Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 7507 (сім тисяч пятсот сім) гривень 90 копійок. В підтвердження позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б\\н від 06.10.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000,00 ( вісім тисяч) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом, згідно умов договору. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позивача щодо прийняття будь- якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. 28.07.2013 позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30 липня 2013 року. На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 20.02.2014 року була направлена претензія кредитора до Шостої харківської державної нотаріальної контори. 23.06.2014 року Позивачем було отримано відповідь Шостої Харківської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до Десятої харківської державної нотаріальної контори, за місцем заведення спадкової справи. 04.04.2014 року Позивачем було отримано відповідь Десятої Харківської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцями померлого [PERSON], які звернулись із заявами про прийняття спадщини є його мати [PERSON]. 14.05.2018 року до спадкоємця [PERSON], було направлено лист- претензію, згідно яких позивач пред'явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що: Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольниш вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Згідно ст. 1218 ЦК України - До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали. спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Згідно ст. 1268 ЦК - Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК: "Кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги." На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 20.02.2014 була направлена претензія кредитора до Шостої харківської державної нотаріальної контори. 23.06.2014 року Позивачем було отримано відповідь Шостої Харківської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до Десятої Харківської державної нотаріальної контори, за місцем заведення спадкової справи. 04 квітня 2014 року позивачем було отримано відповідь Десятої Харківської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємця померлого [PERSON], які звернулись із заявами про прийняття спадщини є [PERSON], відповідач по справі. 14.05.2018 до спадкоємця, [PERSON], було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред'явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що: Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольниш вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. \~ \~ \~ \~ Станом на дату смерті позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 06 жовтня 2006 року, заборгованість становить 7507 ( сім тисяч пятсот сім) гривень 90 копійок, яка складається з наступного: 7380.88 гривень - заборгованість за кредитом; 127.02 гривень - заборгованість за відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим вони і звернулися з даним позовом до суду У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, в адресованій суду заяві підтримує позовні вимоги і просить розглядати справу за її відсутності за наявними в справі матеріалами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду відзив в якому заперечувала проти позовних вимог та просила відмовити позивачу в задоволенні позову у звязку з його необґрунтованістю. Ухвалою суду від 14.11.2018 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У відповідності до гл. 10 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Відповідно до ч. 2 ст.274\~ЦПК України встановлено, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». При цьому у відповідності до ст.\~279\~ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі, так як позовні вимоги позивача складають 7507,90 гривень, що не перевищує суму 170000 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що відповідно до укладеного договору б\\н від 06.10.2006, [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000,00 ( вісім тисяч) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом, згідно умов договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. 28.07.2013 позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ № 416656, виданого 30 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Після його смерті спадщину прийняла його мати, відповідач по справі [PERSON], що підтверджується повідомленням з 10-ї Харківської державної нотаріальної контори за №2828/407/2013 від 16.11.2016 про те, що 16 листопада 2016 року [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO] було видано свідоцтво про право на спадщину на ? частину квартири, що знаходиться у [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Згідно ст. 1218 ЦК України - До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали. спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Згідно ст. 1268 ЦК - Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК: "Кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги." 14.05.2018 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред'явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 06 жовтня 2006 року є заборгованість, яка становить 7507 ( сім тисяч пятсот сім) гривень 90 копійок, що складається з наступного: 7380,88 гривень - заборгованість за кредитом; 127, 02 гривень - заборгованість за відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача. Розрахунок суми боргу не викликає сумнівів. Згідно ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Суд вважає позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення заборгованості за кредитом таким, що підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. На підставі ст.ст. 525, 526, 527, 530, 629, 1050 ч. 2, 1054 ч. 2, 1218,1269,1281 ЦК України,

Outcome: approved