Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

У грудні 2013 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ізмаїл та Ізмаїльському районі Одеської області (далі - Фонд ССНВВПЗ України в м. Ізмаїл та Ізмаїльському районі Одеської області) про стягнення страхової виплати у зв'язку з невиплатою сум відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я. Свої вимоги мотивує тим, що з 05.04.1989 року по 12.02.1990 року він працював на ділянці БУ №815 тресту «Київдорбуд» оператором СБ-75. 06 жовтня 1989 року з нимскоївся нещасний випадок на виробництві з вини водія АК №2 тресту «Дунайводбуд», про що було складено Акт №1 за формою Н-1 від 13.10.1989 року, затверджений керівником підприємства. В результаті цього нещасного випадку йому була безстроково встановлена ступінь втрати професійної працездатності 40%. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.02.2005 року, на його користь з ВАТ «Ізмаїльська автобаза «Дунайводбуд» стягнуто одноразово 2434,2 грн., а починаючи з 14.09.2004 р. - безстроково щомісячно по 133,2 грн. Оскільки ВАТ «Ізмаїльська автобаза «Дунайводбуд» ліквідовано, виконавче провадження у зв'язку з визнанням боржника банкрутом закрито, державну реєстрацію припинення проведено без правонаступника, а рішення є не виконаним, на підставі Закону України від 23.09.1999 року "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон) просив стягнути страхову виплату у зв'язку з невиплатою боржником сум у відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували, суду пояснили, що, як встановлено рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.02.2005 року шкода здоров'ю позивача завдана не винними діями роботодавця, а робітником іншого підприємства, отже позивач не є суб'єктом страхування за вказаним Законом, оскільки не був застрахований підприємством, винним у завданні шкоди його здоров'ю, та даним підприємством не сплачувались за нього страхові внески до Фонду. Подали письмові заперечення (а.с.23-25). Заслухавши позивача та його представника, представників відповідача та, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.10.1989 року працюючи на ділянці БУ №815 тресту «Київдорбуд» з [PERSON] скоївся нещасний випадок на виробництві з вини водія АК №2 тресту «Дунайводбуд», про що було складено Акт №1 за формою Н-1 від 13.10.1989 року, затверджений керівником підприємства. В результаті цього нещасного випадку позивачу була безстроково встановлена ступінь втрати професійної працездатності 40%. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.02.2005 року, на користь [PERSON] з ВАТ «Ізмаїльська автобаза «Дунайводбуд» у відшкодування шкоди стягнуто одноразово 2434,2 грн., а починаючи з 14.09.2004 р. - безстроково щомісячно по 133,2 грн.(а.с.5). Відповідно до ухвали господарського суду Одеської області від 12.03.2013 р. та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 25.03.2013 р. проведена державна реєстрація припинення боржника без правонаступника (а.с. 12-13, 35-37). Постановою Відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції від 29.12.2012 р. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області у виконання рішення про стягнення з ВАТ «Ізмаїльська автобаза «Дунайводбуд» на користь [PERSON] грошових коштів закінчено (а.с.11). Згідно абз.2 п.3 розділу ХI Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" уся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим Законом підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами, установами і організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних випадків. Проте, як встановлено в судовому засіданні, особлива справа [PERSON] до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ізмаїл та Ізмаїльському районі Одеської області не передавалась, відповідний акт прийому-передачі особливо справи не складався. Відповідно до ч.1 ст.1205 ЦК України у разі припинення юридичної особи, зобов'язаної відшкодувати шкоду, завдану каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, і встановлення її правонаступників виплата щомісячних платежів покладається на її правонаступників. У разі відсутності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для капіталізації платежів, які підлягають сплаті, обов'язок щодо їх капіталізації покладається на ліквідаційну комісію на підставі рішення суду за позовом потерпілого. Відповідно до пункту 1 Правил відшкодування підприємствами, установами, організаціями шкоди заподіяної робітникам та службовцям каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ними трудових обов'язків, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 03.07.1984 р. № 690 підприємства, установи, організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду заподіяну робітнику чи службовцю каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ними трудових обов'язків, яке трапилось з вини організації як на території цієї організації так і за її межами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed