Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 30.10.2015 року у розмірі 34925,40 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 30.10.2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої останній отримав кредит у розмірі 25950,88 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по « 25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач належним чином не виконував свої зобовязання за кредитним договором та станом на 08.12.2016 року виникла заборгованість у розмірі 34925,40 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 22128,02 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом 2807,13 грн., заборгованість за пенею та комісією 5310,72 грн., штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 4679,53 грн. Оскільки відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за кредитним договором, представник позивача звернувся до суду з позовом. Представник позивача до судового засідання не зявився, але подав заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог, просив справу розглянути у його відсутність, і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання повторно не зявився, хоча був повідомлений належним чином про день слухання справи, а тому враховуючи заяву представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 30.10.2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої останній отримав кредит у розмірі 25950,88 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 5-29). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 4). Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит. Відповідно до п. 2.1 Генеральної угоди, банк надає позичальникові терміновий кредит у сумі 25950,89 грн. на термін 36 місяців, з 30.10.2015 року по 31.10.2018 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 25950,89 грн. в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом в зазначені в заяві, Умовах та правилах терміну. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця позичальник представляє банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 941,5 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.10.2018 року. Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більше ніж на 31 день, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 4679,53 грн. Згідно до п. 2.5 Генеральної угоди позичальник зобовязується повернути суму кредиту, процентів, винагороди згідно Генеральної угоди, Умовами та Правилами. Відповідно до п. 2.8 Генеральної угоди при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та Правилах за кожен день прострочення. Однак у встановлений Генеральною угодою термін відповідач свої зобовязання не виконав не погасив кредит, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості. Відповідно до розрахунку, складеного позивачем, станом на 08.12.2016 року виникла заборгованість у розмірі 34925,40 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 22128,02 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом 2807,13 грн., заборгованість за пенею та комісією 5310,72 грн., штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 4679,53 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 3). Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач відмовляється виконувати взяті на себе зобовязання, суд вважає, що права позивача порушені і підлягають судовому захисту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 грн.

Outcome: approved