по вул. О. Міхнюка в м. Чернігові, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є її племінником, якого вона на прохання сестри тимчасово зареєструвала за вищевказаною адресою у 2011 році як піднаймача , однак відповідач не проживає за місцем реєстрації більше пяти років та не сплачує за комунальні послуги. Позивач в судове засідання не зявилась, до його початку через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався через оголошення у пресі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Допитавши свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] (колишня Воїнів Інтернаціоналістів) в м. Чернігові. Відповідно до даних КП «Деснянське» Чернігівської міської ради в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач та піднаймач [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що відповідач за місце реєстрації не проживає понад пять років. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власника майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом вважається доведеним той факт, що відповідач у спірній квартирі не проживає без поважних причин понад встановлені законом строки, у звязку з чим втратив своє сервітутне право на житло. На підставі вищевикладеного, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

01.08.2016 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 15 жовтня 2011 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис за №891, зазначивши в обґрунтування позову, що у шлюбі прожили біля пяті років, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час між ними шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, тобто шлюб існує формально. Шлюб розпався тому, що за весь час спільного проживання вони з відповідачем так і не змогли порозуміти один одного. Наміру збереження сімї вони не мають, тому строк на примирення просить не надавати. Спору про місце проживання дитини між ними не має, син залишається проживати разом з нею. Після розірвання шлюбу бажає перейти на дошлюбне прізвище. В судове засідання позивач не зявилася, направивши на адресу суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутністю /а.с.11/. Відповідач в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутність /а.с.15/. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільної згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом установлено, що 15 жовтня 2011 року Першим Суворовським відділом ДРАЦС Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], яка після реєстрації шлюбу перейшла на прізвище чоловіка [PERSON], актовий запис за №891, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №155932 /а.с.24/. Від шлюбу подружжя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.5/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з пояснень сторін суд вважає, що збереження шлюбу між подружжями не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, шлюб існує формально, тому збереження шлюбу суперечить їх обопільним інтересам, у звязку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

01.08.2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що 09.08.2004 року померла її мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом свідоцтвом про її смерть серії І-АМ №246817, виданим [PERSON] сільською радою Погребищенського району Вінницької області 10.08.2004 року. Після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 1,48 розташована на території [PERSON] сільської ради. Протягом шести місяців позивачка до нотаріальної контори для подання заяви на отримання свідоцтва про право на спадщину не звернулась з обєктивних причин, а саме була юридично необізнана, а також впродовж тривалого часу відчувала скрутне матеріальне становище, доходів вистачало лише на задоволення життєво необхідних потреб. Сестра позивачки [PERSON] від належної їй частки спадкового майна відмовився на користь позивачки [PERSON], заява зареєстрована в реєстрі за № 2-10 (а.с. 11). Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву за № 233 від 08.08.2016 року, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Ч.1 ст. 61 ЦК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом, після померлої 09.08.2004 року [PERSON], однак з поважних причин не подала у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини. Дані правовідносини регулюються ч.3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту її майнових прав, необхідно визначити їй додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

01.08.2016 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], що народився 13.02.2014 року в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, щомісячно. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 28.09.2013 року і 13.02.2014 року у них народився син [PERSON]. Відповідач допомоги їй на утримання дитини, яка проживає із нею, не надає. В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, а справу просила розглядати в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, а позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії свідоцтва про народження видно, що [PERSON] народився 13.02.2014 року і його батьками являються [PERSON] та [PERSON]. Із копії довідки ЖБК про склад сімї від 21.07.2016 року видно, що з позивачкою разом мешкає і її син [PERSON], [INFO]. Ст.ст. 10 ч.3, 60 ч.1 ЦПК України передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 182 ч.1 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Ст. 183 ч. ч. 1, 2 СК України передбачають, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі викладеного, враховуючи відсутність заперечень відповідача проти позовних вимог, суд знаходить позовні вимоги доведеними і підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

01.08.2016 року позивач поштою звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі 21143,85 грн, мотивуючи вимоги тим, що 15.06.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2500 грн, із сплатою відсотків у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. В судове засідання представник позивача не прибув, в поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання без поважних причин не прибув. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів у справі і проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 15.06.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2500 грн, із сплатою відсотків у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 31.05.2016 року виникла заборгованість в розмірі 21143,85 грн, яка включає заборгованість по тілу кредиту 2412,46 грн, несплачені проценти 14448,35 грн, пеню та комісію 2800 грн, штрафні санкції 1483,04 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором в розмірі 21143,46 грн, так як зобовязання не виконується відповідачем належним чином. Судові витрати по справі, які поніс позивач по сплаті судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

01.08.2017 [PERSON] звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час сім'я фактично розпалася, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними, з травня 2017 року мешкають окремо, стосунки не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення наявне в матеріалах справи. Про причини неявки відповідача суд не має відомостей. Позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

01.08.2017 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO]. [PERSON] право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] за життя мала у власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], спадщину прийняла [PERSON] спадкоємиця за заповітом, шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, проживала разом зі спадкодавицею до її смерті, але своє спадкове право на нерухоме майно не зареєструвала в зв'язку з проведенням державної реєстрації після смерті спадкодавиці, тому не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати без неї (а.с. 23). Представник Кузьминецької сільської ради в судове засідання не з'явився, письмово позовні вимоги визнав, справу просив розглянути без нього (а.с. 24). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] за життя мала право на житловий будинок [ADDRESS], внаслідок її смерті [INFO]. відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], яку прийняла спадкоємиця за заповітом, але своє спадкове право на нерухоме майно не зареєструвала в зв'язку з проведенням державної реєстрації після смерті спадкодавиці, тому не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини. Дані правовідносини регулюються: - ст.ст. 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 р.), за якими у разі спадкування за законом спадкоємцем першої черги є дружина померлого; дією, що свідчить про прийняття спадщини є фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном; - ч. 2 ст. 256 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку встановлення цих фактів; - ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки, [PERSON], як спадкоємиця за заповітом спадщини після померлої [INFO]. [PERSON] у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, то з метою захисту законного права позивачки на спадщину суд визнає за необхідне позов задовольнити, визнати за позивачкою в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO]. [PERSON] право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

01.08.2017 р. до суду заявлено цей позов, в якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх півроку вони з відповідачкою подружніх стосунків не підтримують, разом не живуть, миритися категорично не бажає; неповнолітні діти проживатимуть з відповідачкою, спірного майна не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позов задовільнити, проти задоволення заочного рішення у разі неявки відповідачки не заперечував (а.с. 26). Відповідачка в судове засідання втретє не з'явилася, хоча належно була повідомлена про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про перенесення справи не заявляла. З урахуванням наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, протягом останніх півроку вони подружніх стосунків не підтримують, позивач миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою, вказує на те, що їх сім`я остаточно розпалася, неповнолітні діти проживатимуть з відповідачкою, спірного майна не мають; відповідачка в судові засідання 15.09.2017 р., 17.10.2017 р. та 08.12.2017 р. не з`явилася, не повідомивши про причини неявки, жодних письмових пояснень чи заперечень проти позову суду не надала, клопотань про надання строку для примирення з позивачем та про бажання зберегти шлюб до суду не надходило. Вказані обставини свідчать про те, що збереження шлюбу на час розгляду справи неможливе. Вказані правовідносини регламентуються ч.2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, подружніх стосунків протягом останніх півроку не підтримують та разом не живуть, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved