Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

У жовтні 2017 року до суду надійшла дана позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк», в обґрунтування якої зазначено, що 11.02.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою був укладений договір №б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 4000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків 30,00% за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідачка не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, а таким чином зобов'язання за вказаним вище кредитним договором відповідач не виконала. У зв'язку з цим станом на 30.09.2017 року загальна сума заборгованості становить 56160,16 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3574,71 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 46073,06 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3600,00 грн., а також штрафу (фіксована частина) у розмірі 250 грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 2662,39 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 56160,16 грн., та судові витрати по справі у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача Смирнова Н.В. надала заяву про розгляд за її відсутності та письмові пояснення, відповідно до яких позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Також зазначила, що при укладенні кредитного договору було дотримано всі передбачені законом істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами так і прийняті ними як обов'язкові умови договору. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Верховний суд України неодноразово висловлювався відносно строку виконання зобов'язань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, а саме 19.03.2014 року справа №6-14цс14 та 18.05.2014 року справа №6-61цс14 «Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платіжне погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінчення строку дії договору». Відповідно до правил користування карткою строк дії картки вказано на ліцевій стороні картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже строк випущеної картки до останнього дня 04.2017 року, а позивач звернувся до суду з даним позовом 18.10.2017 року, тобто до спливу строку позовної давності. Також відповідачка до певного часу належним чином виконувала свої зобов'язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов'язання зо договором. Відповідачка в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідачки [PERSON], який діє на підставі довіреності надав заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення проти позову, відповідально до яких останній зазначив, що останній платіж відповідачки за кредитним договором від 11.02.2010 року згідно розрахунку позивача мав місце 07.07.2014 року, а з позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся після 10.10.2017 року, тобто поза межами строків позовної давності, що є підставами для відмови у позові. Зазначеної позиції дотримується апеляційний суд Дніпропетровської області від 20.05.2013 року. Надана представником позивача довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON] не є допустимим, достовірним і достатнім доказом, оскільки візуально підпис співпадає з підписом представника позивача [PERSON], однак не зазначено прізвища підписанта. Крім того, згідно довіреності, виданою ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім'я [PERSON], в її обов'язки входить представляти інтереси банку в судах, надавати докази та інше., однак із змісту зазначеної довідки витікає, що цей документ виготовлений не [PERSON], а оператором банку. Отже [PERSON] не компетентна самостійно виготовити зазначену довідку і ця довідка одержана в порушення порядку, встановленого законом (ст. 78 ЦПК України). У зв'язку з цим на підставі ст. 89 ЦПК України слід відмовити позивачу у стягненні понесених судових витрат - судового збору у розмірі 1600 грн., однак слід стягнути з позивача понесені витрати відповідача - витрати на правову допомогу у зазначеній справі у розмірі 3000 грн. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача на користь відповідачки судові витрати в сумі 3000 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 11.02.2010 року був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків 30,00% за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, та клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або підвищити) кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що підписання даного договору є прямою та безумовною згодою держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею і банком договір, по що свідчить підпис відповідача у заяві. Згідно п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом п. 2.1.1.5.6 Умов визначено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник на вимогу банку має виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів за кожним з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Судом встановлено, що відповідачем взяті на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, не виконав. Відповідно до п.2.1.1.12.9 Правил боржник доручає списувати з будь - якого рахунку, відкритого у банку, у тому числі, з картрахунку - грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашання боргових зобов'язань. Пунктом 1.1.2.4 Умов за незгодою зі зміною правил та/або тарифів банку позичальник зобов'язується надати банку письму заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. На підставі п. 1.1.3.2.3 Умов банк має право на зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Згідно п. 2.1.1.3.5 Умов клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, що підлягає сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Правил передбачено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Пунктом 1.1.3.2.2 Умов передбачено, що у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленому банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, - договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Оскільки відповідачка не заявляла своє бажання про припинення дії договору упродовж всього часу використання кредитних коштів, кредитний договір був автоматично пролонгований. Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 11.02.2010 року станом на 30.09.2017 року загальна сума заборгованості становить 56160,16 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3574,71 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 46073,06 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3600,00 грн., а також штрафу (фіксована частина) у розмірі 250 грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 2662,39 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Посилання представника відповідачки на пропуск позивачем строку для пред'явлення позову про стягнення заборгованості є непереконливими, виходячи з такого. Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За ч.1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю Відповідно д кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачкою [PERSON] за даним договором відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов'язкового мінімального щомісячного платежу залужить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. За довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] вбачається, що строк дії картки відповідачки до 04.2017 року включно. Даний доказ суд вважає допустимим, достовірним і достатнім, а доводи представника відповідача з приводу недостовірності даного доказу суд вважає неспроможними. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінчення строку дії договору. Таким чином, строк перевипущеної картки відповідачки до останнього дня квітня 2017 року, а тому строк повернення кредиту у повному обсязі спливає 30 квітня 20178 року, а позивач звернувся до суду з позовом в межах трирічного строку позовної давності - 18 жовтня 2017 року. Крім того, відповідачка не зверталась ані до банку з заявою про розірвання кредитного договору, ані до суду із вимогами в порядку передбаченому нормами ЦПК України. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 3574,71 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 46073,06 грн., а всього 49647,77 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В той же час, відповідно до ст. 2 ч. 1-3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Положення частин першої і другої цієї статті не поширюються на нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики, укладеними з юридичними особами і фізичними особами - підприємцями, місцезнаходженням яких є територія проведення антитерористичної операції, крім населених пунктів згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, якщо такі договори укладені після 1 січня 2018 року або до яких після 1 січня 2018 року за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов'язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Відповідно до вказаного розпорядження м.Маріуполь було включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Доказів того, що відповідач проживає поза межами м.Маріуполя суду ПАТ КБ "Приват Банк" не надано. До того ж, суд враховує, що ПАТ КБ "Приват Банк", звертаючись до суду з позовом до відповідача, зазначив містом його проживання м.Маріуполь. З наданого ПАТ КБ «Приватбанк» розрахунку вбачається, що сума в розмірі 3600,00 грн. є одночасно пенею та комісією. Проте ПАТ КБ «Приватбанк» не надав доказів, виходячи з чого вона розрахована та яким чином співвідносяться суми пені та комісії, а отже чи не суперечить їх нарахування положенням ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до відповідача в частині стягнення суми пені та комісії в розмірі 3600,00 грн., а також штрафів в сумі 250 грн. (фіксована частина) та 2662,39 грн. (процентна складова) є необгрутнованими та задоволенню не підлягають, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що сума штрафів нарахована після 14 квітня 2014 року, а отже їх нарахування суперечить положенням ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 1600,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 49647,77 грн. *100% / 56160,16 грн. ціни позову = 88%), тобто 88% від суми сплаченого судового збору (88% * 1600,00 грн./100% = 1408,00 гривень) складає 1408,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial