overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

01 грудня 2015 року [PERSON] . (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Сторони в судове засідання не зявилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач позов визнала. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1 -ЕЛ № 030660 (а.с.6). Під час перебування сторін у шлюбі, у них народилися діти донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕЛ № 055755 (а.с.9). На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сімї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Враховуючи, що позивач просить залишити їй шлюбне прізвище, відповідно до статті 113 СК після розірвання шлюбу їй необхідно залишити її шлюбне прізвище «Гриценко ». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

01 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Вказав, що з 14 липня 2001 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки. несумісність характерів, втрату взаєморозуміння та почуттів. З цих причин шлюбні відносини фактично припинено з 10 листопада 2015 року. Дружина з дітьми переїхала виїхала на постійне проживання до своїх батьків. Таким чином, спільне господарство та бюджет не ведеться. Збереження шлюбу за викладених обставин він вважає неможливим. Посилаючись на викладене, позивач прохав розірвати шлюб між ним та [PERSON]. У судове засідання позивач не зявився. Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Належним чином, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Направила до суду заяву, в якій прохала розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, вказавши, що на розірвання шлюбу згодна. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 14.07.2001 року зареєстрували шлюб у Градизькій селищній раді Глобинського району Полтавської області, актовий запис № 22. Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO]. Шлюбні стосунки на даний час не підтримують через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними поглядами на подружнє життя та сімейні цінності. Проживають за різними адресами, спільного господарства та бюджету не ведуть. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя, та їх дітей. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

01 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 04 березня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між ним та відповідачем [PERSON], актовий запис № 45. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив в заяві, що він та відповідач [PERSON] з літа 2015 року не проживають спільно, не ведуть сумісного господарства, оскільки він та дружина не знайшли взаєморозуміння в відносинах, між ними виникали суперечки, сварки, що призвело до припинення відносин, він втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя та збереження шлюбу він вважає неможливим, таким, що суперечить його інтересам. Між ним та дружиною досягнута згода щодо місця проживання дитини, яка буде мешкати з дружиною. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] В судове засідання представник позивача не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує, просив суд розірвати шлюб між сторонами. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, не заперечував проти розірвання шлюбу, , в разі задоволення позову, просив прізвище [PERSON] залишити без змін. Суд, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 04 березня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 45, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 2015 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

01 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 24 липня 2009 року, про що було зроблено актовий запис № 1019. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з вересня 2015 року, спільне господарство не ведеться. В сімї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 24 липня 2009 року. Позивач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що проти розлучення не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24 липня 2009 року, про що було зроблено актовий запис № 1019 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 487,20 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

01 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності для нього державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. На обґрунтування заяви зіслався на те, що 09 серпня 2007 року він отримав державний акт на право приватної власності на землю, а саме на земельний пай площею 3,6933 га, який знаходиться на території Новоселицької сільської ради, проте в державному акті допущено помилку, невірно зазначено його по батькові «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]». Оскільки, заявник має намір розпорядитися вищезазначеним майном, звернувся до начальника відділу Держгеокадастру у Полонському районі за виправленням описки в написанні по батькові, однак для нього було відмовлено і запропоновано звернутись до суду. Представник заявника до суду не з'явився, подав заяву, що заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підтримує в повному обсязі, справу просить розглядати у його відсутності. Заінтересована особа - представник відділу Держгеокадастру у Полонському районі, представник Новоселицької сільської ради, подали до суду заяву, у яких просять розгляд справи проводити у їх відсутності. Проти даної заяви не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що в державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] по батькові заявника зазначено «[PERSON]», а в дійсності має бути зазначено «[PERSON]». Зазначені обставини підтверджуються: державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 09.08.2007 року (а.с.4). Відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Полонському районі від процедура виправлення помилок не передбачена чинним законодавством. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає доведеним той факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 09.08.2007 року, виданий на ім'я «[PERSON]», належать заявнику [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

01 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 700,00 гривень щомісяця, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування зазначених вище позовних вимог зазначила, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, що останній на утримання сина не надає матеріальну допомогу добровільно, що змусило її звернутись до суду за захистом порушеного права. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач підтримала свої вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач визнав позовні вимоги, не заперечував проти їх задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується даними Свідоцтва про народження дитини Серії 1-ЕД №289222. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання ( а.с., а.с. 8,10) .Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника аліментів або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи те, що відповідач погодився з даним позовом, не надав суду даних про те, що він офіційно працює, з урахуванням інтересів дитини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У відповідності до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 ( чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

01 грудня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Шацької селищної ради Шацького району Волинської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Позовну заяву обґрунтовано тим, що [INFO] помер [PERSON]. Внаслідок смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON]. Спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщину прийняла шляхом падання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Інших спадкоємців за заповітом, а також спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку, немає. У зв'язку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно, [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні її спадкових прав. Тому вона просить суд визнати її право власності на це нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач в попереднє судове засідання не з'явився, подала суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити повністю. Відповідач Шацька селищна рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що Шацька селищна рада Шацького району Волинської області позовні вимоги визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 392, 1217, 1220, 1233, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

01 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовної заяви, пояснила, що 08.11.2011 року вона одружилася з [PERSON] і прожила з ним до лютого 2013 року.Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Відповідач, [PERSON], добровільно матеріальної допомоги не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів), не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання [PERSON] не зявилася, надала заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно ч.5 ст. 74 ЦПК України. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що справу необхідно розглянути з постановленням заочного рішення, на підставі доказів, що містяться в справі, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження,а.с.3), який проживає разом з позивачем. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в цій частині. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60.коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

01 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона є наймачем однокімнатної квартири [ADDRESS], в якій зареєстрований брат її чоловіка [PERSON]. Вже понад пятнадцять років останній за вказаною адресою не проживає. Наявність зареєстрованої особи змушує її сплачувати зайві комунальні послуги. Посилаючись на викладене, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Представник третьої особи комунального підприємства «Очаківський комбінат комунальних послуг» у судове засідання не зявився. Про місце та час розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, про причини неявки свого представника суд не повідомила. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. Позивачка є наймачем квартири [ADDRESS], що підтверджується рішенням виконавчого комітету Очаківської міської ради № 24 від 28 лютого 2006 року «Про надання дозволу на вселення та реєстрацію членів сімї наймача» (а. с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача жилого приміщення за першим зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1 ст. 71 цього Кодексу, а саме протягом шести місяців. За зазначеною вище адресою зареєстрований відповідач, але фактично не проживає там з 2000 року, що підтверджується довідкою КП «ОККП» № 3169 від 29 вересня 2015 року (а. с. 12), актом обстеження квартири від 30 листопада 2015 року (а. с. 13), а також показаннями [PERSON] та [PERSON], які будучи допитаними в якості свідків у судовому засіданні повідомили, що відповідач [PERSON] за вказаною адресою не проживає понад пятнадцять років. Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи те, що відповідач за адресою: [ADDRESS], фактично не проживає більше шести місяців, а також те, що наявність зареєстрованої особи змушує позивачку вдаватися додаткових витрат при сплаті комунальних послуг, суд вважає позов останньої таким, що підлягає задоволенню. Також суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивачки, за клопотанням останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved