Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк", Банк, Кредитор) звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитом. Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.12.2012р. (далі - Договір) відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 2400,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010р. та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком, договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надав обумовлений кредит. В порушення умов договору відповідач не виконував належним чином зобов'язання, за ним рахується заборгованість 35605,23грн., яка визначена станом на 31.01.2017р., і складається з: 2274,86грн. заборгованості за кредитом; 27682,83грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3475,86грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 500,00грн. штрафу фіксованої частини і 1671,68грн. штрафу процентної складової, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Позивач просить стягнути дану заборгованість, а також понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання без поважної причини не з'явився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст. ст.169, 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 27.12.2012р. між сторонами був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 2400,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010р. та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком, договір, що підтверджується підписом у заяві Щодо встановлення та змін кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Як встановлено із наданих документів, в порушення умов договору відповідач [PERSON] не виконував належним чином зобов'язання, за ним рахується заборгованість - 35605,23грн., яка визначена станом на 31.01.2017р., і складається з: 2274,86грн. заборгованості за кредитом; 27682,83грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3475,86грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 500,00грн. штрафу фіксованої частини і 1671,68грн. штрафу процентної складової, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)(ст.530 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)(ст.610 ЦК України). Відповідно до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зі сплати неустойки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст.625 ЦК України). Щодо стягнення пені та штрафів за несвоєчасність виконання зобов'язань за Договором суд зазначає, що згідно із ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, Донецька область, м. Добропілля, віднесено до вказаного переліку. Відповідач, згідно довідки Добропільської міської ради від 01.03.2017 року №18.1/80-10/02 зареєстрований в [ADDRESS], тому відносно нього необхідно застосовувати норми вищезазначеного закону. Таким чином, суд вивчивши наданий позивачем розрахунок заборгованості приходить до переконання про скасування з 14.04.2014р. стягнення з відповідача штрафів в розмірі 500,00грн. та 1671,68грн., а також частково заборгованість за пенею та комісією, стягнувши 300,00грн. пені, яка виникла до 14.04.2014р. відповідно до розрахунку. Зважаючи на викладене, розмір заборгованості за кредитним договором, яка підлягає задоволенню в даному випадку становить 30257,69грн., з яких: 2274,86грн. заборгованості за кредитом; 27682,83грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом та 300,00грн. заборгованість за пенею та комісією, яка виникла до 14.04.2014р. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги частково, в решті позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» необхідно відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно п.36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, а також роз'яснення постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1359,70 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (84,98%). Решту частину судового збору в сумі 240,30 гривень слід залишити за позивачем. На підставі ст.ст. 526, 530, 610, 611, 1054ЦК України,

Outcome: partial