Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Представник позивача Сечко С.В. звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 40 786,45 грн. та судовий збір у розмірі 1 921 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 31.10.2015 року о 11:15 год. на 537 км.+400 м. автошляху Київ-Харків-Довжинський сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів - "Тоуоtа", державний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та Skoda, державний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 23.11.2015 року у справі №636/5044/15-п відповідача визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АЕ/4402983). Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із Повідомленням про ДТП від 31.10.2015 року та Заявою про виплату страхового відшкодування від 08.01.2016 року. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 40 786,45 грн. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводились на основі: Звіту №29021 дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 12.02.2016 року; Наказу №2304 від 24.03.2016 року; Довідки №1 від 15.03.2015 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 40 786,45 грн., а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 640 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то останній, як особа, що винна у настанні ДТП, зобов`язаний відшкодувати позивачу в порядку регресу завдану шкоду. Відповідач вказаної суми не сплатив, тому Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся до суду для захисту своїх прав та інтересів. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник позивача вимоги, викладені в позові повністю підтримав та просив їх задовольнити, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, вимоги викладені в позові повністю підтримав. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Представник відповідача - адвокат Биченко А.О., будучі належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представником відповідача та відповідачем у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 23.11.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Так, згідно даної постанови [PERSON] , 31.10.2015 року о 11:15 год. на 537 км+400 м автошляху Київ-Харків-Довжинський, керуючи транспортним засобом Toyota Highlander, державний номер [NUMBER] , по другорядній дорозі, не надав перевагу автомобілю Skoda Rapid, державний номер [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, та повертаючи ліворуч на перехресті зіткнувся з автомобілем. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.6). Частина 6 статті 82 ЦПК України передбачає, що постанова суду у справі по адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Крім того, страховик потерпілого після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страховика водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, незалежно від того, чи встановлена вина заподіювача шкоди саме рішенням суду. У такому випадку для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, насамперед необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії, отже, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є в діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 16.07.2018 року, прийнятій за результатом розгляду справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди. Також у вищезазначеній постанові Верховний Суд, відхиляючи доводи касаційної скарги заявника, звернув увагу й на те, що відсутність у матеріалах справи судового рішення, яким особу було б притягнуто до відповідальності за скоєння дорожньо-транспортної пригоди, не може бути достатньою підставою для відмови в позові, оскільки таке рішення є обов`язковим для суду, проте не єдиним доказом вини заподіювача шкоди. Цивільно-правова відповідальність потерпілого, як власника наземного транспортного засобу, була застрахована, що підтверджується Полісом № АЕ/4402983 від 15.10.2015 року (а.с.10). 03.11.2015 року до Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся власник автомобілю Skoda Rapid, державний номер [NUMBER] , - [PERSON] з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що сталась (а.с.7-8). Відповідно до протоколу від 16.11.2015 року оцінювачем [PERSON] проведено огляд транспортного засобу Skoda Rapid, державний номер [NUMBER] , під час якого виявлені пошкодження, завдані внаслідок ДТП (а.с.25-26). 03.01.2016 року суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] здійснено оцінку з метою визначення вартості відновлюваного ремонту автомобіля Skoda Rapid, державний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . За результатами оцінки складено Звіт та проведено ремонтну калькуляцію. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 03.01.2016 року та ремонтної калькуляції №29021 від 03.01.2016 року, вартість відновлюваного ремонту автомобілю Skoda Rapid, державний номер [NUMBER] , із включенням в розрахунок ПДВ складає 52 718,20 грн.; вартість відновлюваного ремонту автомобілю Skoda Rapid, державний номер [NUMBER] , із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових - 52 718,20 грн.; матеріальний збиток, завданий власнику автомобілю Skoda Rapid, державний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження у ДТП - 65 436,47 грн.; коефіцієнт фізичного зносу (Ез) автомобілю Skoda Rapid, державний номер [NUMBER] , - 0,00 грн.; ринкова вартість автомобілю Skoda Rapid, державний номер [NUMBER] , на момент ДТП - 40 9764,20 грн. (а.с.14-24,28-38). 12.01.2016 року до позивача надійшла заява [PERSON] про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті вищезазначеної ДТП (а.с.9). Згідно з Довідкою №1 Моторного (транспортного) страхового бюро України від 15.03.2015 року [PERSON] нараховано до сплати страховиком 40 146,45 грн. (а.с.41). 24.03.2016 року Моторним (транспортним) страховим бюро України видано Наказ №2304 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] у розмірі 40 146,45 грн. (а.с.40). Згідно з платіжним дорученням за №2304рв від 25.03.2016 року вказана сума перерахована на особистий рахунок [PERSON] № [NUMBER] (а.с.42). Також, позивач поніс витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 640 грн., що перераховані Моторним (транспортним) страховим бюро України на особистий рахунок ТОВ Експерт Сервіс авто 03.02.2016 року, р/р №26003355396 (а.с.43). Моторне (транспортне) страхове бюро України 24.04.2018 року звернулось до [PERSON] з досудовою регресною вимогою про відшкодування у добровільному порядку завданих збитків внаслідок ДТП, що сталась з його вини 31.10.2015 року (а.с.44). Однак, [PERSON] не скористався наданим їм правом укладення договору про добровільне визнання боргу в порядку регресу. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст. 38 цього ж Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, а також за послуги спеціаліста з огляду пошкодженого транспорту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви. На підставі викладеного і

Outcome: approved