Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьох років, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка посилається на те, що з 15 червня 2013 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 105. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. На даний період часу вона ніде не працює у зв'язку з тим, що перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, тому потребує додаткової матеріальної допомоги. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач працює у ТОВ "Метиз" водієм автокара, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України: дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. На даний період часу позивачка ніде не працює у зв'язку з тим, що перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, тому потребує додаткової матеріальної допомоги. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Згідно ч.1 ст.80 Сімейного кодексу України: аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Заяви про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в ході судового розгляду від сторін не надходили. Також, у судовому засіданні встановлено, що відповідач працює у ТОВ "Метиз" водієм автокара, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини добровільно не надає, працює, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання непрацездатної дружини у розмірі 1/4 частини з його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви у провадження судових органів України, тобто з 16 грудня 2014 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved