Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

У лютому 2018 року позивач - [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, посилаючись на те, що 16 вересня 1998 року вона - [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з другої сторони, уклали договір № 1041-К купівлі - продажу нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] Вказаний договір купівлі - продажу був посвідчений 16.09.1998 р. на Миколаївській Універсальній Товарно - Сир'євій Біржі, зареєстрований в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю" № 1041-К, а 05.11.1998 року право власності на житловий будинок було зареєстровано за позивачем в Миколаївському КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за р. № 3599. Дана угода була виконана сторонами повністю. На теперішній час позивачу стало відомо, що вищезазначений договір купівлі - продажу нерухомого майна необхідно в судовому порядку визнати дійсним. Сторони при укладені договору купівлі - продажу керувалися ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», відповідно до якої, угоди, які зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, тому позивач вважала, що договір укладено згідно вимог чинного на той час законодавства. На підставі вищевикладеного позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує на підставах, викладених у позовній заяві. Відповідач - [PERSON] також в судове засідання не з'явився, проте в матеріалах цивільної справи містиця нотаріально посвідчена заява відповідача, в якій він позов визнає у повному обсязі. Представник третьої особи: Миколаївська Універсальна Товарно - Сир'єва Біржа у судове засідання не з'явився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані суду письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УССР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною. Судом встановлено, що 16 вересня 1998 року [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з другої сторони, уклали договір № 1041-К купівлі - продажу нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] Вказаний договір купівлі - продажу був посвідчений 16.09.1998 р. на Миколаївській Універсальній Товарно - Сир'євій Біржі, зареєстрований в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю" № 1041-К, а 05.11.1998 року право власності на житловий будинок було зареєстровано за позивачем в Миколаївському КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за р. № 3599. Однак через невідповідність даного договору вимогам закону, позивач позбавлена можливості розпорядитися належним їй майном. На підставі викладеного, суд вважає за можливе, відповідно до норм ч.2 ст.47 ЦК УССР задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved