Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Преміум актив» звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 27.08.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено договір про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №3040724169-037051. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 1000 грн. на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року. Однак [PERSON] порушила взяті на себе зобов`язання, щодо своєчасної сплати кредиту у зв`язку з чим станом на 15.01.2019 року вона має заборгованість у розмірі 6904,00 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1000,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 2574 грн.; заборгованість за пенею - 3330,00 грн. 15.01.2019 року між позикодавцем та ТОВ «ФК «Преміум актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №1501/1, відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. В зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 6904,00 грн., а також судові витрати, які були ними понесені у зв`язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 1921,00 гривень. Позивач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання на його адресу копії ухвали про відкриття провадження. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлена про розгляд справи, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу її реєстрації. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подала, причини неявки суду не повідомила, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Сторони не звертались до суду з клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що між ТОВ "ФК є гроші" та [PERSON] було укладено договір № 3040724169-037051 від 27.08.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.? Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч. 1 ст. З Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). Виходячи з вищезазначеного, договір №3040724169-037051 від 27.08.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст. 207,208,1047,1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 2.1. Договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим договором. Позикодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. Платіжним повідомленням підтверджується, що ТОВ "ФК є гроші" було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 1000 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року. Відповідно до умов п. 10.1.3. договору позичальник зобов`язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов договору, (п.5.1 договору). Строк, на який надається позика за цим договором становить 31 (5.2. договору). Дата надання позики 27.08.2018 року (п.5.3 договору). Дата повернення позики - не пізніше 26.09.2018 включно (п.5.4 договору). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, (ст. 1048 ЦК України). Розмір і порядок процентів встановлений даним договором. Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 354 грн. за 31 днів. Проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить 730 процентів річних. Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (20 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Таким чином, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті позичальником, у період згідно з вищезазначеним договором складає 1354 грн. Платіжним дорученням № 6628 від 27.08.2018 року та повідомленням від 27.08.2018 року підтверджується, що позикодавцем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 1000 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року. Отже, позикодавець свої зобов`язання за договором №3040724169-037051 від 27.08.2018 року виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Проте позичальник не повернув суму позики, тим самим порушив умови договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України. На даний час відповідач заборгованість за договором №3040724169-037051 від 27.08.2018 року не погасив. У відповідності до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 551 ЦК України передбачено якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно п. 7.1. Договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у касу позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.(ст. 612 ЦК України). Станом на 15.01.2019 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4. даного договору, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 6904,00 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1000,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 2574 грн.; заборгованість за пенею - 3330,00 грн. 15 січня 2019 року між позикодавцем та ТОВ «ФК «Преміум актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 1501/1, відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «ФК «Преміум актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором №3040724169- 037051 від 27.08.2018 року. Згідно ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до п.2.1. Договору факторингу для реалізації фактором придбаних ним прав клієнт передав під час підписання цього договору наступні документи: оригінали основних договорів, підтвердження видачі кредиту по основним договорам клієнтом розрахунки заборгованості. Також згідно п. 3.4.2. договору факторингу не пізніше тридцяти робочих днів після набуття чинності цим договором клієнт зобов`язаний сповістити боржників про укладання цього договору і повідомити, що платіж на користь фактора є належним. Дані умови договору виконанні, що підтверджується повідомленням про відступлення з підтвердженням відправлення, витягом з акту прийому-передачі прав вимоги згідно договору факторингу, а також оригіналом договору, розрахунком заборгованості та документами, що підтверджують видачу кредиту. Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж (ст. 1082 ЦК України). Однак на сьогоднішній день боржником не виконано своїх грошових зобов`язань за договором №3040724169-037051 від 27.08.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, перед новим кредитором. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1921,00 гривень.

Outcome: approved