Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 98000 грн. основного боргу та 465400 грн. пені у вигляді відсотків за договором поворотної фінансової допомоги (позики) №1 від 10 грудня 2019 року. Позов обгрунтований тим, що відповідач отримала у борг від позивача 10 грудня 2019 року 85060 грн. на строк до 16 грудня 2019 року, останніми погоджено сплату пені у розмірі 1% від суми неповернутої фінансової допомоги за кожен день прострочення. Станом на час подачі позову кошти відповідачем не повернуті. Просить позов задовольнити. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до клопотання від 02 листопада 2021 року представник позивача адвокат Білий Д.О. позов підтримує, просить розглянути справу за відсутності, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] згідно повідомлення Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 20 липня 2021 року в м.Ніжині Чернігівської області, вул.Прилуцька, 103, на вказану адресу судом надіслані рекомендовані повідомлення про судовий розгляд з матеріалами позову, відповідачем не подано заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Також судом враховується правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи викладене та позицію представника позивача адвоката Білого Д.О. згідно клопотання від 02 листопада 2021 року в судовому засіданні встановлені підстави згідно ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Згідно копії укладеного між фізичними особами [PERSON] , як кредитором, та [PERSON] , як боржником, 10 грудня 2019 року договору про надання поворотної фінансової допомоги №1, позивачем надано відповідачу поворотну безвідсоткову фінансову допомогу у сумі 85060 грн. строком до 16 грудня 2019 року. Кредитор надає суму фінансової допомоги готівкою відразу після підписання договору. За порушення строку повернення наданої фінансової допомоги боржник сплачує пеню у розмірі 1% від суми неповернутої допомоги за кожен день прострочення (п.1.5. договору). До договору можуть бути внесені зміни або доповнення тільки за взаємною згодою сторін (п.6.3. договору). У копії розписки від 10 грудня 2019 року [PERSON] зазначає про отримання в борг 85060 грн. та зобов`язується повернути в строк по 16 грудня 2019 року згідно договору про надання поворотної фінансової допомоги №1 від 10 грудня 2019 року. Згідно копії розписки від 06 березня 2020 року [PERSON] зазначає про отримання в борг 137200 грн. та зобов`язується повернути в строк по 24 березня 2020 року згідно договору про надання поворотної фінансової допомоги №1 від 10 грудня 2019 року. Згідно копії розписки (а.9) [PERSON] зазначає про отримання в борг 350840 грн. та зобов`язується повернути 13 жовтня 2020 року. Відповідно до копії розписки від 15 лютого 2021 року [PERSON] зазначає про загальну суму боргу перед [PERSON] у розмірі 500000 грн., які зобов`язується повернути до 31 березня 2021 року. Згідно копії розписки від 20 квітня 2021 року [PERSON] зазначає про загальну суму боргу перед [PERSON] з урахуванням тіла та відсотків,-у розмірі 535500 грн., які зобов`язується повернути до 04 травня 2021 року. Відповідно до копії розписки від 06 травня 2021 року [PERSON] зазначає про отримання від [PERSON] коштів у загальному обсязі тіла та відсотків 98000 грн. та 465300 грн. відповідно, зобов`язується повернути до 14 травня 2021 року. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У законодавстві не встановлюється будь-яких обмежень щодо кола осіб, які можуть бути сторонами договору позики. Тому позикодавцем та позичальником можуть бути як юридичні, так і фізичні особи, як резиденти, так і нерезиденти. Чинним цивільним законодавством не передбачені обмеження також й щодо суми позики. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів чи інший документ є документами, які видаються боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці чи іншому документі, які він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Вказаний договір по надання поворотної фінансової допомоги від 10 грудня 2019 року та подальші розписки відповідача від 06 березня 2020 року, 15 лютого 2021 року, 20 квітня 2021 року, 06 травня 2021 року є доказами не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Також судом враховуються положення ст.202 ЦК України, відповідно до якої правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Статтею 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідач договір фінансової допомоги не оспорювала, в тому числі за його безгрошовістю. Презумпція правомірності укладеного між стронами правочину у встановленому порядку відповідачем не спростована. В силу положень ст.204 ЦК України вказаний договір фінансової допомоги є правомірним та чинним, тому підлягає виконанню сторонами. Докази на підтвердження повернення позики станом на час розгляду справи відсутні, що свідчить про невиконання умов договору поворотної фінансової допомоги. Оскільки зобов"язання щодо даного договору поворотної фінансової допомоги (позики) не виконані, що відповідачем не спростовано, то відповідно до вимог зазначених норм матеріального права позивач має право на її повернення, зокрема на повернення 98000 грн. основного боргового зобов`язання, зазначеного у розписці відповідача від 06 травня 2021 року. За ст.611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня-це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов`язання не буде виконано. ЇЇ розмір збільшується залежно від тривалості правопорушення. Разом з тим, відповідно до вимог ст.2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи, зокрема, завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору, ціни позову (ст.11 ЦПК України). Частиною 3 ст.551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто вказані положення з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дають право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Позивачем також заявлені вимоги про стягнення 465400 грн. пені у вигляді відсотків, що передбачено п.1.5. укладеного між сторонами договору про надання поворотної фінансової допомоги від 10 грудня 2019 року, при цьому розмір пені більший від розміру боргового зобов"язання у 4,74 рази (465300 грн./98000 грн.=4,74), що є підставою для застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України стосовно зменшення розміру пені до розміру основного боргового зобов"язання,-до 98000 грн. що відповідатиме принципу пропорційності у цивільному судочинстві, також судом враховується, що однією із функцій неустойки є компенсаторна функція. За таких обставин позов підлягає задоволенню частково, на користь позивача підлягають стягненню 98000 грн. основного боргового зобов`язання, 98000 грн. пені, а всього 196000 грн. заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги (позики). Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову частково та сплати позивачем 5634 грн. судового збору,-1959 грн. 50 коп судового збору підлягають стягненню із відповідача на користь позивача (196000/563400*100=34,78%; 5634*34,78/100=1959,50).

Outcome: partial