Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

01 липня 2021 року [PERSON] звернувся в суд із заявою, заінтересована особа Доросинівська сільська об`єднана територіальна громада Луцького району Волинської області про встановлення факту батьківства. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який проживав в [ADDRESS] . Після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок», розміром 2,91 га, згідно сертифіката серії ВЛ № 0276828, виданого 28 вересня 1997 року Рожищенською районною державною адміністрацією, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів за № 18115. Для оформлення спадщини заявник звернувся в Рожищенську державну нотаріальну контору, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, оскільки відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин між заявником та його батьком [PERSON] , так як його батьки перебували у незареєстрованому шлюбі, а тому відомості про батька в свідоцтві про народження заявника відсутні. Вказує, що його батько [PERSON] та мати [PERSON] проживали однією сім`єю в будинку матері та вели спільне господарство. Інших спадкоємців немає, спорів щодо спадкового майна немає, оскільки його брат [PERSON] одружений не був, дітей не мав та помер [INFO] . Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що документально підтвердити факт батьківства неможливо просить суд встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] був його батьком. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 08 липня 2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі, судове засідання призначено на 06 вересня 2021 року о 14 год. 00 хв. Заявник та його представник в судовому засіданні подану заяву підтримали з підстав зазначених у ній. Надали пояснення близькі за змістом обгрутуванням викладеним у заяві. Заінтересована особа Доросинівська сільська об`єднана територіальна громада Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явилась, 03 серпня 2021 року на електронну адресу суду надіслали клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, проти заявлених вимог не заперечують. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, свідків, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить такого висновку. Згідно з ч. 1. ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03 квітня 2013 року виконавчим комітетом Щуринської сільської ради Рожищенського району Волинської області. Згідно копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0276828, виданого 28 вересня 1997 року Рожищенською районною державною адміністрацією, спадкодавцю [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок», розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживав за адресою: [ADDRESS] з сином [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Доросинівської сільської ради не посвідчувався, що підтверджується копією довідки, виданої виконкомом Доросинівської сільської ради Рожищенського району від 15 червня 2021 року № 901. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 вересня 1966 року сільською радою с. Щурин Рожищенського району Волинської області вбачається, що заявник [PERSON] народився [INFO] в с. Квітневе Рожищенського району Волинської області, його матір`ю у відповідній графі свідоцтва про народження зазначено [PERSON] , в графі відомості про батька відсутні. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28 березня 1998 року Щуринською сільською радою Рожищенського району Волинської області вбачається, що мати заявника [PERSON] померла [INFO] . З матеріалів справи судом встановлено, що брат заявника [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09 вересня 2013 року виконавчим комітетом Щуринської сільської ради Рожищенського району Волинської області. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , як спадкоємець за законом звертався в Рожищенську державну нотаріальну контору про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлого [INFO] батька [PERSON] , однак йому було відмовлено через відсутність документів, які підтверджують факт родинних відносин заявника із спадкодавцем [PERSON] . В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проживав по сусідству з заявником та його батьком [PERSON] , які вели спільне господарство до дня смерті [PERSON] . Свідок [PERSON] суду показала, що знає заявника з 80-х років. Зазначила, що [PERSON] постійно проживав з батьками [PERSON] та [PERSON] до дня їхньої смерті, вели спільне господарство, сім`я проживала дружно. Померлий [PERSON] визнавав заявника сином, а дітей заявника - онуками. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку з втратою годувальника. Пунктом 15 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю (далі - КпШС України), у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 53 КпШС України визначено чотири юридично значимі обставини встановлення батьківства, кожна з яких є необхідною і достатньою для задоволення позову: а) спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини до її народження; б) спільне виховання батьками дитини; в) спільне утримання батьками дитини; г) визнання батьківства відповідачем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», згідно зі статею 53 КпШС України підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. У необхідних випадках суд для з`ясування питань, пов`язаних із походженням дитини, може з урахуванням обставин справи призначити відповідну судову експертизу. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст. 77, 78 ЦПК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України). Ураховуючи вищенаведене, оскільки встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для можливості оформлення спадкових прав і дані обставини іншим чином встановити неможливо, окрім як в судовому порядку, встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про спадкове майно, суд доходить висновку, що заява є підставною та підлягає до задоволення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд покладає такі на заявника, що відповідатиме вимогам ч. 7 ст. 294 ЦПК України, згідно якої при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved