overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

02.02.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого 28.05.2015 р. сина [PERSON], вказувала, що вона є спадкоємицею за законом, пропустила строк для подачі заяви у зв'язку з юридичною необізнаністю; звернулася письмово з заявою про підтримання вимог позову та розгляд справи за її відсутності (а.с.16). [PERSON] подала до суду заяву про визнання вимог позову, просила справу розглянути у її відсутність (а.с.17). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 28.05.2015 р. внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить, зокрема, право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Леніна, 65 в с. Ярмолинці Гайсинського району Вінницької області та право власності на земельну ділянку площею 1,7977, розташованої на території Ярмолинецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9, 10). Згідно повідомлення Гайсинської державної нотаріальної контори № 125/01-16 від 05.02.2016 р. спадкова справа після померлого 28.05.2015 р. [PERSON] не заводилась (а.с.15). Спірні відносини регулюються: - ч.1 ст.1270 ЦК України, за змістом якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; - ч.3 ст. 1272 ЦК України відповідно до якої, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини . Оскільки, встановлені обставини свідчать, що [PERSON] є спадкоємицею за законом після померлого 28.05.2015 р. [PERSON] і причину пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважною, то з метою захисту прав позивачки, їй необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

02.02.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлої 27.08.2005 р. сестри [PERSON], вказувала, що вона є спадкоємицею за законом, пропустила строк для подачі заяви у зв'язку з тим, що не знала про відмову від прийнятті спадщини спадкоємців першої черги; звернулася письмово з заявою про підтримання вимог позову та розгляд справи за її відсутності (а.с.25-26). Представник Семиріцької сільської ради Гайсинського району Вінницької області подав до суду заяву про визнання вимог позову, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.24). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 27.08.2005 р. внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить, зокрема, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Радянська, 71 в с. Рахни Гайсинського району Вінницької області (а.с.5,11). Згідно повідомлення Гайсинської державної нотаріальної контори № 163/01-16 від 11.02.2016 р. спадкова справа після померлої 27.08.2005 р. [PERSON] не заводилась (а.с.23). Спірні відносини регулюються: - ч.1 ст.1270 ЦК України, за змістом якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; - ч.3 ст. 1272 ЦК України відповідно до якої, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини . Оскільки, встановлені обставини свідчать, що [PERSON] є спадкоємицею за законом після померлої 27.08.2005 р. [PERSON] і причину пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважною, то з метою захисту прав позивачки, їй необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

02.02.2016 року [PERSON] звернувся в суд з вказаною позовною заявою в якій зазначив, що 04 травня 2008 року померла його мати [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO]. Після смерті матері залишилось спадкове майно, спадкоємцем по закону якої є він [PERSON] При зверненні в нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску терміну звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стало те, що в сільській раді йому пояснили, що спадщину він може оформити через шість місяців після смерті спадкодавця, оскільки вступив у фактичне управління спадщиною, що прирівнюється до подання заяви про прийняття спадщини. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини три місяці. В судове засідання сторони не зявилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв представник позивача [PERSON] позов підтримує, представник відповідача [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області сільський голова [PERSON] позов визнає (а.с.22-24). За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 04 травня 2008 року померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO] (а.с. 7,12), спадкоємцем по закону якої є її син [PERSON]В (а.с.6), який вступив у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини з поважних причин. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустив з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

02.02.2016 року, [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 23.07.2013 року.(а.с.2-3) Вимогу мотивує тим, що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з лютого 2015 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача надійшла заява, в якій він позов підтримав, справу просить розглянути без його участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на нього.(а.с.22) Від відповідачки також надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позов вона визнала.(а.с.23) Ознайомившись із заявами, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

02.02.2016 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору міни №3162 від 01.12.1995 року квартири №34 розташованої за адресою проспект Леніна 8 «а», м. Миколаїв, укладеного між [PERSON] з однією сторони та [PERSON], [PERSON], [PERSON] з іншої сторони, зареєстрований Південною товарною біржею - дійсним. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просила позов задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідачі не зявились, надали до суду письмові заяви, просили розглядати справу у їхню відсутність, позовні вимоги визнали в повному обсязі. В судове засідання представник третьої особи не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час а місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, 01.12.1995 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON], [PERSON] з іншої сторони був укладений договір міни квартири №34 розташованої за адресою проспект Леніна 8 «а», м. Миколаїв за №3162. 24.04.2015 року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть від 27.04.2015 року серія І-ФП №218394. За час свого життя, [PERSON] склала заповіт від 30.05.2005 року, відповідно до якого все належне майно спадкодавця переходить у власність [PERSON]. [PERSON] звернулась до першої Миколаїської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті [PERSON] Але у прийнятті спадщини на квартиру №34 яка знаходиться за адресою проспект Леніна 8 «а» у м. Миколаєві, їй було відмовлено у звязку з тим, що даний договір не нотаріально посвідчений, у звязку з чим є недійсним. Всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

02.02.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем - [PERSON], мотивуючи тим, що стосунки між ними погіршились, відповідачка зловживає спиртними напоями, часто не перебуває вдома, залишає дітей самих . Через таку поведінку вимушений був раніше на три місяці припинити службу, вважає, що подальше спільне проживання неможливе, а збереження шлюбу - не доцільне. В судове засідання позивач не з»явився, але просить справу розглядати у його відсутність. Відповідач надала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження від 16.12.2015 року [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO]., про що свідчить копія свідоцтва про народження [NUMBER]. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивач від сплати судового збору звільнений на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 551,20 грн. слід стягугнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-14 00:00:00

02.02.2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 27.08.2004 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 20.05.2011 року за рішення Луцького міськрайонного суду шлюб між сторонами розірвано. Від спільного подружнього життя у сторін народились діти: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. Позивач просить суд стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1500 гривень щомісячно. Позивач подав заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обємі. Відповідач подав заяву про розгляд справу у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 20.05.2011 року (а.с. 5). Від спільного подружнього життя у сторін народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 2, 3). Діти знаходяться на повному матеріальному утриманні матері. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоровя, матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, а також прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Суд вважає, що [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,до досягнення старшою дитиною повноліття, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

02.02.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій ставить питання про розірвання шлюбу, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дзержинська Донецької області, актовий запис № 82. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 29.07.2000 року. Від зазначеного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надала суду заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 29.07.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дзержинська Донецької області, актовий запис №82, що підтверджено свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] Згідно матеріалів справи, а саме згідно з свідоцтвом про народження, від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Судом встановлено, що сумісне життя подружжя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач просила суд залишити їй прізвище - «[PERSON]». Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

02.02.2016 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В позові зазначено, що 25.11.2003 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. 10.09.2015 року рішенням Краматорського міського суду шлюб між сторонами було розірвано. У зв'язку із проведенням АТО в м. Краматорську позивачка разом із сином виїхала до Російської Федерації, де знаходиться на теперішній час. Син проживає разом із нею та знаходиться на повному матеріальному її забезпеченні. Відповідач - приватний підприємець, має стабільний та високий дохід, однак, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця до повноліття дитини. Представник позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з не відомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, повісткою. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Вимоги позивачки підтверджуються свідоцтвом про народження сина [PERSON], [INFO], (а.с. 11), заочним рішенням суду про розірвання шлюбу від 10.09.2015 року (а.с. 12), довідкою з місця проживання (а.с. 7-10). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вислухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду - тобто з 02.02.2016 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551.20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

02.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що є власником 12/25 частини секції у гуртожитку номер 20 за адресою [ADDRESS], корпус 1, кв. 1,2 у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області згідно з договором дарування, зареєстрованим в реєстрі № 95 приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Г.В. Панко. За проханням колишнього співмешканця, відповідача [PERSON], зареєструвала його за вказаною адресою. У жовтні 2014 року припинила з відповідачем близькі відносини, він залишив житло, але не знявся з реєстрації. На її прохання знятись з реєстраційного обліку не реагує, ухиляється від явки до суду, у зв`язку з чим вона зробила 15.03.2016 року оголошення в газеті «Вісті Придніпров`я» і наполягає на ухваленні заочного рішення, усунення перешкод у здійсненні користування, розпорядженні майном, житлом, знявши відповідача з реєстраційного обліку за адресою м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS], корпус 1, секція № 20, квартири 1, 2. Відповідач [PERSON] в судове засідання в період з 02.02.2016 року по 17.03.2016 року не з`явився, не повідомив про поважні причини своєї неявки, будучи належним чином повідомлений про місце, час, дату судового розгляду, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. 15.03.2016 року в газеті «Вісті Придніпров`я» зроблено позивачкою оголошення про розгляд справи. Роз`яснено, що у разі неявки відповідача, справа буде розглянута за його відсутності. Тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка наполягає на такому вирішенні справи. Суд, взявши до уваги позицію позивачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено. [PERSON] є власником 12/25 частини секції у гуртожитку номер 20 за адресою м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області [ADDRESS], корпус 1, кв. 1,2 згідно з договором дарування частини секції у гуртожитку, посвідченим приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Панко Г.В., зареєстрованим в реєстрі за № 95. 29.01.2016 року працівники ЖКП «Оріон» перевірили проживання [PERSON] за сказаною адресою, що підтверджується актом перевірки, приєднаним до матеріалів справи, встановивши, що відповідач не мешкає за вказаною адресою без поважних причин з жовтня 2014 року, не здійснює сплату за комунальні послуги. З заявою до правоохоронних органів про те, що йому перешкоджають мешкати за місцем реєстрації [PERSON] не звертався. Не підтримує з позивачкою близькі стосунки, не є членом її родини. Не проживає за вказаною адресою понад рік без поважних причин, тому згідно з вимогами ст. 405 ЦК України втратив право на користування житловим приміщенням і повинен бути знятим з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Витрати, пов`язані з розглядом справи, суд вважає за необхідне покласти на позивачку.

Outcome: approved