Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Прокурор Артемівського району м. Луганська в інтересах держави в особі Луганської міської ради звернувся до суду із позовом до [PERSON] про внесення змін до договору оренди землі, вимоги якого в процесі розгляду справи в суді збільшив. Просить внести зміни до договору оренди землі від 06.04.2007 року, державна реєстрація від 13.04.2007 року за №040740200053, який укладений з [PERSON], щодо надання в оренду земельної ділянки загальною площею 0.4315 га, під будівництво та розміщення будівлі автомагазину та станції технічного обслуговування автомобілів, будівлі складу, стоянки тимчасового перебування автотранспорту, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], терміном на 49 років, а саме: викласти п. 8 розділу «Орендна плата» вищевказаного договору у новій редакції: « 8. Річна орендна плата встановлюється у розмірі земельного податку із застосуванням до нього договірного коефіцієнту 3,5». Датою внесення змін вважати дату набрання чинності рішення суду. В судовому засіданні прокурор Чекер Я.В. підтримав уточнені позовні вимоги та дав пояснення аналогічні викладеним в уточненого позові. В судовому засіданні представник позивача Луганської міської ради - Коліуш Г.В. підтримала вимоги уточненого позову, в обґрунтування якого зазначив, що на підставі Рішення Луганської міської ради від 26.02.2007 року №13/64 відповідачу [PERSON] була надана в оренду земельна ділянка, загальною площею 0.4315 га, під будівництво та розміщення будівлі автомагазину та станції технічного обслуговування автомобілів, будівлі складу, стоянки тимчасового перебування автотранспорту, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], терміном на 49 років. 06.04.2007 року між Луганською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди землі, державна реєстрація від 13.04.2007 року №040740200053. У зв'язку із законодавчою зміною річного розміру орендної плати за землю усі договори оренди землі, повинні відповідати вимогам чинного законодавства, і річний розмір орендної плати за землю не повинен бути меншим трикратного розміру земельного податку. Таким чином, зміна договірного коефіцієнту призведе до зміни ціни договору, однак до теперішнього часу зміни в договір не внесені. Тому, просить вимоги уточненого позову задовольнити. Відповідач в судовому засіданні а ні первинний позов, а ні уточнений позов не визнав. Зазначає про те, що орендна плата в договорі встановлюється за взаємною згодою та домовленістю сторін. Переглядається розмір орендної плати також за згодою сторін. З моменту підписання договору і до теперішнього часу він сумлінно виконував усі умови Договору оренди та своєчасно здійснював орендну плату. Також посилається на те, що Луганська міська рада не зверталася до нього з пропозицією внесення змін до договору, тобто відсутній факт недосягнення згоди між сторонами договору, тому вважає вимоги позивача безпідставними та просить у задоволенні вимог первинного та уточненого позову відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до ст. 15 ЦПК України, розгляд даної справи належить до компетенції суду. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади. В силу ч. 1 п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин являється виключною компетенцією міської ради. Враховуючи те, що спірний договір оренди земельної ділянки укладений між відповідачем та Виконавчим комітетом Луганської міської ради, але на теперішній час вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин являється виключною компетенцією міської ради, позивачами є виконавчий комітет Луганської міської ради та Луганська міська рада. Судом встановлено, що на підставі рішення Луганської міської ради від 26.02.2007 року №13/64 відповідачу [PERSON] була надана в оренду земельна ділянка, загальною площею 0.4315 га, під будівництво та розміщення будівлі автомагазину та станції технічного обслуговування автомобілів, будівлі складу, стоянки тимчасового перебування автотранспорту, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], терміном на 49 років. На підставі даного рішення 06.04.2007 року між Луганською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди землі, державна реєстрація від 13.04.2007 року №040740200053. Згідно з п. 8 розділу «Орендна плата» Договору, річна орендна плата встановлюється у розмірі земельного податку (річного) у гривнях збільшеного на коефіцієнт 2.5. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 03.06.2008 № 309-VI були внесені зміни до Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі», згідно з якими річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності не може бути меншою трикратного розміру земельного податку, та не може перевищувати 12 відсотків їх нормативної грошової оцінки. Згідно п. 1 ч. 5 ст. 288 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом. Луганською міською радою було прийнято рішення від 27.05.2011 року №9/12 «Про деякі питання щодо орендної плати на землю у м. Луганську», згідно з п.1 якого передбачено, що при внесені змін до договорів оренди землі щодо зміни розміру річної орендної плати, розмір річної орендної плати за земельну ділянку встановлюється у цих договорах у розмірі земельного податку із застосуванням до нього договірного коефіцієнту залежно від мети використання земельної ділянки. Пункт 7 додатку до вказаного рішення передбачає, що при розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки, які використовуються під супермаркети, гіпермаркети та об'єкти торгівлі, які є нерухомим майном, що розміщуються на земельній ділянці площею більш 1000 м2, повинен бути застосований договірний коефіцієнт 3,5. В 3-му абзаці п.1 вказаного рішення зазначено, що в разі передачі земельної в оренду під декілька цілей використання без визначення площ земельних ділянок, які будуть використовуватися під певну мету, та які є складовими загальної площі земельної ділянки, яка передається в оренду, при визначенні, згідно додатку до даного рішення, договірного коефіцієнту, відносно загальної площі вказаної земельної ділянки, застосовується максимальний договірний коефіцієнт, із усіх договірних коефіцієнтів, які відповідають цілям використання земельної ділянки під які (цілі) вона передається. У зв'язку з наведеним, позивачем збільшена частина позовних вимог, щодо розміру договірного коефіцієнту. Відповідач заперечує проти задоволення вимог позову, зазначаючи вчасності про те, що Луганська міська рада не зверталася до нього з пропозицією внесення змін до договору, тобто відсутній факт недосягнення згоди між сторонами договору. Між тим, з листа №01/03-13/4699/0/2-11 від 03.08.11 р. Луганської міської ради вбачається, що гр. [PERSON] було направлено лист з проектом договору про внесення змін до спірного договору оренди землі в частини збільшення договірного коефіцієнту на 3,5. Даний лист згідно з поштовим списком рекомендованих листів було направлено 08.08.2011 р. за зареєстрованою адресою відповідача. У рішення Коституційного Суду від 09.07.2002 р. №15-рп/2002 «У справі за конституційним зверненням ТОВ «Торговий Дім «Кампус Коттон клаб» щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів») зазначено, що обов'язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Можливість використання суб'єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом. Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту. З урахуванням викладеного положення частини 2-ї ст. 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист. Таким чином, навіть у разі відсутності застосування стороною за договором заходів спрямованих на досудове врегулювання спору, вказаний спір має бути вирішено в судовому порядку, оскільки положення договору оренди землі від 06.04.2007 р., державна реєстрація від 13.04.2007 року за №040740200053, не відповідають вимогам податкового кодексу України, та доводи відповідача з цього приводу суд вважає безпідставними. Згідно ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Статтею 30 Закону України «Про оренду землі»передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Договором встановлено, що умови договору оренди земельної ділянки діють у випадку, коли після набрання договором чинності законами України встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені договором, крім випадків, визначених ст. 21 Закону України «Про оренду землі». Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» було встановлено, що річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, надходить до відповідних бюджетів, розподіляється і використовується відповідно до закону і не може бути меншою: для земель під об'єктами енергетики, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, та земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється Законом України "Про плату за землю"; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється Законом України "Про плату за землю". На даний час вказані норми закріплені в ст. 288 Податкового кодексу України. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 20 Закону України «Про оренду землі», державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленим законом. За ст. 654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчинюється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Вказана позиція підтверджується судовою практикою, зокрема постановою Верховного суду України від 06.12.2010 по справі №2-1/10068-2008. У зв'язку із законодавчою зміною річного розміру орендної плати за землю усі договори оренди землі, повинні відповідати вимогам чинного законодавства, і річний розмір орендної плати за землю не повинен бути меншим трикратного розміру земельного податку. Таким чином, зміна договірного коефіцієнту призведе до зміни ціни договору, однак до теперішнього часу зміни в договір не внесені. Тому суд, з'ясувавши матеріали справи, дослідивши докази надані сторонами, діючи у відповідності законодавства України, вважає за необхідне задовольнити позов Прокурора Артемівського району м. Луганська в інтересах держави в особі: Луганської міської ради у повному обсязі. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved