overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що перебуває з відповідачем в юридичному шлюбі, який був зареєстрований 24 жовтня 2009 року Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області за актовим записом №22. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З 2011 року шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Причиною припинення шлюбних відносин став той факт, що вони з відповідачем мають різні погляди на подружнє життя, на виховання дитини. Просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з"явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність та позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Проти задоволення позову не заперечував. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Згідно з вимогами ст.111 СК України суд вживає заходів для примирення подружжя, якщ це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності зі ст.112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у юридичному шлюбі, який був зареєстрований 24 жовтня 2009 року Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області за актовим записом №22 (а.с.4). Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Також судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини у 2011 року і з цього часу мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призвдить суд до висновку про можливість задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. На підставі вищевикладеного, ст.ст.110, 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 25.11.2006 року між нею та відповідачем Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 181. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати з тих підстав, що вони однією сім"єю не проживають та збереження сім"ї суперечить їхнім інтересам, а також неповнолітню доньку залишити їй на виховання. Позивачка в судове засідання не з"явилась, але звернулась до суду з заявою про підтримання позову, який просила розглянути у її відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач належним чино повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з"явився, із заявою про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.109 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 25.11.2006 року між позивачкою та відповідачем Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 181, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.11.2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом РАЦСу Овідіопольського РУЮ Одеської області. В нинішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 31 липня 2008 року між нею та відповідачем Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 88. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати з тих підстав, що вони однією сім"єю не проживають та збереження сім"ї суперечить їхнім інтересам, а також при розірванні шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне та неповнолітнього сина залишити їй на виховання. Позивачка в судове засідання не з"явилась, але звернулась до суду з заявою про підтримання позову, який просила розглянути у її відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з"явився, із заявою про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.109 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 31 липня 2008 року між позивачкою та відповідачем Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 88, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31 липня 2008 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 лютого 2009 року. В нинішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У серпні 2015 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося з позовом до суду з вимогою стягнути на його користь з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованость за надання послуг з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води в розмірі 5 988 грн. 06 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, але надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача вказану в позові суму заборгованості, а також судові витрати та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про день і час розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Статтею 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Судом встановлено, що відповідачі, не сплачують кошти за надані їм послуги у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, у звязку з чим, за період з 01 червня 2012 року по 01 серпня 2015 року у відповідачів утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 4 170,50 грн., яка і підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у солідарному порядку. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов»язання, зобов»язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 25 Закону України "Про теплопостачання", у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Зважаючи на те, що відповідачі вчасно не оплачують отримані послуги з теплопостачання, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню індекс інфляції в сумі 1682 грн. 09 коп. та 3% річних в сумі 135 грн. 47 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" звернулося в суд з позовом до [PERSON], просило ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору №ML-P00/006/2008 від 28.01.2008 року, всього в сумі 82615,63 доларів США та понесених судових витрат по справі. Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 28 січня 2008 року між сторонами був укладений кредитний договір №ML-P00/006/2008, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 70000.00 доларів США, строком до 25.01.2024 року. [PERSON] зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконав. Станом на 23.07.2015 року заборгованість становить всього 82615,63 доларів США, в тому числі за тілом кредиту 67291,45 доларів США, за відсотками 15324,18 доларів США. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав до суду заяву про відкладення розгляду справи та клопотання про витребування від позивача додаткових доказів, без долучення відомостей про неможливість отримання таких доказів згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, тому вказане клопотання не підлягає до задоволення, а причина неявки відповідача - неповажною. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 28 січня 2008 року між ЗАТ "ОТП Банк" (правонаступник ПАТ «ОТП Банк) та [PERSON] був укладений кредитний договір №ML-P00/006/2008, згідно якого банк надав останньому кредит у розмірі 70000 доларів США, строком до 25.01.2024 року (а.с. 4-8). Станом на 23.07.2015 року заборгованість становить всього 82615,63 доларів США, що за курсом НБУ складає 1818370 грн. 01 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 67291,45 доларів США, що за курсом НБУ складає 1481084 грн. 81 коп., за відсотками 15324,18 доларів США., що за курсом НБУ складає 337285 грн. 20 коп. та підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 3). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

У серпні 2015 року публічне акціонерне товаритсво комерційний банк "Приват Банк" (далі ПАТ КБ «Приват Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначено, що 11 жовтня 2011 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та відповідачем було укладено договір, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 500 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що [PERSON] умови кредитного договору не виконує, позивач просить стягнути з нього заборгованість, яка утворилась станом на 31 липня 2015 року, в сумі 3883,85 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом - 428,69 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 1144,02 грн, заборгованість за пенею та комісією - 1650 грн, а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг - штраф 500 грн (фіксована частина) та штраф 161,14 грн (процентна складова). В судове засідання представник позивача та відповідач не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому представник позивача позов підтримав, а відповідач позов визнав. Відповідно до положень статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

У серпні 2015 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Рада» (далі - ТОВ "Рада") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 3344,63 грн. - основного боргу, 872,18 грн. - індексу інфляції та 253,47 грн. - 3% річних. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а ТОВ "Рада" є житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує зазначений будинок. Відповідно до умов договору від 20.05.2009 року [PERSON] зобов'язався вносити плату за житлово-комунальні послуги не пізніше 20 числа наступного місяця, який слідує за розрахунковим. Внаслідок несплати вартості житлово-комунальних послуг за період з грудня 2010 року по січень2015 р. у [PERSON] утворився борг в сумі 3344,63 грн. Отже [PERSON] як боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на підставі договору та положень статті 625 ЦК України зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням інфляційної складової, що становить 872,18 грн., та трьох процентів річних, що становить 253,47 грн. В судове засідання, призначене на 24.02.2016 року позивач не з'явився, направив на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи, проте оскільки суд неодноразово відкладав розгляд справи, суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

У серпні 2016р. [PERSON] (Позивач) звернулася до суду з позовом, згідно якого просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому, актовий запис №852. Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, з 03 серпня 1996 року вона перебуває у шлюбі з Відповідачем. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO]. Разом з тим, їх сімейне життя з Відповідачем не склалося, з липня 2010 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, однією сім'єю вони не проживають, спільного господарства не ведуть. На думку Позивачки, збереження шлюбу з Відповідачем є неможливим, оскільки вони втратили почуття любові один до одного. У судовому засіданні Представник Позивачки позов підтримав та просив його задовольнити Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали, проти його задоволення не заперечували, окрім того підтвердили факт того, що з 2010 року вони з дружиною разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 03 серпня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що 03 серпня 1996 року здійснено відповідний актовий запис № 852 та видано Свідоцтво про одруження. Після державної реєстрації шлюбу прізвища сторін визначені так: чоловіка - "[PERSON]", дружини "[PERSON]". Реєстрація шлюбу підтверджується Свідоцтвом про одруження від 03 серпня 1996 року (а.с. 4). Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м.Києва (а.с. 5). Також встановлено, що сторони не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1.ст. 110 СК України). Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із заявлених позовних вимог та встановлених у судовому засіданні обставин вбачається, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують сімейно-шлюбних відносин, окремо ведуть господарство, тобто стали чужими людьми. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивачки підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 липня 2009 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 108. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через несумісність характерів. Шлюбні відносини погіршились, між сторонами зникло взаємопорозуміння та повага одинин до одного. Сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують. Позивач прийшла до переконання. що її з відповідачем шлюб носить лише формальний характер. Ввважає подальше збереження шлюбу неможливим. У зв'язку з чим просить шюб розірвати, після розірвання шлюбу залишти їй прізвище "[PERSON]" та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судове засідання позивач не з'явилась, від неї до суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги [PERSON] визнає повністю, згоден на розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 26 липня 2009 року відділом РАЦС Калинівського районного управління юстиції Вінницької області, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 26.07.2009 року, про що зроблено актовий запис № 108 (а.с. 3). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що встановлено з копії свідоцтва про народження, виданого 11.08.2011 року Відділом ДРАЦС Калинівського РУЮ Вінницької області (а.с. 5). За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено з матеріалів справи, подружніх стосунків вони не підтримують. В адресованих суду заявах і позивач, і відповідач просять їх шлюб розірвати. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв'язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. За змістом ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу суд вважає можливим залишити за позивачем, на її прохання, шлюбне прізвище " [PERSON]". Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved