Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за кредитним договором №260АІ20120907001 від 07.09.2012 року, яка виникла станом на 05.02.2016 року, в розмірі 78855,29 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.09.2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 260АІ20120907001 відповідно до якого позивач отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 64256,00 гривень зі строком погашення 07.09.2017 року та зі сплатою відсотків за змінною ставкою за користування кредитними коштами, згідно п.1.1. та п.2.4. Кредитного договору. Позичальник зобов'язаний виконувати зобов'язання згідно з кредитним договором у повному обсязі, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами. Відповідно до кредитного договору позивач має право вимагати достроково повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати процентів та можливих штрафних санкцій у разі невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором на загальну суму 78855,29 гривень, яка виникла станом на 05.02.2016 року, з яких: 46377,65 гривень - сума простроченої заборгованості по кредиту; 16996,28 гривень - сума простроченої заборгованості по нарахованим процентам; 5224,11 гривень - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 4972,32 гривень - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; 2611,73 гривень - розмір інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту; 2673,21 гривень - розмір інфляційних витрат за відсотками. Позивач просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує і просив задовольнити їх в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві і не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. В своїй заяві представник позивача просив також стягнути судові витрати, пов'язані з розглядом справи у зв'язку з опублікуванням оголошення про виклик відповідача у пресі. Суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений, шляхом опублікування оголошення про виклик відповідача в газеті «Урядовий кур'єр» від 12 серпня 2016 року. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Між сторонами склалися кредитні правовідносини. 07.09.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №260АІ20120907001 (а.с.7-17). Відповідно до п.1.1. кредитного договору, кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості платності та цільового характеру виконання в сумі 64256,00 грн. та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 07 вересня 2017 року, на умовах, визначених цим договором, а позичальник зобов'язується прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути (погасити) кредит, а також сплатити проценти з користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки визначені цим договором. Відповідно до п.1.2. кредитного договору, кредит надається позичальнику на наступні цілі: для оплати придбаного автомобіля марки BYD легковий хетчбек, 2011 року випуску, білого кольору, згідно договору купівлі-продажу від 04.09.2012 року, укладеного з ТОВ «Тоніка». Відповідно до п.2.1. кредитного договору, надання кредиту проводиться шляхом списання на підставі меморіального ордеру кредитором кредитних коштів в гривні з позичкового рахунку Позичальника в Харцизькому відділенні ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, на поточний рахунок позичальника № 26201010567674 в Харцизькому відділенні ПАТ «Укрсоцбанк» МФО 300023, та подальшим перехауванням Кредитором грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «Тоніка» р\\р 26002054591700, відкритому у ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005, ЄДРПОУ 20395986. Відповідно до п.2.3. кредитного договору, моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки суми кредиту, нарахованих процентів, комісії та можливих пені і штрафних санкцій, визначених цим договором, якщо інше не випливає з умов цього договору до моменту досягнення на відповідних рахунках нульового залишку. Згідно п.2.4.1.1. кредитного договору, розмір базової процентної ставки кредитування фіксується щорічно на підставі оприлюднених офіційних даних Національного банку України, як це зазначено у п.2.4 цього договору. На перший річний період з 07.07.2012 по 06.07.2013 встановлюється процентна ставка за користування кредитом у розмірі 23,0% (базова процентна ставка кредитування 17,6% плюс маржа 5,4 %). Кожний наступний рік після дати укладення цього договору, вважається черговим річним періодом. Позивач умови кредитного договору виконав і надав відповідачу кредитні кошти в сумі 64256,00 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру № 2607 від 07.09.20123 року (а.с.4). Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.18-19), [PERSON] належним чином не виконував зобов'язання за договором з погашення кредиту, процентів за користування кредитом. Згідно розрахунку, наданого позивачем (а.с. 18-19), заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором № 260АІ20120907001 від 07.09.2012 року станом на 05.02.2016 року становить 78855,29 гривень, яка складається з наступного: 46377,65 гривень - сума простроченої заборгованості по кредиту; 16996,28 гривень - сума простроченої заборгованості по нарахованим процентам; 5224,11 гривень - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 4972,32 гривень - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; 2611,73 гривень - розмір інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту; 2673,21 гривень - розмір інфляційних витрат за відсотками. Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач є зареєстрованим за адресою Донецька обл.., м.Харцизьк, м.Іловайськ, провул..Театральний, 29, що підтверджується копією паспорта відповідача (а.с.20-22). Враховуючи наведене, суд вважає, що на договірні правовідносини між сторонами у справі розповсюджується дія Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що проводять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, до таких населених пунктів віднесено і м. Іловайськ Донецької обл.., де зареєстрований відповідач. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені за період з 14.04.2014 року по 05.02.2016 року задоволенню не підлягають на підставі ст..2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» З розрахунку заборгованості вбачається, що пеня в розмірі 5224,11 гривень(пеня за несвоєчасне повернення кредиту) та 4972,32 гривень( пеня за несвоєчасне повернення відсотків) є нарахованою після 14.04.2014 року, тобто є такою що не підлягає стягненню відповідно до ЗУ від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Зважаючи на викладене, розмір заборгованості за кредитним договором, яка підлягає задоволенню в даному випадку становить 68658,86 грн., з яких: 46377,65 гривень - сума простроченої заборгованості по кредиту; 16996,28 гривень - сума простроченої заборгованості по нарахованим процентам; 2611,73 гривень - розмір інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту за період з 01.02.2015 р по 01.02.2016 р., який складається з наступного: періодСередньомісячни залишки заборгованості по кредиту(грн.)Розмір інфляційних витрат(грн.) Лютий 2015 року4201,04222,66 Березень 2015 року5170,25558,39 Квітень 2015 року6302,90882,41 Травень 2015 року7337,99161,44 Червень 2015 року8291,3133,17 Липень 2015 року9396,630,00 Серпень 2015 року10393,580,00 Вересень 2015 року11530,18265,19 Жовтень 2015 року12648,020,00 Листопад 2015 року13648,69272,97 Грудень 2015 року14908,70104,36 Січень 2016 року15878,41111,15 Всього 2611,73 2673,21 гривень - розмір інфляційних витрат за відсотками за період з 01.02.2015 р по 01.02.2016 року, який складається з наступного: періодСередньомісячни залишки заборгованості по кредиту(грн.)Розмір інфляційних витрат(грн.) Лютий 2015 року4695,42248,86 Березень 2015 року5670,58612,42 Квітень 2015 року6674,75934,47 Травень 2015 року7644,31168,17 Червень 2015 року8629,5734,52 Липень 2015 року9639,070,00 Серпень 2015 року10569,190,00 Вересень 2015 року11636,74267,65 Жовтень 2015 року11951,210,00 Листопад 2015 року11974,20239,48 Грудень 2015 року11974,2083,82 Січень 2016 року11974,2083,82 Всього 2673,21 В решті позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» необхідно відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно п.36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, а також роз'яснення постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1199,82 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (87,07 %). Решту судового збору в сумі 178,18 гривень слід залишити за позивачем. Крім цього, з відповідача підлягає стягненню витрати, пов'язані з розглядом справи у зв'язку з опублікуванням оголошення про виклик відповідача у пресі в розмірі 1260,00 грн., що також підтверджується матеріалами справи(а.с.44-45).

Outcome: partial