Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його мати [PERSON], померлої 04.03.2014 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 березня 2014 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS], яка належить їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло, інша ? частина квартири належить його рідному брату [PERSON]. Позивач зазначив, що він разом з [PERSON] є єдиними спадкоємцями за законом першої черги. Дотримуючись вимог законодавства, позивач звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори з заявами про відкриття спадщини, яка залишилась після смерті мати, проте, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв»язку з тим, що право власності на ? частину спірної квартири, яка належить померлій не зареєстровано на імя спадкодавця. Враховуючи викладене просив суд про визнання за ним права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених у позові підстав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, але надав суду письмові пояснення на позовну заяву, де просив суд вирішити справу на підставі наявних доказів та у відповідності до вимог законодавства. Треті особи в судове засідання не з»явились, хоча про дату і час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні письмові докази і спадкову справу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 04 березня 2014 року померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смерті зроблено відповідний актовий запис №4109 від 04.03.2014 року, свідоцтво про смерть серії І-БК №293724 (а.с. 5), яка є мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-БК №390388 (а.с. 7). За життя, [PERSON] набула права власності на 1/2 частину\~\~квартири [ADDRESS], яка приватизована згідно з\~Законом України\~\~«Про приватизацію державного житлового фонду», що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 17.12.2012 року, який видано органом приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації згідно з розпорядженням №1189 від 17 грудня 2012 року. (а.с.6). Згідно ст.1281 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.1217 Цивільного кодексу України\~спадкування здійснюється за заповітом та за законом. За нормою частини першої\~статті 1258 Цивільного кодексу України\~визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на\~спадкування\~за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що окрім позивача [PERSON] до спадкоємців першої черги відноситься рідний брат позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії № 432613 (а.с. 8). Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється\~строк\~у шість місяців, який починається з часу\~відкриття спадщини. Таким чином, внаслідок\~\~відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Відповідно до\~ст. 66 Закону України "Про нотаріат"\~на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Згідно ч. 1\~ст. 68 Закону України "Про нотаріат"\~нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність\~\~\~\~підстав\~\~\~\~для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Як встановлено судом, 23.05.2014 року державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори на підставі заяви позивача [PERSON] було відкрито спадкову справу №611/2014 щодо майна [PERSON], померлої 04.03.2014 року. Між тим, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири [ADDRESS], після померлої 04 березня 2014 року мати [PERSON], у звязку з тим, що право власності на зазначену частину квартири не зареєстровано на імя спадкодавця. (а.с 10). Враховуючи п. 216 Інструкції про порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5, відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавляє нотаріуса можливості видати спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За умовами ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог\~ст. 60 ч. 1 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено,\~\~що за життя\~ померла [PERSON] була співвласником квартири №5 в будинку №12/42 по вулиці в місті Києві, тому відповідно до ст. 392 ЦК України позивач [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги повинен успадкувати після смерті своєї мати належне йому нерухоме майно, а саме ? частину квартири [ADDRESS]. З огляду на викладені обставини, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: approved