Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

01.10.2014 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що вона на підставі договору купівлі-продажу є власником будинку [ADDRESS], в якому вона постійно проживає разом з малолітньою дочкою [PERSON], [INFO] та цивільним чоловіком [PERSON]. Крім того, в даному будинку з 06.08.2011 року перебуває на реєстраційному обліку [PERSON] - колишня дружина попереднього власника будинку, але в будинку не проживає, її особисті речі відсутні. В зв»язку з чим позивачка несе зайві витрати по сплаті комунальних платежів. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS]. Позивачка своєю заявою просить розглядати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в зв»язку з чим суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення по наявним у справі доказам. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтованим та підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 14.07.2014 року [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Згідно витягу з домової книги про осіб, що зареєстровані у житловому будинку за адресою [ADDRESS] за зазначеною адресою знаходиться на реєстраційному обліку з 06.08.2011 року [PERSON], колишня дружина попереднього власника будинку, але не проживає за даною адресою, її особисті речі в будинку відсутні. Усі необхідні витрати по утриманню будинку несе позивачка. Відповідно до ст. 319, 321 ЦК України зокрема передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не має бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.391 ЦК України передбачає захист права власності, а саме власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Таким чином, оскільки позивачка є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS], а відповідачка по справі не є членом сім»ї власника та не мешкає у зазначеному будинку і не має на нього будь-яких майнових прав та при цьому перебуває у ньому на реєстраційному обліку, чим чинить позивачці перешкоди у здійснені права власності, між сторонами відсутня будь яка домовленість, щодо користування спірним будинком, суд вважає можливим визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі викладеного та

Outcome: approved