Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

01 червня 2020 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з 2002 року в [ADDRESS] вона проживала разом із [PERSON] однією сім`єю, як чоловік та дружина, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, витрачали разом кошти на сплату комунальних послуг та продуктів харчування. На той час разом із ними проживала мати [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] . Починаючи з липня 2007 року заявниця була зареєстрована у даному будинку, де й проживає по даний час. В свою чергу [PERSON] фактично вступив в управління спадковим майном, яке залишилось після смерті його матері [PERSON] , шляхом зберіганням її особистих документів, в тому числі Державного акту на право приватної власності на землю у порядку ст. 1268 ЦК України, однак юридично не оформив. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла земельну ділянку, площею 4,29 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 658103 своїм дітям: [PERSON] , який помер раніше матері - [INFO] та [PERSON] . За життя спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщину юридично не оформив та помер [INFO] . Заявник вказує, що починаючи з дня смерті спадкоємців та до цього часу, вона продовжує проживати у зареєстрованому будинку, розпоряджається речами померлих, зберігає особисті документи на землю. Також зазначає, що починаючи з 2002 року по день смерті [PERSON] - [INFO] , вони проживали як чоловік та дружина однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Заявник після смерті [PERSON] вступила у фактичне управління спадковим майном, розпоряджається речами померлого. У зв`язку з тим, що як спадкоємець четвертої черги має намір оформити спадщину після смерті спадкодавця, вона звернулась до приватного нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала роз`яснення про необхідність встановлення факту спільного проживання з спадкодавцем як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить встановити юридичний факт її проживання з [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад 5 років починаючи з 2002 року по день смерті останнього, тобто до часу відкриття спадщини у [ADDRESS] . Ухвалою суду від 02 червня 2020 року цивільну справу призначено до судового розгляду за вказаною вище заявою (а. с. 20). В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, заявлені вимоги підтримують (а. с. 24 ). Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що вони проживають по сусідству і добре знали померлого [PERSON] , а також можуть підтвердити, що з 2002 року [PERSON] проживала однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] , який помер [INFO] , мали взаємні права та обов`язки, спільний бюджет, вели спільне господарство. Після смерті останнього [PERSON] продовжує проживати у будинку за вказаною адресою ( а.с. 27, 29). Підстав сумніватись у показах зазначених вище свідків у суду немає, так як вони не суперечать один одному і узгоджуються із дослідженими судом матеріалами справи в їх сукупності. Як зазначила в судовому засіданні заявник [PERSON] , встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим [INFO] [PERSON] їй необхідно для прийняття спадщини після останнього. Заслухавши заявника [PERSON] та її представника [PERSON] , свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У відповідності з п. 21 вищевказаної постанови при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, Тобто, сім`ю, відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Ці права і обов`язки не обов`язково мають бути обов`язками щодо взаємного утримання. Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 лютого 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно була зареєстрована та постійно до дня смерті проживала разом із своїм сином [PERSON] та його співмешканкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Від імені [PERSON] виконкомом сільської ради був посвідчений заповіт № 207 від 23.11.2000 року, яким остання заповіла земельну ділянку своїм синам: [PERSON] та [PERSON] , що стверджується відповідною довідкою сільської ради (а. с. 14). Відповідно до копії заповіту, посвідченого 23 листопада 2002 року секретарем виконавчого комітету Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за № 207, [PERSON] заповіла своє майно, а саме: сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 004841, розміром 4,27 умовних кадастрових гектарах, виданий 05 квітня 1996 року, в землях Верхосульської сільської ради, своїм синам - [PERSON] та [PERSON] (а. с. 12). Державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 № 658103, виданим 18 червня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської РДА від 19 березня 2002 року за № 89, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 131, посвідчено право власності [PERSON] на земельну ділянку, загальною площею 4,29 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 11). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] була батьками [PERSON] , [INFO] (а. с. 10). [INFO] в с. Курасове Білопільського району Сумської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , а [PERSON] помер [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 7, 9). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] брат [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 9 зворотній бік). [PERSON] , який помер [INFO] проживав з 2002 року по день своєї смерті разом із співмешканкою [PERSON] в [ADDRESS] однією сім`єю, як чоловік та жінка, вели спільне підсобне господарство. Згідно запису з погосподарської книги [PERSON] зареєстрована і проживає за вказаною адресою з 13 липня 2007 року по даний час. Від імені померлого [PERSON] виконкомом Верхосульської сільської ради заповіт не посвідчувався, що стверджується відповідною довідкою сільської ради (а. с. 13). Довідкою Верхосульської сільської ради встановлено, що відповідно до рішення 46 сесії 6 скликання від 11.09.2015 року вул. Колгоспну в с. Машарі перейменовано на вулицю Польова без зміни поштових номерів житлових будинків (а. с. 15). [PERSON] помер [INFO] в с. Курасове, а [INFO] в с. Машарі помер [PERSON] , що стверджується відповідними свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а. с. 6, 8). Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту її постійного проживання, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ст. 1264 ЦК України. Підпунктом 4.4 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. передбачено, що факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Зі змісту письмового роз`яснення приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І. вбачається, що оформлення спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] , не вдається можливим у зв`язку з тим, що факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили (а. с. 16). Проаналізувавши докази, представлені заявником, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні доведено факт спільного проживання з спадкодавцем як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому є законні підстави для задоволення заяви. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки з вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року (остаточне - 17 червня 2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відносини, які склалися між заявником та спадкодавцем [PERSON] слід розцінювати як сімейні, оскільки встановлені обставини, які б засвідчували реальність сімейних відносин, які склалися між останніми та факт проживання заявника та спадкодавця однією сім`єю більше п`яти років. При таких обставинах, та враховуючи неможливість в інший спосіб встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а встановлення даного факту необхідне заявнику для виникнення майнових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає заяву [PERSON] про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved