Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

02.04.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та визнання права власності в порядку спадкування, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 39,1 кв. м, житловою 18,4 кв. м, укладений 01 липня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] на [PERSON] товарній біржі та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті рідної матері [PERSON], померлої 10 вересня 2014 року, на квартиру [ADDRESS], загальною площею 39,1 кв. м, житловою 18,4 кв. м. До судового засідання представник позивача [PERSON], [PERSON], діюча на підставі довіреності, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити та розглядати справу за їх відсутністю, та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи [PERSON] товарної біржі в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином. причини неявки суду невідомі Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає \~\~задоволенню з наступних підстав. При розгляді даної справи стосовно позовних вимог щодо визнання дійсним договору купівлі продажу від 27.07.1996 року, \~суд вважає за необхідне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час укладення договору купівлі-продажу і на час реєстрації права власності позивачем. \~ Так, судом встановлено, що 01.07.1994 року між продавцем [PERSON] та [PERSON] матірю позивачки, як покупцем був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 3526, відповідно до якого матір позивачки [PERSON] придбала, а [PERSON], продала однокімнатну квартиру за адресою м.Одеса, вул. академіка Корольова, 80/б квартира №3, загальною площею 39,1 кв.м, житловою площею 18,4 кв.м. Зазначений договір був зареєстрований [PERSON] товарною біржею. Договір купівлі- продажу нерухомого майна, а саме квартири № 3 в будинку № 80/б по вул. Академіка Корольова в м.Одесі 04.07.1994 року було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» в книзі №68 пр- стр.28 р№174 ( а.с 8-9). Таким чином умови Договору купівлі продажу, виконанні сторонами в повному обсязі: покупцю передана у власність квартира, а продавцю передані грошові кошти за продану квартиру, що підтверджується письмовими доказами наданими до позову. Після того, як «Покупець» придбала квартиру, вона зареєструвалась за зазначеною адресую, проживала в цій квартирі та несла всі витрати по її утриманню. 10 вересня 2014 року померла [PERSON], актовий запис про смерть № 9238 здійснений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційною служби [PERSON] міського управління юстиції від 10 вересня 2014 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №390520 виданого 10.09.2014 року відділом ДРАЦС у м.Одесі Реєстарційної служби [PERSON] міського управління юстиції ( а.с13). Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження сері ІІ-АВ №494385, виданого 19.05.1972 року Жеребковською сільрадою Ананьївського району ( а.с.12). Крім позивачки, інших спадкоємців немає. Позивачка своєчасно звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення права на спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правоустановчий документ на нерухоме майно не відповідає вимогам чинного законодавства, що в свою чергу зумовило звернення [PERSON] з дійсним позовом до суду. Відповідно до ст.227 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, \~договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, \~якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно з ст.47 Цивільного кодексу Української РСР, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня. На підставі ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну \~біржу», угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Суд встанови, що 01.07.1994 року, сторони домовились відносно усіх істотних умов договору купівлі продажу, про предмет договору і ціну та відбулося повне виконання договору як збоку покупця, який здійснив оплату, так і з боку продавця, який прийняв оплату та передав у володіння і користування [PERSON] квартиру, тобто виконали всі істотні умови договору купівлі- продажу. Таким чином, беручи до уваги те, що договір не містить умов, які б суперечили закону, зареєстрований на [PERSON] товарній біржі суд вважає необхідним визнати його дійсним. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В даному випадку постановою державного нотаріуса Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у вчинення нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру №3, розташованої в м.Одесі по вул. академіка Корольова,80/б через відсутність оригінала правовстановчого документа (а.с.31) Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті. От же вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на квартиру №3 у будинку №80/б по вул.Академіка Корольова у м.Одесі в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], підлягають задоволенню.

Outcome: approved