Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

01 червня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яка була уточнена заявою від 19 червня 2018 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18 лютого 1998 року. Крім неї, в даній квартирі зареєстрований її син, [PERSON], але з 2012 року він фактично проживає в іншому місті. Отже, відповідач не проживає з нею у спірній квартирі та не допомагає вести спільне господарство та оплачувати комунальні послуги, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Таким чином, реєстрація відповідача у квартирі, яка належить їй на праві власності, позбавляє її можливості у повній мірі користуватись та розпоряджатись своїм майном, що порушує її права, за захистом яких вона вимушена звертатись до суду.\~\~ Просила суд визнати [PERSON], [INFO],\~ таким, що втратив право користування житловим приміщенням в\~ квартирі № 24, розташованій в будинку № 163 по вулиці Олімпійській в місті Маріуполі. У судове засідання позивач [PERSON]\~ не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов повністю, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся\~ своєчасно та належним чином шляхом надіслання судових повісток за місцем реєстрації та опублікуванням судових викликів на офіційному веб-сайті «Судова влада», тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд,\~ дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріалами справи встановлено, що квартира № 24, розташована в будинку № 163 по вулиці Олімпійській\~ в місті Маріуполі належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру за № 126 від 25 лютого 1998 року, зареєстрованого в Маріупольському БТІ за реєстровим номером 35073 25 лютого 1998 року. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним. Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті\~ 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сімї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання. В сенсі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Згідно довідки про склад родини № 25 від 19 червня 2018 року, складеної головою ОСББ «Добробуд» [PERSON], у квартирі № 24, розташованій в будинку № 163 по вулиці Олімпійській\~ в місті Маріуполі зареєстровані: [PERSON] квартиронаймач,\~ та [PERSON] син. Проте згідно акту від 19 червня 2018 року, складеного головою ОСББ «Добробуд» [PERSON], за підписом сусідів [PERSON] та [PERSON], [PERSON], не проживає у квартирі № 24, розташованій в будинку № 163 по вулиці Олімпійській в місті Маріуполі -\~ з 2012 року. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач добровільно, без поважних на те причин не проживає за адресою спірної квартири\~ понад рік. Приймаючи до уваги те, що [PERSON] є власником квартири № 24, розташованої в будинку № 163 по вулиці Олімпійській в місті Маріуполі, а відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим у вказаній квартирі, але фактично не проживаючи в ній, перешкоджає у користуванні та розпорядженні нею своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування даною квартирою.

Outcome: approved