Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

01.04.2015 року позивачі звернувся до суду з позовною заявою до Михайлівсько сільської ради Апостолівського району про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позов обгрунтовано тим, що 14 листопада 2010 року, померла його мати, [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6.020 га в межах згідно з планом розташованої на території Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, переданої у приватну власність на підставі рішення 19 сесії ХХІІІ скликання Михайлівської сільської Ради народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області від 19 жовтня 2001 року та належала померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач є єдиним спадкоємцем, інших осіб які б претендували на спадкове майно немає. 20 березня 2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, на підставі якої було відкрито спадкову справу № 20/2015. Своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус відмовила позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину з законом у зв'язку з відсутністю виданого на ім'я матері Державного акту про право на земельну ділянку. У звязку з неможливістю в позасудовому порядку оформити спадкові права позивач вимушений звернутись до суду. Позивач в судове засідання не зявився,надав суду заяву відповідно до якої просив задовольнити заявлені вимоги в повному обємі, справу просив слухати у його відсутності. Представник відповідача, Михайлівської сільської ради Апостолівського району, надав заяву відповідно до якої просив слухати справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає повному задоволенню. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), та, згідно ст. 1223, ч. 2 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261 -1265 ЦК України, згідно ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1228 ЦК України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Відповідно до ст.. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними. Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно ст. 1268 спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину. Свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 367528, виданим 15.11.2010 року виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, встановлено, що [PERSON] померла 14.11.2010 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний запис за № 53. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6.020 га в межах з гідно з планом розташованої на території Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, переданої у приватну власність на підставі рішення 19 сесії ХХІІІ скликання Михайлівської сільської Ради народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області від 19 жовтня 2001 року та належала померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 06 травня 2010 року Апостолівською районною державною нотаріальною конторою Р № 830 та на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 131746 виданого головою Михайлівської сільської Ради народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області 11 грудня 2001 року на ім'я [PERSON] та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 132 кадастровий номер 1220386600:02:004:0067, 1220386600:02:006:0067. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.03.2015 року, встановлено, що нотаріус відмовила [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину з законом у зв'язку з відсутністю виданого на ім'я матері [PERSON] Державного акту про право на земельну ділянку. Законність набуття спадкодавцем права власності на спірну земельну ділянку підтверджується вищезазначеними копією Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДП № 131746 з відповідною відміткою державного нотаріуса про перехід права власності, Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.05.2010 року. На підставі вищевказаного суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved