Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

01 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги позивач мотивував тим, що з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Білопільського районного суду від 26 квітня 2013 року з нього на користь відповідачки [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина. Також, рішенням Білопільського районного суду від 31 січня 2017 року з нього на користь [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки [PERSON], [INFO]. На даний час на утримання дітей аліменти складають 1/10 частки його заробітку, що перевищує частку, встановлену законом. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить зменшити розмір стягнутих із відповідачки аліментів у розмірі ? усіх видів заробітку (доходу), і стягувати з нього на користь відповідачки аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі. У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 26 квітня 2013 року стягнуто з [PERSON], [INFO], щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, на користь матері дитини [PERSON], починаючи стягнення з 16 квітня 2013 року (а. с. 7). З довідки про доходи вбачається, що [PERSON] працює інспектором ГУ НП в Сумській області і має стабільний дохід, а також з нього відраховуються аліменти від його доходу, що складає середній розмір аліментів в сумі 1\~390 грн. 96 коп. (а. с. 8). На підставі рішення Білопільського районного суду Сумської області від 31 січня 2017 року стягнуто щомісячно із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 10 січня 2017 року (а. с. 18, 19 ). У відповідності до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Суд враховує те, що стягнутий з відповідача рішенням суду від 26 квітня 2013 року розмір аліментів становить ? частки заробітку (доходу), а за рішенням суду від 31 січня 2017 року становить 1/6 частки заробітку (доходу), а в цілому аліменти складають 5/12 заробітку (доходу) позивача, що перевищує законодавчо встановлений мінімальний розмір аліментів. Отже, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів підлягає задоволенню. Одночасно суд вважає за необхідне після набрання рішенням законної сили відкликати виконавчий лист, виданий на виконання рішення Білопільського районного суду Сумської області від 26 квітня 2013 року по справі № 573/801/13-ц (пров. 2/573/250/13) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved