Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

01.03.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства енергопостачальна компанія «Чернігівобленерго» 3000 грн у відшкодування моральної шкоди, завданої незаконною бездіяльністю відповідача щодо не виконання рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 11.06.2015 року ( справа №750/1688/15-ц) у частині відновлення електропостачання в будинок [ADDRESS] протягом з 23.07.2015 року по 21.11.2016 року. В обґрунтування позову зазначив, що такою бездіяльністю відповідача йому завдано душевних страждань і порушено звичайний спосіб життя, був принижений та вимушений відстоювати свої права в судах та інших державних установах, сильно погіршилось здоров»я. Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 04.03.2019 року відкрито провадження по справі. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якої вбачається, що позов не визнає в його задоволенні просить відмовити. У судовому засіданні позивач, його представник пред'явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні. Представник відповідача позов не визнала. Просила відмовити в задоволенні позову та у стягненні на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката, тому як, на її думку, заявлена до стягнення сума є завищеною та не співмірною зі складністю справи. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач проживає в [ADDRESS], при цьому є споживачем послуг електропостачання, які надає відповідач. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 11 червня 2015 року по справі №750/1688/15-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 23.07.2015 року, визнано незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» з приводу безпідставного припинення постачання електричної енергії [PERSON] 16.02.2014 року за адресою: [ADDRESS]. Визнано незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» з приводу безпідставного припинення постачання електричної енергії [PERSON] 30.03.2015 року за адресою: [ADDRESS]. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго» відновити електропостачання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 05.12.2016 року справа №750/7923/16-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 17.01.2017 року було визнано незаконною бездіяльність Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» щодо невиконання рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 11.06.2015 року (справа №750/1688/15-ц) у частині відновлення електропостачання в будинок [ADDRESS] протягом 23.07.2015 року - 21.11.2016 року та зобов'язано припинити зловживання своїм правом щодо відновлення електропостачання. Вказаним рішення було встановлено факт невиконання рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 11.06.2015 року яке набрало законної сили. Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Правовідносини сторін випливають з договірних відносин щодо постачання відповідачем електричної енергії до будинку позивача - споживача цієї енергії. Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357. Ці норми не передбачають відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобов'язання з постачання електричної енергії. Питання, пов'язані з виконанням судових рішень регулюються Законами України «Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження», якими також не передбачено стягнення моральної шкоди за невиконання рішення суду. Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити.

Outcome: dismissed