overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

У листопаді 2015р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 478548,62грн., посилаючись в обґрунтування вимог на те, що у 2008р. за договором банк надав відповідачу [PERSON] 25000 доларів США кредиту, терміном до 16 липня 2028р., зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами в розмірі 2,49% річних; умови повернення кредиту порушені та існуюча заборгованість відповідачем не погашена. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, до суду не зявився. За таких обставин суд за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 525,526,625,1054 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За кредитним договором позичальник зобовязується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, при цьому неможливість виконання грошових зобовязань не звільняє боржника від відповідальності. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №ML-400/096/2008 від 15.07.2008р. ЗАТ "ОТП Банк" (правонаступник - ПАТ "ОТП Банк") надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 25000 доларів США, з кінцевим строком повернення кредиту 16 липня 2028р., зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами в розмірі 2,49% річних, що підтверджується копією договору, що є у справі. За твердженнями банку умови повернення кредиту позичальником порушені, існує заборгованість, яка згідно розрахунку позивача на 28.09.2015р. склала 22138,64 доларів США, що на день проведення розрахунку по офіційному курсу НБУ (21,6160) еквівалентно 478548,84грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 20842,73 доларів США (еквівалент - 450536,45грн.), проценти - 1295,91 доларів США (еквівалент - 28012,39грн.). За умовами кредитного договору сторін та відповідно до положень ст.1050 ЦК України позивач через невиконання перед ним зобовязань має право вимагати дострокового повернення кредиту. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, проценти. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

У листопаді 2015р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою №36 по вул.Наваринська,17-а в м.Миколаєві, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що вона є власником вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, відповідач зареєстрована в цій квартирі, але в ній не проживає з 2012р. У судове засідання представник позивача не з'явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач у встановленому порядку повідомлявся про час і місце судового розгляду, до суду не зявився. За таких обставин суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що квартира [ADDRESS] є власністю позивача [PERSON], що підтверджується наявними в справі копіями свідоцтва про право власності на житло від 22.01.2001року, витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.12.2014р. Також, за вказаною квартирою позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають реєстрацію свого місця проживання, що підтверджується даними довідки ЖКП ММР "Бриз" ЖЕК №1 від 17.11.2015року. Проте, згідно акту про не проживання ЖКП "Бриз" ЖЕК №1 від 19.11.2015р., відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі з 25.11.2012року. Відповідно до ст.ст.150,156 Житлового кодексу України, ст.ст.383,405 Цивільного кодексу України власник житла (будинку, квартири) має право користування ним та не втрачає його навіть при відсутності в ньому певний час. Разом з тим, члени сімї власника житла, які не є власниками житла, але проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом, та втрачають таке право у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. За таких обставин суд приходить до висновку, що підстав для збереження за відповідачем права користування житлом, яке є власністю позивача, не має, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

У листопаді 2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], у якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики № 113332301 від 01 червня 2015 року в розмірі 15 686,70 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1218,00 грн. В березні 2016 позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, а саме про стягнення боргу в розмірі 14086,70 грн. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 червня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальність "Манівео швидка фінансова допомога" (надалі - позивач) та [PERSON] (надалі - відповідач) було укладеного договір позики № 113332301 на суму 3460,00 грн. зі сплатою відсотків та комісії строком на 30 календарних дні шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника на банківську картку № [NUMBER]. 01 липня 2015 року термін платежу за договором закінчився. Відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконує, заборгованість не повертає. Так, станом на 16 жовтня 2015 року заборгованість відповідача за договором позики становить 15 686,70 грн., яка складається з: заборгованості за позикою у розмірі - 3680,00 грн.; заборгованості по процентам за користування позикою у розмірі - 13099,60 грн. На адресу суду надійшла заява від позивача про зменшення позовних вимог в зв'язку з тим, що на дату слухання відповідач погасив суму заборгованості у розмірі 1600,00 грн. за договором позики, а тому просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 14086,70 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та позов просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи, в розумінні положень ч. 5 ст. 74 та ч. 8 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

У листопаді 2016 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. Позивач вказує, що квартира [ADDRESS] ([PERSON]) в м. Шостка є комунальною власністю. В даній квартирі зареєстровані син позивача [PERSON] та її неповнолітній онук [PERSON], однак за своїм місцем реєстрації не проживають, за комунальні послуги не сплачують. Посилаючись на норми ч. 2 ст. 107 ЖК УРСР, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратила право користування вищевказаним житлом у зв'язку з їхньою відсутністю у ньому без поважних причин понад один рік. У судове засідання сторони не з'явились. Представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Через канцелярію суду також подано заяву підписану відповідачем [PERSON], який також є законним представником відповідача [PERSON] в якій вони просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. Представник третьої особи Шосткинська міська рада в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених позовних вимогах не заперечує. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд приходить до висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, оскільки встановлено, що квартира [ADDRESS] ([PERSON]) в м. Шостка на підставі довідки КП ПВО "Енергія" від 07.11.2016 є комунальною власністю. Відповідно до довідки про склад сім'ї КП ПВО "Енергія" від 07.11.2016 вбачається, що в даній квартирі зареєстровані позивач [PERSON] та відповідачи [PERSON] та [PERSON], які фактично тривалий час у вказній квартирі не проживають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

у листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 07 лютого 2014 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управіління юстиції в Одеській області, актовий запис № 13. В шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що з самого початку їх сімейне життя з відповідачкою не склалося. Вони з дружиною не знаходили спільної мови щодо обовязків у шлюбі, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Більше восьми місяців сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують. Примирення з дружиною та подальше спільне життя є неможливим, тому позивач просив шлюб між ними розірвати. У дане судове засідання позивач не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила відновити її дошлюбне прізвище "Варлан". Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно копії свідоцтва про шлюб, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 07 лютого 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 13 (а.с. 4). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв'язку з тим, що відповідачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище, після розірвання шлюбу прізвище дружини відновити на "Варлан".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У листопаді 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що 12.11.2005 року між нею та відповідачем, Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одесси було зареєстровано шлюб, актовий запис № 593. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка посилаючись на те, що вони з відповідачем однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Сторони в судове засідання не з"явились, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 12.11.2005 року між позивачкою та відповідачем, Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одесси було зареєстровано шлюб, актовий запис № 593. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони однією сім"єю не проживають, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах суд вважає, що сім"я сторін розпалася остаточно та її збереження не можливе. При цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У листопаді 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що 13 вересня 1997 року між нею та відповідачем, Виконавчим комітетом Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка посилаючись на те, що вони з відповідачем однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Сторони в судове засідання не з"явились, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 13 вересня 1997 року між нею та відповідачем, Виконавчим комітетом Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони однією сім"єю не проживають, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах суд вважає, що сім"я сторін розпалася остаточно та її збереження не можливе. При цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

У листопаді 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що 25 листопада 2014 року між нею та відповідачем, в простій письмовій формі було укладено договір позики, відповідно до якого позивачка позичила відповідачу суму 45 000 долларів США строком на 1 рік зі сплатою відповідачем 3 % річних за користування позикою та сплатою штрафу у разі неналежного виконання зобов"язання в розмірі 0,3 % від суми залишку заборгованості за кожень день прострочення виплати боргу. Позивачка посилаючись на невиконання відповідачем боргових зобов"язань за зазначеним вище договором, просить суд стягнути з відповідача борг з урахуванням 3 % річних та штрафу, що обумовленні договором, в сумі 74 915, 00 доларів США, що еквівалентно 1 947 790,00 гривень . Сторони в судове засідання не з"явилися, кожен окремо звернувся до суду із заявми про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач, згідно з його заявою, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так судом встановлено, що 25.11.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивачка позичила відповідачу суму 45 000 долларів США строком на 1 рік зі сплатою відповідачем 3 % річних за користування позикою та сплатою штрафу у разі неналежного виконання зобов"язання в розмірі 0,3 % від суми залишку заборгованості за кожень день прострочення виплати боргу, що підтверджується договором позики від 25.11.2014 року. Позивачка надала відповідачеві зазначену суму позики, що підтверджується розпискою про отримання відповідачем коштів, але відповідачка позику у строки та умовах встановлених договором не повернула. Доказів щодо повернення боргу відповідачем в матеріалах справи відсутні. При цьому згідно із наявною в матеріалах справи письмовою заявою, відповідач зазначені обставини не оспорює та проти задоволення позову не заперечує. З урахуванням обставин справи та на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Окрім цього як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні зазначеної позовної заяви було сплачено судовий збір в сумі 6890,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~У листопаді 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що їй на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого 12 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1259. належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами № 29 по вул. Набережній в с. Надлиманському Овідіопольського району Одеської області. За зазначеною адресою попереднім власником майна був зареєстрований відповідач по справі [PERSON], який є братом позивачки [PERSON] Позивачка, посилаючись на те, що відповідач за зазначеною адресою не проживає більше року, дозволу на його реєстрації за зазначеною адресою, вона, як новий власник майна, не надавала, просить суд\~ ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним вище житловим будинком. Позивачка в судове засідання не з"явилася, але звернулася до суду із заявою про підтримання позову, який просила розглянути у її відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з"явився, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не зверталися. \~ \~ Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. \~ \~ Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: \~ Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. \~ \~ \~ \~ Згідно з положеннями ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право користування цим житлом при відсутності без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~ Так судом встановлено, що позивачці на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого 12 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1259, належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами № 29 по вул. Набережній в с. Надлиманському Овідіопольського району Одеської області. За зазначеною адресою попереднім власником майна був зареєстрований відповідач по справі [PERSON], який є братом позивачки [PERSON] Згідно з Актом від 03.11.2016 року, складеним депутатами та секретарем Надлиманської сільської ради, відповідач [PERSON] за зазначеною вище адресою не проживає з 2007 року. \~ \~ \~ \~ У зв"язку з тим, що відповідач за адресою реєстрації місця проживання не мешкає з 2007 року, тобто понад один рік, він підлягає визнанню таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. \~ \~ \~ Докази поважності причин відсутності відповідача за адресою реєстрації місця проживання понад один рік, в матеріалах справи відсутні. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного позов підлягає задоволенню.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

У листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство "Акцент - Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору № б/н від 01.11.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1500, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Однак в порушення умов договору [PERSON] заборгованість по кредиту не погасила. Відповідач [PERSON] станом на 10.10.2016 року має заборгованість 22262 грн. 07 коп., яка складається з наступного: - 1361,65 грн. - заборгованість за кредитом; - 16464,13 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: - 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1036,29 грн. штраф (процентна складова). Систематичне не внесення платежів, несплата процентів (відсотків) за користування кредитом, а також одностороння відмова від виконання умов договору є істотним порушенням умов договору. Представник позивача у судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи в заочному порядку без участі представника позивача, просить суд стягнути з відповідача 22262 грн. 07 коп. за кредитним договором № б/н від 01.11.2013 року, та судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 01.11.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1500, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до договору № б/н від 01.11.2013 року відповідач [PERSON] заборгованість перед банком не сплатив. Згідно із розрахунком заборгованості відповідач станом на 10.10.2016 року має заборгованість перед банком у розмірі - 22262 грн. 07 коп. (а.с.5-6). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Наслідки порушення договору позичальником, передбачені ст. 1050 ЦК України, яка відсилає до ст. ст. 549 - 552, 625, 1048 ЦК України, та відповідає вимогам позивача.

Outcome: approved