Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~01 квітня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її матір`ю та визнання права на спадкове майно матері, вказуючи, що [INFO] мати померла, після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної частки (паю). Заявниця не може скористатися правом на спадщину після смерті матері, оскільки відсутнє свідоцтво про народження та втрачені правовстановлюючі документи на земельну ділянку, тому звернулася до суду. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] надали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача Петрівсько- Роменської сільської ради направив до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. В своїх письмових поясненнях свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] по відношенню до [PERSON] є матір`ю, а остання до неї дочкою. [PERSON] здійснила поховання матері. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] . Дошлюбне прізвище позивачки підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Згідно листів Державного архіву Полтавської області від 04.12.2018 року №04-13/1133 та Відділу ДРАЦС РС Гадяцького РУЮ від 27.03.2013 року №152/02.2-91 з`ясовано, що відсутня можливість виявити актовий запис про народження [PERSON] , оскільки документи довоєнного часу втрачена в період тимчасової окупації Полтавщини нацистськими загарбниками. Відповідно до копії по господарської книги №1 основних виробничих показників господарств колгоспників за 1953-1955 роки, в домогосподарстві [PERSON] в с.Ручки була зареєстрована дочка [PERSON] , яка в 1952 році вибула до м.Київ. [INFO] в с. Ручки Гадяцького району померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно довідки Петрівсько-Роменської сільської ради на дату смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] одна. ЇЇпоховання здійснила дочка [PERSON] , яка вступила в управління та володіння майном матері в шестимісячний термін після її смерті. Згідно довідки, виданої Відділом у Гадяцькому районі Головного Держгеокадастру у Полтавській області від 23.11.2018 року №843/103-18 на ім`я [PERSON] отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) КСП «імені [PERSON] » серії [NUMBER] № [NUMBER] на площу 3,95 га в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації №371 від 01.08.1996 року та зареєстрований в Книзі видачі сертифікатів за №407 від 14.01.1997 року по Петрівсько-Роменській (Ручківській) сільській раді. Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім`я [PERSON] не видавався. Приватним нотаріусом Ямпольською С.М. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що нотаріусу не надано документів, за якими можливо визначити родинні відносини між померлою та заявником, а також з відсутністю зареєстрованих правовстановлюючих документів на вказане майно. За наведених обставин суд вважає, що судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] та належність померлій права на земельну частку (пай). Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно п.1 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення родинних відносин між фізичними особами. Частиною 1\~статті 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом та заповітом відповідно до\~статті 1217 ЦК України. У відповідності до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами\~статті 131 Земельного кодексу України\~громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади, та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ч.1\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п. 4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого\~наказом №296/5 Мінюсту від 22.02.2012 року), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до абз.3 п.23\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Порядок видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) регулювалось\~Указом Президента України від 08.08.1995 №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~та\~постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 №801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)». Разом з тим даними нормативно-правовими актами не було передбачено процедури та механізмів видачі дублікату сертифіката на право на земельну частку (пай) взамін загубленого або пошкодженого. Судом встановлено, що через втрату оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай), а також не визначеної законодавчо процедури щодо відновлення даних документів (оформлення дублікатів), позивач, як спадкоємець, не може набути право на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. Таким чином, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, враховуючи визнання відповідачами позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved