Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

У жовті 2018\~р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення сином [PERSON], який народився 22.06.2018\~р., трьох років, посилаючись на те, що [PERSON] з дня народження сина з ними не проживає, вона перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, єдиним джерелом її доходу є щомісячна соціальна допомога у розмірі 860,00\~грн., [PERSON] працює, має регулярний дохід та не має утриманців, а відтак може надавати їй матеріальну допомогу. [PERSON] проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні, посилаюсь на те, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання [PERSON], оскільки його заробітна плата становить у середньому 6\~000,00\~грн. на місяць, з якої він сплачує аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки, витрачає у середньому 2\~000,00\~грн. на утримання квартири, у якій проживає, під час участі в АТО отримав травму, через що потребує періодичного (раз в півроку) лікування. Судом з'ясовано, що [PERSON] та [PERSON] з 01.02.2017\~р. перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками дитини [PERSON], який народився 22.06.2018\~р., та проживає з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 01.12.2017\~р., свідоцтвом про народження від 03.07.2018\~р. та довідкою від 02.102.2018\~р. №\~456 Виконавчого комітету Райківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області (а.\~с.\~5, 6, 7). Відповідно до частин другої та четвертої статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином [PERSON] має право на утримання від [PERSON] до досягнення сином [PERSON], який народився 03.07.2018\~р., трьох років, але лише за умови, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу. З довідки від 06.02.2019\~р. №№\~253/01-13 про доходи, виданої Управлінням освіти і науки Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області вбачається, [PERSON] за період з серпня по грудень 2018\~р. після сплати податку з фізичних осіб та військового збору отримав заробітну плату у розмірі 29\~764,81\~грн., тобто у середньому 5\~952,96\~грн. на місяць (а.\~с.\~41). Суд не приймає до уваги послання [PERSON] на те, що він витрачає у середньому 2\~000,00\~грн. на утримання квартири, у якій проживає, і що під час участі в АТО отримав він травму, через що потребує періодичного (раз в півроку) лікування, оскільки ним не подано будь-яких доказів на підтвердження цих обставин. При цьому Суд не вважає такими доказами подані [PERSON] рахунки підприємств-надавачів комунальних послуг за листопад та грудень 2018\~р., оскільки, по-перше, вони складені не на ім'я [PERSON], а на ім'я [PERSON], по-друге, вони не є розрахунковими документами, а відтак не свідчать про проведення будь-ким, у тому числі [PERSON], розрахунків за надані комунальні послуги (а.\~с.\~37). [PERSON] сплачує на користь [PERSON] аліменти утримання дитини [PERSON], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), що не заперечується [PERSON] та підтверджується постановою від 04.12.2018\~р. державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області [PERSON] про відкриття відповідного виконавчого провадження (а.\~с.\~42). Таким чином середній дохід [PERSON] після сплати передбачених законодавством України платежів та аліментів становить близько 4\~464,72\~грн., що у 2,3 рази більше прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць у 2019\~р. для працездатних осіб (на момент ухвалення рішення 1\~921,00\~грн.). За таких обставин Суд вважає, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу на утримання [PERSON]. Визначаючи розмір аліментів, Суд виходить з наступного. Згідно з частиною першою та другою статті 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Зважаючи на встановлені раніше обставин, Суд приходить до висновку, що розмір аліментів має буди визначено в 1/6 частці заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно (орієнтовно 744,12\~грн.), оскільки при цьому у його власності залишатиметься близько 3\~720,60\~грн. щомісячно, що становить майже два прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць у 2019\~р. для працездатних осіб (на момент ухвалення рішення), а відтак є достатнім для забезпечення його потреб більш ніж на мінімальному рівні. Частиною першою статті 79 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню. Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тобто рішення підлягає допуску до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352,40\~грн. Щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, надану [PERSON],Суд зазначає наступне. Частинами третьою та четвертою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)\~складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)\~часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)\~обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)\~ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В порушення частини другої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України [PERSON] не подала детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом [PERSON], та здійснених останньою витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом не можуть бути взяти до уваги договір про надання правової допомоги від 05.03.2019\~р., додаток до цього договору "визначення розміру гонорару за надання послуг адвоката" та акт прийому-передачі послуг з надання правничої допомоги від 06.03.2019\~р., оскільки ці документи не підписані [PERSON], а підписані, як у них зазначено, її представником [PERSON] (а.\~с.\~58, 59, 60). Однак, як вбачається з довіреності від 22.12.2018\~р., [PERSON] цією довіреністю уповноважила [PERSON] бути її представником у всіх судах, передбачених Законом України "Про судоустрій України", і при цьому [PERSON] не надавались права укладати від імені [PERSON] договори з будь-якими особами, тому числі договори з адвокатами про надання правничої допомоги (а.\~с.\~24). Разом з тим, з квитанцій до прибуткового касового ордеру №\~5 від 16.10.2018\~Р. та №\~2 від 05.03.2019\~р. вбачається, що адвокат [PERSON] прийняла від [PERSON] 500,00\~грн. та 3\~000,00\~грн. відповідно за складення позовної заяви та надання правової допомоги у суді (а.\~с.\~56, 57). При цьому Суд враховує, що адвокатом [PERSON] було складено позовну заяву та відповідь на відзив, також адвокат [PERSON] взяла участь у судовому засіданні, та, зважаючи на наведені вище положення частини четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, вважає за необхідне визначити витрати на оплату адвоката [PERSON] у розмірі 1\~500,00\~грн. Таким чином, на підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] у якості відшкодування судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу, надану адвокатом [PERSON], підлягає стягненню 750,00\~грн.

Outcome: partial