Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

01.06.2018 року [PERSON] пред'явив позов до [PERSON] і просить постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб, зареєстрований 18.11.1989 року в Перлівецькій сільській раді Галицького району Івано-Франківської області. З позовної заяви, поданої позивачем вбачається, що 18 листопада 1989 року між ним відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований у Перлівецькій сільській раді Галицького району Івано-Франківської області. У шлюбі народилася одна дитина, дочка - [PERSON], [INFO], яка на сьогоднішній день досягла повноліття. В останні роки спільного проживання у них склалися різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. [PERSON] їздить на заробітки за кордон. Тому припинили між собою шлюбні відносини і спільно вирішили розірвати шлюб, оскільки вже тривалий час не проживають разом. Вважає збереження сім'ї - неможливим, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання [PERSON] не з'явився, проте подав через канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, не заперечує щодо винесення заочного рішення в разі неявки відповідача. [PERSON] також у судове засідання не з'явилася, скерувала до суду заяву, в якій не заперечує щодо розірвання шлюбу та просить розглянути справу у її відсутність. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 14 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що 18 листопада 1989 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований у Перлівецькій сільській раді Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 3. У шлюбі народилася одна дитина, дочка - [PERSON], [INFO], яка на сьогоднішній день досягла повноліття. Сімейне життя у сторін не склалося, в останні роки спільного проживання у них склалися різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Тривалий час не проживають разом. Сім'я розпалася остаточно. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не змогли зберегти сім'ю, а тому суд вважає встановленим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог, відповідно до яких: шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами відсутній. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved