Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

01.07.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. У позовній заяві вказує, що 16 квітня 2006 року [PERSON] придбала 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS]. Вказане нерухоме майно позивачу продав [PERSON] і у підтвердження факту купівлі-продажу нерухомого майна надав матері позивача [PERSON] розписку про одержання частини коштів в сумі 1000,00 грн. із загальної суми 5000,00 грн. [PERSON], діючи від імені та в інтересах своєї дочки - позивача, передала [PERSON] кошти в сумі 1000,00 грн., що належали [PERSON] Після отримання коштів продавець передав позивачу ключі від нерухомого майна та всі правовстановлюючі документи на домоволодіння. Позивач разом із [PERSON] домовилися у термін до кінця квітня 2006 року укласти нотаріально посвідчений договір-купівлі продажу нерухомого майна. Проте, в кінці квітня 2006 року [PERSON] виїхав за межі смт. Білики, Кобеляцького району Полтавської області і більше не повертався та не цікавився будинком. Будь-які інші особи не заявляли своїх майнових прав на нерухоме майно та не витребовували його із володіння позивача. Починаючи з 16 квітня 2006 року й до цього часу позивач постійно проживає у вищезгаданому будинку та утримує його. Протягом часу володіння нерухомим майном [PERSON] не здійснювала будь-якого самочинного будівництва, тому нерухоме майно є законним об'єктом. Оскільки, належного правовстановлюючого документа на вказане домоволодіння не існує, то позич прохала суд визнати за нею право власності на дане нерухоме майно за набувальною давністю. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] надали суду письмову заяву, в якій підтримали позовні вимоги та просять суд розглянути справу в їх відсутність, задовольнивши позов. Представник відповідача, Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області - сільський голова Латиш Ю.П. подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав повністю, проти його задоволення не заперечував. Суд, заслухавши сторони, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 16 квітня 2006 року [PERSON] придбала у [PERSON] 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS]. На підтвердження факту купівлі-продажу нерухомого майна [PERSON] надав матері позивача [PERSON] розписку про одержання частини коштів в сумі 1000,00 грн. із загальної суми 5000,00 грн., а [PERSON], діючи від імені та в інтересах своєї дочки - позивача, передала [PERSON] кошти в сумі 1000,00 грн. Розписка була власноручно написана [PERSON] на бланкові нотаріально засвідченої фотокопії свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його дружини [PERSON], яка померла [INFO] ( а.с.6). Після отримання коштів [PERSON] передав позивачу ключі від нерухомого майна, технічний паспорт на житловий будинок, абонентські розрахункові книжки для оплати за житлово-комунальні послуги та іншу документацію. Позивач разом із [PERSON] домовилися у термін до кінця квітня 2006 року укласти нотаріально посвідчений договір-купівлі продажу нерухомого майна, проте [PERSON] виїхав за межі смт. Білики і більше в селище не повертався, жодним чином не цікавився проданим будинком( а.с. 7,8). Судом встановлено, що будь-які інші особи не заявляли своїх майнових прав на нерухоме майно та не витребовували його із володіння [PERSON], тому позивач вважала, що придбала нерухоме майно у [PERSON] на законних підставах, тобто цілком добросовісно заволоділа чужим майном та саме вона є добросовісним володільцем цього нерухомого майна. Протягом часу володіння нерухомим майном [PERSON] не здійснювала будь-якого самочинного будівництва, тому нерухоме майно є законним об'єктом, що підтверджується довідкою КП «Кобеляцьке БТІ» від 01.07.2016 р. (а.с.9). Факт постійного проживання [PERSON] у житловому будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] та факт володіння ним підтверджується довідкою Білицької селищної ради від 21.06.2016 р. №1145 (а.с.10). Згідно договору купівлі-продажу від 02.10.1991 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], що діяв від імені та за дорученням [PERSON], остання купила 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] ( а.с.32), а відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] є власником 1/3 частин вказаного житлового будинку з господарськими будівлями (а.с.33). Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO] ( а.с.36), а спадкоємцем на все майно, в тому числі й на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] є її чоловік [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадкування по закону (а.с.6) Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом . Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Оскільки, позивач добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, про що засвідчили в судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідач визнав позов, а позивач має право на це майно в порядку ст. 344 ЦК України , то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved