Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

У березні 2015 року прокурор Центрального району м.Миколаєва в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього 3237 грн. 72 коп., які були витрачені закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого [PERSON] від злочинного діяння відповідача. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник департаменту фінансів надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 25.06.2014 оку близько 13 год. 50 хв., в м.Миколаєві, в порушення п.12.4 ПДР України, відповідач керував технічно справним автомобілем Toyota Corolla, р/н [NUMBER], рухався по сухій прямій ділянці проїзної частини вул..Прибузька від пр. Жовтневого в напрямку пров.3-го Братського зі швидкістю 80-82 км/год. В цей же час, попереду в попутному з автомобілем TOYOTA COROLLA, реєстраційний номер [NUMBER] напрямку по проїжджій частині вулиці Прибузька від проспекту Жовтневого в напрямку провулку 3-го Братського, рухався мопед SUZUKI AG50 ADDRESS, [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Рухаючись у обраному напрямку, при проїзді нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг вулиці Прибузька та провулку 4-го Братського, [PERSON] в порушення пунктів 2.3 "б", 12.3, 12.4, 13.1 ПДР України, тобто рухаючись по проїжджій частині вулиці Прибузька з перевищенням допустимої швидкості руху, яка дозволена в населених пунктах (не більш ніж 60 км/годину), не маючи ніяких перешкод в смузі свого руху, які б обмежували йому видимість проїжджої частини та інших елементів дорожнього полотна, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не контролював рух транспортного засобу, яким керував, хоча був зобов'язаний постійно його контролювати і мав таку можливість, при появі об'єктивно видимої перешкоди, у вигляді мопеду SUZUKI AG50 ADDRESS, ВЕФФ4424, під керуванням водія [PERSON], не прийняв своєчасно мір до зменшення швидкості руху свого транспортного засобу, аж до повної зупинки, хоча об'єктивно міг та зобов'язаний був їх прийняти, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним мопедом. Внаслідок таких дій [PERSON] спричинив [PERSON] тілесні ушкодження, що згідно висновку судово-медичної експертизи №910 від 11.07.2014 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, у зв'язку з чим останній перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Міської лікарні швидкої медичної допомоги з 25.06.2014 по 07.07.2014 (12 дн.). Вартість лікування [PERSON] складає 3237 грн. 72 коп., з яких: заробітна плата - 1949 грн. 34 коп., нарахування на заробітну плату - 692 грн. 28 коп., господарчі та комунальні витрати - 185 грн. 76 коп., харчування - 60 грн. 36 коп., медикаменти - 349 грн. 98 коп. Ухвалою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 25.02.2015 року, кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - закрито на підставі ст.46 КК України, звільнивши [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням винного з потерпілим. Посилаючись на те, що потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травмм=атологічному відділенні Миколаївської лікарні швидкої медичної допомоги, яка є бюджетною організацією та фінансується з місцевого бюджету м. Миколаєва, прокурор просив позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради витрати, які були витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] у сумі 3237 грн. 72 коп. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат" №11 від 07.07.1995 року (далі Постанова), питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України 545 від 16 .07.1993 року (далі-Порядок). Зокрема, як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно вищезазначеної Постанови, в разі коли при постановленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом закладу охорони здоров'я, органу Мінфіну або прокуратури. Департамент фінансів Миколаївської міської ради діє на підставі Положення про департамент фінансів Миколаївської міської ради, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради №5/3 від 21.04.2011 року є виконавчим органом Миколаївської міської ради. Згідно ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч.3 ст.1206 ЦК України). Тобто, виходячи з положень даної статті особа, яка вчинила злочин, крім загального обов'язку відшкодувати шкоду потерпілому від цього злочину, зобов'язана відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на лікування потерпілого. При цьому дана стаття має застосовуватися не тільки коли особа вчиняє злочин проти життя та здоров'я особи, але і у випадку вчинення особою будь-якого іншого злочину, що кваліфікується за іншими статтями КК, якщо вчинення такого злочину потягло за собою необхідність лікування потерпілих у закладах охорони здоров'я . За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого [PERSON], який перебував на стаціонарному лікуванні в Міській лікарні швидкої медичної допомоги через неправомірні дії відповідача, тому заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved