Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

02.04.2019 року позивач АТ КБ ПАТ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Згідно ст. 223 ч. 1 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 223 ч. 4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено, що відповідач викликався в судові засідання призначені на 24.06.2019 року та 01.08.2019 року. \~ \~ \~ \~За адресою проживання відповідача: [ADDRESS] . [ADDRESS] направлялись виклики з повідомленнями про день та час судових засідань. \~ \~ \~ \~З відділення поштового зв`язку судом були отримані поштові повідомлення з відмітками про вручення відповідачу викликів до суду. \~ \~ \~ \~У зв`язку з відсутністю будь-яких повідомлень з боку відповідача, відповідно до ст. 128 ЦПК України повістки з викликами на ім`я відповідача вважаються врученими. 01.08.2019 року ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області призначено проведення заочного розгляду справи за позовом АКЦІОНЕРНОГОТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. У зв`язку з цим, не має підстав які б перешкоджали розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. 08.05.2015 року [PERSON] підписав анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк. Відповідно до п. 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк підписуючи заяву анкету відповідач уклала з банком договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти вказаної у заяві. [PERSON] отримав кредит у розмірі 1400 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Тобто, відповідно до ст. 634 ЦК України відповідачем був укладений договір приєднання. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі. Оскільки відповідач ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених кредитним договором, позивач просив стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором 12081,23 гривень та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 гривень. В позові зазначається, що через невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 18.03.2019 року утворилась заборгованість, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту складає 0,00 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту 1939,71; нараховано відсотків за користування кредитом 0,00 грн.; нарахована пеня за прострочене зобов`язання у сумі 7040,03 гривень; нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 2050,00 грн.; штраф, фіксована частина у розмірі 500 гривень; штраф, процентна складова 551,49 гривень. Перевіривши доводи викладені позивачем, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. [PERSON] всупереч вимогам ст. 610 ЦК України, своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 12081,23 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості, яка відповідачем не оспорювалась. У зв`язку з цим, згідно ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором.\~ Статтею 1045 ч. 1 ЦК України \~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, виконання відповідачем обов`язку щодо сплати суми наданого кредиту та процентів за користування ним є безумовною вимогою укладеного договору. Згідно ст. 1045-1 ч. 1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до ст. 509 ч. 1 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язаний сплатити суму кредиту та проценти за його користування. Згідно ст. 546 ч. 1 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Крім того, відповідно до ст. ст. 611, 614 ЦК України неустойка є правовою відповідальністю за порушення зобов`язання. Викладене свідчить, що кредитна заборгованість яка складається з суми кредиту, проценти за його користування та неустойка підлягає стягненню з відповідача, оскільки є зобов`язанням за договором. Судові витрати понесені позивачем у сумі 1921 гривень підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. ст. 133, 141 ЦПК України.

Outcome: approved