Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

01.11.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] яким просив звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки «TOYOTA», модель HILUX, тип загальний вантажний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2016 року випуску, (державний реєстраційний номер [NUMBER] ), який належить на праві власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 17.12.2019 року, шляхом продажу на публічних торгах за рахунок реалізації якого задовольнити вимоги [PERSON] в сумі 920000,00 грн. Судові витрати просив покласти на відповідача. 02.11.2021 року позивач надав до суду уточнену позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , якою просив звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки «TOYOTA», модель HILUX, тип загальний вантажний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2016 року випуску, (державний реєстраційний номер [NUMBER] ), який належить на праві власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 17.12.2019 року, шляхом продажу на публічних торгах за рахунок реалізації якого задовольнити вимоги [PERSON] в сумі 920000,00 грн. Судові витрати покласти на відповідачів по справі. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, між ним та [PERSON] було укладено договір позики від 29 січня 2020 року, за умовами якого він надав останньому позику в сумі 920000,00 грн. терміном до 25.10.2021 року. В забезпечення умов даного договору між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір застави від 29 січня 2020 року, згідно умов якого, було передано в заставу спірний автомобіль, вартість якого оцінено в 950000,00 грн. Невиконання [PERSON] основного зобов`язання послугувало підставою для звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави. Ухвалою судді від 02.11.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання по справі. Позивач в призначене судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі наполягав на їх задоволенні. Відповідачі в призначене судове засідання не з`явилися, надали до канцелярії суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги визнали в повному обсязі, розгляд справи просили проводити за їх відсутності. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні в зв`язку з визнанням відповідачами позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 29 січня 2020 року між позивачем та [PERSON] укладено договір позики. За умовами даного договору позивач надав у позику [PERSON] 920000,00 грн. строком до 25 жовтня 2021 року. Сторони домовилися, що позичальник зобов`язаний повернути всю позику до даної дати. Повернення позики підтверджується розпискою позикодавця. Згідно п. 3.1. договору, позикодавець надає позику позичальникові в день підписання сторонами даного договору. Підписання договору позичальником засвідчує факт одержання ним суми покази. Належним чином підписаний договір є доказом переведення грошей від позикодавця до позичальника. Окрім того, 29 січня 2020 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу. Пунктом 1 договору визначено, що даний договір забезпечує виконання зобов`язань, за договором позики грошей укладеним 29 січня 2020 року між позивачем та [PERSON] по поверненню позики в сумі 920000,00 грн. з кінцевим терміном повернення до 25.10.2021 року включно без спати відсотків за користування, з відшкодуванням збитків, завданих заставодержателю порушенням основного зобов`язання, необхідних витрат на утримання переданого в заставу майна, не одержаних заставодержателем доходів внаслідок невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, а також витрат пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет застави. Згідно п. 2 даного договору застави, для забезпечення основного зобов`язання та у відповідності з Законом України «Про заставу», заставодавець передав у заставу заставодержателю належний йому на праві власності транспортний засіб: автомобіль марки «TOYOTA», модель HILUX, тип загальний вантажний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2016 року випуску, (державний реєстраційний номер [NUMBER] ), який належить на праві власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 17.12.2019 року. Пунктами 3-6 договору застави сторони оцінили предмет застави в 950000,00 грн. Погодили, що предмет застави залишається у володінні та користуванні заставодавця та знаходиться на його відповідальному зберіганні. Термін дії договору визначено до повного виконання основного зобов`язання. Окрім того, п. 13 договору застави визначено, що звернення стягнення на предмет застави проводиться в судовому порядку, передбаченому законодавством України, або в будь-якому іншому порядку, про який сторони можуть досягти згоди на момент звернення стягнення. Однак у встановлені договором позики від 29 січня 2020 року, [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення позики у встановлені договором строки та порядку не виконав. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір являється обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.ст. 610, 612 ЦК України). Згідно зі статтею 1 Закону України «Про заставу» та статтею 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Відповідно до ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Враховуючи вищенаведене, визнання відповідачами заявлених позовних вимог, тобто досягнення між сторонами згоди про звернення стягнення на предмет застави та порядку її проведення, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог шляхом звернення стягнення на транспортний засіб «TOYOTA», модель HILUX, тип загальний вантажний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2016 року випуску, (державний реєстраційний номер [NUMBER] ), який належить на праві власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 17.12.2019 року.

Outcome: approved