Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

02.02.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 27.06.2009 року Виконавчим комітетом Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 01. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони фактично припинили шлюбні відносини. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони виявилися зовсім різними людьми зі своєрідними характерами, через що постійно виникали сварки та непорозуміння, які негативно впливають на психічний стан кожного з подружжя та дитини. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сім'ю наміру не має, просить суд його розірвати. Після розірвання шлюбу з відповідачем бажає відновити дошлюбне прізвище, тобто - «[PERSON]». Після припинення шлюбних відносин донька проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, як батько дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Оскільки останній не має постійного заробітку, а його доходи є мінливими та нерегулярними, просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надіслала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання доньки не заперечував, проте не погодився з визначеним позивачем розміром аліментів, зазначив, що може платити 500 грн., оскільки не працює, іноді має підробітки, зазначив, що позивач перешкоджає йому бачитись із дитиною та приймати участь у її вихованні. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.06.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, повторно виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 01 ( а.с. 5 ). Судом встановлено, що сторони мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження ( а.с. 6 ). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивач має право на пред'явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов в частині позовних вимог про розірвання шлюбу має бути задоволений згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України. Крім того, в ході судового засідання встановлено, що після припинення шлюбних відносин відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, чим ставить позивача та дитину у скрутне матеріальне становище. В той же час згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ст.183 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні тощо (ч. 1 ст.182 СК України). Суд, при визначенні підстав для стягнення та розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також відсутність в матеріалах справи жодних відомостей щодо особи відповідача, які б вказували на неможливість виконання ним свого обов'язку щодо утримання дитини або були підставою для зміни розміру аліментів в сторону їх зменшення. Проте в матеріалах справи відсутні жодні відомості та докази щодо отримання [PERSON] доходу в натуральній формі, наявності у нього нерегулярного, мінливого доходу і взагалі заробітку, чи інших обставин, які є підставою для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. А тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання їх спільної доньки слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з положень ст. 79 СК України час з якого слід присудити аліменти визначається з дня пред'явлення позову, тобто з 02.02.2016 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 80, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Outcome: partial