Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (далі ТОВ «Новобудова») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та в своїх позовних вимогах просив стягнути на користь ТОВ «Новобудова» з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 6 637, 67 гривень та судовий збір в розмірі 229, 40 гривень. В судовому засіданні представники позивача за довіреністю № 55 від 25.06.2013 року Чендакова І.О. та Шевчук О.А., яка діє на підставі довіреності № 03 від 22.01. 2014 року збільшили позовні вимоги та просили стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 6877 гривень 13 коп., з яких: сума основного боргу складає 6 018 гривень 40 коп. та 3% річних - 858 гривень 73 коп. на користь ТОВ «Новобудова». Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог та просила застосувати строки позовної давності у відповідності до вимог ст. 257 ЦК України, пояснивши, що згідно ст. 623 ЦК України позивачем неналежним чином надаються послуги, а також з цього приводу не підлягають задоволенню і 3% річних за ненадані послуги. Вислухавши пояснення представників позивачів, відповідачку, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 142 від 16.06.2004 року будинок за адресою: [ADDRESS] був переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування (а.с. 4). Відповідно до АВІЗО № 206 від 01 листопада 2004 року ХК «Київміськбуд» передало ТОВ «Новобудова» на баланс для зарахування в основні фонди будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності виданого 22.05.2000 року Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 19.05.2000 року № 636-С/КI та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 23.05.2000 року у реєстровій книзі за № 41777 (а.с. 7). Відповідно до довідки форми №3 відповідачка за адресою [ADDRESS] зареєстрована як власник з 06.04.2001 року (а.с. 8). Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має обов'язок сплачувати за житолво- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.1 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Позивач неодноразово надсилав договір відповідачу для погодження, останній раз 08.08.2013 року цінним листом з описом вкладення (а.с. 9). Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку) та (прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації). Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживача житлово-комунальних послуг оплачувати їх у строки, встановлені Договором або законом. У зв'язку із систематичною несплатою відповідачем грошових коштів за надання житлово-комунальних послуг, у відповідача станом на 10.01.2014 року заборгованість складає 6 018 гривень 40 копійок (а.с. 57-58). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідач не сплачує вартість спожитих житлово-комунальних послуг, що призвело до утворення заборгованості та порушення зобов'язаннь. Відповідно до акту звірки від 10.01. 2014 року обліку холодного та гарячого водопостачання і зняття контрольних показників в квартирі [ADDRESS] ( а.с. 32) переплачено відповідачем за гаряче водопостачання 42 куб м. , що становить 731 грн. 22 коп. та заборгованість по холодному водопостачанню у розмірі 504 гривні. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Разом з тим, згідно положень ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи те, що заявлений до стягнення борг утворився в період часу з 01.01.2009 р. по 31.12.2013 р., а позов було пред»явлено 22.11.2013 р., тобто після закінчення строку позовної давності, та зважаючи на те, що стороною відповідачів було заявлено клопотання про застосування позовної давності до спірних правовідносин, суд вбачає підстави для часткової відмови у задоволенні такого позову. Посилання представників позивача, що відповідно до ч.2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред"явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до пере6ривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується ( ч.3 ст. 264 ЦК України), оскільки ТОВ "Новобудова вже зверталася з заявою про видачу судового наказу у листопаді 2011 року. 08.12. 2011 року Дарницьким районним судом видано судовий наказ, ухвалою суду від 06.12. 2012 року судовий наказ було скасовано ( 38-40) і вважає, що перебіг позовної давності було перервано у грудні 2011 року і він почався заново, судом не може бути прийнято до уваги, оскільки доводи позивача спростовуються матеріалами справи. Як вбачається з ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 01.10. 2013 року ( а.с.3) судом відмовлено у прийнятті заяви ТОВ "Новобудова" про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, оскільки частина якої перебуває поза межами строків позовної давності. А тому суд вважає, що перебіг позовної давності буде вважатися з серпня 2010 року. Отже, згідно наданої довідки про нарахування та сплату житлово-комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] з серпня 2010 року по 31.012. 2013 року заборгованість становить 997 гривень 56 копійок, яка і підлягає стягненню. Нарахована сума заборгованості позивачем є завищеною у порівнянні з дійсно встановлено сумою заборгованості і не може братися судом за основу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Разом з тим безпідставні вимоги позивача щодо стягнення 3% річних з відповідача, в цій частині необхідно відмовити. Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідним позовні вимоги задовольнити частково. Крім того, оскільки позов задовольняється, то відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок.

Outcome: partial