Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради про визначення способу та порядку участі батька у вихованні дитини. В обґрунтування позовних вимог, посилався на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 21.07.2007 року, за час спільного проживання у них [INFO] народилася донька [PERSON]. У зв'язку з тим, що спільне сімейне життя не склалось, фактично подружжя не проживало разом з 2012 року, спільне господарство не велося, та рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21.04.2017 року шлюб між ним та [PERSON] розірвано. Після припинення шлюбних відносин він матеріально утримує доньку, проявляє до дочки турботу, увагу та інтерес до її життя, здоров'я та розвитку. Відповідачка чинить перешкоди у зустрічах і спілкуванні з донькою, що унеможливлює виконання ним, як батьком своїх батьківських обов'язків по вихованню та позбавляє його спілкування із донькою, чим порушує не тільки його права, як батька, а в першу чергу порушує права та інтереси дитини. Рішенням виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради № 74 від 14.07.2017 року визначено спосіб у вихованні малолітньої доньки, [PERSON], [INFO], шляхом спілкування: у суботу або неділю, за попередньою домовленістю з матір'ю, враховуючи графік роботи, та у її присутності. Незважаючи на вказане рішення, яке є обов'язковим до виконання, відповідач продовжує чинити йому перешкоди у спілкуванні з донькою. З огляду на викладене, позивач просив визначити спосіб та порядок спілкування його з донькою : 1.1.Систематичні побачення: -кожну першу та третю п'ятницю, суботу та неділю місяця, з 12.00 годин п'ятниці до 18.00 годин неділі, за місце проживання батька, [PERSON], або в іншому місці за його вибором без присутності матері; -у святкові та неробочі дні, з 10.00 до 15.00 годин, за місце проживання батька, або в іншому місці за його вибором, без присутності матері; -кожного року: 06 лютого, з 10.00 годин до 13.00 годин; 19 грудня, з 17.00 годин до 20.00 годин; 31 грудня, з 12.00 годин до 18.00 годин, 30 квітня з 12.00 годин до 18.00 годин, за місце проживання батька, або в іншому місці за його вибором, без присутності матері; 1.2 періодичні побачення: - у робочі дні після закінчення занять у дитячому дошкільному закладі чи школі до 18.00 годин за місце проживання батька, або в іншому місці за його вибором, без присутності матері, за умови попередження матері шляхом відправлення смс повідомлень на мобільний номер матері за 48 годин до побачення зх донькою; 1.3спільний відпочинок: -першу половину осінніх, зимових та весняних канікул без присутності матері, а також кожного року з 01 липня по 15 липня та з 10 серпня по 25 серпня включно, без присутності матері; 1.4 спілкування без обмежень особисто з батьком за допомогою комунікаційних мереж (у тому числі, голосової телефонії, відеозв'язку, тощо) та будь-яких інший спосіб зв'язку. Представник [PERSON] звернулась до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON], стягнути на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21.04.2017 року шлюб між ними розірвано. Як зазначає [PERSON] в своєму позові, то їх шлюбні стосунки припинилися фактично ще у 2012 році, тобто до народження дитини, з пологового будинку позивача з дитиною не забирав. За все життя дитини батько її бачив декілька разів. Він не утримував дитину матеріально, внаслідок чого [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, але на прохання колишнього чоловіка і його обіцянки, що він буде утримувати дитину добровільно позовна заява була залишена без розгляду. Однак, сплату аліментів не здійснював, за винятком декількох місяців. І тільки після подачі свого позову про визначення способу та порядку участі батька у вихованні дитини частково поновив сплату аліментів. Вважає, що [PERSON] самоухилився від виконання своїх батьківських обов'язків, у зв'язку з чим, просить суд позбавити його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. 07.09.2017 року суддею Херсонського міського суду Херсонської області Гавриловом Д.В. було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи. В судовому засіданні 02.03.2018 року представник [PERSON] надала заяву про збільшення позовних вимог в якій просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною повноліття, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу. В судовому засіданні позивач та його представник за первісним позовом, позовні вимоги, підтримали просили суд їх задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] просили відмовити за необґрунтованістю. В судовому засіданні відповідач та її представник за первісним позовом, позовні вимоги [PERSON] не визнали, просили суд відмовити в їх задоволенні за необґрунтованістю. Зустрічні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити з урахуванням уточнень з підстав, зазначених в зустрічній позовній заяві. Представник третьої особи Органа опіки та піклування, в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради в судовому засіданні вважала, що [PERSON] необхідно надати можливість брати участь у вихованні доньки, позбавлення його батьківських прав вважали недоцільним. В останнє судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЗУ "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно до статті 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 Сімейного Кодексу України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.1ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Закріплення права батьків та дитини на спілкування відповідає світовим стандартам захисту прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 9 Конвенції організації об'єднаних націй про права дитини 1989 року, яка 27 вересня 1991 року набула чинності для України, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.07.2007 року по 21.04.2017 року (а.с.4,6). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка після припинення шлюбних відносин, проживає разом з матір'ю (а.с.5). Рішенням виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради № 74 від 14.07.2017 року визначено спосіб участі [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON], [INFO], шляхом спілкування: у суботу або неділю, за попередньою домовленістю з матір'ю дитини, враховуючи її графік роботи, та у її присутності (а.с.6). У зв'язку з не виконанням [PERSON] рішення органу опіки та піклування виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради від 14.07.2017 року [PERSON] неодноразово звертався до органів поліції з заявою з приводу того, що [PERSON] не надає можливості бачитись з донькою. [PERSON] рекомендовано звернутися до суду так як даний факт носить цивільно-правовий характер. З наданих суду фотокарток (а.с.92-127, 153-172) вбачається, що [PERSON] проводив час з дитиною. З довідки № 280 від 08.08.2018 року та характеристики, виданих ТОВ «Райз-Південь» вбачається, що [PERSON] працює в ТОВ «Райз-Південь» на посаді водія автотранспортних засобів з 04.011.2015 року по теперішній час. Характеризується позитивно (а.с.11,90 ). Допитана в судовому засіданні співмешканка [PERSON] [PERSON] підтвердила факт того, що [PERSON] чинить перешкоди [PERSON] у спілкуванні з донькою. Допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON] (теща позивача) та [PERSON] зазначили, що батько дитини самоусунувся від виконання батьківських обовязків, бачив дитину декілька разів, після чого на тривалий час зникав, дитина емоціно тяжко переносить зустрічі з батьком. В матеріалах справи наявні копії квитанцій, які підтверджують здійснення [PERSON] електронних грошових переказів на ім'я [PERSON] на утримання доньки [PERSON] (а.с. 71-81). З довідки слідчого відділу Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області від 10.11.2017 року вбачається, що [PERSON] 27.09.2017 року близько 12.05 годин, знаходячись у дитячому садочку НПУ за адресою: м.херсон, вул. Гімназична,24-б в ході виниклого конфлікту з [PERSON], спричинив їй тілесні ушкодження. Зазначений конфлікт відбувався у присутності дитини. Відповідно до п. 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року - під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у виховані дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи. Згідно до висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради за № 143 від 06.12.2017 року, батько дитини проживає в орендованій квартирі разом із співмешканкою за адресою: [ADDRESS],квартиру обладнано меблями та побутовою технікою, зроблено ремонт, санітарно-побутові умови задовільні, створено умови для перебування дитини. Батько бажає виховувати свою доньку та піклуватися про неї. Враховуючи, що рішенням виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради від 14.07.2017 року «Про визначення способу участі [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON], [INFO]», прийняте в межах повноважень та чинного законодавства і воно не оскаржено, не скасовано, не визнано протиправним та не втратило чинність, тому відсутні підстави для його зміни. Судом встановлено, що позивач має бажання приймати активну участь у вихованні доньки, спілкуватися з нею, але наразі позбавлений можливості належним чином здійснювати свої батьківські права, тому суд вважає необхідним зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] брати участь у вихованні та вільному спілкування з донькою [PERSON] [INFO]. Аналізуючи встановлені обставини справи, досліджені докази в їх сукупності, враховуючи характер стосунків, які склались між батьками дитини, та між дитиною і кожним з батьків, вік дитини, висновок органу опіки та піклування Виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради №143 від 06.12.2017 року, суд вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини встановити наступний спосіб участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON] [INFO], а саме: встановити дні для спілкування [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] [INFO]: - кожної суботи або неділі, у святкові та неробочі дні за попередньою домовленістю з матір'ю дитини, враховуючи її графік роботи, та у її присутності; - кожного 06 лютого з 10-00 до 13-00 годин; 19 грудня з 17-00 год. до 20.00 год., 31 грудня з 12.-00 до 18.00год.; 30 квітня з 12-00 год. до 18-00 год. за попередньою домовленістю з матір'ю та в її присутності. Відповідно до довідки від 07.12.2017 року, складеної психологом [PERSON], психо-емоційний стан [PERSON] нестійкий, рекомендовано зменшити розмови про батька дитини та зустрічі з ним. З урахуванням закріпленого в ст. 141 ЦПК України принципу пропорційності відшкодування судових витрат розміру задоволених позовних вимог, понесені [PERSON] судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] в розмірі 4570 грн., з яких: 320 грн. - сплачений судовий збір. Щодо позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу, то відповідно до ч.3 ст.141 ЦК України вони підлягають частковому задоволенню на суму 4250 грн., оскільки заявлючи даний позов батько враховує лише свої інтереси, при цьому не звертає увагу на інтереси та емоційний стан дитини, внаслідок таких дій батька. В задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав суд відмовляє виходячи з наступного. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно п. 16 постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради за № 28 від 09.02.2018 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради вважає позбавлення батьківських прав [PERSON], у відношенні малолітньої доньки [PERSON], [INFO], недоцільним. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. У відповідності до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В порушення зазначених вимог позивачем за зустрічним позовом не надано належних та допустимих доказів винної поведінки відповідача щодо умисного злісного ухилення від виконання батьківських обов'язків. Також позивачем не доведено, в чому будуть полягати позитивні зміни в житті дитини в разі застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], не буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дитини та стимулювання батьком щодо належного виконання своїх обов'язків. На підставі викладеного, ст.ст.141,153,157,159 СК України,

Outcome: partial