Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

01 серпня 2014 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 6 478,20 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн., витрати за проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 750,00 грн., витрати на здійснення відеозапису ДТП в розмірі 390,00 грн., а всього 6 140,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 18.01.2014 року в м.Києві по вул.Дмитрівській відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мерседес», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Шкода», державний номер [NUMBER] під керуванням позивача. Під час пригоди автомобілі зазнали механічних ушкоджень. В день пригоди протокол про адміністративне правопорушення було складено відносно позивача, що до другого водія не складався. В ході додаткової перевірки протокол також не був складений відносно водія [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 13.06.2014 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача було закрите у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. На момент ДТП цивільна відповідальність відповідача була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія». Як зазначає позивач, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], а тому позивач має право на відшкодування збитків - вартості відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 6 478,20 грн., яка повинна бути стягнута з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія». Крім того, позивач поніс витрати по оплаті за автотоварознавче дослідження в розмірі 750,00 грн., запис відео пригоди в сумі 390,00 грн., які повинні бути стягнуті з відповідача [PERSON] Також позивач зазначає, що він зазнав моральних страждань, які полягають в тому, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON], які виразились в порушенні ПДР України, було пошкоджено автомобіль позивача, позивач не має можливості відремонтувати власний автомобіль, що зумовлює серйозні душевні переживання та негативно відображається на його моральному самопочутті. У зв'язку з пригодою позивач вимушений був вживати заходів по захисту своїх прав та інтересів в суді, що створювало серйозні незручності на роботі. А тому, враховуючи все зазначене позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що вина відповідача в порушенні ПДР України не встановлена, а тому відсутні підстави для відшкодування шкоди. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» в судовому засіданні заперечив заявлені вимоги та просив відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що позивач не звертався у порядку встановленому Законом із заявою про виплату страхового відшкодування, а тому права позивача не порушено. Крім того, Страхувальник не є винним у ДТП, постанова суду з цього приводу відсутня, в даній ДТП винний сам позивач, що підтверджується постановою суду, яка набрала законної сили, а тому оскільки не настала цивільно-правова відповідальність страхувальника ПрАТ «УТСК», відсутні підстави для визнання події страховим випадком. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши сторони, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав. Перевіривши матеріали справи, суд в судовому засіданні встановив, що автомобіль «Шкода», державний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника автомобіля «Мерседес», державний номер [NUMBER] була застрахована згідно Полісу №АС/8337344 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Термін дії полісу - з 26.09.2013 року по 25.09.2014 року. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.06.2014 року провадження по справі відносно [PERSON] за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито в зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Зокрема в постанові зазначено, що 18.01.2014 року [PERSON], керуючи автомобілем «Шкода», державний номер [NUMBER] в м.Києві на перехресті вул.Гончара - бул.Шевченка, при перестроюванні та зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР України, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем «Мерседес», державний номер [NUMBER]. В постанові також зазначено, що в діях [PERSON] наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили. Звітом про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, що складений 28.01.2014 року ТОВ «Експертно-Асистуюча компанія «Фаворит» встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Шкода», державний номер [NUMBER] станом на 18.01.2014 року складає 6 478,20 грн. Частина 4 ст.61 ЦПК України визначає, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, постановою суду встановлена вина позивача в порушенні ПДР України, які призвели до пошкодження автомобілів. В той же час в судовому засіданні не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження вини [PERSON] у порушенні ПДР України, які призвели до пошкодження автомобілів. Суд не може взяти до уваги посилання позивача на результати проведення додаткової перевірки як на підставу вини відповідача, так як ці результати були оцінені судом при вирішенні питання про встановлення порушень ПДР України в діях позивача. Статтею 988 ч.1 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно п.3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно п.3 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України (435-15). Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України (435-15). При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Статтею 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 28 зазначеного Закону визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону). Статтею 37 ч.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду. Як пояснив в судовому засіданні представник Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» та не заперечував позивач, [PERSON] не звертався до страхової компанії із заявою про відшкодування збитків. Крім того, частина 1 статті 1188 ЦК України визначає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України). Отже, так як в судовому засіданні не встановлено вини відповідача [PERSON] у спричиненні шкоди позивачу, страховою компанією не були порушені права позивача, тому суд не вбачає законом передбачених підстав для задоволення вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed