Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

01.07.2019р. до суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] та [PERSON] , третя особа - [PERSON] , де просить визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме жилим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування цієї вимоги зазначила, що разом із третьою особою [PERSON] є співвласником жилого будинку [ADDRESS] , в якому були зареєстровані та проживали відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які з 2016 року у даному житловому приміщенні не проживають, а тому втратили право на його користування. Заявою від 24.09.2019р. позивач [PERSON] відмовилась від своїх позовних вимог в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим будинком [ADDRESS] . Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 24.09.2019р. дану заяву задоволено, провадження у цивільній справі в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим будинком [ADDRESS] , - закрито, у зв`язку з відмовою позивача від позову в цій частині. Продовжено розгляд справи в іншій частині позовних вимог. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у поданій письмовій заяві просить справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. За наявності існуючих умов, передбачених в ч.1 ст.280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних підстав: Позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 16.04.2019р. у цивільній справі № 132/1080/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя, яке набуло законної сили 16.05.2019р., та Договору дарування серії НАЕ 771742, посвідченого 30.10.2014р. приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області Майбородою Г.П., є співвласниками жилого будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 171709708 від 26.06.2019р. Відповідно до довідок Голубівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 14.06.2018р. № 467, від 11.02.2019р. № 83, у цьому житловому приміщенні в передбаченому законом порядку зареєстрована в якості члена сім`ї власника житла, а саме невістки - відповідач [PERSON] , [INFO] . Факт не проживання відповідача [PERSON] у період з 2016р. по теперішній час за вказаною адресою, підтверджується письмовим актом обстеження житлово-побутових умов від 14.06.2019р. Голубівської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Також права власника житлового приміщення визначені ст. 150 Житлового Кодексу Української РСР. Зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ст. 156 Житлового Кодексу Української РСР, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з норм діючого законодавства, враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги той факт, що відповідач [PERSON] добровільно покинула будинок [ADDRESS] , вибувши проживати за іншою адресою, суд вважає, що остання втратила право на користування спірним житлом, оскільки не проживає в ньому без поважних причин понад один рік. Відповідачем не надано доказів відносно створення позивачем перешкод для її законного користування спірним житлом. З позовами про усунення перешкод в користуванні житлом, про вселення чи з будь-яким іншим позовом, спрямованим на захист свого права, відповідач не зверталася. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких підстав, заявлення вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом, є належним способом захисту прав позивача, а тому вона підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованою та такою, що ґрунтується на законі. На підставі викладеного,

Outcome: approved