Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

01 березня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Позивач мотивує свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шосткинського міськрайнного суду Сумсьої області від 31 березня 2016 року, розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився мешкати разом з матір'ю, а відповідач в свою чергу добровільно жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 17 Конвенції про захист прав дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 191 Сімейного Кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що [INFO] у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 2). 31 березня 2016 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, що підтверджує копія рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області (справа №589/1606/16-ц, провадження 2/589/521/16) (а.с. 3). Як вбачається з довідки від 27 лютого 2018 року про склад сім'ї виданої ЖКВ Казенне підприємство «Шосткинський казенний завод «Імпульс» дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], і знаходиться на її утриманні (а.с. 7). З урахуванням вищевикладеного, виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню, а аліменти підлягають стягненню з відповідача з дня звернення позивача до суду в розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, по досягненню дитиною повноліття. Судові витрати згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved