Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

У серпні 2019 року позивач в особі Начальника філії - Головне управління по м. Києву та Київські області АТ «Ощадбанк» Крючкова Сергія Сергійовича звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір шляхом підписання відповідачем Заяви від 03 червня 2018 року про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Банк свої зобов`язання за укладеним договором виконав в повному обсязі, надавши позивачу кредит у встановленому Договором розмірі та на погоджених умовах. Проте, відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. Тому станом на 05 лютого 2019 року заборгованість становить 11 746, 86 грн. У добровільному порядку відповідач погашати заборгованість не бажає. Просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 11 746, 86 грн. та судові витрати покласти на відповідача. 26 серпня 2019 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження та вирішено проводити розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було направлено копію ухвали суду про відкриття разом з копією позовної заяви з додатками та запропоновано надати відзив, разом тим відповідач відзив до суду не надав. За викладених обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 03 червня 2018 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було підписано заяву про приєднання №429223611 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. За нормою ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно п. 6.9. заяви про приєднання, датою укладення Кредитного договору є дата підписання цієї Заяви уповноважених представником (працівником) Банку, датою надання Кредиту (частини кредиту) є дата використання Кредитного ліміту (кредитних коштів). Згідно Повідомлення про умови кредитування від 03.06.2018р., банком встановлено максимальна сума кредиту у розмірі 250 000,00 грн. на строк 60 місяців та процентною ставкою в розмірі 35 % річних за користування кредитними коштами. Згідно п. 6.7 заяви, клієнт щомісячно здійснює часткове повернення Кредиту в розмірі мінімального платежу, розмір якого встановлений Договором, та розраховується від фактично отриманої Клієнтом суми Кредиту (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу. ПАТ «Державний ощадний банк України» виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання, згідно статті 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства. За правилами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За наданим суду позивачем розрахунком встановлено, що станом на 05 лютого 2019 року відповідач має заборгованість, яка становить 11 746, 86 грн. та складається з: 10 196, 95 грн. - основної заборгованості; 910, 16 грн. - сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 335, 90 грн. - пеня за прострочену заборгованість; 149, 39 грн. - комісія за РКО; 52,40 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 76,84 грн. - сума інфляційних втрат на суму простроченого кредиту; 29,81 грн. - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; 9, 24 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. 31 жовтня 2018 року ПАТ «Державний ощадний банк України» надіслав на адресу відповідача лист-вимогу № 100.19-07/101906/391/2018-16/вих, яким відповідача повідомлялось про наявну заборгованість, та про те, що банк відкликає всю суму кредиту та вимагає не пізніше 30 календарних днів з дати отримання Листа-вимоги сплатити всю наявну заборгованість по кредиту. Однак вказана вимога відповідачем була залишена без уваги, а заборгованість не погашена. Отже, судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем а останній порушив порядок та строки виконання зобов`язань за договором та не погасив заборгованість за кредитом. У спростування викладених обставин будь-яких доказів відповідачем суду не надано. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені вимоги кредитного договору, що спричинило виникнення заборгованості перед позивачем, а тому вимоги позивача за даним позовом підлягають до задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 1921 грн. Відповідно до ст.ст.15,16,525,526,549,625,1054 ЦК України, та

Outcome: approved