overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

01.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 10.02.2001 року відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 25. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дитину [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Ухвалою від 01.09.2016 року сторонам надано строк на примирення терміном три місяці. Позивач в судове засідання з'явилась, надала суду пояснення по суті позову, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.02.2001 року відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 25, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 277882 від 10.02.2001 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дітей на виховання матері. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

01.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказувала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 24.11.2012 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сімї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у звязку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2012 року. Від шлюбу мають дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

01.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], свої вимоги обґрунтував тим, що 21.06.2016 року помер її син варчич [PERSON], [INFO], який мешкав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Після його смерті було отримано лікарське свідоцтво про смерть №439 від 21.06.2016 року видане Міським паталогоанатомічним бюро м. Макіївки ДНР за формою №106/у. Вона не може скористатися своїми правами, після смерті її сина, прийняти спадщину у звязку з тим, що лікарське свідоцтво про його смерть №439 від 21.06.2016 року видане Міським паталогоанатомічним бюро м. Макіївки ДНР не є дійсним і не створює правових наслідків, у звязку з чим воно не можє бути підставою для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], який помер 21.06.2016 року у м. Макіївка Донецької області. В судовому засіданні заявниця вимоги підтримала та просила заяву задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника та не заперечує проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявниці, проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно лікарськеого свідоцтва про смерть №439 від 21.06.2016 року виданого Міським паталогоанатомічним бюро м. Макіївки ДНР [PERSON] помер 21.06.2016 року у віці 50 років. Згідно копії паспорту громадянина України [PERSON] проживав та зареєстрований у [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження матірю померлого є заявниця [PERSON] Згідно ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Суд вважає доведеним факт смерті сина заявниці - [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, який помер 21.06.2016 року в м. Макіївка Донецької області, Україна, у віці 50 років, причина смерті «набряк головного мозку, субарахноїдний крововилив внаслідок розриву аневризми лівої середньої мозкової артерії на фоні гіпертонічної хвороби». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

01.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу №32 від 15.02.2002 року дійсним, мотивуючи тим, що між нею та відповідачкою на товарній біржі було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна: житлового будинку №92 по вул. Залізничне селище в м. Миколаєві. Усі суттєві умови були сторонами виконані, але договір купівлі-продажу нерухомого майна не було нотаріально посвідчено, у звязку з чим позивачка звернулася до суду. В судове засідання сторони не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність, позивачка вимоги підтримала і просила їх задовольнити, відповідачка позов визнала і не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Представник третьої особи Біржі Нерухомості «Миколаїв-ХХІ століття» в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що 15.02.2002 року на Біржі Нерухомості «Миколаїв-ХХІ століття» між відповідачкою [PERSON] та позивачкою [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна за №32 житлового будинку №92 по вул. Залізничне селище в м. Миколаєві. Спірний будинок належав відповідачці на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 04.02.2002 року, виданого виконкомом Заводського району м. Миколаєва. Також судом встановлено, що 27.03.2002 року Миколаївським БТІ була проведена державна реєстрація спірного житлового будинку за [PERSON] за реєстровим №17000. Усі суттєві умови за договором купівлі-продажу сторонами були повністю виконані, тому даний договір на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України може бути визнаний дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

01.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1000 грн. на утримання дитини щомісяця. Позивачка зазначила, що з відповідачем вона має доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. У зв'язку з тим, що відповідач не бере участі в утриманні дитини позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася. При цьому надала письмову заяву про підтримання позову, в якій клопотала про розгляд справи за її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом ухвалено розглядати справу в заочному порядку у відсутності відповідача та на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] позивачкаа народила доньку: [PERSON] [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні, що не оспорюється відповідачем. У відповідності до ст. 180 СК України відповідач, який є батьком дитини, зобовязаний утримувати її до досягнення нею повноліття. При цьому судом не встановлено обставин, які б унеможливлювали виконання обовязку відповідачем по утриманню дитини. За таких обставин та на підставі ст. ст. 180, 182, 183 СК України позов підлягає задоволенню з визначенням розміру аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. З відповідача також належить стягнути судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

01.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини регулярно, в передбаченому законом розмірі, не надає і тим самим ставить сімю в скрутне матеріальне становище. Прохала суд стягувати на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) з відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій прохала суд розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій позов визнав та прохав справу розглядати в його відсутності. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що малолітній син [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні матері [PERSON], а батько [PERSON] своїх зобов'язань по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, у відповідності до ст. 180 СК України, в повному обсязі не виконує. Таким чином, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.07.2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

01.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення опіки. Свої вимоги мотивує тим, що вона є тіткою [PERSON]. Остання перебуває на обліку у Львівському психоневрологічному диспансері з приводу хронічного психічного захворювання ат є інвалідом ІІ групи. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова [PERSON] визнано недієздатною, опікуном останньої призначено [PERSON]. 11.04.2016 року [PERSON] помер. Після його смерті, як вказано у заяві, [PERSON] піклується про [PERSON], забезпечує її доглядом та лікуванням. Відповідно до подання Галицької РА ЛМР від 22.06.2016 року просить суд встановити опіку над [PERSON], призначивши її опікуном [PERSON]. Заявниця до суду не прибула. Надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, заяву задовольнити. Представник органу опіки та піклування Галицької РА ЛМР в судове засідання не зявилася. На адресу суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, заяву просила задовольнити. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 03.06.2005 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатною; встановлено піку над [PERSON] (а.с.6). Розпорядженням Шевченківської РА ЛМР від 28.12.2005 року № 2179 [PERSON] призначено опікуном [PERSON] (а.с.8). 11.04.2016 року [PERSON] помер (а.с.9). Заявник [PERSON] є фізично здоровою (а.с.14), раніше не судима (а.с.15), отримує пенсію за віком (а.с.16). Відповідно до акту № 1532 від 09.06.2016 року ЛКП «Збоїща-408» здійснює догляд за [PERSON] (а.с.17). Галицька районна адміністрація ЛМР 22.06.2016 року ухвалила подання № 3109-54, як орган опіки та піклування, та вважає доцільним призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] Згідно з ч.1 ст.60 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Судом встановлено, що перешкод у призначенні [PERSON] опікуном племінниці [PERSON] у судовому засіданні не встановлено. Враховуючи наявність сімейних стосунків між [PERSON] та [PERSON], позитивний висновок органу опіки та піклування Галицької РА ЛМР про призначення опікуном, суд вважає, що вимоги про встановлення опіки підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат, у відповідності до ч. 7 ст. 235 ЦПК України, судом не вирішується.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

01.07.2016 року заявник звернулась до суду із заявою, у якій, із врахуванням заяви від 04.07.2016 року, просить встановити факт, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], що померла 14.08.2014 року одна і та ж особа і є її рідною матірю. На обґрунтування заяви послалася на те, що народилася 26.08.1958 року в м. Жданівка Харцизького району Донецької області, її батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. Вказує, що її батьки померли, мати померла 14.08.2014 року. Зазначає, що з дочками проживала постійно в м. Червонограді по вул. С.Бандери, 19/32, квартира була приватизована і після смерті мати залишилась її частка в квартирі. Після її звернення в нотаріальну контору виявилось, що в її свідоцтві про народження мати записана як «Прасковія Семенівна», хоча по паспорту вона значилась як «Парасковія Савелівна». В пенсійному посвідченні, посвідченні учасника війни мати значиться як «Форостецька Парасковія Савелівна», так само значиться вона і в свідоцтві про смерть. В свідоцтві про право власності на квартиру, виданого 15.06.1994 року Приватизаційним органом Червоноградського управління житлово-комунального господарства в/о «Укрзахідвугілля» її мати записана як «Форостецька Прасковія Савеліївна». Встановлення факту родинних відносин з [PERSON] необхідно для оформлення спадщини та оформлення свідоцтва про право на спадщину. Заявник в судове засідання не зявилася, подала заяву з проханням слухати справу за її відсутності. Просить заяву задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 26.08.1958 року, її батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. Згідно з даними пенсійного посвідчення та посвідчення учасника війни, такі видані [PERSON], однак відповідно до копії свідоцтва на право власності на квартиру (будинок) від 15.06.1994 року остання зазначена як «Форостецька Прасковія Савеліївна». [PERSON] померла 14.08.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-СГ № 362780. З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення заяви, оскільки, на переконання суду, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], що померла 14.08.2014 року одна і та ж особа і є рідною матірю [PERSON], [INFO]. За таких обставин, заява задовольняється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

01.07.2016 року КП «Водопостачання м.Вознесенська» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги в сумі 2161,58 грн. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначав, що відповідач [PERSON] перебуває з позивачем в договірних відносинах і є користувачем послуг позивача по водопостачанню та транспортуванню каналізаційних стоків до магістрального колектора на обєкті: м. Вознесенськ, вул. Барвінкова, 2 і тому зобов'язаний щомісячно проводити оплату позивачу за надані послуги за показами приладу обліку. Посилаючись на те, що станом на 19.02.2016 року у відповідача є заборгованість по оплаті за надану послугу в сумі 2161,58 грн., представник позивача просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, суду надав письмову заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи за його відсутності, згоду на винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справив порядку ст.ст.224-226 ЦПК України, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися договірні правовідносини згідно яких позивач КП «Водопостачання м.Вознесенська» надає відповідачу [PERSON] послуги по водопостачанню та транспортуванню каналізаційних стоків до магістрального колектора на обєкті: м. Вознесенськ, вул. Барвінкова, 2, а [PERSON] зобов'язаний щомісячно проводити оплату за надані послуги за показами приладу обліку за тарифами встановленими виконавчим комітетом Вознесенської міської ради, а з 01.05.2015 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання в сфері енергетики та комунальних послуг (НКРКЕП). Ці обставини підтверджуються договором від 30.07.2015 року, випискою з особового рахунку, договором про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги №16 від 19.02.2016 року. Розмір заборгованості по оплаті за водопостачання та транспортування каналізаційних стоків до магістрального колектора підтверджений розрахунком і становить 2161,58 грн. Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1450 грн., до сплати підлягає судовий збір в сумі 1378 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

01.07.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та після уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідача заборгованість у виді неповернутих позичених коштів в сумі, еквівалентній 3\~500 доларів США, та 5\~000 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що 01 червня 2013 року відповідач [PERSON] отримала від нього у позику 6\~000 доларів США. Задля виконання вимог зазначених ч. 1 ст. 1047 ЦК України відповідач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

01.07.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 02.09.2000 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею та повністю перебувають на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги, просила стягнути на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частки від всіх доходів відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, зазначила, що відповідач допомагає їй утримувати дітей, але нерегулярно та недостатньо, тому була змушена звернутись за захистом до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ФП № 054853 (а.с. 3) та мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] ( а.с. 4 ), [PERSON], [INFO] ( а.с.5), що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, в яких батьком дітей вказаний відповідач [PERSON] Неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матірю за адресою: пров. Ульянівський, буд. № 30 м. Вознесенськ Миколаївської області, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.6). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що [PERSON], який є батьком неповнолітніх дітей зобовязаний до їх утримання, тому вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дітьми повноліття. Виходячи з положень\~\~ст. 79 СК України\~\~ час з якого слід присудити аліменти\~\~визначається\~\~ з дня\~\~пред'явлення\~\~позову,\~\~тобто з\~\~01.07.2016\~року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 80, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved