Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до [PERSON], ПАТ "ХДІ Страхування", третя особа ПАТ «АКБ «Львів»» про стягнення страхового відшкодування та франшизи . В обґрунтування позову вказує, що під час дії договору страхування 24 вересня 2013 року, в Республіці Білорусь на автодорозі Брест-Гомель поблизу села Обруб стався страховий випадок - пошкодження транспортного засобу від пожежі. Під час події застрахованим транспортним засобом керував водій [PERSON] Внаслідок події було пошкоджено належний позивачу та застрахований ПАТ «ХДІ Страхування» транспортний засіб «MAGYAR SR» 1997 року випуску державний реєстраційний номер [NUMBER]. 26 вересня 2013 року позивач звернувся до відповідача ПАТ «ХДІ Страхування» щодо виплати страхового відшкодування, проте йому у цьому було відмовлено у зв'язку з невідповідністю місця настання страхового випадку умовам щодо території дії договору страхування. Вважає таку відмову страховика неправомірною, посилаючись на пункт 12 договору страхування, де зазначена територія дії: «Україна та Європа». Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «РАДЕМА» франшизу 2591,64 грн., із відповідача ПАТ «ХДІ Страхування» на користь ТОВ «РАДЕМА» 86928,36 грн.страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб. В судовому засіданні представник позивача Поліщук Д.В. позовні вимоги підтримав, з підстав викладених в позовній заяві просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Про причину неявки суду не повідомив. Представник ПАТ "ХДІ Страхування" - Супрун Т.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав викладених в запереченнях, просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Дадатково пояснила, що відповідно до п.6.7 договору страхування №06-001054 від 04.10.2012 року передбачено, що дія договору поширюється на територію, що вказана в розділі 12 договору. В п. 12.1 розділу 12 договору зазначено територію дії договору за ризиками «ДТП», «стихійні явища», «пожежа та вибух», «ПДТО», «ІВП». В п.12.2 розділу 12 договору зазначено територію дії за ризиком «викрадення ТЗ». Страховик не несе відповідальності по випадках, що трапилися поза територією дії договору. Оскільки пошкодження від випадку «пожежа та вибух» поширюються відповідно до п.12.1 розділу 12 договору на територію України, а подія відбулася в Республіці Білорусь, у ПАТ «ХДІ Страхування» відсутні підстави для виплати страхового відшкодування. Крім того, договором страхування передбачено вигодонабувача ПАТ «АКБ «Львів». Позивач не надав доказів підтвердження згоди вигодонабувача щодо одержання страхової виплати позивачем. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Про причину неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані, недоведені, а тому не підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 04 жовтня 2012 року між позивачем та відповідачем ПАТ «ХДІ Страхування» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06-001054-55. Згідно договору страхування страховик - ПАТ «ХДІ Страхування» застрахував належний страхувальнику - ТОВ «РАДЕМА» транспортний засіб «MAGYAR SR» 1997 року випуску державний реєстраційний номер [NUMBER]. В пункті 8.3 розділу 8 «страхові ризики» договору страхування зазначено ризик «пожежа та вибух». В розділі 12 договору страхування зазначено «територія дії договору»: 12.1 «Україна», 12.2 «Україна та Європа». В розділі 9 договору страхування зазначена страхова сума 259164 грн. Безумовна франшиза по ризику «пожежа і вибух» становить 1% (пункт 14.2 договору страхування), що відповідно складає 2591,64 грн. Під час дії договору страхування - 24 вересня 2013 року, в Республіці Білорусь на автодорозі Брест-Гомель поблизу села Обруб відбулася подія - пошкодження транспортного засобу від пожежі. Дана обставина підтверджується довідкою Лунинецького районного відділу з надзвичайних ситуацій Міністерства з надзвичайних ситуацій Руспубліки Білорусь від 12 липня 2014 року № 255вн. Про подію було повідомлено страховика - ПАТ «ХДІ Страхування», що підтверджується заявою від 26 вересня 2013 року № 7538. Під час вказаної події застрахованим транспортним засобом керував водій [PERSON], проте позивачем не надано доказів наявності його вини у заподіянні матеріальної шкоди, тому позовні вимоги до відповідача [PERSON] є безпідставними і необґрунтованими. Згідно умов договору страховик зобов'язався здійснити виплату вигодонабувачу ПАТ «АКБ «ЛЬВІВ» Рівненське відділення страхового відшкодування в межах ліміту страхової суми 259 164 грн. у разі настання страхового випадку події «пожежа та вибух» за участю вказаного транспортного засобу. Договором визначено територію дії, до якої відноситься в тому числі Україна та Європа. Пошкодження застрахованого транспортного засобу сталося від пожежі в Республіці Білорусь. Республіка Білорусь відноситься до території Європи, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування згідно ч.2 ст.61 ЦПК України.. Згідно копій актів прийому передачі виконаних робіт та накладних, що підтверджують вартість ремонту транспортного засобу, завдана позивачу матеріальна шкода становить 89520,00 грн. Страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, та повинне відповідати сумі 86928,36 грн. (89520,00 грн. - 2591,64 грн.). Відповідно до ст.ст.979, 988 ЦК України, ст.ст.16, 20 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно із ст.990 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про страхування» страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). 26 вересня 2013 року позивач звернувся до відповідача ПАТ «ХДІ Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування, що підтверджується відповідною копією заяви. Листом №1048 від 25.11.2013 року страховик ПАТ «ХДІ Страхування» відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на невідповідність місця настання страхового випадку критеріям території дії договору. З матеріалів справи вбачається, що укладений сторонами договір був складений відповідальною особою страховика шляхом внесення до відповідних форм істотних умов страхування, у тому числі щодо території дії договору (розділ 12 договору). Договір складено на одному аркуші, де на одній сторінці містяться всі істотні умови договору страхування. Додаток 1 до договору страхування - «Умови добровільного страхування наземного транспорту» викладено на 12 сторінках. Розділ 6 додатку 1 «строк та територія дії договору» містить пункти 6.7 та 6.9: У п.6.7. додатку 1 вказано: «дія договору поширюється на територію, що обумовлена в розділі 12 договору. Страховик не несе відповідальності по випадках, що трапилися поза територією дії договору. В п.12.1 розділу 12 договору зазначено територію дії договору за ризиками «ДТП», «стихійні явища», «пожежа та вибух», «ПДТО», «ІВП». В п.12.1 розділу 12 договору зазначено територію дії Договору за ризиком «викрадення ТЗ»». У п.6.9 Додатку 1 вказано: «Якщо в розділі 12 Договору зазначено територію дії «Україна та Європа», договір діє на території України, європейських країн, Естонії, Литви та Латвії». Друга частина пункту 6.7 додатку 1, в якій обмежується територія дії договору по окремих ризиках є суперечливою щодо першої частини цього ж пункту 6.7, а також щодо п.6.9 додатку 1 та щодо розділу 12 договору страхування, де зазначена територія «Україна та Європа». Таке обмеження території дії по окремих ризиках є прихованою зміною істотної умови договору страхування. Пункт 6.7 додатку 1 вносить подвійне тлумачення одних і тих самих положень щодо території дії договору страхування, вносить протиріччя та неузгодженість між пунктами договору страхування та спотворює зміст істотних умов визначених у договорі страхування стосовно території дії договору. Відповідно до п. 3.5.3 Ліцензійних Умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Держкомфінпослуг №40 від 28.08.2003 р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.09.2003 р. № 805/8126, не допускаються у тексті Правил страхування, договорів (полісів): -подвійне тлумачення одних і тих самих положень, протиріч або неузгодженості між пунктами; - застосування речень (фраз, фразеологічних зворотів), що призводять до неоднозначного розуміння змісту; - використання законодавчо визначених понять в іншій інтерпретації; - порушення граматичних та синтаксичних правил, що призводять до спотворення змісту. Аналогічна правова позиція щодо нечітких і двозначних умов договорів міститься у Законі України «Про захист прав споживачів». Форма договору добровільного страхування наземного транспорту № 06-001054 є універсальною формою для укладання договорів із страхувальниками фізичними і юридичними особами. Дана обставина підтверджується пунктом «дата народження фізичної особи» у розділі 2 договору та розділом 15 додатку 1 «підписи та реквізити сторін», де щодо «страхувальника» вказується «скорочена назва юридичної особи або ПІБ фізичної особи». За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 8 ЦК України суд приходить до висновку про необхідність застосування ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якої умови договору є несправедливими, якщо в супереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про установлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору. Аналізуючи викладене, суд погоджується з доводами представника позивача та вважає, що посилання на обмеження території дії договору страхування по окремих ризиках, що вказане в п.6.7 Додатку 1 до Договору суперечить п.6.9 Додатку 1 до договору та розділу 12 Договору і не може бути підставою відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки такі розбіжності викликані порушенням п. 3.5.3 Ліцензійних Умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Держкомфінпослуг №40 від 28.08.2003 р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.09.2003 р. № 805/8126. Разом з цим, вигодонабувачем за договором визначено ПАТ «АКБ «Львів» Рівненське відділення, що відповідає ч.2 ст. 958 ЦК України, ч.4 ст.3 Закону України «Про страхування». Згідно ч.ч.2, 4 ст.636 ЦК України виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. Відповідно до п.8.6.2 Додатку 1 «Умови добровільного страхування наземного транспорту» вигодонабувач має право на першочергове отримання страхового відшкодування. Згідно п.10.1.6 для виплати страхового відшкодування необхідно лист вигодонабувача із зазначенням отримувача страхового відшкодування. Таким чином, виплата страхового відшкодування позивачу можлива лише за умови письмової згоди на це ПАТ «АКБ «ЛЬВІВ»Рівненське відділення. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, та доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Оскільки ПАТ «АКБ «ЛЬВІВ»Рівненське відділення згоди на виплату страхового відшкодування позивачу не надав, а вимоги про виконання договору на користь вигодонабувача позивачем не заявлено, тому пред'явлений позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed