Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до суду із указаним позовом про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів. Позовна заява мотивована тим, що у період з 24.04.2004 по 05.02.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] у них народилася донька [PERSON] . За рішенням Богунського районного суду м. Житомира по справі №2-1866/2010 із відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. За змістом позову, відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця Богунського ВДВС міста Житомир ГТУЮ у Житомирській області станом на 01.09.2019 року заборгованість відповідача за аліментами за період від грудня 2009 по 01.09.2019 року становить 50 494,15 грн. і даний розмір заборгованості за аліментами відповідачем в судовому порядку не оскаржено. З огляду на викладене у позовній заяві, посилаючись на положення ч. 1 ст. 196 СК України, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість по виплаті аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 494,15 грн., а також пеню за несвоєчасну сплату аліментів у період з 01.01.2010 року по 01.09.2019 року в сумі 17 106,21 грн. До позовної заяви [PERSON] додала відповідний розрахунок розміру пені. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила їх задовольнити. Відповідачем не надано відзив на позовну заяву, проте у судовому засіданні [PERSON] заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що за його розрахунками він сплатив приблизно 25 тис.грн. аліментів. Звернув увагу, що із грудня 2019 року не працює, проте на обліку у центрі зайнятості не стоїть. Додав, що має дитину, народжену не у шлюбі, однак у свідоцтві про її народження не зазначений як батько. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що 24.04.2004 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. У шлюбі, [INFO] в сторін народилася донька [PERSON] . Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05.02.2010 по справі №2-1866/2010 шлюб між сторонами розірвано, вирішено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із [INFO] до досягнення дитиною повноліття. Із наявної у матеріалах справи довідки-розрахунку від 25.09.2019 за №78757, виданої старшим державним виконавцем Богунського ВДВС міста Житомир ГТУЮ у Житомирській області Машевським О., вбачається, що [PERSON] аліменти на утримання дитини сплачував нерегулярно та станом на 01.09.2019 заборгованість відповідача за аліментами за період із грудня 2009 по серпень 2019 року становить 50 494,15 грн. У статті 180\~СК України закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини першої статті 196\~СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196\~СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення, однак розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову); A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196\~СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначений висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року, винесеній у справі №572/1762/15-ц. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідач неналежно виконує покладений на нього статтею 180\~СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, оскільки сплачує стягнуті з нього за рішенням суду аліменти нерегулярно, докази відсутності вини відповідача щодо несплати аліментів матеріали справи не містять, у зв`язку із чим наявні передбачені статтею 196\~СК України підстави для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів. Суд не погоджується із наданим позивачем розрахунком, оскільки він в деякій мірі не відповідає формулі, що була викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 по справі №572/1762/15-ц. За власними розрахунками суду (додаються до матеріалів справи) загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів за період із 01.01.2010 по 01.09.2019 складає 8 579 грн. 52 коп., а тому саме цю суму суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача. Що стосується вимоги позивача про стягнення заборгованості по аліментам, то суд зазначає наступне. Згідно із ч. 3 ст.\~195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. За змістом ч. 8 ст.\~71 Закону України\~"Про\~виконавче провадження" спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження", а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена у порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, недопустиме. Враховуючи викладене, відсутність спору між сторонами щодо розміру заборгованості за аліментами, про що безпосередньо зазначає позивач у своїй позовній заяві, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по аліментах. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 97 грн. 52 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial