Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Своєю заявою до суду заявник просила встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Нікольське, Вороб`ївського району, Воронізької області, який проживав в [ADDRESS] та помер [INFO] в смт Ювілейне, міста Луганськ, Луганської області, України, у віці 87 років. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON] , який було зареєстровано 11.10.2008 Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції. [INFO] у них народився син [PERSON] . 16 вересня 2010 року шлюб між ними було розірвано. [INFO] помер її бувший чоловік та батько її сина [PERSON] . Відповідно до довідок від 24.10.2016 № 25 та № 0000469162 від 05.02.2018 вона перебуває на обліку внутрішньо переміщеної особи разом із сином. [INFO] помер дід її бувшого чоловіка та прадідусь її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Нікольське, Вороб`ївського району, Воронізької області, який проживав в [ADDRESS] на тимчасово окупованій території України. Факт його смерті підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим на окупованій території України. Встановлення факту смерті [PERSON] , заявнику потрібне для вирішення питання про спадкування її малолітнього сина після смерті прадідуся, однак свідоцтво про смерть [PERSON] , видане органами на тимчасово окупованій території не визнається на території України. В судове засідання заявник не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи Крижопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, причина неявки суду невідома. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню виходячи з такого. Судом встановлено, що батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є заявник [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 25.07.2012, виданим виконкомом Ювілейної селищної рад Артемівського району м. Луганськ, помер [PERSON] . Згідно лікарняного свідоцтва про смерть № 1312, виданого Луганською республіканським бюро судово-медичної експертизи 09.09.2021, [PERSON] , проживаючий в [ADDRESS] , помер. Згідно копії свідоцтва про смерть (російською), [INFO] в с. Нікольське, Вороб`ївського району, Воронізької області помер [PERSON] ,свідоцтво видано на тимчасово окупованій території України. Відповідно до довідки від 24.10.2016 № 25 заявник перебуває на обліку внутрішньо переміщеної особи. Також, відповідно до довідки від 05.02.2018 № 0000469162 малолітній [PERSON] , перебуває на обліку внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до Указу Президента України "Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях" від 07.02.2019, місто Горлівка Донецької області є тимчасово окупованою територією України. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Оскільки свідоцтво про смерть [PERSON] видане на території, тимчасово не підконтрольній владі України, тому суд не може визнати вказане свідоцтво належним та допустимим доказом, оскільки це суперечить нормам до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», проте бере його до уваги та оцінює разом з іншими доказами, наявними в матеріалах справи. В судовому засіданні встановлено, що встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України має юридичне значення для заявника, оскільки дозволить їй отримати свідоцтво про смерть прадідуся її сина для подальшої реалізації своїх прав, зокрема спадкових. Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги, що заявник позбавлений можливості підтвердити смерть свого батька у встановленому законом порядку та отримати свідоцтво про його смерть, не прийняття, по суті рішення у даній справі може вплинути на його права, тому з метою захисту прав і свобод громадянина України, яким є заявник, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. В зв`язку з цим усі судові витрати, понесені заявником залишаються за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved