Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому на підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 391 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», просив визнати останню такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS], обґрунтовуючи позов тим, що він являється власником вказаного житлового будинку, в якому зареєстровано колишня цивільна дружина сина [PERSON], яка там не проживає з березня 2017 р.. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених в ньому. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяву про розгляд справи за її відсутності не надавала, про причини неявки суд не повідомила. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 21 серпня 2018 року постановлено справу розглядати в заочному порядку. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що: - [PERSON] являється власником житлового будинку, з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], що стверджується договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 29 жовтня 2013 року, що укладений між [PERSON] від імені [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом МИШКО М.А., витягом № 11755779 від 29.10.2013 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, витягом з рішення другої сесії сьомого скликання Добрянської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 18.11.2015 р. "Про перейменування вулиць на території селищної ради"; - за адресою [ADDRESS], з 18.08.2015 р., зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що стверджується даними будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають за даною адресою, та довідкою від 26 квітня 2018 р. № 694 виконавчого комітету Добрянської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області; - відповідачка [PERSON] у вказаному будинку, за місцем реєстрації, не проживає з березня 2017 р. і по теперішній час, що стверджується комісійним актом "Про факт не проживання [PERSON]" від 16 квітня 2018 р., засвідченого секретарем Добрянської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області. Джерела права застосовані (не застосовані) судом. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини «Прокопович проти Росії», «Гіллоу проти Сполученого Королівства» поняття житла є автономним, і те, чи конкретне місце проживання становить чи ні «житло», що захищається п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, залежить від фактичних обставин, а саме наявності достатнього зв'язку з конкретним місцем. В постанові від 15.05.2017 р. по справі № 6-2931цс16 Верховний Суд України дійшов до висновку, що право відповідачки, яка спільно з власником спірного житлового будинку не проживала, спільним побутом не була пов'язана; після розірвання шлюбу з сином позивачки вибула із зазначеного житлового будинку, має інше житло, у якому проживає, на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України. Оцінка суду. Враховуючи наведені норми права, те, що [PERSON] у вказаному будинку, за місцем реєстрації, не проживає з березня 2017 р. та втратила з цим місцем достатній та постійний зв'язок, суд знаходить, що слід визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS]. Розподіл судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 704 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved