Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

У серпні 2017 року представник органу опіки та піклування начальник служби в справах дітей Красилівської районної державної адміністрації звернулась до суду в інтересах малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначила, що відповідно до свідоцтв про народження малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], їхньою матір'ю є [PERSON] 22.08.2017 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Красилівської райдержадміністрації було детально розглянуто зібрані матеріали стосовно доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у зв'язку з тим, що вона не створює належні умови для проживання та виховання малолітніх дітей, не піклується про здоров'я дітей, їхній фізичний, духовний та моральний розвиток, не виховує дітей у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, Батьківщини, не готує їх до самостійного життя. Мати малолітніх дітей практично самоусунулася від утримання та виховання дітей без поважних на те причин. [PERSON] веде кочівний, безпорядний, аморальний спосіб життя. У 2009 році відповідачка народила першу дитину [PERSON], щодо якого 10.12.2012 Красилівським районним судом позбавлена батьківських прав. Неповнолітній [PERSON] влаштований під опіку [PERSON], бабусі дитини. В жовтні 2013 року померла малолітня [PERSON], [INFO], матір'ю якої була [PERSON] [INFO] [PERSON] народила [PERSON], утриманням та вихованням з народження якої займається бабуся дитини [PERSON] Після народження дочки [PERSON] [PERSON] деякий час разом з дітьми проживала в своєї матері, але 10.11.2014 направилася в м.Красилів і додому більше не повернулася. За заявою матері в правоохоронні органи було заведено оперативно-розшукову справу з метою встановлення місця знаходження дочки. Протягом двох років [PERSON] розшукували, а дитина відповідно до розпорядження органу опіки та піклування Красилівської РДА перебувала під опікою своєї бабусі [PERSON] 03.01.2016 [PERSON] було розшукано, опіку припинено над малолітньою дитиною [PERSON] Відповідно до листа № 224 від [INFO] в пологовому відділенні Красилівської ЦРЛ [PERSON] [INFO] народила дитину жіночої статі, від якої відмовилася, написавши заяву про відмову. Відповідно до повідомлення Управління соціальних служб для сім'ї дітей та молоді Луцької міської ради № 63 від 09.06.2017 про сім'ю, яка перебуває в складних життєвих обставинах, [PERSON] [INFO] народила дитину чоловічої статі у КЗ "Луцький клінічний пологовий будинок". Спеціалістами УСССДМ у телефонному режимі було з'ясовано, що [PERSON] разом із новонародженою дитиною [PERSON] та чоловіком [PERSON] переїхали до її матері на постійне місце проживання в с.Малі Зозулинці Красилівського району Хмельницької області. Враховуюче те, що відповідно до вироку Красилівського районного суду від 09.04.2014 [PERSON] позбавлено волі строком на 7 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, де сьогодні відбуває покарання, а тому інформація [PERSON] про переїзд на проживання у с.М.Зозулинці разом з чоловіком була неправдивою. 05.08.2017 в Локачинське відділення Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області поступило повідомлення від [PERSON], який проживає в с.Колпитів Локачівського району Волинської області про те, що [PERSON] після конфлікту з ним залишила в його будинку свою малолітню дитину без будь-яких документів та зникла в невідомому напрямку. Відповідно до акту обстеження Служби в справах дітей від 07.08.2017 умов проживання сім'ї [PERSON], де було залишено малолітню дитину, в будинку не створено належних умов для новонародженої дитини. Відсутнє харчування та одяг. 06.08.2017 працівниками поліції спільно з працівниками Служби в справах дітей, завідувача фельдшерсько-акушерським пунктом с.Колпитів було вилучено дитину з місця, де умови перебування загрожували її здоров'ю та життю та доставлено в Локачинську ЦРЛ, у якій вона перебувала від 06.08.2017 до 17.08.2017. За весь період залишення малолітньої дитини в небезпеці (сім'я [PERSON] зловживає алкогольними напоями), [PERSON] дитиною не цікавилася ні в бувшого співмешканця, ні в працівників ЦРЛ. 17.08.2017 дитину було передано працівникові служби в справах дітей Красилівської райдержадміністрації та тимчасово влаштовано в сім'ю громадян до вирішення питання щодо влаштування дитини відповідно до законодавства. Зважаючи на те, що [PERSON] протягом усіх років практично самоусунулась від виконання батьківських обов'язків стосовно всіх своїх дітей, ставить власні потреби та вподобання вище за добробут рідних дітей, орган опіки та піклування Красилівська РДА, діючи в інтересах малолітніх дітей, з метою забезпечення захисту їх прав та інтересів, надав висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У судове засідання представник позивача надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, щодо винесення судом заочного рішення не заперечила. Відповідач, належним чином повідомлена про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилася і від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, відкладення розгляду справи чи повідомлення про причини неявки. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів - у порядку заочного розгляду. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Мати дітьми не цікавиться, матеріальної допомоги дітям не надає, участі у вихованні та їх утриманні не приймає, не цікавиться розвитком та станом здоров'я дітей. Ці обставини підтверджуються свідоцтвами про народження [PERSON] серії [NUMBER], [PERSON] серії [NUMBER], повідомленням № 2765/02.1-02-14 від 10.12.2014 відділу ДРАЦС Красилівського РУЮ, медичним свідоцтвом про народження № 479 управління охорони здоров'я Луцької міської ради, розпорядженням № 226/2017-р від 17.08.2017 Красилівської РДА, вироком від 09.04.2014 Красилівського районного суду, повідомленням № 128/23/2-17 від 14.08.2017 Локачинської РДА, постановою по справі про адміністративне правопорушення від 10.08.2017 відносно [PERSON], поясненнями від 07.08.2017 [PERSON], актом обстеження умов проживання від 07.08.2017, актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту дитину та її доставку від 06.08.2017, актом про вилучення дитини з місця, де умови перебування загрожують її здоров'ю та життю від 06.08.2017, актом про факт передачі дитини від 17.08.2017, повідомленням № 224 від [INFO] Красилівської ЦРЛ, заявою [PERSON] від [INFO] про відмову від дитини, актом закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір чи батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров'я від [INFO], висновком про доцільність позбавлення батьківських прав від 23.08.2017. Відповідно до стст. 150, 155, 164, 166, 167, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом; мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 ''Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав'' ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками в твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтями 10, 11 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Однак відповідачем у ході судового розгляду справи не надано будь-яких заперечень чи спростувань фактів, викладених у позовній заяві. Оцінивши встановлені обставини та надані докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своїх малолітніх дітей, а тому її слід позбавити батьківських прав. При цьому з [PERSON] слід стягнути кошти на утримання дітей. Зважаючи на те, що відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 640 гривень.

Outcome: approved