Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з ТДВ «СК «Домінанта» на його користь страхове відшкодування в розмірі 4489 грн. 40 коп., пеню за несвоєчасний рахунок у розмірі 858 грн. 65 коп., інфляційні витрати у розмірі 245 грн. 19 коп., три відсотки річних у розмірі 92 грн. 25 коп., витрати на послуги адвоката у розмірі 800 грн., а всього 6 485 грн. 49 коп., та стягнути з [PERSON] на його користь франшизу у розмірі 1 000 грн., та судовий збір пропорційно з обох відповідачів. В обґрунтування позову вказав, що 25 вересня 2015 року о 15 год. 45 хв. у Красногвардійському районі м. Дніпро, з вини відповідача [PERSON] сталась ДТП, унаслідок чого належний позивачу ТЗ, автомобіль Деу, номерний знак [NUMBER], зазнав механічних пошкоджень, а позивач відповідно матеріального збитку. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2015 року встановлена вина відповідача [PERSON] у скоєному ДТП. Разом із тим встановлено, що між ТДВ «СК «Домінанта» та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних [NUMBER]. Заявою про страхове відшкодування від 16.11.2015 року позивач надав страховику всі необхідні документи та банківські реквізити для виплати страхового відшкодування. Вартість заподіяного збитку, заподіяного позивачу складає 5 489 грн. 40 коп., франшиза становить 1 000 грн. Без будь-яких вмотивованих підстав з боку страховика, станом на дату подачі позову страхове відшкодування не виплачено. З огляду на те, що письмова заява на виплату страхового відшкодування була отримана страховиком 16.11.2015 року, то граничний строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування становить 14.02.2016 року. Термін прострочки виконання зобов'язань з боку [PERSON] складає 182 дні, а отже розмірі пені за період з 15.02.2016 року по 20.10.2016 року становить 858 грн. До того ж, боржник прострочив виконання грошового зобов'язання, а тому повинен сплатити суму боргу з врахуванням суми боргу індексу інфляції, а також 3% річних від простроченої суми. Таким чином, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання складає 92,25 грн. та інфляційні витрати у розмірі 245,19 грн., які також покладаються на страхову компанія, яка прострочила виплату відшкодування. Оскільки, для підготовки позову він був вимушений звернутися за правовою допомогою, вартість якої склала 800 грн., та також підлягає стягненню. У зв'язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явився, але від нього до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у позові, та справу розглядати без його участі. Відповідачка [PERSON] судове засідання не з'явилася, але надала суду заперечення на позовну заяву, в якій зазначила, що позов вона не визнає в частині стягнення з неї франшизи у розмірі 1 000 грн. та стягнення судових витрат, оскільки 29.11.2015 року нею особисто [PERSON] було передано в рахунок відшкодування франшизи у наслідок ДТП 1 000 грн., а [PERSON] була написана розписка про отримання цих коштів. У зв'язку з повним розрахунком з позивачем, підстав для стягнення судових витрат з неї також немає. Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, заперечення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У судовому засіданні було встановлено, 25 вересня 2015 року о 15 год. 45 хв. у м. Дніпропетровську на вул. Канатна в районі буд. № 24, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], яка керувала автомобілем Рено, номерний знак [NUMBER], та [PERSON], який керував автомобілем Деу, номерний знак [NUMBER]. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2015 року, [PERSON] була визнана винною в скоєному ДТП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Дана постанова не була оскаржена та набрала законної сили 09.11.2015 року. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] не потребують доказування, оскільки встановлені судовим рішенням по вищевказаній адміністративній справі, яке набрало законної сили. У вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді, автомобілю «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], були спричинені механічні пошкодження. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з Звітом № 03-D/15/2 від 11/03/2016 року, про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], автомобілю позивача спричинено шкоду на суму 5 498 грн. 40 коп. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», на підтвердження чого останній був виданий Поліс № [NUMBER] обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Безумовна франшиза складає 1000 грн. На підставі вищевказаного, 16 листопада 2015 року позивач звернувся до Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» з заявою про страхове відшкодування за договором ОСЦПВВНТЗ від потерпілої особи. Страховик погодив страхову виплату у сумі 5 489 грн. 40 коп., відмінусувавши від неї суму франшизи 1000 грн., проте виплату так і не здійснив. У судовому засіданні встановлено та підтверджено розпискою [PERSON] від 29.11.2015 року, факт того, що він прийняв від [PERSON] суму в розмірі 1 000 грн. та претензій з приводу ДТП немає. У відповідності до п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином, враховуючи, що відповідачкою [PERSON] позивачу [PERSON], 29 листопада 2015 року було виплачено суму франшизи у розмірі 1 000 грн., то підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з [PERSON] франшизи у розмірі 1 000 грн. немає, а так само і щодо відшкодування судових витрат. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року за № 85/96-ВР, зі змінами та доповненнями, страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При цьому, відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно з роз'ясненнями п. 9 постанови Пленуму ВС «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку із заподіянням шкоди майну. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога стосовно стягнення з ТДВ «СК «Домінанта» на користь позивача вартості спричиненого матеріального збитку у розмірі 4 898 грн. 40 коп., обґрунтована, а тому підлягає задоволенню. До того ж, згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Згідно 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, а МТСБУ компенсує витрати особи, звільненої від цього виду обов'язкового страхування на підставі пункту 13.1 статті 13 цього Закону або відповідальність якої застрахована іноземною страховою компанією відповідно до умов Міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика (МТСБУ). У компенсації витрат може бути відмовлено повністю або частково, якщо такі витрати здійснені без попереднього погодження із страховиком (МТСБУ). Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до ТДВ «СК «Домінанта» з заявою 16 листопада 2015 року. Отже, в строк до 14 лютого 2016 року включно ТДВ «СК «Домінанта» зобов'язана була здійснити страхове відшкодування в розмірі 4 498 грн. 40 коп. Проте, ТДВ «СК «Домінанта» станом на 20 жовтня 2016 року (день подачі позову) своє зобов'язання стосовно виплати спричинених збитків не виконав. Суд вважає протиправними дії страховика в частині невчасного відшкодування позивачу матеріального збитку, оскільки страховик протягом встановленого законом строку не здійснив страхове відшкодування. Тому, страховик повинен сплатити позивачу пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування. Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Розмір договірної ціни - подвійна облікова ставка НБУ Сумма боргу (грн.)Период просрочкиКількість днів просрочкиРазмір облікової ставки НБУРазмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСумма пени за період просрочки 4 489,4014.02.2016 - 03.03.20161922,00 %44,00 %*102,83 4 489,4004.03.2016 - 21.04.20164922,00 %44,00 %*265,18 4 489,4022.04.2016 - 26.05.20163519,00 %38,00 %*163,59 4 489,4027.05.2016 - 23.06.20162818,00 %36,00 %*123,98 4 489,4024.06.2016 - 28.07.20163516,50 % 33,00 %*142,06 4 489,4029.07.2016 - 13.08.20161615,50 %31,00 %*61,01 182 858,65 Таким чином, загальна сума пені за період з 14.02.2016 року по 13.08.2016 року становитиме 858 грн. 65 коп. Тому, суд вважає необхідним стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь [PERSON] пеню за період невчасної виплати страхового відшкодування в сумі 858 грн. 65 коп. Що стосується вимог позивача про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь [PERSON] 3% річних та інфляційних збитків, то ці вимоги також підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що Положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК). Суму 3 % річних, які на підставі ст. 625 ЦК України, належать позивачу за прострочення відповідачем виконання зобов'язання, належить розраховувати наступним чином: 3% / 365 днів = 0,008219178 (сума основного боргу х 0,008219178 / 100) х кількість днів прострочення зобов'язання = сума пені. За період з 14.02.2016 року по 13.08.2016 року Таким чином, сума 3 % річних складає 92 грн. 25 коп. Що стосується вимоги щодо стягнення індексу інфляції, то дана вимога також підлягає задоволенню. Індекс інфляції за період з 14.02.2016 року по 13.08.2016 року визначений: У лютому 2016 - 99,60 % У березні 2016 - 101,00 % У квітні 2016 - 103,5 % У травні 2016 - 100,10 % У червні 2016 - 99,80 % У липні 2016 - 99,80 % У серпні 2016 - 99,70 % У вересні 2016 - 101,80% Загальний індекс інфляції за вищезазначений період складає 105,462 %. Таким чином, сума індексу інфляції за період з 14.02.2016 року по 13.08.2016 року становитиме: 4 489,40 грн. х 105,462 % = 245 грн. 19 коп. Що стосується вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь [PERSON] витрат на послуги адвоката у розмірі 800 грн., то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу було надано розрахунок вартості адвокатського гонорару від 19 жовтня 2016 року, згідно якого вартість наданої адвокатської допомоги становить 800 грн. Тому, суд приходить о висновку, що дана вимога обґрунтована та підлягає задоволенню. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне, стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 4 489 грн. 40 коп., пеню за період невчасної виплати страхового відшкодування у розмірі 858 грн. 65 коп., інфляційні витрати у розмірі 245 грн. 19 коп., 3 % річних у розмірі 92 грн. 25 коп., витрати на послуги адвоката у розмірі 800 грн., а всього 6 485 грн. 49 коп. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial