Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

01 грудня 2020 року Комунальне підприємство «БАХМУТ-ВОДА» в особі директора Трущіна С.М. звернулось з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми боргу за період з 01 січня 2008 року по 31 жовтня 2020 року за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 14 126,52 гривень, а також суми витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 102 гривень, з тих підстав, що відповідачі протягом тривалого часу не виконують свої зобов`язання по сплаті отриманих послуг з питного водопостачання та водовідведення, посилаючись на те, що позивач регулярно надавав послуги відповідачам з постачання питної води та прийманню стічних вод, та проводив нарахування за спожиті послуги за показниками загально будинкових (групових), індивідуальних (квартирних) приладів обліку, а за їх відсутністю відповідно до затверджених у встановленому діючим законодавством України порядку, нормами та тарифами, однак відповідачі, порушуючи вимоги чинного законодавства щодо сплати комунальних послуг і умови договору про надання населенню послуг з питного водопостачання та водовідведення та не сплачуючи борг за спожиті послуги з постачання питної води та прийманню стічних вод добровільно, завдає майнову шкоду позивачу. В результаті вищенаведеного, заборгованість відповідача відповідно до даних особистого рахунку за період з 01 січня 2008 року по 31 жовтня 2020 року складає 14 126,52 гривень, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області 11 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 15 годину 00 хвилин 13 січня 2021 року та визначено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. 13 січня 2021 року відкладено судове засідання на 08 годину 30 хвилин 10 лютого 2021 року у зв`язку з першою неявкою відповідачів. Через неявку відповідачів та відсутність відомостей про їх належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, судове засідання, призначене на 10 лютого 2021 року, відкладено на 08 годину 00 хвилин 09 березня 2021 року. До судового засідання представник позивача за довіреністю Бондаренко Н.В. не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялася належним чином: у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. 02 березня 2021 року на адресу суду надала заяву, у якій зазначила, що просить провести судове засідання без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у відповідності до частини 11 статті 128 ЦПК України - шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua, а також відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, до судового засідання не з`явилися за невідомою суду причиною, заяв та клопотань про розгляд справи без їх участі або про відкладення судового засідання від них на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачами також не поданий. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовну заяву потрібно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до виписки по особовому рахунку № [NUMBER] відповідачі мають заборгованість перед позивачем за надані послуги з питного водопостачання та водовідведення, а також з постачання питної води і прийманню стічних вод в сумі 14 126,52 гривень за період з 01 січня 2008 року по 31 жовтня 2020 року (а.с. 6,7). З довідки № 5166 про склад сім`ї споживача послуг з централізованого водопостачання (водовідведення), виданої станом на 26 листопада 2020 року (а.с. 4), за даними автоматизованої бази нарахувань та сплати за послуги, вбачається, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується і інформацією, наданою першим заступником Бахмутського міського голови за № 6532, № 6531 від 04 грудня 2020 року (а.с. 15,16), та їм на вищевказану адресу 26 лютого 2020 року позивачем направлено претензію щодо сплати заборгованості за використання наданих позивачем послуг (а.с. 4). Відповідно до копії довідки про встановлені тарифи та норми водоспоживання та водовідведення по КП «БАХМУТ-ВОДА» для споживачів населення встановлено тарифи для сплати за надані послуги, які затверджені рішенням виконавчого комітету Артемівської міської ради (а.с. 8). Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У силу ст. 526 ЦК України, п. 33, 36 «Правил надання населенню послуг водопостачання і водовідведення» позивач фактично надає відповідачу послуги з водопостачання і водовідводу, у силу чого відповідач зобов`язаний робити оплату наданих послуг. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно частини 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України споживачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з водопостачання та водовідведення. Однак, виходячи з доказів, які наявні в матеріалах справи, вбачається, що відповідачі не виконують цих зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 26 листопада 2020 року утворилась заборгованість по оплаті цих послуг в сумі 14 126,52 гривні, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Вказаний розрахунок відповідачами не оспорювався, у зв`язку з чим приймається судом до уваги. Невиконання відповідачами передбачених законом зобов`язань по оплаті отриманих послуг є підставою для стягнення з них нарахованої суми заборгованості. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у вигляді судового збору по 1 051,00 гривень з кожної. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved