Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

01.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем з 21.08.2015 р. по 13.07.2017 р. перебували у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач допомоги її утримання та утримання дитини не надає, тому просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти в у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною трьох років. 19.01.2018 ухвалою суду постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Крім цього позивач пояснила, що вони з відповідачем проживають разом, але позов вона підтримує оскільки не має впевненості в подальшому сумісному проживанні і тому, що відповідач буде добровільно надавати допомогу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив взяти до уваги, що 19.02.2018 року рішенням суду з нього вже стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1800 грн., що складає 50% від мінімальної заробітної плати, а також те, що вони з позивачем проживають разом, ведуть спільне господарство. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.07.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 21 серпня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, розірвано. Від шлюбу 16.02.2016 року народилася дитина - [PERSON], яка проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідно дост.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Оскільки, відповідач, як батько дитини, яка не досягнула трьох років, кошти на утримання позивача не надає, є фізично здоровим, працездатним, то суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнення аліментів. Відповідно до ч.1ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд вважає, що заявлений розмір аліментів є дещо завищеним, оскільки за рішенням суду від 19.02.2018 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1800 грн. щомісячно до повноліття дитини. Отже, враховуючи матеріальне становище сторін, виходячи з принципу добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково і стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частки з усіх видів доходу щомісяця до досягнення дитиною трьох років, що на думку суду не поставить відповідача в скрутне становище та відповідатиме вимогам закону, і не порушуватиме прав як позивача так і відповідача. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 704,80 грн., відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial