Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-01 00:00:00

01.10.2018 року відкрите провадження у справі за позовом [PERSON] про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON] на земельну ділянку розміром 3,2700 га, кадастровий номер [NUMBER] для ведення сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Свої вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON] Після нього лишилось спадкове майно. Вона звернулась до нотаріуса, який їй відмовив в оформленні спадкового майна у вигляді земельної ділянки розміром 3,2700 га, кадастровий номер [NUMBER] для ведення сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. 04.12.2018 року закрите підготовче провадження. 02.01.2018 року суд проводив розгляд справи за відсутності сторін, які про це просили у поданих до суду заявах. Із письмових доказів, що містяться в матеріалах справи суд встановив, що [INFO] року померла [PERSON]. За життя їй належала земельна ділянка площею 3,2700 га розташована в Білоцерківському районі Сухоліської сільської ради, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER]. Спадкоємцем після неї був її син [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав. [INFO] року помер [PERSON]. Спадщину після нього прийняла [PERSON]. 21.07.2018 року їй відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав на спірну земельну ділянку. При вирішенні спору суд виходить із наступного. За змістом ч. 1 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] року. До складу спадщини увійшла успадкована ним, але не оформлена земельна ділянка площею 3,2700 га розташована в Білоцерківському районі Сухоліської сільської ради, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER]. Оформленню права на спадщину передує попереднє прийняття спадщини, а отже виникнення статусу спадкоємця. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що із заявою про прийняття спадщини звернулась лише [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України), а лише обмежує його право на розпорядження спадщиною (постанова ВС від 28.02.2018 року у справі № 441/1647/15-ц). Встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із тим, що за життя ані [PERSON], ані [PERSON] право на земельну ділянку не зареєстрували. На думку суду, якщо нотаріус обґрунтовано відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні, оскільки особа позбавляється права на розпорядження своїм майном. Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказана норма встановлює об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушені, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Згідно з пунктом 1 частини другої цієї статті одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що рівною мірою означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків (постанова Верховного Суду України від 07.12.2016 року у справі № 6-1111цс16). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, оскільки [PERSON] позбавлений можливості оформити спадщину після [PERSON] в нотаріальному порядку, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved