Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

У жовтні 2014р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та вдповідач [PERSON] 23.06.2005 р. уклали кредитний договір № ZPO0GF00000265, згідно якого позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 37000.00 дол.США на термін до 20.06.2025 p., а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитним договором, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на 1 місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526,1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним Договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 15.09.2014 року має заборгованість у сумі 31140,58 дол.США, яка складається з наступного: -29444, 78 дол. США - заборгованість за кредитом; - 894,98 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 133,20 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 667, 62 дол.США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 31140.58 дол. США, що за курсом 12.90 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.09.2014 р. складає 401713 грн. 48 коп. за кредитним договором № ZPO0GF00000265 від 23.06.2005 р. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з тих підстав, що надане Банком до позовної заяви платіжне доручення про сплату судового збору не є належним доказом сплати судового збору, оскільки не підписано уповноваженою особою банку, не скріплено печаткою банку, не містить відмітки про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Крім того, зазначив представник відповідачки, за умовами укладеного між сторонами кредитного договору (п. 2.3.10) банк має право відступити право вимоги за цим договором третім особам, письмово повідомивши про відступлення прав вимоги позичальника протягом п'яти днів після такого відступлення. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з виписки про рух грошових коштів за банківським рахунком № [NUMBER] від 01.03.2007 р. банк на підставі умов договору від 19.02.2007 р. про відступлення прав вимоги, відступив право вимоги за кредитним договором № ZPO0GF00000265 третій особі, в саме: Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ, що є англійською компанією, яка зареєстрована у Великобританії як юридична особа. Факт відступлення прав вимоги за договором від 19.02.2007 р. підтверджується листом представника ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" О.С. Коцур від 01.02.2016 року за № 30.1.0.0/2-20151119/2936 . Представник банку Сафір Ф.О., як особа, яка підписала позовну заяву від 26.09.2014 р. про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором не надав належним чином посвідчену довіреність на представлення прав та інтересів нового кредитора - Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ- СІ. Далі представник відповідача зазначив, що вважає зазначений кредитний договір недійсним з тих підстав, що останній порушує Закон України «Про захист прав споживачів», оскільки станом на 23.06.2005 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» не був уповноваженим банком з надання кредиту готівковою іноземною валютою, оскільки не мав ліцензії Національного банку України на здійснення валютних операцій та в кредитному договорі не зазначено, що відповідач є уповноваженим банком на здійснення валютних операцій. Крім того, в порушення п.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» перед укладанням договору про надання споживчого кредиту Банк не повідомив її у письмовій формі про вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням). Всупереч вимог ч. 1 ст.203, ч.І ст.215 ЦК України у кредитному договорі №ZPО0GF00000265 від 23.06.2005 року відповідачем не були дотримані особливі істотні умови (предмет і сума), встановлені п. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» для споживчого кредиту, а також не було відкрито банківського рахунку для зарахування на нього сум наданих кредитних ресурсів. З боку банку їй не надано жодної інформації про можливість різкого і значного подорожчання кредиту через зміну курсу долара США до гривні, вірогідність і наслідки такого подорожчання; п. 2.3 Кредитного договору регулює внесення змін (доповнень) та розірвання Договору, лише в односторонньому порядку і лише в інтересах та з боку Банку; Договір не містить порядку його зміни, який враховував би її інтереси та умов про порядок припинення Договору. Тобто вважає що банк в односторонньому порядку даним Договором залишив за собою право в будь-який час підвищувати процентну ставку та вимагати повернення всієї суми кредиту, що порушує її права. Крім того вважає, що даний Кредитний договір не містить жодних умов, які б регулювали відповідальність з боку Банку за невиконання або неналежне виконання умов Договору а також суперечить законодавству України щодо використання іноземної валюти як засобу платежу на території України. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно ст. 1048 ЦК України, Кредитодавець має право на одержання від Позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець), зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання боржник повинен відшкодувати збитки. Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено: ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та вдповідач [PERSON] 23.06.2005 р. уклали кредитний договір № ZPO0GF00000265, згідно якого позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 37000.00 дол.США на термін до 20.06.2025 p., а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитним договором, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на 1 місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, шо має відображення у Розрахунку заборгованості У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 15.09.2014 року має заборгованість за кредитним договором у сумі 30472,96 дол. США, що за курсом 12,90 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.09.2014р. складає 393101 грн. 19 коп., а саме: 29444.78 дол. США - заборгованість за кредитом; 894.98 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 133.20 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; та пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором у сумі 8612 грн. 29 коп. (667, 62 дол.США - згідно розрахунку, наданого Банком, що відповідно курсу 12,90 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.09.2014р. складає 8612 грн. 29 коп.), що підтверджується відповідним розрахунком Банку. Дослідивши вищенаведені докази, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, відповідач [PERSON] порушила умови за кредитним договором, не виконувала зобов'язання здійснити погашення суми кредиту та відсотків за користування кредитними коштами в обумовлені кредитним договором строки, через що утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 15.09.2014 року складає 30472,96 доларів США, що за курсом 12,90 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.09.2014р. складає 393101 грн. 19 коп., та пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором у сумі 8612 грн. 29 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача проти позову з тих підстав, що Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.07.2015р. у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа Національний Банк України, про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору від 23.06.2005 року №ZPJ0GF00000265 відмовлено. Зазначене рішення суду набуло законної сили. Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні рішення суду від 20.07.2015р., підстави, на які посилається представник відповідача в обґрунтування недійсності кредитного договору, укладеного між сторонами, були предметом судового розгляду по справі за вищевказаним позовом та встановлені рішенням суду від 20.07.2015р., за яким відмовлено позивачці [PERSON] у задоволенні позову про визнання кредитного договору недійсним. Відповідно ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з виписки про рух грошових коштів за банківським рахунком № [NUMBER] від 01.03.2007 р. банк на підставі умов договору від 19.02.2007 р. про відступлення прав вимоги, відступив право вимоги за кредитним договором № ZPO0GF00000265 третій особі, в саме: Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ, що є англійською компанією, яка зареєстрована у Великобританії як юридична особа. Факт відступлення прав вимоги за договором від 19.02.2007 р. підтверджується листом представника ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" О.С. Коцур від 01.02.2016 року за № 30.1.0.0/2-20151119/2936. Згідно наданої в судовому засіданні представником позивача копії повідомлення позичальникові про відступлення прав вимоги за кредитом, «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE MORTGAGE LOAN FINANCE NO, 1 PLC), компанія повідомляє позичальника про відступлення своїх прав вимоги за Кредитним договором та Договором Іпотеки, що укладені між ним та ПАТ КБ "ПриватБанк", відступлення прав вимоги відбулося згідно з п. 2.3.10 Кредитного договору у звичайному процесі діяльності і не призводить до жодної з-зміни обсягу прав і зобов'язань позичальника за Кредитними документами. Внаслідок відступлення, Приватбанк є єдиним власником всіх прав вимоги за Кредитними документами (у тому числі, але не обмежуючись цим, прав па отримання всіх платежів, передбачених Кредитним договором, і всіх прав іпотекодержателя за Договором іпотеки) з «13» жовтня 2011 року. Для збереження зручності розрахунків за Кредитними документами, ПриватБанк продовжуватиме збір платежів та ведення з позичальником всіх інших справ, пов'язаних з Кредитними документами, у тому ж порядку, як не відбувалося до відступлення прав вимоги. Такий порядок розрахунків та ведення справ залишаються незмінними. У зв'язку з тим, що власником прав вимоги за Кредитними документами став Приватбанк, ЮМЛ просить позичальника протягом десяти місяців від дати нього повідомлення укласти зміни до страхових документів, пов'язаних з Кредитними документами, для визначення Приватбанку замість ЮМЛ як вигодонабувача вказаними страховими документами. Відповідні страхові компанії повідомлені ІОМЛ про необхідність укладення таких змін. Надалі при укладенні будь-яких страхових документів у зв'язку з Кредитним договором і Договором іпотеки Приватбанк повинен бути визначений як вигодо набувач за такими страховими документами. ( т.1 а.с. 244). Таким чином, суд не приймає до уваги вищезазначені заперечення представник а відповідача як безпідставні. Також суд вважає, що платіжне доручення про сплату судового збору є належним доказом сплати судового збору, оскільки підписано уповноваженою особою банку та скріплено печаткою банку, а тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати у сумі 3654 грн.

Outcome: approved