Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулось з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 7138,87 грн. та судового збору у розмірі 1762,00 грн. Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду позивач посилається на на те, що відповідач є винним у ДТП, яка мала місце 25.05.2016 року в м. Києві за участю автомобіля «Деу», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Сізукі» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] На момент вчинення ДТП між власником транспортного засобу «Деу» д.н.з [NUMBER] [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було укладено Договір обов'язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого як Поліс №АЕ/5782314, об'єкт страхування, транспортний засіб «Деу», державний номер [NUMBER]. Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 29 червня 2016 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Деу», д.н.з. [NUMBER] на момент вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», [PERSON] звернувся до страхової компанії із заявою про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, яка мала місце 25.05.2016 року. На підставі поданої заяви та наданих потерпілою стороною документів, було складено страховий акт №160000069505 від 15 червня 2016 року. На підставі вищезазначеного Страхового акту, страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 14279,73 грн. Однак, в порушення п. 8 Полісу відповідач використовував застрахований ТЗ як таксі, а тому посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова компанія має право стягнути завдані збитки в розмірі 50% сплаченого страхового відшкодування за Полісом АЕ/5782314. За таких обставин, позивач звернувся з позовом до [PERSON], як особи винної у вчиненні ДТП, та просить стягнути на свою користь страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 7138,87 грн. Ухвалою суду від 11.12.2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз'яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була отримана відповідачем 21.12.2018 року, однак станом на час ухвалення рішення у справі відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач не викладав жодних заперечень з приводу розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об'єктивно та всебічно з'ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що на підставі постанови Дарницького районного суду міста Києва від 29 червня 2016 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень в дохід держави (а. с. 12). Як зазначено у мотивувальній частині постанови: «25 травня 2016 року о 15-50 год. виїжджаючи на вул. Тростянецьку в м. Києві [PERSON], керуючи автомобілем «Деу Ланос» д.н.з. [NUMBER], при повороті ліворуч, не надав дорогу автомобілю «Сузукі» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 16.11 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.». Відповідно до частини третьої ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, 23 січня 2016 року, між ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого як Поліс №АЕ/5782314, строк дії якого з 23.01.2016 року по 22.01.2017 року включно. Об'єктом страхування відповідно до даного договору є транспортний засіб - автомобіль «Деу», державний номерний знак [NUMBER]. (а.с. 13) 14 червня 2016 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про відшкодування шкоди завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу автомобіля «Сузукі», державний номерний знак [NUMBER], яка заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 25 травня 2016 року з вини водія [PERSON], який керував транспортним засобом - «Деу», державний номерний знак [NUMBER]. (а.с. 10) Відповідно до п. 34.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, -МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. 15 червня 2016 року спеціалістом відділу врегулювання транспортних ризиків ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» Незенко К.А., складено страховий акт №160000069505, яким встановлено, що вартість відновлювального ремонту, завданого власнику автомобіля «Сузукі», номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 14279,73 грн. (а.с. 19) Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. 21 червня 2016 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»було перераховано страхове відшкодування за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу в розмірі 14279,73 грн. Факт виплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 3Р034437. (а.с. 24) За вимогами ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Відповідно до п. 8 «Особливі умови використання забезпеченого транспортного засобу», Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого як Поліс №АЕ/5782314, об'єкт страхування, транспортний засіб «Деу», державний номер [NUMBER], укладеного між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», вищезазначений транспортний засіб не використовується як таксі. Разом з тим, згідно пояснень страхувальника щодо події (ОСЦПВ) від 26 травня 2016 року, автомобіль «Деу», державний номер [NUMBER], належить [PERSON], яка є керівником ТОВ «Актів», основним видом діяльності якого є надання послуг таксі (а.с. 16, 20-22) Згідно положень п. 39.1.1 ст. 39 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. За таких обставин, суд вважає, що Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» правомірно пред'явило вимоги до [PERSON], як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25 травня 2016 року, про відшкодування шкоди в порядку регресу, пов'язаної з виплатою потерпілій особі [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 7138,87 грн., внаслідок пошкодження транспортного засобу - автомобіля «Сузукі» номерний знак [NUMBER], який є об'єктом страхування, оскільки транспортний засіб [PERSON] використовувався як таксі, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу є обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в порядку регресу витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, в сумі 7138 грн. 87 коп. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. 00 коп., що підтверджується долученим до справи оригіналом платіжного доручення про їх оплату позивачем при звернені з позовом до суду, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved