Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Прокурор Кегичівського району Харківської області в інтересах неповнолітньої [PERSON], малолітнього [PERSON] та їх матері [PERSON] змінивши позовні вимоги, звернувся до суду із позовом до [PERSON] про поновлення порушеного права, просить визнати дії відповідача стосовно виселення дітей з будинку незаконними, поновити право дітей на проживання у будинку за адресою [ADDRESS], зобов'язати відповідача усунути перешкоди до проживання неповнолітніх дітей у ньому та усунути перешкоди до проживання з неповнолітніми дітьми їх матері [PERSON] Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про час і місце засідання, до суду не з'явились. Надали заяви: прокурор та [PERSON] про підтримання позову, відповідач [PERSON] повідомив, що визнає позов, дійсно чинив перешкоди у користуванні дітьми житлом, запевняє про неповторення подібних дій у майбутньому, треті особи - представник Кегичівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Першакова Н.О., а також представник органу опіки та піклування Шляхівської сільської ради Абраменко І.П. не заперечують проти позову. Всі особи, які беруть участь у справі, заявили про розгляд справи без їх участі. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами, [PERSON] та [PERSON] перебували з 12.06.1999 року в зареєстрованому шлюбі, в якому народились діти: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Дочка [PERSON] є дитиною інвалідом з діагнозом вроджена патологія головного мозку, дефект білої речовини, лівосторонній геміпарез, стійкі рухові порушення, епісиндром, грубі когнетивні порушення. Відповідачу на підставі договору дарування належить на праві власності будинок по [ADDRESS]. В даному будинку й проживала родина з 06.03.2003 року та була прописана. 07.03.2013 року між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвано. Після чого відповідач виселив, колишню дружину з дітьми. На даний час вони проживають в непридатному для проживання орендованому жилому приміщенні, з пічним опаленням, в якому відсутнє місце для навчання дітей, в незадовільному стані знаходяться місця для проведення дозвілля та відпочинку. Сама [PERSON], ніде не працює, отримує допомогу та пенсію на утримання дочки-інваліда. У зв'язку з цим вважає дії [PERSON], щодо виселення власних дітей з їх будинку та позбавлення їх права користування житлом незаконними та такими, що порушують законні права та інтереси неповнолітніх. До позовної заяви додані копії документів, що посвідчують особи [PERSON], [PERSON](а.с.6-7,8-9,12,13), копії актових записів про народження дітей (а.с.15-16,17-18), копія актового запису про одруження (а.с.19-20), копія акту соціального інспектування №1268 сім'ї [PERSON], відповідно до якого в сім'ї підтвердились факти наявності складних життєвих обставин (а.с.22-24), копія довідки про перебування дитини [PERSON] під диспансерним наглядом у лікаря-невропатолога Кегичівської ЦРЛ та у Харківській міській лікарні №5 з діагнозом вроджена патологія головного мозку, дефект білої речовини, лівосторонній геміпарез, стійкі рухові порушення, епісиндром, грубі когнетивні порушення, дитина має статус інваліда, а також копії консультативного висновку спеціаліста, індивідуаьної програми реабілітації дитини-інваліда, корінець медичного висновку про дитину-інваліда (а.с.25,26,27-34,35), копія домової книги, відповідно до якої [PERSON] зареєстрована [ADDRESS] (а.с.36-38), довідки з Шляхівської сільської ради видані в тім, що [PERSON], зареєстрована разом з дітьми за адресою [ADDRESS], фактично проживає [ADDRESS], [PERSON] фактично проживає без реєстрації по [ADDRESS] (а.с.39), договір про дарування житлового будинку, згідно з яким будинок по [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.40), заява [PERSON] до прокурора району з проханням представляти її інтереси та інтереси її дітей в суді, та інші документи. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Наявність таких підстав має бути підтверджена прокурором шляхом надання суду відповідних доказів. Відповідно до статті 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ч. 2 ст. 64, ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї наймача (власника) жилого будинку (квартири) належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст. 156 цього ж Кодексу члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Згідно з ч.2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У відповідності до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. У відповідності до ст. 176 СК України батьки зобов'язані передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток. Права батьків та дітей на користування житлом, яке є власністю когось із них, встановлюється законом. Оскільки відповідач позов визнав, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, про застосування строку позовної давності сторонами не заявлено, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що позивач, від сплати судового збору звільнений, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", ці витрати в сумі 243,60 коп., згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню на користь держави з відповідача.

Outcome: approved