Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай). \~\~\~ В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що\~ його в 1977 році було прийнято в члени колгоспу «Зоря Комунізму», реорганізованого в подальшому в КСП «Україна» та з членів КСП він не виходив, а тому на момент розпаювання земель КСП «Україна», а саме станом на 13.11.1995 року, перебував в його членах та відповідно до Указу Президента України №720 від 8 серпня 1995 року мав право на земельну частку (пай), однак під час складання списку\~ - додатку до Державного акту на право колективної власності на землю\~ КСП «Україна» його прізвище було\~не\~ включено до списку - додатку, а тому сертифікат на право на земельну частку (пай) він не отримував. \~ \~ \~ Враховуючи вищевикладене, позивач [PERSON] звернувся з даним позовом до суду та\~ прохає: поновити строк для звернення до суду за захистом права та визнати за ним право на земельну частку (пай)\~ розміром 5,04 га умовних кадастрових гектар із земель не витребуваних паїв КСП «Україна», розташованих на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, за межами населених пунктів. В судове засідання представник позивача не зявився, однак надав заяву про слухання справи без його участі\~ та про підтримання заявлених\~[PERSON] позовних вимог. Представник відповідача Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не зявилася, однак надала заяву, в якій\~ прохала справу слухати у відсутність представника та при розгляді справи покладалася на розсуд суду. \~ Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Частина друга статті 23 ЗК України 1990 року визначала, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. \~ \~ \~ \~Пунктом 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам., сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: -\~\~ перебування в членах КСП на час паювання; -\~\~ включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; -\~\~ одержання КСП цього акта. Таким чином, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. \~ \~\~\~Матеріали справи\~свідчать,\~що\~ [PERSON]\~ в\~01.08.1977\~року \~був прийнятий\~в члени\~ \~колгоспу «Зоря\~комунізму»,\~реорганізованого в\~КСП «Україна»\~(\~архівна довідка\~архівного відділу\~Краснокутської районної\~державної адміністрації\~Харківської області\~від 06.03.2018\~№01-37/13),що підтверджується записами в трудовій книжці колгоспника УКР №0228660. \~11 листопада 1995 року був зареєстрований Державний акт про право колективної власності на землю КСП «Україна» Пархомівської сільської ради серії ХР 18-00-000225. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на час розпаювання земель КСП «Україна» не був включений до списку - додатку до Державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Україна» серії ХР -18-00-000225, про що свідчить відповідь відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 20.09.2017 №159/145-17. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005року у справі «Смірнова проти України»). Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач набула законне право на отримання земельної частки /пай/, а також право на отримання земельної частки /паю/ з не витребуваних паїв, так як на момент розпаювання земель був членом КСП «Україна», оскільки він в період з 01.08.1977 року по 02.02.1996 року був членом КСП «Україна», що підтверджується записами в трудовій книжці колгоспника УКР\~№0228660\~та архівною довідкою архівного відділу Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області від 06.03.2018 №01-36/16. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від\~ 16.04.2004\~ N 7 « Про\~\~\~ практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~ сертифікати\~ на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та\~ видачі державного\~ акта\~ про\~ право\~ власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК ( 2768-14 ). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП),\~ включений до списку,\~ що додається до\~ державного\~ акта\~ на право\~ колективної\~ власності на землю,\~ набуває права на земельну частку (пай) з дня\~ видачі\~ цього\~ акта,\~ і\~ в\~ разі\~ його\~ смерті успадкування права на земельний пай\~ здійснюється\~ за\~ нормами\~ ЦК ( 435-15\~ ),\~ у\~ тому\~ числі й у випадку,\~ коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на\~ земельну\~ частку\~ (пай). Невнесення\~ до зазначеного вище списку особи,\~ яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON]\~ мав право на земельну частку (пай), але сертифікат про право на земельну частку (пай) він не отримував. За ч. ч. 6, 7 ст. 6 ЗК України 1990 року, при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації. Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі. Як вбачається з відповіді відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 20.09.2017 №159/145-17 розмір земельної частку (паю) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) по КСП «Україна»\~ Пархомівської\~ сільської ради становить 5,04 умовних кадастрових гектар. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~15 грудня 2017 року набув чинності\~Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим\~ЦПК України\~викладено в новій редакції. \~ \~ \~ \~ \~ \~ У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ\~Перехідних Положень ЦПК України\~в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувався за правилами, що передбачені новою редакцією\~ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~\~ \~ \~\~Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ \~ \~ \~\~\~\~\~\~\~ Крім того, [PERSON] пропустив строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.127 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. \~ \~ \~ \~Окрім цього, відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, на підставі вищевикладеного, повно та всебічно зясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки [PERSON] надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов. На підставі вищевказаного та

Outcome: partial