Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

У жовтні місяці 2014 року позивач звернувся до суду із заявою в якій вказав, що 13 серпня 2007 року між АКіБ "Укрсиббанк", правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк» та приватним підприємством «Вестор» був укладений договір кредиту №11197199000 згідно умов якого банк надає позичальнику кредит в сумі 750 000,0 грн. з розрахунку 15,5% річних за користування кредитними коштами, з 13 серпня 2007 року по 11 листопада 2007 року кредитна ставка за користування коштами встановлюється у розмірі 17,5% річних, якщо інша процентна ставка не буде встановлена відповідно до умов договору за користування коштами понад встановлений договором строк у цей період розмір процентної ставки встановлюється у розмірі 23,25% річних. У період з 11 листопада 2007 року розмір відсоткової ставки встановлюється 26,25% річних по 13.08.2018 року. 08 грудня 2011 року ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами відповідно до якого ПАТ «Укрсиббанк» відступив ПАТ «Дельта банку» право вимоги за кредитними та забезпечувальним зобов»язаннями вказаного кредитного договору. Виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором № [NUMBER] забезпечується поруками, укладених банком 13.08.2007 року із [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Однак станом на 01.09.2014 року позичальник належним чином своїх зобовязань за договором не виконував, і станом на час звернення з позовом до суду заборгованість за кредитом перед банком складає 1 471 716,86 грн., з них сума заборгованості за кредитом 670 454,52 грн., сума простроченої заборгованості по кредиту 670 454,52 грн., пені з несвоєчасне повернення кредиту 66 617,11 грн., розмір прострочених відсотків за кредитом 673 433,25 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 61 211,98 грн. Просить стягнути заборгованість по кредиту з відповідача у примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити. Відповідачі в судове засідання не з»явились, повідомлені про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 13 серпня 2007 року між АКіБ "Укрсиббанк", правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк» та приватним підприємством «Вестор» був укладений договір кредиту №11197199000 згідно умов якого банк надає позичальнику кредит в сумі 750 000,0 грн. з розрахунку 15,5% річних за користування кредитними коштами, з 13 серпня 2007 року по 11 листопада 2007 року кредитна ставка за користування коштами встановлюється у розмірі 15,5% річних, за користування кредитними коштами після 11 листопада 17,5% річних, якщо інша процентна ставка не буде встановлена відповідно до умов договору. За користування кредитними коштами з 13 серпня 2007 року по 11 листопада 2007 року процентна ставка встановлюється у розмірі 23,25% річних. У період з 11 листопада 2007 року розмір відсоткової ставки встановлюється 26,25% річних по 13.08.2018 року. Позивачем як кредитором взяті на себе за кредитним договором зобовязання перед позичальником були виконані. 09 листопада 2007 року із ПП «Вестор» в особі директора [PERSON] укладено додаткову угоду №1 за умовами якої пункт 1.3.1 договору та пункт 1.3.2 кредитного договору викладені в новій редакції за користування кредитними коштами за цим договором встановлюється процентна ставка в розмірі 15,5% річних, якщо не встановлена інша ставка згідно умов цього договору та за користування коштами понад встановлений договором строк процентна ставка встановлюється у розмірі 23,25%. Такий розмір ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за Договором. Додатковою угодою №2 від 05 листопада 2008 року до кредитного договору №11197199000 сторони домовились змінити графік погашення кредиту за яким збільшені щомісячні платежі за договором. 08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитаим відповідно до умов якого АТ «Укрсиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта банк» вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, тому числі і означений кредит за № 11197199000 пп «Вестор». Із відповідачами [PERSON], який є директором ПП «Вестор», [PERSON] та [PERSON] 13 серпня 2007 року були укладені договори поруки б/н згідно умов яких останні зобов»язувались перед кредитором за невиконання позичальником ПП «Вестор» зобов»язань, що виникли з кредитного договору № 11197199000. Відповідно до договорів поруки укладених 13 серпня 2007 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] поручителі відповідають за невиконання приватним підприємством [PERSON]» усіх його зобов»язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 11197199000 від 13.08.2007 року. Однак відповідно до пункту 2.1 означених договорів поруки кредитор не вправі без згоди поручителів змінювати умови кредитного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. 09 листопада 2007 року із приватним підприємством «Вестор» в особі директора [PERSON] була укладена додаткова угода №1 згідно умов якої за користування кредитними коштами встановлюється процентна ставка 15.5 % річних, а за користування коштами понад встановлений термін процентна ставка встановлюється у розмірі 23,25 % річних. 05 листопад 2008 року із позичальником укладена додаткова угода №2 в якій сторони домовились про викладення додатку №1 (графіка погашення кредиту) в новій редакції, якою збільшений термін погашення кредиту. Станом на 01.09.2014 року позичальник належним чином своїх зобовязань за договором не виконував, і станом на час звернення з позовом до суду заборгованість за кредитом перед банком складає 1 471 716,86 грн., з них прострочена заборгованість по кредиту 670 454,52 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 66 617,11 грн., розмір прострочених відсотків за кредитом 673 433,25 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 61 211,98 грн. Просить стягнути заборгованість по кредиту з відповідача у примусовому порядку. Судом достовірно установлено, що будь-яких додаткових договорів до договорів поруки кредитор з поручителями не укладав. Тому за наведених обставин позов в частині стягнення заборгованості за кредитом з поручителів [PERSON] та [PERSON] не підлягає до задоволення відповідно до частини 1 статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов»язання, а також в разі зміни зобов»язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Оскільки із поручителями [PERSON] та [PERSON] не укладено додаткових договорів, позов заявлений до цих відповідачів не підлягає до задоволення. Однак, означений позов заявлений до [PERSON] слід задоволити, позаяк він діяв як директор приватного підприємства «Вестор» і був обізнаний та сам особисто вчинив підпис у додаткових угодах. Тому слід стягнути з приватного підприємства «Вестор» та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 1 471,716,86 грн. та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial