Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про скасування державної реєстрації земельної ділянки, вказавши, що він є власником житлового будинку з надвірними спорудами загальною площею 52.6 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 липня 2006 року. З метою отримання інформації з приводу земельних ділянок, які рахуються за даним домоволодінням, позивач звернувся в Чемеровецьку селищну раду, на що отримав відповідь, згідно якої, за домоволодінням, що знаходиться за адресою [ADDRESS] рахуються земельні ділянки загальною площею 0,60 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку га господарських споруд, земельні ділянки площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства (0,15 га та 0,20 га). [PERSON] за життя набув право власності на земельні ділянки біля свого домоволодіння за адресою [ADDRESS] загальною площею 0,55 га, однак не отримав державні акти на право приватної власності на землю них, проте право на реєстрацію за собою у приватну власність вказаних земельних ділянок має його спадкоємець першої черги - син [PERSON] .. При зверненні [PERSON] із заявою у Держгеокадастр, з метою присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, яка за принципом екстериторіальності була розглянута Відділом у м. Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Однак, рішенням № РВ-1202080592021 про відмову у внесені відомостей до Державного земельного кадастру - йому було відмовлено у присвоєнні кадастрового номеру, оскільки за місцем розташування земельної ділянки позивача в Державному земельному кадастрі вже зареєстрована інша земельна ділянка, кадастровий № 6825286400:01:004:0011, яка перетинається із земельною ділянкою позивача. Згідно наданої інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до якої власник у вказаної земельної ділянки - відсутній. Наявність в Державному земельному кадастрі зареєстрованої земельної ділянки з кадастровим № 6825286400:01:004:0011 порушує права позивача, як законного землекористувача та унеможливлює оформлення її у свою власність, оскільки остання перетинається із земельною ділянкою, яка була передана у приватну власність [PERSON] рішенням №9 від 30.07.1993 року виконкому Почапинецької сільської Ради народних депутатів Чемеровецького району Хмельницької області, яке в свою чергу було видане на виконання Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок". У зв`язку з чим просить, скасувати державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером 6825286400:01:004:0011, площею 0,25 га. Позивач та його представник в підготовче засідання не з`явилися, однак від представника позивача надійшло клопотання про слухання справи у його відсутності, та у відсутності позивача. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст.206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від12.06.2009, №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справу суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В підготовчому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як земельна ділянка за № 6825286400:01:004:0011 перетинається із ділянкою [PERSON] на 36.6874%, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про скасування державної реєстрації земельної ділянки підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved