Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Смілянська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» про стягнення витрат на лікування внаслідок вчинення кримінального правопорушення , в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] 1984,54 грн. витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла внаслідок кримінального правопорушення [PERSON] . Позовна заява мотивована наступним: Вироком Смілянського міськрайонного суду від 26.03.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Вироком встановлено, що [PERSON] 24.12.2016 близько 08 год. 30 хв. керуючи автомобілем марки «КІА Cerato» рухаючись по автодорозі «Київ-Знамянка» в напрямку з міста Кам`янка Черкаської області до м. Сміла Черкаської області, в порушення вимог дорожньої розмітки 1.1 ПДР України та п.п. 10.1, 12.1, 14.2 ПДР України, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, виконуючи маневр обгону, змінюючи напрямок руху, не переконався, що це буде безпечно і для інших учасників руху, перетнув дорожню розмітку та допустив зіткнення із автомобілем марки ВАЗ 21043» під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку спільно зі своєю дружиною [PERSON] , яка знаходилася на боковому пасажирському сидінні. В результаті ДТП [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому великого бугорка правої плечової кістки, який супроводжувався післятравматичною контрактурою правого плечового суглобу і за ознакою тривалого розладу здоров`я відносяться до категорії середньої тяжкості. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] перебувала з 03.07.2017 по 07.07.2017 на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні КНП 2Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», відповідно до довідки якої від 17.04.2019 № 01-30/688 вартість одного ліжко дня становить 496,16 грн. та на лікування [PERSON] вказаним закладом витрачено кошти в сумі 1984,54 грн. [PERSON] в добровільному порядку витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілої [PERSON] в сумі 1984,54 грн. не відшкодував, а тому вони підлягають стягнення в судовому порядку. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.06.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні від дачі пояснень з приводу позовних вимог відмовився. Від Черкаської обласної ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, до суду скерована заява про розгляд справи без участі представника закладу. Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26.03.2019 (справа № 696/902/18) [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді двох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 2 роки. Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно довідки КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» від 17.04.2019 № 01-30/688, [PERSON] знаходилась на лікуванні в КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» в ортопедо-травматологічному відділенні з 03.07.2017 по 07.07.2017, на лікування закладом витрачено 1984,54 грн. Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у випадкам, визначених законом. Статтею 56 ЦПК України встановлено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб. У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до ч. 3 ст. 23 закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» являється комунальною установою, фінансується за рахунок місцевого бюджету, в суд з позовом до [PERSON] Черкаська обласна рада про відшкодування витрат на стаціонарне лікування [PERSON] не зверталася, відповідно не відшкодування витрат на лікування особи потерпілої від кримінального правопорушення, зачіпає інтереси держави, тому за змістом ч. 4 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" у даному цивільно-правому спорі наявні підстави для представництва прокурором в суді держави в особі Черкаської обласної ради. Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно абз. 2 п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно із п. 3 вищезазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що в судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено, що закладом охорони здоров`я, в якому перебувала на лікуванні потерпіла [PERSON] , витрачено державні кошти, розмір яких підтверджено належним чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] витрачених коштів у розмірі 1984,54 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тобто з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768,40грн.

Outcome: approved