Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 січня 2014 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом задоволені. Стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 23950,92грн. та судовий збір в розмірі 239,51грн. В апеляційній скарзі [PERSON] просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом порушені вимоги матеріального та процесуального права. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що дійсно відповідач 06.03.2006 року заповнював заяву для отримання банківської кредитної картки для отримання заробітної плати на вказану картку та придбання товарів в кредит, ніякого договору з банком не укладав, з умовами та правилами надання банківських послуг не був ознайомлений. У травні 2008 року картку здав у банк, коли закривав рахунок. Фактично отримав кредит у розмірі 586,5грн., останній платіж сплачував у травні 2008 року, коли звільнявся з роботи і закривав рахунок. Зазначив, що в заяві встановлений строк дії картки - 3 роки, а саме березень 2009 року, в лютому 2008 року віз повернув картку банку, а отже минув строк позовної давності 01 квітня 2012 року, а на штрафні санкції - 01.04.2010 року. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувшись з позовом до [PERSON], зазначив, що відповідно до укладеного договору №б/н від 06.03.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5300грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг є Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Відповідач своєчасно не погашав заборгованість за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в зв'язку з чим станом на 31.08.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 23950,92грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом - 5145,68грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 17188,53грн., штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500грн. (фіксована частина), 1116,71грн. - штраф (процентна складова). Відповідач [PERSON] в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма (а.с.50). Від [PERSON] надійшла заява про перенесення розгляду справи, але судом клопотання не задоволено у зв'язку із відсутністю доказів поважності причини. Відповідно до ст.305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» Чумака С.О., який просив відхилити апеляційну скаргу, заперечуючи проти апеляційної скарги відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 06.03.2006 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" та відповідачем укладено кредитний договір, який складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Заява позичальника підписана 06.03.2006 року відповідачем особисто, і в цій заяві зазначено, що [PERSON] ознайомлений та згодний з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, своїм підписом він підтвердив факт про надання йому повної інформації про умови кредитування в «Приватбанку» (а.с. 11). Крім того, зазначеною заявою він підтвердив свою згоду з тим, що ця заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 5300 грн., з базовою процентною ставкою 3% за місяць із розрахунку 360днів на рік, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Порядок погашення заборгованості встановлений щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 2 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Із пункту 6.5 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом та відсотками за користування ним, перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Пунктом 9.3 вказаних умов передбачено, що картрахунки відкриті на невизначений строк за виключенням настання умов, передбачених п.п.9.6, 9.7 цих умов. Відповідно до п.9.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на цей же строк. Відповідач [PERSON] погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, факт отримання кредиту та використання кредитної картки ним не оспорюється. З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 06.03.2006р. вбачається, що станом на 31.08.2013р. заборгованість складає 23950,92грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом - 5145,68грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 17188,53грн., штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500грн. (фіксована частина), 1116,71грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 4-10). Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею ст.257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Проте, відповідно до ч.2, 3 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що 16.05.2008 року відповідачем [PERSON] було здійснено останнє погашення кредитної заборгованості у розмірі 298грн., 23.06.2008р. в останнє здійснено зняття коштів в сумі 319,3грн. і після цієї дати платежі не провадилися, картка не використовувалась (а.с.4-10). Проте, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором тільки 16 жовтня 2013 року, тобто з пропуском строку позовної давності, передбаченого законом (а.с.2). Відповідно до ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З рішення суду першої інстанції вбачається, що відповідач [PERSON] просив застосувати строк позовної давності (а.с.36). Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. За таких підстав, суд першої інстанції не врахував вищевказаних вимог закону, повністю не з'ясував обставини справи та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог. Тому рішення суду першої інстанції на підставі ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed