Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

01.06.2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 522989,80 гривень. Свою позицію позивач мотивує тим, що [PERSON] 03 квітня 2017року надана позика [PERSON] в сумі пятсот сорок тисяч чотириста тридцять чотири гривні 90 коп., що на дату надання позики по курсу НБУ складало еквівалент 20000,00 (двадцять тисяч) доларів США. На підтвердження укладання договору позики (далі - Договір позики) та його умов, між Позивачем та Відповідачкою укладено договір від 03.04.2017р. Факт отримання Відповідачкою суми позики від Позивача підтверджується підписання договору позики. Відповідно умов Договору позики Позивач надав Відповідачці позику на вищевказану суму, а вона зобовязалася повернути суму позики в строк до 02 квітня 2018р. (п.2 Договору позики). В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши на підтримку позовних вимог. Відповідач та її представник в судове засідання не зявились, були повідомлені належним чином про слухання справи подавши заяву про визнання позову. Вивчивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з вимогами ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню та суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч.1ст.141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України. Таким чином, з відповідача на користь держави слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 5229,90 гривень.\~

Outcome: approved