Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Представник позивача звернувся з вказаним позовом, в якому вказав, що відповідач перебував з позивачем у трудових відносинах, працюючи водієм, під час виконання яких, керуючи автомобілем марки Volkswagen LT32, державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] 13 грудня 2013 р. між тринадцятою та чотирнадцятою годинами, рухаючись по автомобільній дорозі «Широке-Криштопівка» (3 кілометр+100 м.) в Близнюківському районі Харківської області, порушив п.1.5, 12.1, 12.3 розділів 1, 12 Правил дорожнього руху України, не вибрав у встановлених межах безпечну швидкість руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та допустив перекидання транспортного засобу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вказаний автомобіль отримав значні механічні ушкодження. ДТП сталося з вини гр. [PERSON], що встановлено Первомайським міськрайонним судом Харківської області у справі №632/4060/13-п, в якій 13.01.2014 р. винесено Постанову про визнання винним [PERSON] у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі триста сорок гривень. Після ДТП гр. [PERSON] на робоче місце не з`являється та на дзвінки не відповідає. Просив стягнути з [PERSON] суму матеріальної шкоди, спричиненої підприємству у розмірі 36574,00 грн., суму витрат пов'язаних із проведенням автотоварознавчого дослідження у розмірі 500 грн., суму витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 390,74 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю комерційно - виробничої фірми "Рома". Представник позивача у судове засідання не прибув, проте від нього надано заяву про розгляд справи у його відсутності, у разі відсутності відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи з ухваленням заочного рішення. Відповідач двічі у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України і вирішує спір на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України розглядає справу без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, встановивши факти по справі та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: згідно наказу № 62-к від 05.06.2013 року ТОВ КВФ "Рома" [PERSON] прийнятий на роботу на посаду водія - експедитора (а.с.30), з ним був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність № б/н від 05.06.2013 року (а.с.31), після чого згідно акту приймання-передачі від 11.06.2013 р. йому був ввірений транспортний засіб - вантажний автомобіль марки Volkswagen LT32, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.32), який належить на праві власності позивачу - ТОВ КВФ «Рома» (код ЄДРПОУ 23325414) (а.с.12). Під час експлуатації зазначеного транспортного засобу 13 грудня 2013 р. між тринадцятою та чотирнадцятою годинами [PERSON], керуючи транспортним засобом - автомобілем Volkswagen LT32, державний реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по автомобільній дорозі «Широке-Криштопівка» (3 кілометр+100 м.) в Близнюківському районі Харківської області, порушив п.1.5, 12.1, 12.3 розділів 1, 12 Правил дорожнього руху України, не вибрав у встановлених межах безпечну швидкість руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та допустив перекидання транспортного засобу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вказаний автомобіль отримав значні механічні ушкодження. ДТП сталося з вини [PERSON], що встановлено Первомайським міськрайонним судом Харківської області у справі №632/4060/13-п, в якій 13.01.2014 р. винесено Постанову про визнання винним [PERSON] у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі триста сорок гривень (а.с.13,34). У відповідності до ст.131 Кодексу законів про працю України, - працівники зобов'язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді. Згідно ст.134 КзпПУ, - відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли, між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Як зазначено у ст. 136 КЗпП України, порядок покриття шкоди, заподіяної працівником, працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, а керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Розпорядження власника або уповноваженого ним органу або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше 7 днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо - господарського риску, а також за неодержані підприємством, установою, організацією прибутки і за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності. За висновком суб'єкта оціночної діяльності (фахівця автотоварознавця) від 19.02.2014 р. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу Volkswagen LT32, державний реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого в результаті ДТП, складає 36574,00 (тридцять шість тисяч п'ятсот сімдесят чотири гривні) 00 коп. (а.с.5-11). За проведення дослідження фахівцем автотоварознавцем позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНКОМЕКС ГРУП» відповідно до договору № 1 від 08.01.2014 р. сплачено 500,00 грн. (а.с.3). Для захисту порушених прав та інтересів позивача у суді була укладена угода про надання правової допомоги на загальну суму 2000 грн. (а.с.1), яку відповідно до ст. 84 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача, а також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 390,74 грн. (а.с.2).

Outcome: approved