Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

01.07.2019 до Дзержинського районного суду міста Харкова звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання спадкового договору. В обгрунтування позову позивачем зазначено, що 26.11.2010 між нею та відповідачем укладено спадковий договір, відповідно до якого [PERSON] після смерті [PERSON] набуває право власності на майно, яке складається з квратири [ADDRESS] . Відповідач зобов`язалась купувати одяг, продукти харчування та необхідні ліки, а також забезпечувати порядок в квартирі. Після підписання договору позивач неодноразово зверталась до відповідача за допомогою у прибиранні житла або з проханням принести їй продукти харчування, однак [PERSON] відмовляла їй, посилаючись на те, що вона дуже зайнята і не збирається використовувати свій вільний час для неї. Зазначені обставини можуть підтвердити свідки. У зв`язку з чим відповідач просить розірвати спадковий договір. Позивач у судове засідання не з`явилась, уповноважила адвоката Мартовицьку І.Д. представляти її інтереси. Представник позивача Мартовицька І.Д. у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити, з підстав, зазначених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явивився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не сповістив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] знає давно, так вона її племінниця, також знає і [PERSON] яка є її двоюрідною сестрою. З [PERSON] вона (свідок) не спілкується з 2017 року, жодного разу вдома у [PERSON] . [PERSON] не бачила. [PERSON] надає допомогу тільки вона (свідок) та її родина протягом трьох років, так як тітка вже потребує сторонньої допомоги. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] знає, вона є сусідкою. [PERSON] бачила один раз, приблизно 1 - 1,6 роки тому, коли вона виходила з під`їзду. Зі слів [PERSON] вона (свідок) знає, що [PERSON] є онукою позивача. На теперішній час [PERSON] , мешкає одна. [PERSON] розповідала, що уклала з [PERSON] спадковий договір, відповідно до якого [PERSON] повинна була допомагати бабі. Але [PERSON] не виконує умови договору, навість коли [PERSON] перебувала у лікарні, відповідач її не відвідувала. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] знає, так як вона мешкає у одному будинку зі його матір`ю. Він заходив до [PERSON] до квартири та надав їй допомогу , так як вона мешкає сам та ніхто їй не допомагає. [PERSON] він (свідок) не знає, але бачив її один раз у 2019 році біля під`їзду будинку де мешкає [PERSON] [PERSON] розповідала, що між нею та [PERSON] , укладено спадковий договір, але остання не виконує його умови, не надає допомоги, у зв`язку з чим він, [PERSON] , допомагає [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Харківської державної нотаріальної контори, зареєстрвоано в реєстрі №3-1889. У пункті 6 цього Договору передбачено, що набувач зобов`язується виконувати особисті немайнові розпорядження відчужувача, а саме купувати одяг, продукти харчування та необхідні ліки для відчужувача, а також забезпечувати порядок в квартирі. Як передбачено ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом, чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 1302 та ст. 1306 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує обов`язки покладені на неї спадковим договором, що також підтверджують свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Умови та підстави розірвання спадкового договору передбачено ст. 1308 ЦК України, зокрема, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача. Таким чином, зважаючи на вищенаведені мотиви, а також те, що умовами спадкового договору чітко передбачено підстави для його розірвання, позивачем доведено наявність істотного порушення умов даного договору, а відповідачем не спростовано, що є підставою для задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного В судовому засіданні представник позивача, в разі задоволення позовних вимог, не наполягала на стягненні з відповідача на її користь понесених нею судових витрат по справі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених нею судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved