Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

01 липня 2014 року публічне акціонерне товариство (надалі - ПАТ) «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом, предметом якого є: стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 2 045 грн 09 коп., з яких 2 044 грн 99 коп. - тіло кредиту, 0 грн 00 коп. - прострочене тіло кредиту, 0 грн 10 коп. - заборгованість за відсотками; стягнення з відповідача судового збору у розмірі 243 грн 60 коп. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 07 лютого 2013 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа - резидент України [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №001-14655-070213 (надалі - Договір). За умовами Договору, позивач відкрив [PERSON] рахунок для погашення заборгованості в національній валюті - гривні. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві споживчий кредит у сумі 1 717 грн 90 коп. на придбання товарів. Відповідач взяті на себе за договором зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим у [PERSON] перед банком виникла заборгованість у сумі 2 045 грн 09 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. У поданій позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою реєстрації місця проживання (а.с. 31). Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, що є у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07 лютого 2013 року [PERSON] отримав товари на суму 1917 грн, 90 коп., а саме: телефон Самсунг за ціною 1 249 грн 17 коп., захисну плівку до телефону Самсунг за ціною 33 грн 30 коп., послугу комплексного налаштування за ціною 166 грн 67 коп., кисет за ціною 66 грн 63 коп., страховий поліс за ціною 99 грн. В підтвердження до матеріалів справи долучено копію рахунку-фактури (а.с. 8). 07 лютого 2013 року між ПАТ «Дельта Банк», з одного боку, та [PERSON], з другого боку, був укладений договір кредитування строком на 10 місяців відповідно до заяви № 001-14655-070213 (а.с. 5). Згідно з договором, Банк надав відповідачу кредит у сумі 2 044 грн 99 коп., а 200 грн [PERSON] сплатив власними коштами. 08 лютого 2013 року Банком на рахунок ТОВ «Мобілочка» перераховано 1 717 грн 90 коп., що підтверджується долученим до матеріалів справи меморіальним ордером №8053698 з призначенням платежу «сплата за [PERSON] згідно кредитного договору № 001-14655-070213 та рахунку-фактури №NK10-004968 від 07.02.2013» (а.с. 3). Згідно з п. 2.4 Договору, розмір процентної ставки складає 0, 01 % річних, а розмір комісії - 19, 04% від суми кредиту, зазначеної в п. 5.2 Договору, тобто від 1 717 грн 90 коп. Сторони погодилися, що погашення заборгованості буде здійснюватися щомісяця не пізніше 07 числа шляхом зарахування грошових коштів у сумі 205 грн у відповідності до графіку платежів (п. 4 Договору). Згідно з розрахунком заборгованості, (а.с. 4) у відповідача виникла прострочена заборгованість, починаючи з березня 2013 року. Відповідач жодного разу кошти на погашення суми кредиту не вносив. Вказане свідчить, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Так, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Суд також враховує правову позицію Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладену у п. 27 Постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зокрема про те, що проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Закінчення строку договору, згідно з ч. 4 ст. 631 ЦК України, не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Враховуючи той факт, що позивач умови договору виконав, надав [PERSON] кредит, а відповідач взяті на себе за договором зобов'язання не виконує, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відтак, вимоги банку про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом, комісією та процентами, нарахованими за час фактичного користування кредитом, підлягають задоволенню. За приписом ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням №43374600 від 21.05.2014 року, доданим до матеріалів справи (а.с.1). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд задовольняє позов, стягує з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved