Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

01.04.2015 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому, ураховуючи уточнення до позовних вимог, просить шлюб з відповідачем розірвати; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня пред'явлення позову; стягувати з відповідача кошти на її утримання в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку, починаючи від дня пред'явлення позову; після розірвання шлюбу їй присвоїти дошлюбне прізвище - [PERSON]. На обґрунтування своїх вимог послалась на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 20.10.2012 року. Від подружнього життя у сторін є дочка - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Останній зловживає спиртними напоями, нехтує сімейними цінностями, матеріально сім'ю не забезпечує. Перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, відповідач застосовує до позивача фізичну силу. На даний час вони проживають окремо. Вона втратила до відповідача почуття любові, а тому не бажає перебувати з останнім у шлюбі. Дочка [PERSON] проживає із нею, коштів на утримання дитини у неї не вистачає, так як вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач рідко надавав кошти на утримання дочки і то в недостатній мірі, хоча працює, має стабільний дохід, аліментів нікому не платить. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, з підстав вказаних у позові, просить його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав та пояснив, що його місячний дохід становить 3600-3800 гривень. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. Судом установлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 20.10.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.7). Сімейне життя в сторін не склалось, позивач вказує не негідну поведінку відповідача у шлюбі та сім'ї. Протягом тривалого часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги. При таких обставинах суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ураховуючи те, що відповідач працює та згідний сплачувати аліменти на утримання дочки у визначеному позивачем розмірі, суд вважає за необхідне задовольнити зазначену позовну вимогу. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Ураховуючи те, що дочка сторін - [PERSON], [INFO], проживає з позивачем, остання перебуває у декретній відпустці, у зв'язку з чим тимчасово не працює, беручи до уваги пояснення відповідача, який згідний надавати таку матеріальну допомогу у розмірі, про який просить позивач, суд дійшов висновку про можливість відповідача надавати позивачеві матеріальну допомогу до досягнення їхньою дочкою [PERSON] трирічного віку у розмірі 400 грн. щомісячно. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Необхідно зазначити, що відновлення прізвища у такому разі здійснюється відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою особи, а не за рішенням суду, а тому у задоволенні цієї вимоги слід відмовити. Отже, позов задовольняється частково. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 3 ст. 88 ЦПК України). За таких обставин розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 243,60 грн. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial