Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

У вересні 2014 року громадянин держави Ізраїль - [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до [PERSON], ПАТ «Трест «Київміськбуд-3», ТОВ «Спецжитлокомфорт», ТОВ «БІК «Інтербудінвест», Української спеціальної науково-реставраційної проектно-будівельно-виробничої корпорації «Укрреставрація», ПАТ «МІК «Інтерінвестсервіс» у якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав №29а-41 від 11.05.2010 року, укладений між простим товариством, що діє на підставі Договору №3 про спільну діяльність без створення юридичної особи від 05.07.2005 року в особі генерального директора ТОВ «БІК Інтербудінвест» [PERSON] та ПАТ «Трест «Київміськбуд-3» із застосуванням правових наслідків недійсності правочину. Також, просив усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом виселення з цієї квартири [PERSON] Заперечуючи проти первісного позову у квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON], Української спеціальної науково-реставраційної проектно-будівельно-виробничої корпорації «Укрреставрація», треті особи: ПрАТ «Трест «Київміськбуд-3», ТОВ «Спецжитлокомфорт», ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Інтербудінвест» про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру [NUMBER]/29А від 15.08.2012 року укладеного між Українською спеціальною науково-реставраційною проектно-будівельно-виробничою корпорацією «Укрреставрація» та [PERSON] В обґрунтування позову вказувала, що між TOB «БІК «Інтербудінвест» та УСНРПБВК «Укрреставрація» 31.03.2010 року було підписано протокол №2 розподілу загальної житлової, нежитлової площі та машиномісць у житловому будинку по [ADDRESS], що є додатком до додаткової угоди №1 до договору про спільну діяльність, за яким було погоджено перерозподіл квартир, нежитлових приміщень та машиномісць. Відповідно до зазначеного протоколу спірна квартира [NUMBER] перейшла до частки TOB «БІК «Інтербудінвест». 01.09.2010 року між TOB «БІК «Інтербудінвест», УСНРПБВК «Укрреставрація», ПАТ «МІК «Інтерінвестсервіс» та ВАТ «Трест «Київміськбуд-3» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №29а-20. На підставі цього договору 01.09.2010 року між сторонами було підписано акт прийому-передачі майнових прав на квартиру [NUMBER]. Протоколом було підписано між TOB «БІК «Інтербудінвест» та УСНРПБВК «Укрреставрація» 28.11.2012 року, згідно умов якого визначено остаточний обмін своїми частками та за яким квартира [NUMBER] перейшла до частки TOB «БІК «Інтербудінвест». Так, ВАТ «Трест «Київміськбуд-3» набув в повному обсязі майнових прав на квартиру [NUMBER] після підписання акту-приймання передачі майнових прав на квартиру [NUMBER] від 11.05.2010 року. ТОВ «БІК «Інтербудінвест» 11.05.2010 року було видано довідку, якою підтверджено, що кошти ПАТ «Трест «Київміськбуд-3» згідно Договору купівлі-продажу майнових прав № 29а-41 за двохкімнатну квартиру [NUMBER] сплачено повністю в сумі 757 285,20 грн. ВАТ «Трест «Київміськбуд-3» відчужив майнові права за договором про відступлення права вимоги № 29а-41/У2 від 14 травня 2010 року на користь [PERSON] За умовами зазначеної угоди про відступлення права вимоги [PERSON] отримала від ПАТ «Трест Київміськбуд-3» право вимоги на об»єкт - майнові права на квартиру [NUMBER] за основним Договором купівлі продажу майнових прав №29а-41 від 11.05.2010 року. На виконання умов угоди про відступлення права №29а-41/У2 [PERSON] було здійснено повну оплату вартості в загальній сумі 772 740 грн.. Водночас між УСПНРПБВК «Укрреставрація» та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу майнових прав № 41/29А на спірну квартиру [NUMBER], та на підставі якого [PERSON] здійснив реєстрацію права власності. Зазначений договір було підписано 15.08.2012 року, тобто після того як майнові права уже були продані ще в 2010 році. За твердженням [PERSON] УСПНРПБВК «Укрреставрація» в особі першого віце-президента - головного інженера [PERSON] не мали права укладати договір купівлі-продажу майнових прав №41/29А та повторно їх продавати, оскільки вони на момент його укладання УСПНРПБВК «Укрреставрація» не належали, а отже договір №41/29А укладений в порушення вимог ст. 658 ЦК України і має бути визнаний недійсним. В процесі судового розгляду ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01.12.2014 року позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду в частині позовних вимог про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05.04.2016 року залишено без розгляду в частині позовних вимог про застосування правових наслідків недійсності правочину, а ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.10.2016 року залишено без розгляду решту позовних вимог первісного позову. Позовні вимоги зустрічного позову [PERSON] та її представником підтримано у повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник останнього після залишення без розгляду первісного позову в судове засідання не з»являвся, причин неявки не повідомляв. Представники Української спеціальної науково-реставраційної проектно-будівельно-виробничої корпорації «Укрреставрація», ПАТ «Трест «Київміськбуд-3», ТОВ «Спецжитлокомфорт», ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Інтербудінвест», ЗАТ «МІК «Інтерінвестсервіс» в останні судові засідання не з»являлись, причин неявки не повідомляли. З огляду на зазначене та позицію позивача і її представника, суд вважає можливим продовжити та завершити розгляд справи за відсутності осіб які повторно не з»явилися в судове засідання. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, представника відповідача та третіх осіб, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. Між ЗАТ «МІК «Інтерінвестсервіс» (правонаступником якого є «ПАТ») та УСНРПБВК «Укрреставрація», 25.07.2005 року було укладено Договір №3 про спільну діяльність без створення юридичної особи (надалі - Договір про спільну діяльність). Предметом даного договору було інвестування з метою будівництва об'єкту, здійснення спільного будівництва об'єкту інвестування та ведення спільної господарської діяльності по продажу та іншій реалізації приміщень об'єкту інвестування та отримання прибутку для його учасників. Відповідно до розділу 4 договору про спільну діяльність кожен з учасників прийняв на себе певні зобов'язання. Згідно п.4.1. договору УСНРПБВК «Укрреставрація» зобов'язалася оформити документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою, виконувати функції замовника по розробці проектної документації на стадії «Проект», сприяти іншим сторонам у розробці, оформленні та погодженні у встановленому чинним законодавством порядку проектної документації для будівництва об'єкта, видати відповідачу TOB «БІК «Інтербудінвест» довіреність на право бути представником УСНРПБВК «Укрреставрація» у державних установах, інших підприємствах та організаціях з питань розробки та погодження дозвільної та проектної документації, будівництва об'єкта та введення його в експлуатацію тощо. За рахунок своєї частки УСНРПБВК «Укрреставрація» зобов'язалася передати місту 5% від загальної площі житлових приміщень згідно з рішенням Київської міської ради від 24.04.2003 року. Відповідно до п.п.4.2.4, 4.2.5., 4.4.4., 4.4.5., 4.6.5., 4.6.6. договору про спільну діяльність учасники спільної діяльності мають право отримати свою частку об'єкта та після підписання акта розподілу часток розпоряджатися нею на свій розсуд у відповідності до чинного законодавства України. Згідно п. 1.1.14 договору про спільну діяльність в редакції додаткової угоди №02 від 27.11.2006 року керівництво спільною діяльністю, ведення бухгалтерського обліку та реєстрацію цього договору в органах податкової адміністрації покладається на відповідача TOB «БІК «Інтербудінвест». Крім того, відповідно до п.4.6. договору TOB «БІК «Інтербудінвест» має право здійснювати залучення коштів третіх осіб у порядку, встановленому чинним законодавством, з урахуванням заборони на здійснення інвестиційної діяльності по будівництву об'єкту та передавати третім особам частину приміщень із своєї частки в об'єктах у відповідності до акта розподілу житлової і нежитлової площі. Згідно п.п.5.7., 5.9. договору про спільну діяльність розподіл площі між сторонами здійснюється відповідно до протоколу розподілу житлових і нежитлових площ. Оформлення часток у власність здійснюється у відповідності до чинного законодавства та умов розділу 4 цього договору. Відповідно до п.4.5.5 додаткової угоди №01 TOB «БІК «Інтербудінвест» зобов'язалося на підставі відповідних довіреностей виконувати функції забудовника та замовника по будівництву об'єкта у повному обсязі та за власний рахунок. У подальшому 23.11.2006 року між УСНРПБВК «Укрреставрація», ПАТ «МІК «Інтерінвестсервіс» та ТОВ «БІК «Інтербудінвест» було укладено додаткову Угоду № 1 (надалі - Угода №1) до Договору про спільну діяльність. Предметом даної Угоди №1 було виконання сторонами комплексу проектно - вишукувальних, будівельних робіт та введення об'єкту в експлуатацію на земельній ділянці з метою отримання Сторонами новозбудованих площ жилих та нежитлових приміщень відповідно до своїх часток визначених цим Договором (п.3.1). Згідно розділу 5 п. 5.7 Угоди № 1 розподіл площ між Сторонами здійснюється відповідно до Протоколу розподілу житлових і нежитлових площ (додаток № 2), який є невід'ємною частиною Договору. Протокол №1 розподілу загальної житлової, нежитлової площі та машиномісць у житловому будинку по [ADDRESS], що є додатком № 2 до додаткової Угоди №1 від 23.11.2006 року до Договору про спільну діяльність, Сторонами було складено та підписано 24.11.2006 року. Зазначеним протоколом було визначено нумерацію та розподілено житлові та нежитлові приміщення по [ADDRESS] Відповідно Протоколу №1 спірна квартира [NUMBER] входила у частку Відповідача - Української спеціально науково-реставраційної проектно - будівельно виробничої корпорація «Укрреставрація». У подальшому, 27.11.2006 року між УСНРПБВК «Укрреставрація», ПАТ «МІК «Інтерінвестсервіс» та ТОВ «БІК» Інтербудінвест» було укладено Додаткову угоду №02 до договору №3 від 05.07.2005 року про спільну діяльність без створення юридичної особи якою учасники за взаємною згодою вирішили доповнити розділ 1 Додаткової угоди № 1 від 23.11.2006 року пунктом 1.1.14 «Керівництво спільною діяльністю, ведення бухгалтерського обліку та реєстрацію цього договору в органах податкової адміністрації покладається на сторону 3», тобто на ТОВ «БІК «Інтербудінвест». Крім того 11.12.2006 року ТОВ «Бік» Інтербудінвест» довіреністю було уповноважено здійснювати керівництво спільною діяльністю, ведення бухгалтерського та податкового обліку. Між TOB «БІК «Інтербудінвест» та УСНРПБВК «Укрреставрація» 31.03.2010 року було підписано протокол №2 розподілу загальної житлової, нежитлової площі та машиномісць у житловому будинку по [ADDRESS], що є додатком до додаткової угоди №1 до договору про спільну діяльність, за яким було погоджено перерозподіл квартир, нежитлових приміщень та машиномісць. Відповідно до зазначеного протоколу спірна квартира [NUMBER] перейшла до частки TOB «БІК «Інтербудінвест». 01.09.2010 року між TOB «БІК «Інтербудінвест», УСНРПБВК «Укрреставрація», ПАТ «МІК «Інтерінвестсервіс» та ВАТ «Трест «Київміськбуд-3» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №29а-20. На підставі цього договору 01.09.2010 року між сторонами було підписано акт прийому-передачі майнових прав на квартиру [NUMBER] (а.с.23,том І). Протоколом між TOB «БІК «Інтербудінвест» та УСНРПБВК «Укрреставрація» від 28.11.2012 року визначено остаточний обмін своїми частками, за яким квартира [NUMBER] перейшла до частки TOB «БІК «Інтербудінвест». Так, ВАТ «Трест «Київміськбуд-3» набув в повному обсязі майнових прав на квартиру [NUMBER] після підписання акту-приймання передачі майнових прав на квартиру [NUMBER] від 11.05.2010 року. ТОВ «БІК «Інтербудінвест» 11.05.2010 року було видано довідку, якою підтверджено, що кошти ПАТ «Трест «Київміськбуд-3» згідно Договору купівлі-продажу майнових прав № 29а-41 за двохкімнатну квартиру [NUMBER] сплачено повністю в сумі 757 285,20 грн. З матеріалів справи вбачається, що ВАТ «Трест «Київміськбуд-3» відчужив майнові права за договором про відступлення права вимоги № 29а-41/У2 від 14.05.2010 року на користь [PERSON] Договір про відступлення права вимоги № 29а-41/У2 від 14.05.2010 року було виконано належним чином, що підтверджується квитанціями № КП-29/1 від 14.05.2010 року, № КП-9/1 від 24.06.2010 року, № КП - 9/1 від 26.07.2010 року, № КП-17/1 від 30.08.2010 року, та довідкою №12 від 31.08.2010 року виданою ПАТ «Трест «Київміськбуд-3» про проведення розрахунків. Претензії щодо виконання такого договору у ПАТ «Трест «Київміськбуд-3» відсутні. Отже, [PERSON] належним чином набула правових підстав для отримання у власність майнових прав на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до акту готовності об'єкта до експлуатації від 11.09.2012 року та сертифікату відповідності закінченого будівництвом об'єкта серії КВ №16412174240 від 26.09.2012 року засвідчено відповідність закінченого будівництвом об'єкта - житлового будинку на [ADDRESS] проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації. За наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідач УСНРПБВК «Укрреставрація» не набув право розпорядження спірною квартирою. Отже, на час укладення договору купівлі-продажу майнових прав від 11.05.2010 року №29А-41 відповідач УСНРПБВК «Укрреставрація» діяв в порушення вимог ст.658 ЦК України, що, у свою чергу, є підставою для визнання договору недійсним в порядку, передбаченому ч. 1 ст.203, ст.215 ЦК України. Після введення будинку в експлуатацію між Позивачем та Компанією в особі уповноваженого Генерального директора ТОВ «БІК «Інтербудінвест» [PERSON], 01.07.2013 року було підписано Акт прийому - передачі спірної квартири [ADDRESS]. З моменту підписання даного Акту Позивач набула право на здійснення подальшої реєстрації права власності на квартиру [NUMBER]. Водночас між УСПНРПБВК «Укрреставрація» та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу майнових прав № 41/29А на спірну квартиру [NUMBER], та на підставі якого [PERSON] здійснив реєстрацію права власності. Зазначений договір було підписано 15.08.2012 року, тобто після того як майнові права уже були продані ще в 2010 році, що підтверджується вищенаведеними доказами. У відповідності до положень ч.ч.1,2 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Ст. 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч.2 ст.16 ЦК України. Згідно ст.ст.215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином. Ухвалюючи рішення у справі про визнання недійсним договору за позовом особи, яка не була стороною оспорюваного правочину, суд повинен встановити, яке невизнане чи оспорюване цивільне право позивача було порушено. За приписами ст.ст.655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Відповідно до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до п. 5 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року, до державної реєстрації права власності за новим набувачем покупець за договором про відчуження майна, виконаним сторонами, не має права розпоряджатися цим майном, оскільки право власності на нього зберігається за продавцем, проте має право на захист свого володіння на підставі статті 396 ЦК України. При цьому, слід мати на увазі, що після оплати вартості проданого майна і передання його покупцеві, але до державної реєстрації переходу права власності, продавець також не має права ним розпоряджатися, оскільки це майно є предметом виконаного продавцем зобов'язання, яке виникло з договору про відчуження майна (пункт 1 частини першої статті 346 ЦК України), а покупець є його законним володільцем. У разі укладення нового договору про відчуження раніше переданого покупцю майна без розірвання попереднього договору чи визнання судом його недійсним продавець несе відповідальність за його невиконання у виді відшкодування збитків новому покупцеві. Отже, на час укладення договору купівлі-продажу майнових прав від 15.08.2012 року УСНРПБВК "Укрреставрація" діяло в порушення вимог ст. 658 ЦК України, оскільки на момент укладення договору із [PERSON] власником спірної квартири та майнових прав на неї не було та визнавало такі майнові права на квартиру за ТОВ «БІК «Інтербудінвест». Таким чином позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення як законні та обґрунтовані. Судові витрати з [PERSON] та УСНРПБВК "Укрреставрація" підлягають стягненню на користь [PERSON] в порядку ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved