Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.06.2016 року між сторонами укладено договір про постачання теплової енергії № 341, відповідно до якого позивач зобов`язався постачати відповідачу теплову енергію в приміщення за адресою: [ADDRESS] , а остання - своєчасно проводити оплату за використану теплову енергію за встановленими термінами та тарифами. Однак, вона порушила свої зобов`язання та допустила виникнення заборгованості за оплату наданих послуг, загальний розмір якої станом на 01.06.2020 року позивачем визначено як 35 008,83 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, інфляційні збитки в сумі 2 206,99 грн., 3 % річних у сумі 1 220,92 грн. та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 102 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася 06.10.2020 року подала до суду заяву про розгляд даної справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 64). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, 05.10.2020 року подала до суду відзив на позов, в якому вказала, що не згідна з позовними вимогами, оскільки 07.12.2017 року за її зверненням про припинення надання послуг з теплопостачання представниками ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» відключено нежитлове приміщення за вказаною адресою від теплопостачання. Вказане підтверджується актом, в якому зазначено, що для відновлення теплопостачання необхідно звернутися із заявою в адміністрацію ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго», однак, з таким листом відповідач не зверталася. Тому вона просить в задоволенні позову відмовити. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, доходить наступних висновків. Відповідно до статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. За змістом частини першої статті 9 цього Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Судом встановлено, що на підставі укладеного між сторонами договору № 341 від 01.06.2016 року «Про постачання теплової енергії» відповідач є споживачем послуг з постачання теплової енергії, які надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим у відповідача наявні обов`язки зі своєчасної оплати отриманих послуг з постачання теплової енергії (а.с. 10-13). Вказане приміщення належить відповідачу на підставі договору дарування житлових приміщень від 28.04.2016 року (а.с. 15). Пункт 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року (далі - Правил), передбачено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до п. 25 цих Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. П.26 даних Правил передбачає, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Державний комітет з питань житлово-комунального господарства своїм листом від 23 квітня 2003 року щодо влаштування індивідуального опалення в квартирах багатоквартирних житлових будинків Раді Міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям роз`яснив, що відключення споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання може здійснюватися за умови встановлення в усіх квартирах та нежилих приміщеннях будинку індивідуальних опалювальних приладів або встановлення в усіх квартирах окремих секцій чи під`їздів будинку індивідуальних опалювальних приладів за наявності технічної можливості повного відключення від центрального опалення цих секцій або під`їздів. Дозвіл на відключення споживача від користування послугами із централізованого опалення та гарячого водопостачання надається органами місцевого самоврядування. Відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж центрального опалення й гарячого водопостачання виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг та власника, наймача квартири або уповноваженої ними особи. Після закінчення робіт складається акт про відключення квартири від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання та в десятиденний термін подається заявником до відповідної комісії на затвердження і є єдиною підставою для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань. Відповідно до п. 2.1 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4», рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Отже, внесені зміни унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. При цьому відповідно до п. 2.2 цього наказу обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок №4), установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 01.06.2020 року за надані послуги з постачання теплової енергії у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 35 008,83 грн. Відповідно до правової позиції і висновків Верховного Суду України, зокрема, постанов від 11.11.2015 р. по справах № 6-1192ц15, 6- 1706ц15, від 25.11.2015 р по справі № 6-2290ц15, власник повинен сплачувати за теплову енергію у разі самовільного відключення від мережі централізованого опалення, у тому числі у разі відсутності приладів опалення в приміщенні. Згідно з Порядком № 4 єдиною можливою підставою відключення від мереж централізованого опалення був відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП. В обгрунтування своїх заперечень відповідачем надано суду копію акту на відключення від центрального опалення від 07.12.2017 року, однак, не подано жодних інших доказів дотримання відповідачем вищеописаної процедури відключення від вказаних послуг, що дає суду підстави вважати, що остання здійснила самовільне відключення від постачання теплової енергії. Відповідно до ст. 319 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 18 Правил встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із проведеного позивачем розрахунку заборгованість за відповідачем, у зв`язку із невиконанням позивачем своїх зобов`язань щодо оплати послуг з надання теплової енергії загальний розмір заборгованості станом на 01.06.2020 року становить 35 008, 83 грн. Суд також погоджується з наданими позивачем розрахунком інфляційних збитків у розмірі 2 206, 99 грн. та трьох відсотків річних в розмірі 1 220, 92 грн, оскільки його проведено в межах строку позовної давності (а.с. 5-9). Враховуючи вищенаведене, суд доходить до висновку про задоволення позову. Судом також встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2 102 грн., що стверджується платіжними дорученнями № 1456 від 13.05.2019 року та № 4444 від 10.06.2020 року (а.с. 3,4). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в зв`язку із задоволенням позовних вимог. На підставі ст.ст. 319, 322, 610, 625, ЦК України, ст.ст. 5, 9, 13, 21 Закону України "Про житлово- комунальні послуги", постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005р року, та,

Outcome: approved