Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Публічного акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, третя особа: ФГ "Пушкіне". Позовні вимоги мотивує тим, що AT «Дельта Банк» набув право власності на нерухоме майно - предмет іпотеки, а саме: жилий будинок, загальною площею 102,2 кв.м., житловою площею 61,6 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1195200121212, що підтверджується довідкою про інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 20.09.2019р. за № 181857536, припинено право власності іпотекодавця (відповідача) [PERSON] та виселено останнього з будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] . AT «Дельта Банк» є власником житлової нерухомості - житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1195200121212. Під час здійснення заходів з передпродажної підготовки належного Банку нерухомого житлового майна ( [ADDRESS] ) до продажу в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Позивачем на вебресурсі Міністерства юстиції України - Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань було виявлено офіційну інформацію про те, що за адресою належного йому на праві власності будинку без будь-яких законних підстав та без його дозволу зареєстровані та проживають: [PERSON] та [PERSON] , а також зареєстроване Фермерське господарству «ПУШКІНЕ». Крім того, виходячи із зазначеної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відповідачі є засновниками ФГ «ПУШКІНЕ». Наявність зареєстрованих у належному AT «Дельта Банк» на праві власності будинку відповідачів та юридичної особи створює перешкоди у реалізації позивачем свого права власності відносно вказаного майна та фактично унеможливлюють процедуру його продажу в рамках процедури, передбаченої Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з метою задоволення законних вимог вкладників та кредиторів банку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить розгляд справи провести в його відсутності позовні вимоги підтримує п, прроти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Розгляд справи проведено в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що AT «Дельта Банк» набуло право власності на нерухоме майно - предмет іпотеки, а саме: жилий будинок, загальною площею 102,2 кв.м., житловою площею 61,6 кв.м., розташоване за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1195200121212, що підтверджується довідкою про інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 20.09.2019р. За № 181857536 (а.с.9-10). Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області 03.06.2014 року припинено право власності іпотекодавця (відповідача) [PERSON] та виселено останнього з будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] (а.с.7-18. AT «Дельта Банк» є власником житлової нерухомості - житлового будинку за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1195200121212. Під час здійснення заходів з передпродажної підготовки належного Банку нерухомого житлового майна ( [ADDRESS] ) до продажу в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Позивачем на вебресурсі Міністерства юстиції України - Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань було виявлено офіційну інформацію про те, що за адресою належного йому на праві власності будинку без будь-яких законних підстав та без його дозволу зареєстровані та проживають: [PERSON] та [PERSON] , а також зареєстроване Фермерське господарству «ПУШКІНЕ». Крім того, виходячи із зазначеної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань віповідачі є засновниками ФГ «ПУШКІНЕ». За приписами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Наявність зареєстрованих у належному AT «Дельта Банк» на праві власності будинку відповідачів та юридичної особи створює перешкоди у реалізації позивачем свого права власності відносно вказаного майна та фактично унеможливлюють процедуру його продажу в рамках процедури, передбаченої Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з метою задоволення законних вимог вкладників та кредиторів банку. У відповідності з імперативними положеннями статей 13, 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання. На підставі частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини першої статті 316, частини першої статті 317 та частини першої, статті 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною першою статті 321 цього ж Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас за змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Отже, відповідно до положень норм стст.16, 391, 386 ЦК власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Таким чином, позов в частині усунення перешкод у здійсненні Публічним акціонерним банком «Дельта Банк» права власності на нерухоме майно: [ADDRESS] , шляхом позбавлення [PERSON] та [PERSON] права користування вказаним майном підлягає до задоволення. Розглядаючи вимогу позову про зняття з реєстраційного обліку відповідачів, суд приходить до наступного висновку. Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, а тому його положення підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою в день звернення особи із заявою в органи реєстрації. У відповідності до п. 3.1. порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (далі - територіальний підрозділ ДМС України) у день подання особою документів (п.1.3. Порядку). Таким чином, вимога позову про зняття з реєстрації відповідачів задоволенню не підлягає, заявлена вимога окремого вирішення у даному випадку не потребує, оскільки задоволення попередньої позовної вимоги є підставою для зняття відповідачів з реєстрації у спірному будинку, у порядку встановленому зазначеним Порядок та Законом. За встановлених обставин позов підлягає до часткового задоволення. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів (а.с. 1, 2) .

Outcome: partial