Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

01.02.2018 року позивач звернулася до суду із позовом до Луговиківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після смерті [INFO] року чоловіка [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай) площею 3,27 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Луговиківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. В даний час оформити спадщину після смерті [PERSON] не має змоги в зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), тому позивач просить визнати за нею право власності на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву в якій просила розглянути цивільну справу без її участі позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову та просив провести розгляд справи у його відсутності. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Д ослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є чоловіком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданого 21.07.1987 року (а.с.7). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого [INFO] року Луговиківською сільською радою Чорнухинського району Полтавської області. Відповідно до копії сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серія [NUMBER] виданого 23 грудня 1996 року зареєстрованого в Книзі записів сертифікатів №299, [PERSON] є власником земельної частки (паю) 3,27 в умовних кадастрових гектарах (а.с.9 ). Як вбачається з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація, що стосуються інших спадкоємців, відсутня. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той ж подружжя, який його пережив та батьки. Як роз'яснено в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, оскільки часом відкриття спадщини після померлого [PERSON] є [INFO] р., спадкові відносини в даному випадку регулюються положеннями ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Частиною першою ст.548 ЦК УРСР 1963 р. встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно з ст.549 ЦК УРСР ( в редації 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. У зв'язку з цим відповідно до ст.392 ЦК України право власності позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону, та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved