Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

У липні 2015 року ТОВ "Українська мікрофінансова мережа" звернулося із позовом до [PERSON] в якому просило стягнути з відповідача на його користь відшкодування збитків в розмірі 5\~177, 35 грн. та 243,60 грн. сплаченого судового збору. Вказуючи на те, що 04 квітня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № КВ 03-00004 про надання фінансового кредиту, згідно з умовами якого ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 1 500 грн., а відповідач зобовязався в строк 14 днів, а саме до 18 квітня 2014 року повернути їх та сплатити плату в розмірі 2% від суми кредиту за кожен день користування ним, сукупна процентна ставка складає 28 %. Оскільки позичальник умови кредитного договору в частині взятих на себе зобов'язань про повернення кредитних коштів належним чином не виконує, в зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 5 177 грн. 35 коп., позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, але 09 лютого 2016 року надав до суду письмову заяву, у якій просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 66). Відповідач, будучи належним чином повідомленим\~про день, час та місце розгляду справи, до суду не зявився. Про причини неявки не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутності не надав (а.с. 64). Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що 04 квітня 2014 року між ТОВ "Українська мікрофінансова мережа" та відповідачем було укладено № КВ 03-00004 надання фінансового кредиту, згідно з умовами якого ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 1 500 грн., а відповідач зобовязався в строк 14 днів, а саме до 18 квітня 2014 року повернути їх та сплатити плату в розмірі 2% від суми кредиту за кожен день користування ним, сукупна процентна ставка складає 28 % (а.с. 41-42). Згода [PERSON] на укладення договору, підтверджена його підписом у анкеті та заяві (а.с. 46, 47). Згідно видаткового касового ордеру від 04 квітня 2014 року, [PERSON] отримав 1\~500 грн. 04 квітня 2014 року (а.с. 45). При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до умов договору, кредитні кошти надаються строком на 14 днів, а саме з 04 квітня 2014 року до 18 квітня 2014 року. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до розрахунку, загальна заборгованість по договору станом на 06 липня 2015 року складає 5 177 грн. 35 коп. (а.с. 4). В укладеному кредитному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобовязань. Позивачем зобовязання за договором виконані в повному обсязі. [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки, судом достовірно встановлено на підставі зібраних по справі доказів те, що відповідач взяті на себе зобов'язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення заборгованості за договором з боржника. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved