Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

02.02.2016р. представник позивача [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 24.10.2013р. між ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказує, що згідно умов зазначеного вище Договору такий складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, а також Тарифів банку, що викладені на сайті фінансової установи. Зазначає, що відповідачка, уклавши з позивачем [PERSON] та отримавши грошові кошти, не виконує належним чином свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. Станом на 29.12.2015р. відповідачка [PERSON] заборгувала Банку за вказаним кредитним договором кошти в сумі 17426,56 грн., з яких 2891,79 грн. заборгованість за кредитом; 11078,74 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 2150 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 806,03 грн. штраф (процентна складова). З огляду на наведене просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за вищевказаним Кредитним договором в розмірі 17426,56 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Пояснила, що дійсно 24.10.2013р. уклала договір з позивачем, відповідно до якого їй було надано кредит в сумі біля 5000грн. на платіжну картку. Вказаний кредит взяла з метою купівлі побутової техніки. Підтвердила ті обставини, що ознайомлювалася з умовами укладеного кредитного договору, в тому числі з графіком щомісячних внесків. Зазначила, що причиною невиконання вказаного кредитного договору стало те, що втратила місце роботи. З огляду на ці обставини не могла своєчасно здійснювати погашення суми заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, тощо. Заслухавши пояснення відповідачки та дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 24.10.2013р. між ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачкою [PERSON] укладено договір № б/н, згідно якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і «Тарифами банку» складає між нею та Банком [PERSON]. Згідно з п.2.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У відповідності до п.2.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, позичальник на вимогу банку повинен виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання овердрафту (п.2.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг). Відповідно до п.2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Надавши суму кредиту позичальнику [PERSON], позивач виконав зобовязання за вказаним договором, що підтверджується матеріалами справи. Однак, відповідачка, отримавши грошові кошти на умовах повернення, стала не виконувати належним чином взяті на себе зобовязання за вказаним договором, а саме не виконує умов договору щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість перед позивачем. Як вбачається з проведеного позивачем розрахунку, відповідачка [PERSON] станом на 29.12.2015р. має прострочену заборгованість перед позивачем, зокрема заборгувала Банку за вказаним кредитним договором кошти в сумі 17426,56 грн., з яких 2891,79 грн. заборгованість за кредитом; 11078,74 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 2150 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 806,03 грн. штраф (процентна складова). На неодноразові вимоги банку позичальник відповідачка [PERSON] не відреагувала, на час розгляду справи в суді простроченої заборгованості по кредитному договору не погасила. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 611, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Отже, у звязку із порушенням позичальником - відповідачкою [PERSON] своїх договірних зобовязань перед позивачем, у такого (позивача) виникло право на стягнення суми боргу за кредитним договором, що відповідає вимогам ч.2 ст.1050 ЦК України. Беручи до уваги те, що відповідачка належним чином не виконувала умови кредитного договору, у звязку з чим вважається такою, що прострочила виконання зобовязання, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. З відповідачки [PERSON] в користь позивача слід стягнути суму боргу за кредитним договором у розмірі 17426,56 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог. Також підлягають стягненню з відповідачки в користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved