overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

01.06.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування квартирою №59 в будинку №130 по вул. Сергія Колачевського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що він, згідно договору купівлі-продажу від 26.04.2006р., посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], яка є сестрою позивача, хоча і зареєстрована в зазначеній квартирі, але з березня 2017 року за даною адресою не проживає. По теперішній час відповідач жодного разу за вказаною адресою не зявлялася та не спілкується з позивачем. Внаслідок того, що відповідач [PERSON] фактично в квартирі не проживає без поважних причин, комунальні платежі, які нараховуються на неї не сплачує, тим самим перешкоджає позивачу [PERSON] у здійсненні його права власності на житло, зокрема вільно володіти та користуватися квартирою, та оформити житлову субсидію. На підставі викладеного, позивач назарьок В.С. просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №59 в будинку №130 по вул. Сергія Колачевського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] про час, дату та місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомила. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON]\~є власником\~квартири [ADDRESS]\~(а.с.8).\~У вищевказаній\~квартирі зареєстрована\~його сестра\~-\~відповідач [PERSON]\~(а.с.14),\~яка з\~01.03.2017\~року в зазначеній квартирі не проживає (а.с.9). Відповідач жодних заяв, клопотань, відзивів, заперечень суду не надавала. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно ст.7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні», зняття з\~реєстрації місця\~проживання здійснюється\~протягом семи\~днів на\~підставі остаточного\~рішення суду\~про позбавлення\~права користування\~житловим приміщенням.\~ \~ \~ Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] більше року за місцем своєї реєстрації не мешкає без поважних причин, суд вважає необхідним позов задовольнити та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №59 в будинку №130 по вул. Сергія Колачевського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України, ст.7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

01.06.2018 [PERSON] звернулася із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 18\~ жовтня 2016 року Овруцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного\~ територіального\~ управління\~ у Житомирській області, актовий запис №103 та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Відносини в сім»ї не склалися, з самого початку подружнього життя в сім»ї відсутнє взаєморозуміння, так як відповідач ухилявся від матеріального забезпечення та утримання сім»ї, інтересами сім»ї нехтував, не приділяв уваги сім»ї, бив позивача. В квітні 2018 року вони припинили спільне проживання. Вважає, що зберегти сім»ю не можливо, а тому має твердий намір розірвати шлюб. Позивач\~ надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позивач позовні вимоги підтримує, на примирення не погоджується. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність,\~ згоден на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд, ухвалює рішення в підготовчому засіданні. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується\~ свідоцтвом про шлюб від\~ 18.10.2016 року серії І-ТП\~ №140048. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ТП №274628. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо\~ це не суперечить\~ моральним засадам суспільства.\~\~ За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки\~ та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе,\~ вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 704,80 грн., а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-22 00:00:00

01.06.2018 відкрито провадження у даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 08.09.2007 по 25.10.2012 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні позивачки, власних коштів на утримання сина їй не вистачає, в зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частки всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, заяв про відкладення розгляду справи не надавали. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення відповідача, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується записом в свідоцтві про народження дитини. Сторони не оспорюють факт проживання дитини разом з позивачкою, що також підтверджується довідкою від 14.05.2018 №580, виданою ПП «СІБ». Сторони не дійшли згоди про добровільну участь відповідача в матеріальному утриманні дитини. Тому, відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, позов в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню. Суд враховує матеріальне становище сторін, те, що відповідач являється особою працездатного віку, має задовільний стан здоров'я, інших утриманців не має, що підтверджується зібраними доказами та не заперечується сторонами, тому, відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України, підлягають задоволенню і вимоги щодо розміру аліментів на утримання дитини. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

01.06.2018 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 23.05.2009 зареєструвала шлюб з відповідачем, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, останні сім років проживають окремо, вважає, що сім'я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Приймаючи до уваги згоду позивачки, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію позивачки, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.05.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 77. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач не оспорює ту обставину, що на даний час сторони проживають окремо. Наміру відновлювати стосунки сторони не виявляють. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї і порушуватиме права сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

01.06.2018 до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа - Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради в особі відділу реєстрації фізичних осіб по Вознесенівському району Управління державної реєстрації фізичних осіб, Органа опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 15.05.2012 позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Однак у придбаній позивачем квартирі залишилися зареєстрованими колишні власники квартири, відповідачі по справі, які в порушення п. 6 договору купівлі-продажу квартири не знялися з реєстрації. В судове засіданні представник позивача не з'явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Проти задоволення прийняття заочного рішення не заперечує. На задоволенні позову наполягає. Представник третьої особи - Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради в особі відділу реєстрації фізичних осіб по Вознесенівському району Управління державної реєстрації фізичних осіб не з'явився. Подала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Представник третьої особи - Органа опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району в судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та з урахуванням інтересів малолітньої дитини [PERSON]. У судове засідання, призначене на 27.02.2019 відповідачі [PERSON], [PERSON] не з'явились, на адресу відповідачів, за якою останні зареєстровані були направлені судові повістки. На адресу суду повернулась поштова кореспонденція з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання». У зв'язку з вищезазначеним, на підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачі належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

01.06.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини. Свій позов позивач мотивує тим, що 10.10.2001 в м. Шпола Черкаської області народився [PERSON], який є сином позивача та відповідача. Починаючи з липня 2011 року син перебуває повністю на утриманні та вихованні позивача, а його батько з цього часу ніякої допомоги на забезпечення власної дитини не надає чим порушує вимоги визначені ст.180 СК України. Наразі в Шполянському районному суді Черкаської області перебуває цивільна справа № 710/50/18 за позовом позивача до [PERSON] про виділ частки співвласника із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на відокремлене нерухоме майно (надалі - Справа). Так, у Справі відповідачем на подану позивачем заяву був наданий відзив з письмовими доказами, що підтверджують обставини, якими він обґрунтовує свої заперечення. Одночасно копія відзиву з вказаними додатками була також надіслана і на адресу позивача, як стороні по справі. Зокрема у відзиві [PERSON] зазначає про те, що ним було придбано обладнання на ремонт будинку на суму 74499,85 грн., у 2017 році [PERSON] придбав товару на загалу суму, яка складає 18640,20 грн. Разом з тим відповідач витрачаючи не малі кошти на придбання товарів весь цей час не надавав будь якої матеріальної допомоги на утримання та забезпечення власного сина [PERSON]. Також, позивач зазначає те, що матеріальний стан дитини також є незадовільний, так як дитина перебуває лише на утриманні позивача, майна, яке б на належало сину на правах власності немає. [PERSON] цього хлопчик вже дорослий, тому відповідно на його забезпечення (одяг, їжа та інше) необхідно витрачати більше коштів порівняно з дітьми меншого віку. Разом з тим відповідач має працездатний вік та відмінний стан здоров'я, а тому здатний заробляти та забезпечувати власну дитину, при тому що інших утриманців у [PERSON] не має. Отже, за таких умов,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 01.06.2018 р. керівник Бершадської місцевої прокуратури звернувся з уточненим 13.07.2018 позовом в інтересах Великомочульської сільської ради про стягнення з [PERSON] на користь останньої 1724,00 грн. шкоди завданої внаслідок незаконної порубки дерев у обєктах природно заповідного фонду, оскільки відповідно до вироку Теплицького районного суду від 30.03.2018 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 246 КК України, за самовільну порубку дерев на території Великомочульсьої сільської ради та визначено розмір завданої злочином шкоди в сумі 1724 грн. Прокурор в судовому засіданні вимоги позову підтримав повністю, просив стягнути з відповідача 1724 грн.завданої порубкою лісу шкоди на користь Великомочульської сільської ради та 704,80 грн. судового збору на користь держави \~ \~ \~ \~Представник Великомочульської сільської ради в судове засідання не зявився, письмово вимоги позову підтримав, просив їх задовільнити, справу розглянути без нього (а.с.44). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово вимоги позову визнав повністю, просив справу розглянути без нього (а.с. 49). \~ \~ \~ \~З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позов задовільнити повністю з таких міркувань. \~ \~ \~ \~Доведено, що від скоєного [PERSON] злочину, передбаченого ст. 246 КК України, Великомочульській сільській раді Теплицького району завдано 1724,00 грн. матеріальних збитків, які відповідач добровільно не відшкодував. Спірні правовідносини регламентуються ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~ \~ \~ \~Оскільки потерпілій від скоєного [PERSON] злочину Великомочульській сільській раді Теплицького району завдано 1724,00 грн. матеріальних збитків, які відповідач добровільно не відшкодував, чим порушив майнове право сільради, то з метою захисту цього права зазначену суму коштів необхідно стягнути з [PERSON] та 704,80 грн. судового збору на підставі ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Висновки суду підтверджуються такими доказами: - \~ \~ \~ \~вироком Теплицького районного суду від 30.03.2018 р., згідно з яким [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 246 КК України, та встановлено факт заподіяння ним Великомочульській сільській раді Теплицького району 1724,00 грн. шкоди незаконною порубкою дерев (а.с.10); - \~ \~ \~ \~розрахунком розмірів обчислення відшкодування шкоди від 03.05.2017р., за яким Великомочульській сільській раді завдано 1724 грн. майнової шкоди (а.с.11).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

01.06.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] (далі відповідач) такою, що втратила право користування квартирою № 12 в будинку № 151-А по пр. Миру в м. Чернігові з підстав, встановлених статтею 405 ЦК України. Позов мотивує тим, що відповідач добровільно покинула квартиру в січні 2015 року і з цього часу постійно не проживає в ній, не бере участі в утриманні квартири та оплаті житлово-комунальних послуг. Сторони в судове засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином; відповідач надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому повідомила про визнання позову. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Позивач є власником квартирі [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.12.2008 року (далі Квартира), в якій зареєстровано місце проживання відповідача (а.с. 6-8, 10). Як убачається з матеріалів справи (а.с. 9) і визнається відповідачем, остання добровільно покинула Квартиру та не проживає в ній без поважних причини з січня 2015 року; вона не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставить сімю позивача в скрутне матеріальне становище. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~У звязку з доведенням факту не проживання відповідача в Квартирі без поважних причин понад один рік, є законні підстави для визнання її такою, що втратила право користування Квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

01.06.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі відповідач) компенсації за невикористану відпустку в сумі 803 грн 01 коп., компенсації втрати частини доходів у звязку із зростанням індексу цін на споживчі товари в сумі 748 грн 92 коп. і середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 25431 грн 36 коп., а всього 26983 грн 29 коп. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач, в порушення вимог трудового законодавства України, в день звільнення не провів повний розрахунок і не виплатив усі належні їй суми, чим порушив її трудові права. У судовому засіданні представник позивача предявлений позов підтримала і наполягала на задоволенні; відповідач не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. За згодою представника позивача, 17.09.2018 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. З 30.05.2013 року позивач працювала у відповідача продавцем продовольчих товарів на ? ставки, з оплатою праці в розмірі ? частки встановленої законом мінімальної заробітної плати, і була звільнена 16.01.2015 року за угодою сторін згідно з пунктом 1 статті 36 КЗпП України (а.с. 7, 8). Відповідно до статті 116 КЗпП України (далі Кодекс) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Як випливає з відомості про застраховану особу (а.с. 9), у порушення вказаний вимог закону, в день звільнення відповідач не провів з позивачем повний розрахунок і не виплатив компенсацію за 39 календарних днів невикористаної відпустки за період роботи з 30.05.2013 року по 16.01.2015 року включно в сумі 803 грн 01 коп., внаслідок чого виникла заборгованість, що є підставою для її стягнення. За приписом статті 117 Кодексу в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум в день його звільнення, підприємство повинно сплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Крім того, статтею 34 Закону України «Про оплату праці» передбачено виплата компенсації за втрату частини заробітної плати, у звязку з порушенням строків її виплати, яка нараховується з урахуванням індексу зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги. \~ \~ \~ \~Як убачається з наведеного позивачем у позовній заяві розрахунку (а.с. 2, 3), правильність якого відповідачем не спростовано, за час затримки фактичного розрахунку при звільненні (період з 17.01.2015 року по 30.04.2018 року включно) сума середнього заробітку становить 25431 грн 36 коп., а сума компенсації втрати частини заробітку 748 грн 92 коп. \~ \~ \~ \~Таким чином, предявлений позов повністю ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

01.06.2018 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору обміну нерухомого майна №1208 від 12.06.2000 року квартири за адресою: [ADDRESS] укладеного між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON] з іншої сторони, зареєстрований Універсальною біржею «Південь» - дійсним. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.06.2018 року відкрито провадження у справі, та призначено справу до розгляду. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідачі не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник третої особи в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, 20.06.2000 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON] з іншої сторони був укладений договір обміну нерухомого майна квартири за адресою: [ADDRESS] за №1208. Договір обміну нерухомого майна №1208 зареєстрований покупцями 06.07.2000 року в Миколаївському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №110. Всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved