overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

01 березня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 16.01.2011 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15.01.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

01 березня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 25.10.2008 року, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 25.10.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

01 березня 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 06 серпня 1994 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка в заяві просила провести розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 06 серпня 1994 року Калінінською селищною радою Великоолександрівського району Херсонської області, між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 8. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON] , [INFO] . Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

01 березня 2019 року представник заявника [PERSON], звернулася до суду із заявою, про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла рідна тітка заявника - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані в [ADDRESS], Сумського району Сумської області . Заявник - [PERSON], є племінником [PERSON] і є спадкоємцем її майна за законом, оскільки інші спадкоємці відсутні. Однак прийняти спадщину заявник не має згоди оскільки не доведено факт родинних відносин між заявником та померлою [PERSON], а саме те, що вона є рідною тіткою по лінії матері через розбіжності в написанні прізвища сестер, тобто матері та тітки заявника, тому просить встановити факт, що померла [PERSON], та заявник - [PERSON] є рідними тіткою та племінником. Представник заявника та заявник в судове засідання не з'явились, подала заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Бездрицької сільської ради Сумського району до суду не з'явився, направивши заяву про розгляд справи без його участі. Приватний нотаріус Сумського РНО Хоменко О.В. до суду не з'явилась, направивши заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. 7). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до якого входить і житловий будинок та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] В свідоцтва про народження заявника [PERSON], в графі мати вказано «[PERSON]» (а.с.8). В свідоцтві про одруження батька та матері заявника дівоче прізвище матері вказано, як - «[PERSON]» (а.с.9) та згідно її свідоцтва про народження батьками вказані « [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). В свідоцтві про народження [PERSON] батьками вказані « [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно копій свідоцтва про народження матері заявника - [PERSON] (а.с.10) та копії свідоцтва про народження її рідної сестри [PERSON].(а.с.11) в написанні їх прізвищ була допущена помилка і в зв»язку з чим в подальшому прізвища в рідних сестер були різними. Померла [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], а отже рідною тіткою заявнику. Встановлення факту родинних відносин між [PERSON], померлою [INFO] року та заявником, необхідне для оформлення спадкового майна. Таким чином, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити і встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], яка померла [INFO] року є рідною тіткою [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

01 березня 2019 року ухвалено рішення, яким позов [PERSON] , [PERSON] задоволено. 19.04.2019 року з Харківського апеляційного суду надійшла справа для вирішення питання про винесення додаткового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог п.п. 1,2 ч.5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, висновок про задоволення позову чи відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог, розподіл судових витрат. Відповідно до положень , суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

01 березня 2021р. до Київського районного суду м. Харкова надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.08.2005р. у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №844. Зазначила, що 12.08.2005р. зареєструвала шлюб з відповідачем; від шлюбу дітей не мають; шлюб існує формально та його збереження суперечить інтересам позивача. Позивач до судового засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити, справу розглянути за своєї відсутності; вказала, що сумісне господарство з відповідачем не ведеться з січня 2018р.; майновий спір відсутній; судові витрати просила з відповідача не стягувати. Відповідач до судового засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного: Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце даного судового засідання, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Як вбачається з матеріалів справи, 12.08.2005р. між позивачем та відповідачем у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції зареєстрований шлюб, актовий запис №844 (а.с.3). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство з січня 2018р., майновий спір відсутній, клопотань про надання часу на примирення сторони не заявили. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що фактично сім`я розпалась та не може бути відновлена, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. При поданні позову позивачем сплачений судовий збір у сумі 908 грн., який позивач просила з відповідача не стягувати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

01 березня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 21 грудня 1991 року зареєстрували шлюб. Шлюбні відносини припинили в березні 2013 року із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та обов`язки. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе. Просив шлюб розірвати. Ухвалою судді від 19 березня 2021 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Суд, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя - кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони 21 грудня 1991 року зареєстрували шлюб в Виконавчому комітеті Демидівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 13. З березня 2013 року сторони не підтримують шлюбні відносини із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та обов`язки, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім`ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати, залишити відповідачу шлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

01 березня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 26 листопада 2015 року сторони перебувають у шлюбі, спільних дітей не мають. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з`явилася, також просив розглянути справу без його участі, не заперечив, щодо задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2015 року, спільних дітей не мають. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

01 березня 2021 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, в якому вказує, що з 28 грудня 1978 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що їх сім`я фактично розпалася, оскільки між ними виникли непорозуміння, просить постановити рішення про розірвання шлюбу. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 24). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення на веб-сайті судової влади відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а. с. 22, 23). Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву не подав, за згодою позивача було проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 28 грудня 1978 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] (а. с. 6-7). На даний час однією сім`єю не проживають, їх сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя з відповідачем не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивачки. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб між подружжям необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки 908 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

01 березня 2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, посилаючись на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з вересня 2020 року і шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. 24 березня 2021 року вказаний позов прийнято до розгляду, призначено судове засідання. До судового засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причину не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 січня 1986 року, місце реєстрації: Палац урочистих подій м. Миколаєва, актовий запис № 77. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач заперечень не подав, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved