Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Рішенням Бахмацького районного суду від 14 квітня 2014 року позовні вимоги [PERSON] про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено. Визначено [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] терміном два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили. В апеляційній скарзі [PERSON], посилаючись на ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати вказане рішення суду та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при вирішенні спору не враховані роз'яснення постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування", в зв'язку чим зазначені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини необґрунтовано визнані поважними. Апелянт зазначає, що надана позивачем довідка про його хворобу з 20 по 29 квітня 2010 року не є належним доказом по справі, оскільки перебування саме на амбулаторному лікуванні не може бути визнано істотною перешкодою для звернення до нотконтори. В письмових запереченнях [PERSON] просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим. Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач, будучи спадкоємцем першої черги за законом, відносно якого не вирішувалося питання про усунення від права на спадкування відповідно до вимог ст. 1224 ЦК України, пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин - у зв'язку з хворобою. Проте, з таким висновком районного суду не може погодитись апеляційний суд, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи та не відповідає вимогам законодавства, яким регулюються спірні правовідносини. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 4), яка доводилась матір'ю позивача (а.с. 6) та на день смерті в будинку по [ADDRESS] проживала одна (а.с. 8). Після її смерті відкрилась спадщина. Згідно заповіту від 19 жовтня 2006 року, посвідченого секретарем Тиницької сільської ради, Бахмацького району, Чернігівської області, [PERSON] заповіла все своє спадкове майно [PERSON] (а.с. 25). З матеріалів справи вбачається, що за заявою [PERSON] про прийняття спадщини, яка доводилась дочкою померлої, [INFO] відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Спадкоємець за заповітом [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] (а.с. 14, 21, 22). Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Приписами ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звернувшись до суду з вимогою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, [PERSON] зазначив причиною пропуску вказаного строку його хворобу. На думку апеляційного суду, суд першої інстанції, не в повній мірі проаналізувавши вищенаведені норми, прийшов до неправильного висновку про наявність підстав для задоволення позову, пославшись на поважність причин пропуску строку. Районному суду [PERSON] надані медичні документи на підтвердження його хворобливого стану, з яких вбачається, що останній хворів і перебував на амбулаторному лікуванні в Тиницькій амбулаторії загальної практики сімейної медицини з 20 по 29 квітня 2010 року з діагнозом «Гострий бронхіт» (а.с. 7, 36-40). Тобто, позивачем наведені обставини неможливості звернення до нотаріуса лише за декілька днів до закінчення встановленого законодавством шестимісячного строку. Колегія суддів погоджується з доводами апеляції про те, що позивачем більше не надано жодних належних в контексті положень ст.ст. 58-60 ЦПК України доказів, які б підтверджували наявність об'єктивних, непереборних, істотних труднощів, що унеможливили своєчасне подання ним заяви про прийняття спадщини в період перебігу шестимісячного строку після смерті матері. Крім того, [PERSON] звернувся з даним позовом до суду лише 04 березня 2014 року, тобто майже через чотири роки після спливу строку для вчинення дій по прийняттю спадщини і не зазначив жодної обставини, яка б заважала йому звернутись до нотаріуса з відповідною заявою такий тривалий період. [PERSON] не спростовані доводи апеляційної скарги відносно того, що позивач був обізнаний про час та місце відкриття спадщини після померлої матері та в даний час мешкає без реєстрації в належному померлій [PERSON] будинку. Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що позивач свідомо і за відсутності перешкод не скористався своїм правом вчинити дії з прийняття спадщини без поважних причин. Таким чином, за наявності обставин, встановлених апеляційним судом, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про поважність причин пропуску строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини не відповідає обставинам справи. Враховуючи, що при ухваленні судового рішення районним судом зроблено помилкові висновки щодо існуючих обставин справи, апеляційний суд на підставі п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення про відмову в задоволення позову [PERSON]

Outcome: approved