overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

01.12.2015 року ПАТ «Миколаївобленерго» звернулося до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовомдо [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] провідшкодування збитку, пов'язаного з порушенням Правил користуванням електроенергією. В судове засідання представник позивача не з'явився надав до суду письмову заяву, просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав а повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день слухання справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. З відома представника позивача, суд вважає можливим ухвали заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив: 03.09.2015 р., при здійсненні контролерами ПАТ «Миколаївобленерго» технічної перевірки дотримання вимог діючих ПКЕЕн за адресою [ADDRESS]/8, було встановлене порушення Правил користовування електричної енергії відповідачами по справі, які проживають за вказаною адресою є споживачами електричної енергії, яку постачає позивач, та за вказаною адресою відкрито особовий рахунок №0110206. Згідно акту контролера «Миколаїобленерго», порушення Правил користування електричної енергії виразилося в самовільному підключенні електроустановок, струмоприймачів, електропроводки споживача до електромереж, що не є власністю енергопостачальної організації, відкритою електропроводкою з порушенням схеми обліку, що неможливо виявити при контрольному огляді приладу обліку, після припинення електропостачання, порушення п. 27, 35 ПКЕЕн. За вказаним порушенням було складено Акт № М-3302, який був підписаний представниками енергопостачальника та споживачем. 22.10.2015 р. даний акт було розглянуто комісією, яка була проведена за участю довіреної особи споживача. Комісією було прийнято рішення, що в результаті порушення ПКЕЕн відповідачами було нанесено збитки в розмірі 3670,23 грн., що є реально спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача та несплаченою електроенергією. Розрахунок боргу проведений з за шість місяців з 03.03.2015 року та 03.09.2015 року і відповідно до норм п. 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затверджений постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 р. №562. Відповідно до ст.ст.525,626 ЦК України, відповідач не може відмовитися від виконання зобов'язань за договором, тобто несе матеріальну відповідальність в межах заподіяних збитків . Доказів підтверджуючих, що збитки в сумі 3670,23 грн. заподіяні не з вини відповідача суду не надано. Таким чином, вимоги позивача суд вважає обгрунтованим і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Одночасно, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути 1218,00 грн. витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

01.12.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]А про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 07.09.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на життя, втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, у родині часто виникають конфлікти, сварки, тривалий час вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини у них не має. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: позивач [PERSON] на позові наполягає та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище Гаврик, відповідач [PERSON] проти позову не заперечує\~\~ (а.с. 13,14 -\~\~заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~07.09.2013 року, про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 434 ( а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька: [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тривалий час вони проживають окремо, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй прізвище Гаврик, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Гаврик. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

01.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явився, звернулася до суду з заявою про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою про слухання справи за її відсутності зазначила, що позов визнає та проти розірвання шлюбу не заперечує, після розірвання шлюбу сину буде проживати з нею. Просила прізвище залишити «[PERSON]». Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.02.2012 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені 01.101.2015 року, у зв'язку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків, сім'я існує формально, позивач з відповідачем спільне господарство не ведуть, тривалий час проживають окремо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи у сторін не склались подальші шлюбні відносини, у зв'язку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

01.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обгрунтовуються, суду не надала, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.01.1992 року. На теперішній час неповнолітніх дітей від шлюбу не має. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з березня 2012 року, у звязку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків, позивач з відповідачкою спільне господарство не ведуть, єдиного сімейного бюджету не мають, позивач з відповідачкою проживають окремо, тому позивач просить розірвати шлюб. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя не має. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи у сторін не склались подальші шлюбні відносини, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

01.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 13387 грн. 90 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26.07.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 4600 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 5-31). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30.09.2015 року становить 13387 грн. 90 коп., та складається з: 1498,16 грн. - заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками 7996,03 грн., 2780 грн. заборгованості за комісією та 1113,71 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

01.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 17909 грн. 18 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 02.03.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 8000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-31). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30.09.2015 року становить 17909 грн. 18 коп., та складається з: 5900 грн. - заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками 9121,17 грн., 1559 грн. заборгованості за комісією та 1329,01 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

01.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 22.07.2008 року в сумі 15394 грн 43 коп., а також 1218 грн у відшкодування понесених судових витрат. Одночасно представник позивача надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою також повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи у разі відсутності відповідача. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Відповідач про причини неявки не повідомив, у звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 22.07.2008 року сторони уклали кредитний договір відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитними коштами 36% річних (далі по тексту Договір). Згідно статей 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 30.09.2015 року складає 15394 грн 43 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту 1975 грн 26 коп., заборгованість по сплаті відсотків 9429 грн 91 коп., штраф 1209 грн 26 коп., комісія 2780 грн Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 5-7), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

01.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі 12723,67 грн, мотивуючи вимоги тим, що 07.10.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 1400 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 36% річних протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В судове засідання представник позивача не прибув, в поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів у справі і проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 07.10.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 1400 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 36% річних протягом терміну дії картки (а.7-38). Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок станом на 30.09.2015 року виникла заборгованість в розмірі 12723,67 грн, яка включає заборгованість по тілу кредиту, несплачені проценти, штрафні санкції, комісійні (а.с.4-6). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором в розмір 12723,67 грн, так як зобов'язання не виконується відповідачем. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

01.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі 16768,93 грн, мотивуючи вимоги тим, що 19.08.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 30% річних протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. В судове засідання представник позивача не прибув, в поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання без поважних причин не прибув, в поданій заяві позов не визнав, просить суд застосувати до спірних правовідносин положення про сплив строку позовної давності. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 19.08.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 30% річних протягом терміну дії картки (а.5-31). Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок станом на 30.09.2015 року виникла заборгованість на загальну суму 16768,93 грн, яка включає заборгованість по тілу кредиту -5998,93 грн, несплачені проценти - 8145,29 грн, штраф - 1274,71 грн, пеню та комісійні - 1350 грн (а.с.4). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором в розмірі в розмірі 16768,93 грн, так як зобовязання не виконується відповідачем. Заява відповідача про застосування до спірних відносин положення щодо спливу строку позовної давності не може бути застосована, так як боржник не надав до суду доказів про початок перебігу строку позовної давності (закінчення дії платіжної картки на його імя). Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

01.12.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі до 23 жовтня 2014 року. За час спільного проживання 30.03.2011 року в них народився син [PERSON]. Після розірвання шлюбу відповідач залишив її з дитиною та не надає належної матеріальної допомоги, хоча має постійний заробіток. Тому, просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що він згодний сплачувати аліменти, але в меншому розмірі, так як з нього вже стягують аліменти по рішенню Врадіївського районного суду Миколаївської області на утримання доньки [PERSON]. Просив зменшити розмір аліментів, які просить стягнути позивач. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьком є відповідач по справі (а.с. 4). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. Відповідач зобовязаний утримувати своїх дітей та надавати їм матеріальну допомогу, чого добровільно не робить, тому належить постановити рішення про стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON] При визначенні розміру аліментів згідно зі ст. 182 СК України, суд повинен враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Тому, з урахуванням того, що відповідач має постійне місце роботи, в нього є ще одна дитина [PERSON], на утримання якої по виконавчому листу Врадіївського райсуду № 2-540 від 01.12.05 року стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, суд вважає можливим ухвалити судове рішення про стягнення аліментів з [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на користь [PERSON] на утримання дитини: [PERSON] до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial