Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

01 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до Чорноморської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що [INFO] померла його матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та земельних ділянок за адресою: [ADDRESS]. Він проживав разом із спадкодавицею, доглядав за нею до смерті та провів поховання. Фактично прийнявши спадщину, що залишилася після смерті матері, оформити за собою право власності на спадкове майно не в змозі, оскільки не був зареєстрований з нею за однією адресою. Посилаючись на викладене, просив визнати за ним право власності на вказані житловий будинок та земельні ділянкив порядку спадкування за законом. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися. Позивач та відповідач надали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивач, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Як вбачається зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21 квітня 2009 року, виданого Чорноморською сільською радою (а. с 9), [PERSON] належав цілий житловий будинок [ADDRESS]. 12 січня 2010 року на підставі рішення XLV сесії 5 скликання Чорноморської сільської ради № 5 від 08 грудня 2009 року на ім'я [PERSON] було видано державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування вказаного вище будинку, господарських будівель і споруд, а також площею 0,2849 га, за цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства за цією ж адресою (а. с. 10, 11). Крім того, 23 вересня 2004 року на підставі розпорядження Очаківської райдержадміністрації № 194 від 20 травня 2004 року на ім'я [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 6,23 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 12). З досліджених судом свідоцтв про народження (а. с. 7) та про смерть (а. с. 8) вбачається, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], яка померла [INFO], і, у відповідності зі ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги. Відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. В судовому засіданні встановлено, що позивач вступив в управління та володіння спадковим майном, тобто фактично прийняв спадщину після смерті матері. Викладене підтверджується довідкою Чорноморської сільської ради № 382/01.29 від 23 червня 2016 року, з якої вбачається, що [PERSON] проживав зі своєю матір'ю за однією адресою, вів з нею сумісне господарство та провів поховання останньої (а. с. 14). Згідно з повідомленням Другої очаківської державної нотаріальної контори № 792/01-09 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 44490761 від 18 липня 2016 року, наданих на запит суду, вбачається що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. 22 червня 2016 року нотаріусом позивачеві [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом (а. с. 13). З роз'яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», вбачається, що особа, яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч. 1 ст. 1225 ЦК України випливає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Проаналізувавши сукупність доказів, наданих позивачем, суд дійшов переконання, що останній фактично прийняв спадщину після смерті матері, іншого шляху реалізувати своє право власності у останнього немає, обставин, які б вказували, що спадкодавиця за життя набула право власності на спірне нерухоме майно неправомірно, або, що на нього, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено, а тому позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved