overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.12.2021 позовні вимоги [PERSON] до ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія", [PERSON] про стягнення частини страхового відшкодування та матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, а також моральної шкоди, завданої неналежним виконанням зобов`язання задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди. В задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення частини страхового відшкодування та моральної шкоди, завданої неналежним виконанням зобов`язання - відмовлено. Під час розгляду даної справи судом не було вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно із ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання, однак у даному випадку суд вважає, що це недоцільно. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] при зверненні до суду із цим позовом було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. відповідно до квитанції №61 від 03.11.2020 (а.с. 68). Оскільки позовні вимоги задоволено частково, лише в частині стягнення 1000 грн. матеріальної шкоди з [PERSON] (на 1,6%), тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 13,45 грн. понесеного судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Рішенням Вінницького районного суду від 19.02.2014 року ухваленого у справі за позовом : Прокурора Вінницького району в інтересах Комарівської сільської ради, Вінницького району та області, за участю 3-ої особи на стороні позивача Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області до [PERSON], [PERSON] про зобов"язання повернути самовільно зайняту земельну ділянку та зобов"язання знести металевий паркан та приведення земельної ділянки у придатний для використання стан - позов задоволено. Зобов"язано [PERSON], [PERSON] повернути самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0025 га по провулку [ADDRESS] та області із земель загального користування власнику земельної ділянки в особі Комарівської сільської ради Вінницького району та області. Зобов"язано [PERSON], [PERSON] за власний рахунок знести металевий паркан разом з бетонним фундаментом, що знаходиться на самовільно зайнятій земельній ділянці, площею 0,0025 га по провулку [ADDRESS] та області та привести земельну ділянку у придатний до використання стан. Однак при ухваленні даного рішення , судом не було визначено питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України , а тому цивільну справу з апеляційною скаргою позивача [PERSON] на вищевказане рішення від 19.03.2014 року було повернуто до суду першої інстанції для усунення недоліків. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України , суд, що ухвалив рішення , може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення , якщо судом не вирішено питання про судові витрати . У судове засідання особи ,які брали участь у розгляді справи не з'явились,представник позивача та відповідача надали суду заяву про слухання справи у їх відсутність та повідомлялись про необхідність явки до суду. Їх присутність, відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України не є обов'язковою. Вивчивши матеріали цивільної справи, враховуючи те, що позивача , а саме прокурора Вінницького району, який діє в інтересах держави, на користь якого ухвалено рішення суду, звільнено від сплати судового збору, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення щодо розподілу судових витрат та вказати, що відповідно до дії ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 229 грн.40 коп. стягнути на користь держави з відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, тобто по 114 грн.70 коп. з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Рішенням Віньковецького районного суду від 24 лютого 2017 року у справі № 670/865/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON] задоволено позовні вимоги позивача повністю, проте судом не вирішено питання про судові витрати. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явилися. Відповідно до ст..220 ч. 3 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути заяву за відсутності сторін та їх представників. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. При ухваленні рішення Віньковецьким районним судом 24 лютого 2017 року не вирішено питання про судові витрати. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" рахунок № 29092829003111, МФО - 305299, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 14360570 судовий збір 1378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Рішенням Волноваського районного суду від 09.08.2013 року позов [PERSON] до Микільскої сільскої ради про визнання права власності задоволено у повному обсязі. Визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею ріллі 5,7 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером -[NUMBER]: 02:000:0367 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 739856 від 20.12.2006 року розташовану на території Микільської сільської ради, Волноваського району Донецької області. 22.01.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд рішення суду у зв"язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченою п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України, посилаючись на те, що позивачка знала про його існування, не повідомила суд про те, що він є рідним братом спадкодавця [PERSON] і вважається спадкодавцем по закону. Він постійно мешкав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а згідно зі ст.1268 ЦК України вважається, що він прийняв спадщину, т.я. фактично вступив в управління і володіння спадкоємним майном після його смерті. Заяву в установлений строк про відмову від спадщини не подавав. Про те, що було винесено рішення суду від 09.09.2013 року, йому стало відомо від робітників Миколаївської сільскої ради 25.12.2013 року. Просив відмінити судове рішення від 09.09.2013 року, визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею ріллі 5,7 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером -[NUMBER]: 02:000:0367 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 739856 від 20.12.2006 року розташовану на території Микільської сільської ради, Волноваського району Донецької області. У судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги. Відповідачка проти задоволення заяви не заперечувала. Представник Микільскої сільскої ради не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши надані документи,перевіривши матеріали справи, прихожу до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно свідотцтва про народження, серія [NUMBER] [PERSON] його батьками є [PERSON] і [PERSON]. /а.с.18/ Згідно свідотцтва про народження, серія [NUMBER] [PERSON] його батьками є [PERSON] і [PERSON]. /а.с.20/. Згідно свідотцтва про смерть, серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]./а.с.19/. Згідно довідки № 1580 від 25.12.2013 року виконкома Микільскої сільскої ради [PERSON], який помер [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS], по день смерті та мав склад сім"ї брат [PERSON]-1988 року народження./а.с.21/. Відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК УКраїни підставою для перегляду рішення у зв"язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі заявнику. Встановлений ст.362 ЦПК України строк подання [PERSON]дотриманий. Тому в суду є всі підстави для перегляду рішення Волноваського ртайонного суду від 09.09.2013 року у зв"язку з нововиявленими обставинами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

рішенням Гадяцького районного суду від 11 квітня 2019 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПА-ТРАНС-АГРО», треті особи: [PERSON], страхова компанія "Еталон" про відшкодування завданої шкоди задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа-Транс-Агро" (код ЄДРПОУ 41101091, місцезнаходження 77422, Івано-Франківська обл.м.Івано-Франківськ, вул.В.Івасюка,62) на користь [PERSON] 42 867 (сорок дві тисячі вісімсот шістдесят сім ) грн. 80 коп. завданої матеріальної шкоди, 4000 (чотири тисячі) грн. витрат на проведення експретизи та 468 грн.30 коп. судового збору. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Разом з тим, при ухвалені рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, пов'язаних з наданням професійної правничої допомоги. Сторони у судове засідання не з'явилися. Зважаючи на положення ч.4 ст.270 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно з приписами ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, 04.03.2019 року звернувся до суду з заявою, в якій просив вирішення питання про судові витрати понесені ним вирішити після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Судом встановлено, що поміж інших позовних вимог позивач просив стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження заявлених вимог представник позивача надав суду договір про надання правових послуг адвоката № 31/18 від 25.10.2018р., укладеного [PERSON] з адвокатом Татунець В.В. За надання правничої допомоги, позивач сплатив на користь адвоката 4450 грн., що підтверджується актом здачі-прийняття наданих послуг від 17.04.2019 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру від 17.04.2019. Так, згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. З рішення суду від 11 квітня 2019 року вбачається, що позовні вимоги [PERSON] задоволені на 23% (із заявлених 203625,74 грн. стягнуто 42 867,80 грн.), отже витрати на професійну правничу допомогу мають бути стягнуті з відповідача у розмірі 23 % від 4450 грн., відповідно 1023,50 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 12.05.2015року позовна заява [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання заповіту недійсним задоволена. Визнато Заповіт [PERSON] від 06.08.2008року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савенком В.С., зареєстрований в реєстрі за № 3208 на користь [PERSON] - недійсним. При постановлені рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат пов'язаних з розглядом справи, а саме за проведення посмертної судово-психіатричної експертизи в розмірі 3203,98грн та судового збору при подачі позовної заяви до суду. В судове засідання по розгляду питання про постановлення додаткового рішення сторони не з'явились. Оскільки відповідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України, присутність сторін при розгляді заяви про постановлення додаткового рішення не є обов'язковою, суд розглядає заяву за відсутності сторін у справі та їх представників. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність постановлення додаткового рішення з огляну на наступне. Відповідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення у випадку, зокрема, якщо суд не вирішив питання про судові витрати. Згідно ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати пов'язанні з проведенням судових експертиз. Відповідно до п.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Задовольнивши вимоги позову [PERSON], [PERSON], суд не вирішив питання про стягнення на користь [PERSON], оскільки в судовому засіданні було встановлено, що саме він сплачував всі судові витрати, які пов'язані з розглядом судової справи, з [PERSON] судових витрат, відповідно до п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (зі змінами від 19.09.2013р.) в розмірі 243,60грн за вимоги немайнового характеру (визнання заповіту недійсним) та в розмірі 3203,98грн за проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, що всього становить 3447,58грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.05.2015 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Представником позивача на вказане судове рішення подано апеляційну скаргу. Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 29.05.2015 року справу повернуто до суду для належного оформлення, у зв"язку з тим, що позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 243, 60 грн., тобто лише за одну вимоги немайнового характеру, а позовні вимоги складаються з двох вимог немайнового характеру. Сторони по справі у судове засідання не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що по даній справі необхідно постановити додаткове рішення в частині розподілу судових витрат з наступних підстав. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. 5) Як вбачається з письмових матеріалів справи, позивач звернувся до суду з двома позовними вимогами про визнання недійсними двох договорів, але при подачі позову сплатив судовий збір лише за одну позовну вимогу у розмірі 243, 60 грн. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року якщо в позовній заяві об"єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов"язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Але при винесенні судового рішення питання про розподіл судових витрат судом вирішено не було, а тому суд вважає, що поданій справі повинно бути постановлено додаткове рішення, яким стягнуто з позивача на користь держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн., оскільки при подачі позову ним було сплачено судовий збір лише за одну позовну вимогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08.11.2016 року задоволено позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили. Але судом при постановленні судового рішення не було розглянуто одну вимогу [PERSON], зокрема, щодо повернення їй дошлюбного прізвища. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що по даній справі повинно бути постановлено додаткове рішення з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3)суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4)судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з письмових матеріалів справи, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08.11.2016 року позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Але при постановленні судом вказаного рішення судом не було вирішено позовні вимоги [PERSON] щодо зміни її прізвища на дошлюбне, а тому суд вважає, що дана вимога підлягає розгляду. Відповідно до вимог ст. 235 ЦПК України прізвище позивачки при реєстрації розірвання шлюбу підлягає зміні з "Андрусик" на дошлюбне прізвище "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.08.2016 року задоволено позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили. Але судом при постановленні судового рішення не було розглянуто одну вимогу [PERSON], зокрема, щодо повернення їй дошлюбного прізвища. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що по даній справі повинно бути постановлено додаткове рішення з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3)суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4)судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з письмових матеріалів справи, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.08.2016 року позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Але при постановленні судом вказаного рішення судом не було вирішено позовні вимоги [PERSON] щодо зміни її прізвища на дошлюбне, а тому суд вважає, що дана вимога підлягає розгляду. Відповідно до вимог ст. 235 ЦПК України прізвище позивачки при реєстрації розірвання шлюбу підлягає зміні з "[PERSON]" на дошлюбне прізвище "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18 серпня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецмонтаж Інвест", про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та вихідної допомоги, у зв'язку з порушенням законодавства про працю задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецмонтаж Інвест" на користь [PERSON] заробітну плату за період з 01.10.2013 року по 18.11.2013 року в сумі 2438,10 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні працівника за період з 19.10.2013 року по 18.08.2014 року в сумі 13338,06 грн., вихідну допомогу у розмірі 4800,00 грн. та судові витрати по справі 178,94 грн. Проте, судом при ухваленні рішення не було вирішено питання щодо судових витрат у вигляді судового збору. Про розгляд даного питання сторони сповіщались у встановленому законом порядку, в свою чергу відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, неявка сторін не перешкоджає розгляду даної заяви. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду з вищевказаним позовом була звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги в цілому. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч.1 ст. 88 ЦПК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що в рішенні суду від 18 серпня 2014 року було вирішено питання понесених позивачем судових витрат, однак не вирішено питання стягнення судового збору з відповідача на користь держави, а тому суд приходить до висновку, про необхідність ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Outcome: approved