Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

01.02.2019 року до суду звернулася позивач [PERSON] , з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] 25.02.2019 року отримана адресна довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 08.05.08.2019 року. 08.05.2019 року розгляд справи відкладений в зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. Справу призначено до розгляду на 05.08.2019 року. 05.08.2019 року розгляд справи відкладений в зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. Справу призначено до розгляду на 02.10.2019 року Відповідачем не наданий відзив на позовну заяву Згідно заявлених позовних вимог позивач просить збільшити розмір аліментів, змінивши спосіб їх стягнення, стягуваних за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27.10.2015 року (справа № 173/1925/15-ц) з [PERSON] , [INFO] на її користь на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів в твердій грошовій сумі 10000.00 грн., щомісячно, але не менше 100% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27.10.2015 року у справі № 173/1925/15-ц з в відповідача стягнено аліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини в сіх видів заробітку відповідача. Донька перебуває на її утриманні. Відповідач систематично порушує сплату аліментів. Їх донька навчається у Верхньодніпровській СЗШ № 2, ходить на гурток гри на гітарі. Навчання, гуртки, одяг потребують матеріальних вкладень. Вона на сьогоднішній день не в змозі забезпечити потреби дитини в повному обсязі. Відповідач працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, до даних міграційної служби періодично працює за кордоном. Тому вважає, що він може сплачувати аліменти в розмірі більшому ніж ј частини всіх видів його заробітку, що й стало підставою звернення до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в с удове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2008 року по 2015 рік, що підтверджується записами в паспорті позивача . В період шлюбу в сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому відповідач записаний батьком дитини. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16.10.2015 року у справі № 173/1925/15-ц з відповідача стягнено аліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка просить змінити спосіб і розмір стягуваних аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що розміру стягуваних з відповідача аліментів недостатньо для гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України - Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно правової позиції у справі за № 6-143 цс 13 судової палати з цивільних справ Верховного Суду України від 05.02.2014 року в зв`язку з відсутністю імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 С К України зміна розміру аліментів може мати під собою і зміну способу їх присудження. Відповідно до ч. 1. 2 ст. 182 СК України - При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи, що позивач бажає отримувати аліменти з відповідача в твердій грошовій сумі, тобто позивачем обирається саме такий спосіб захисту прав, тому суд вважає, що існують підстави для зміни способу стягнення аліментів на утримання дитини. Так як спосіб стягнення аліментів у відповідності до норм Сімейного кодексу України обирається стягувачем . Сторонами не надано суду доказів про отримувані ними прибутки і наявність інших обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Проте судом враховується, що обоє із сторін є працездатними особами, можуть працювати і матеріально утримувати дитину. Також судом враховується, що на даний час розмір аліментів, які стягненні з відповідача за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16.10.2015 року, є нижчим від встановленого законом гарантованого розміру аліментів, з чого суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів і збільшення їх розміру. В свою чергу позивачем не обґрунтовано матеріальну потребу дитини в розмірі 10000 грн.. щомісячно. А також суд враховує те, що матеріально утримувати дитину повинні обоє батьків. Наявність у відповідача заборгованості зі сплати аліментів не є підставою для збільшення розміру аліментів, так як законодавством передбачено порядок виконання рішення суду і відповідальність за його невиконання, які не впливають на розмір стягуваних аліментів. Крім того ст. 184 СК України не передбачено нижньої межі (мінімального розміру) стягуваних аліментів. Так як відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України - Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Суду також не надано доказів того, що у відповідача достатньо заробітку (доходу) для стягнення з нього аліментів у встановленому законом рекомендованому розмірі аліментів, тобто одного прожиткового мінімуму для дитини в відповідного віку. не надано доказів того, що відповідач працює закордоном і який прибуток ним отримується. Тому вирішуючи питання про суму, в якій потрібно визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує вік дитини, її потреби, відсутність особливих обставин, що мають наслідком стягнення аліментів в більшому розмірі, а також з урахуванням передбаченого законом збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та вважає за можливе збільшити розмір аліментів , стягуваних з відповідача, стягнувши з відповідача на ім`я позивачки в твердій грошовій сумі 2500.00 грн., з наступною щорічною індексацією відповідно до закону. Стягнення аліментів в даній сумі з урахуванням обов`язку матері матеріально утримувати дитину на думку суду буде достатнім для гармонійного розвитку дитини в відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Так як позивачем поданий позов про збільшення розміру аліментів, а не про стягнення аліментів, стягнення аліментів у збільшеному розмірі здійснюється з дня набрання рішенням законної сили, а не з часу подання позову до суду. Відповідно до ст. 140 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 768.40 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір». На основі ст. 180, 182, 183, 192 СК України.

Outcome: partial