Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Представник Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особи Василівської сільської ради Полтавського району Полтавської області - звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої адміністративним правопорушенням, посилаючись на те, що Полтавською місцевою прокуратурою установлено, що [PERSON] вчинила адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, передбачені ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП, при наступних обставинах: За результатами виборів які відбулися 25 жовтня 2015 року та затверджено на першій сесії сьомого скликання від 12.11.2015 № 2 [PERSON] обрано депутатом Василівської сільської ради. Відповідно до ст. 6 Закону України « Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради здійснює свої повноваження, не пориваючи з виробничою або службовою діяльністю. Так, відповідно до протоколу конкурсної комісії № 1 від 14.03.2002 року по заміщенню вакантної посади спеціаліста сільської ради (бухгалтера) та розпорядження сільського голови Василівської сільської ради «Про призначення на посаду спеціаліста-бухгалтера Василівської сільської ради» від 16.03.2002, [PERSON] призначено бухгалтером виконавчого комітету Василівської сільської ради. Цим же рішенням виконавчого комітету Василівської сільської ради [PERSON] присвоєно статус посадової особи місцевого самоврядування 13 рангу, сьомої категорії. Відповідно до посадових інструкцій, затверджених 11.01.2016 сільським головою Василівської сільської ради [PERSON] та посадових обовязків від 08.04.2002, на [PERSON] покладено обовязки головного бухгалтера Василівської сільської ради. [PERSON] була ознайомлена із загальними правилами поведінки державного службовця і зобовязувалася їх дотримуватися. Крім цього, [PERSON] приймала присягу посадової особи місцевого самоврядування та попереджалася про спеціальні обмеження, встановлені антикорупційним законодавством. Відповідно до п.п. «б», «в», п. 1, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» [PERSON] є суб'єктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією. Статтею 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено, що посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 12, 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», на посадових осіб органів місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановленні Законом України «Про запобігання корупції». Посадові особи місцевого самоврядування зобовязанні дотримуватись правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України Про запобігання корупції». Окрім цього, відповідно до ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження, повинен дотримуватися правил депутатської етики: 1) керуватися загальнодержавними інтересами та інтересами територіальної громади чи виборців свого виборчого округу, від яких його обрано; 2) не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях; 3) керуватися у своїй діяльності та поведінці загальновизнаними принципами порядності, честі і гідності. Відповідно до ч. 1 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Особи зазначенні у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобовязані повідомляти не пізніше наступного робочого дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про запобігання корупції" правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів Конституційного Суду України та суддів загальної юрисдикції, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Тобто, врегулювання конфлікту інтересів у депутата сільської ради здійснюється шляхом самостійного публічного оголошення ним про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Відповідно до Положення «Про порядок преміювання працівників апарату управління Василівської сільської ради Полтавського району», затверджене рішенням 3-ї сесії 7 скликання Василівської сільської ради від 22.01.016, преміювання працівників сільської ради здійснюється за якісне, своєчасне і в повному обсязі виконання обовязків визначених Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні, «Про службу в органах місцевого самоврядування» та посадовими інструкціями, а також їх ініціативи, особистого вкладу в загальні результати роботи за місяць. В окремих випадках за виконання важливих додаткових завдань, з нагоди державних свят, ювілейних та святкових дат, працівникам може бути виплачена одноразова премія в кожному окремому випадку за розпорядженням сільського голови в межах затвердженого фонду оплати праці. Встановлення або позбавлення премії працівникам сільської ради зазначається в розпорядженні про преміювання на підставі доповідної записки секретаря сільської ради на імя сільського голови. Розмір щомісячної премії Василівському сільському голові визначає сесія сільської ради. Водночас, підстава для виплати щомісячної премії працівникам сільської ради у Положенні не визначена. Тому, виплати щомісячної премії працівникам сільської ради здійснюються за загальним правилом, на підставі рішення ради відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», щодо виключної компетенції сільської ради затверджувати за пропозицією сільського голови витрати на утримання апарату ради та її виконавчих органів. Водночас, депутат Василівської сільської ради [PERSON], упродовж 2016 року у приміщенні будівлі Василівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, за адресою: Полтавський район, село Василівка, вул. Остапа Вишні 27-а, під час засідання 5-ї від 17.03.2016, 6-ї від 04.04.2016, 7-ї від 23.05.2016, 8-ї від 24.06.2016, 9-ї від 08.08.2016, 10-ї від 19.10.2016, 11-ї від 21.11.2016, 12-ї від12.12.2016, 13-ї від 23.12.2016, сесій сьомого скликання Василівської сільської ради, на яких розглядалося питання про затвердження розпоряджень сільського голови з основної діяльності, зокрема розпоряджень «Про преміювання працівників апарату Василівської сільської ради», у тому числі [PERSON], як головного бухгалтера Василівської сільської ради: розпорядження від 20.01.2016 № 6 у розмірі на суму 1000,00 грн; розпорядження від 22.02.2016 № 27а у розмірі на суму 1000,00 грн; розпорядження від 22.03.2016 № 46 у розмірі на суму 1000,00 грн; розпорядження від 20.04.2016 № 63 у розмірі на суму 1000,00 грн; розпорядження від 20.05.2016 № 82 у розмірі на суму 1000,00 грн; розпорядження від 15.06.2016 № 92 у розмірі на суму 1000,00 грн; розпорядження від 18.07.2016 № 108 у розмірі на суму 1000,00 грн; розпорядження від 17.08.2016 № 119 у розмірі на суму 1000,00 грн; розпорядження від 21.09.2016 № 140 у розмірі на суму 545,45 грн; розпорядження від 20.10.2016 № 164 у розмірі на суму 500,00 грн розпорядження від 22.11.2016 № 182 у розмірі на суму 500,00 грн розпорядження від 19.12.2016 № 203 у розмірі на суму 500,00 грн; публічно не оголосила на сесіях про наявність у неї реального конфлікту інтересів, після чого взяла участь у голосуванні за прийняття рішень про затвердження вищевказаних розпоряджень. На підставі цих рішень [PERSON] нараховано та виплачено вказані щомісячні премії за 2016 рік на загальну суму 10 045,45 грн. Незважаючи на те, що голос [PERSON] не мав вирішального значення, грубе порушення нею антикорупційного законодавства під час прийняття рішень виборним органом спричиняє втрату суспільної довіри до [PERSON] як службової особи, а також до органу місцевого самоврядування в якому вона працює, створює умови для подальшого існування потенційного конфлікту інтересів, який може перетворитися в реальний. Приватний інтерес [PERSON] у даному випадку полягає у намірах та бажанні одержувати високу заробітну плату за рахунок нарахування максимально можливої премії. Розміри премій, встановлені [PERSON] за період часу протягом 2016 року становить в середньому тисячу гривень щомісяця. Водночас, представницькі повноваження зобовязують [PERSON] представляти не особисті інтереси, а інтереси громади селища, населення, виборців, прагненні економії коштів селищного бюджету, їх раціонального та цільового використання, а також справедливої оплати праці посадових осіб органів місцевого самоврядування відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи. При цьому, [PERSON] заборонено використовувати свій депутатський мандат у приватних інтересах. Суперечність між приватним інтересом і представницькими, службовими повноваженнями, тобто конфлікт інтересів [PERSON] на момент участі у вирішенні вказаних питань здатний був вплинути і фактично впливав на обєктивність (неупередженість) її голосування (дії) та як наслідок на прийняті сесією рішення. Всі ці рішення також прийняті з порушенням вимог ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» щодо врегулювання реального конфлікт інтересів з боку секретаря і депутата Василівської сільської ради [PERSON] і [PERSON] Указані рішення також стосувалися преміювання вказаних осіб. Факт неповідомлення [PERSON] про конфлікт інтересів підтверджується листом сільського голови Василівської сільської ради та її особистим поясненням. Голосування головним бухгалтером [PERSON] за призначення собі премії, як головному бухгалтеру сільської ради, а також неповідомлення [PERSON] про конфлікт інтересів під час розгляду вказаного питання, підтверджується поясненнями депутатів сьомого скликання Василівської сільської ради Полтавського району [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Враховуючи викладене, головний бухгалтер Василівської сільської ради Полтавського району Полтавської області [PERSON] порушила вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто публічно особисто не повідомила сесію Василівської сільської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинила дії і прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинила адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, передбачені ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Правопорушення вчинено: під час засідання 5-ї від 17.03.2016, 6-ї від 04.04.2016, 7-ї від 23.05.2016, 8-ї від 24.06.2016, 9-ї від 08.08.2016, 10-ї від 19.10.2016, 11-ї від 21.11.2016, 12-ї від12.12.2016, 13-ї від 23.12.2016, сесій сьомого скликання. 21.03.2017 року постановою Полтавського районного суду Полтавської області [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП та накладено штраф у розмірі 3400 грн. У судовому засіданні [PERSON] вину визнала повністю та у подальшому сплатила штраф. Частиною 4 ст. 61 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За загальним правилом, відповідно до положень ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод,ст. 298 КУпАП постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обовязковою для виконання. За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В той же час, згідно ч. 3 ст. 40 КУпАП в інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. У судовому засіданні встановлено, що залишилася невідшкодованою шкода, завдана вчиненням відповідачем адміністративного корупційного правопорушення, у розмірі в сумі 10 045,45 грн. Згідно з ч. 1ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 66 Закону збитки, шкода, завдані державі внаслідок вчинення корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила відповідне правопорушення, в установленому законом порядку. Згідно з ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положення ст.1167 ЦК України, зобовязання відшкодувати шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). Статтею 131-1 Конституції України визначено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Установлено, що станом на 27.09.2017 Василівська сільська рада Полтавського району не зверталась до суду з позовною заявою про стягнення із [PERSON] шкоди, завданої адміністративним правопорушенням, що свідчить про нездійснення компетентним органом захисту державних інтересів. Вказане обумовлює підстави представництва прокуратурою інтересів держави в особі Василівської сільської ради Полтавського району, якою здійснюється загальна організація та управління виконанням місцевого бюджету. Прохали стягнути з [PERSON] ([INFO], с. Василівка, Полтавського району, Полтавської області; громадянка України, головний бухгалтер Василівської сільської ради Полтавського району Полтавської області; проживає: [INFO]; паспорт КН № 558015, виданий Полтавським РВ УМВС України в Полтавській області 25.12.1997 р.) на користь Василівської сільської ради Полтавського району (38743, Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Василівка, вул. Молодіжна, 43, р/р 35415004042803, ГУДКСУ у Полтавській області, ЗКПО 21046443, МФО 831019) 10 567,10 грн. шкоди, завданої адміністративним правопорушенням. Стягнути з [PERSON] (вул. Садова, 50, с. Ковалівка, Полтавський район, Полтавської області, 38701, код ЄДРПОУ 31728846) на користь прокуратури Полтавської області (м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 7, р/р 35210088006160 банк ДКСУ м. Київ МФО 820172 ЗКПО 02910060, код класифікації видатків бюджету-2800) понесені витрати на сплату судового збору в сумі 1600,00 грн. В судовому засіданні Прокурор Лебединська А.С. позов підтримала в повному обсязі, та прохала його задовольнити з наведених в ньому підстав. Відповідач [PERSON] на адресу суду надала заяву, в якій позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, прохала проводити його розгляд без її участі. Також прохала через скрутне матеріальне становище встановити розстрочку виплати завданої шкоди терміном на 12 місяців. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення внаслідок наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] вчинила адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, передбачені ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП, при наступних обставинах: За результатами виборів які відбулися 25 жовтня 2015 року та затверджено на першій сесії сьомого скликання від 12.11.2015 № 2 [PERSON] обрано депутатом Василівської сільської ради. Відповідно до ст. 6 Закону України « Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради здійснює свої повноваження, не пориваючи з виробничою або службовою діяльністю. Так, відповідно до протоколу конкурсної комісії № 1 від 14.03.2002 року по заміщенню вакантної посади спеціаліста сільської ради (бухгалтера) та розпорядження сільського голови Василівської сільської ради «Про призначення на посаду спеціаліста-бухгалтера Василівської сільської ради» від 16.03.2002, [PERSON] призначено бухгалтером виконавчого комітету Василівської сільської ради. Цим же рішенням виконавчого комітету Василівської сільської ради [PERSON] присвоєно статус посадової особи місцевого самоврядування 13 рангу, сьомої категорії. Відповідно до посадових інструкцій, затверджених 11.01.2016 сільським головою Василівської сільської ради [PERSON] та посадових обовязків від 08.04.2002, на [PERSON] покладено обовязки головного бухгалтера Василівської сільської ради. [PERSON] була ознайомлена із загальними правилами поведінки державного службовця і зобовязувалася їх дотримуватися. Крім цього, [PERSON] приймала присягу посадової особи місцевого самоврядування та попереджалася про спеціальні обмеження, встановлені антикорупційним законодавством. Відповідно до п.п. «б», «в», п. 1, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» [PERSON] є суб'єктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією. Статтею 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено, що посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 12, 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», на посадових осіб органів місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановленні Законом України «Про запобігання корупції». Посадові особи місцевого самоврядування зобовязанні дотримуватись правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України Про запобігання корупції». Окрім цього, відповідно до ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження, повинен дотримуватися правил депутатської етики: 1) керуватися загальнодержавними інтересами та інтересами територіальної громади чи виборців свого виборчого округу, від яких його обрано; 2) не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях; 3) керуватися у своїй діяльності та поведінці загальновизнаними принципами порядності, честі і гідності. Відповідно до ч. 1 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Особи зазначенні у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобовязані повідомляти не пізніше наступного робочого дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про запобігання корупції" правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів Конституційного Суду України та суддів загальної юрисдикції, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Тобто, врегулювання конфлікту інтересів у депутата сільської ради здійснюється шляхом самостійного публічного оголошення ним про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Відповідно до Положення «Про порядок преміювання працівників апарату управління Василівської сільської ради Полтавського району», затверджене рішенням 3-ї сесії 7 скликання Василівської сільської ради від 22.01.016, преміювання працівників сільської ради здійснюється за якісне, своєчасне і в повному обсязі виконання обовязків визначених Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні, «Про службу в органах місцевого самоврядування» та посадовими інструкціями, а також їх ініціативи, особистого вкладу в загальні результати роботи за місяць. В окремих випадках за виконання важливих додаткових завдань, з нагоди державних свят, ювілейних та святкових дат, працівникам може бути виплачена одноразова премія в кожному окремому випадку за розпорядженням сільського голови в межах затвердженого фонду оплати праці. Встановлення або позбавлення премії працівникам сільської ради зазначається в розпорядженні про преміювання на підставі доповідної записки секретаря сільської ради на імя сільського голови. Розмір щомісячної премії Василівському сільському голові визначає сесія сільської ради. Водночас, підстава для виплати щомісячної премії працівникам сільської ради у Положенні не визначена. Тому, виплати щомісячної премії працівникам сільської ради здійснюються за загальним правилом, на підставі рішення ради відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», щодо виключної компетенції сільської ради затверджувати за пропозицією сільського голови витрати на утримання апарату ради та її виконавчих органів. Водночас, депутат Василівської сільської ради [PERSON], у упродовж 2016 року у приміщенні будівлі Василівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, за адресою: Полтавський район, село Василівка, вул. Остапа Вишні 27-а, під час засідання 5-ї від 17.03.2016, 6-ї від 04.04.2016, 7-ї від 23.05.2016, 8-ї від 24.06.2016, 9-ї від 08.08.2016, 10-ї від 19.10.2016, 11-ї від 21.11.2016, 12-ї від12.12.2016, 13-ї від 23.12.2016, сесій сьомого скликання Василівської сільської ради, на яких розглядалося питання про затвердження розпоряджень сільського голови з основної діяльності, зокрема розпоряджень «Про преміювання працівників апарату Василівської сільської ради», у тому числі [PERSON], як головного бухгалтера Василівської сільської ради: розпорядження від 20.01.2016 № 6 у розмірі на суму 1000,00 грн; розпорядження від 22.02.2016 № 27а у розмірі на суму 1000,00 грн; розпорядження від 22.03.2016 № 46 у розмірі на суму 1000,00 грн; розпорядження від 20.04.2016 № 63 у розмірі на суму 1000,00 грн; розпорядження від 20.05.2016 № 82 у розмірі на суму 1000,00 грн; розпорядження від 15.06.2016 № 92 у розмірі на суму 1000,00 грн; розпорядження від 18.07.2016 № 108 у розмірі на суму 1000,00 грн; розпорядження від 17.08.2016 № 119 у розмірі на суму 1000,00 грн; розпорядження від 21.09.2016 № 140 у розмірі на суму 545,45 грн; розпорядження від 20.10.2016 № 164 у розмірі на суму 500,00 грн розпорядження від 22.11.2016 № 182 у розмірі на суму 500,00 грн розпорядження від 19.12.2016 № 203 у розмірі на суму 500,00 грн; публічно не оголосила на сесіях про наявність у неї реального конфлікту інтересів, після чого взяла участь у голосуванні за прийняття рішень про затвердження вищевказаних розпоряджень. На підставі цих рішень [PERSON] нараховано та виплачено вказані щомісячні премії за 2016 рік на загальну суму 10 045,45 грн. Незважаючи на те, що голос [PERSON] не мав вирішального значення, грубе порушення нею антикорупційного законодавства під час прийняття рішень виборним органом спричиняє втрату суспільної довіри до [PERSON] як службової особи, а також до органу місцевого самоврядування в якому вона працює, створює умови для подальшого існування потенційного конфлікту інтересів, який може перетворитися в реальний. Приватний інтерес [PERSON] у даному випадку полягає у намірах та бажанні одержувати високу заробітну плату за рахунок нарахування максимально можливої премії. Розміри премій, встановлені [PERSON] за період часу протягом 2016 року становить в середньому тисячу гривень щомісяця. Водночас, представницькі повноваження зобовязують [PERSON] представляти не особисті інтереси, а інтереси громади селища, населення, виборців, прагненні економії коштів селищного бюджету, їх раціонального та цільового використання, а також справедливої оплати праці посадових осіб органів місцевого самоврядування відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи. При цьому, [PERSON] заборонено використовувати свій депутатський мандат у приватних інтересах. Суперечність між приватним інтересом і представницькими, службовими повноваженнями, тобто конфлікт інтересів [PERSON] на момент участі у вирішенні вказаних питань здатний був вплинути і фактично впливав на обєктивність (неупередженість) її голосування (дії) та як наслідок на прийняті сесією рішення. Всі ці рішення також прийняті з порушенням вимог ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» щодо врегулювання реального конфлікт інтересів з боку секретаря і депутата Василівської сільської ради [PERSON] і [PERSON] Указані рішення також стосувалися преміювання вказаних осіб. Факт неповідомлення [PERSON] про конфлікт інтересів підтверджується листом сільського голови Василівської сільської ради та її особистим поясненням. Голосування головним бухгалтером [PERSON] за призначення собі премії, як головному бухгалтеру сільської ради, а також неповідомлення [PERSON] про конфлікт інтересів під час розгляду вказаного питання, підтверджується поясненнями депутатів сьомого скликання Василівської сільської ради Полтавського району [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Враховуючи викладене, головний бухгалтер Василівської сільської ради Полтавського району Полтавської області [PERSON] порушила вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто публічно особисто не повідомила сесію Василівської сільської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинила дії і прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинила адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, передбачені ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Правопорушення вчинено: під час засідання 5-ї від 17.03.2016, 6-ї від 04.04.2016, 7-ї від 23.05.2016, 8-ї від 24.06.2016, 9-ї від 08.08.2016, 10-ї від 19.10.2016, 11-ї від 21.11.2016, 12-ї від12.12.2016, 13-ї від 23.12.2016, сесій сьомого скликання. 21.03.2017 року постановою Полтавського районного суду Полтавської області [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП та накладено штраф у розмірі 3400 грн. У судовому засіданні [PERSON] вину визнала повністю та у подальшому сплатила штраф. Частиною 4 ст. 61 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За загальним правилом, відповідно до положень ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод,ст. 298 КУпАП постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обовязковою для виконання. За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В той же час, згідно ч. 3 ст. 40 КУпАП в інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. У судовому засіданні встановлено, що залишилася невідшкодованою шкода, завдана вчиненням відповідачем адміністративного корупційного правопорушення, у розмірі в сумі 10 045,45 грн. Згідно з ч. 1ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 66 Закону збитки, шкода, завдані державі внаслідок вчинення корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила відповідне правопорушення, в установленому законом порядку. Згідно з ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положення ст.1167 ЦК України, зобовязання відшкодувати шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). Статтею 131-1 Конституції України визначено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Установлено, що станом на 27.09.2017 Василівська сільська рада Полтавського району не зверталась до суду з позовною заявою про стягнення із [PERSON] шкоди, завданої адміністративним правопорушенням, що свідчить про нездійснення компетентним органом захисту державних інтересів. Вказане обумовлює підстави представництва прокуратурою інтересів держави в особі Василівської сільської ради Полтавського району, якою здійснюється загальна організація та управління виконанням місцевого бюджету. На підставі викладеного позов підлягає до задоволення. Також суд вважає клопотання відповідача про встановлення розстрочки у виплаті завданої шкоди таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved