Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

У березні 2017 року до суду звернулось\~Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії з позовом\~ до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги централізованого опалення у сумі 2 954,70 грн., інфляційні втрати у сумі 605,23 грн., 3% річних у сумі 72,09 грн., за періоди з 1 липня 2011 року по 1 вересня 2012 року та з 1 травня по 1 вересня 2013 року. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені в ньому. Відповідач у судовому засіданні просила застосувати строки позовної давності, у звязку з чим відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, приходить до наступного. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання (ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України). Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників (ч. 2 ст. 264 ЦК України). Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 614 ЦК України визначає, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпечення холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги. Частиною 3 ст. 16 цього Закону визначено принцип безперебійного надання споживачу послуг. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, споживач, якому надаються комунальні послуги, зокрема з теплової енергії, зобов'язаний щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця розрахуватись з Постачальником за спожите тепло. Споживач має право вчасно отримувати якісні\~ послуги згідно із законодавством та умовами договору, перевірку кількісних та якісних показників наданих послуг. Споживач зобовязаний оплачувати послуги у встановлені договором строки, відшкодовувати виконавцю витрати з проведення аналізу якісних показників послуг у разі необґрунтованості претензій. Виконавець зобовязаний забезпечувати вчасне та відповідно їх якості надання послуг згідно із законодавством та умовами договору, розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживача і проводити відповідний перерахунок розміру плати за послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження кількісних та якісних показників. Судом встановлено, що на час виникнення спірної заборгованості з 1 липня 2011 року по 1 вересня 2013 року [PERSON] була споживачем послуг та власником квартири [ADDRESS]. Позивач фактично надавав відповідачу житлово-комунальні послуги, а відповідач використовувала дані послуги для задоволення власних потреб та не відмовлялася від них. Відповідач [PERSON] зареєстрована в Кременчуцькій філії ПАТ "Полтаваобленерго", як споживач послуг з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання та централізованого опалення за адресою: [ADDRESS], по особовому рахунку № 166263. Згідно з наданими позивачем розрахунками відповідач має заборгованість за послуги з централізованого опалення по вищевказаній квартирі перед Кременчуцькою філією ПАТ "Полтаваобленерго" за періоди з 1 липня 2011 року по 1 вересня 2012 року та з 1 травня по 1 вересня 2013 року у загальній сумі 2 954,70 грн., інфляційні втрати у сумі 605,23 грн., 3% річних у сумі 72,09 грн. Відповідач своїх розрахунків на спростування суми цієї заборгованості суду не надала. 15 червня 2016 року ПАТ «Полтаваобленерго» звернулось до суду із заявою про видачу наказу про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за надані послуги, зокрема, централізованого опалення, за період з липня 2011 року по вересень 2013 року. 18 липня 2016 року видано судовий наказ. Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 17 листопада 2016 року, за заявою [PERSON], наказ скасовано. Оскільки відповідач зобов'язаний щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця розрахуватись з позивачем за спожите тепло, ураховуючи, що строк позовної давності перервався з моменту звернення позивачем до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, починаючи з 15 червня 2016 року, суд вважає, що вимоги позову про стягнення заборгованості за період з 1 травня 2013 року по 1 вересня 2013 року у сумі 1055,25 грн. предявлено без пропуску строку позовної давності, так як право вимоги про стягнення заборгованості за травень 2013 року виникло у позивача після 20 червня 2013 року (аналогічно за кожен наступний місяць). Тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Водночас, вимоги за період з 1 липня 2011 року по 1 вересня 2012 року позивачем предявлено з пропуском трьохрічного строку позовної давності, у звязку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Також з відповідача, у звязку з несвоєчасним виконанням грошового зобовязання, підлягає стягненню 3 % річних за період з 21 червня 2013 року по 22 лютого 2017 року у сумі 111,20 грн., інфляційні втрати у сумі 1\~126,72 грн., однак, обмежуючись розміром заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за цей період 3 % річних у сумі 72,09 грн., інфляційні втрати у сумі 605,23 грн. Ураховуючи вищевикладене суд вважає, що позов Кременчуцької філії ПАТ «Полтаваобленерго» ґрунтується на нормах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, а тому зважаючи на пропуск строку позовної давності за частиною вимог, позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial