Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернувся до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], який помер [INFO] року в місті Сніжне, Донецької області. Заяву [PERSON] мотивує тим, що його батько, [PERSON], [INFO], помер [INFO] року в м. Сніжне, Донецької області. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, що визначено Верховною Радою України. [PERSON] звернувся до Південного районного у місті Кам`янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для отримання свідоцтва про смерть батька, але йому було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для оформлення спадщини. В суді [PERSON] підтримав подану заяву в повному обсязі, з підстав наведених вище, просив її задовольнити; пояснив, що мешкає разом з родиною у м. Кам`янське у Південному районі, де зареєстрований з березня 2014 року; батько тяжко хворів на невиліковну хворобу, залишався на тимчасово непідконтрольній території; після його смерті виїжджав до м. Сніжне для поховання батька; встановлення факту необхідне для звернення до нотаріату і вирішення питання щодо спадщини. Представник заінтересованої особи - Південного районного у місті Кам`янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, листом начальника просить розглянути справу без участі їх представника, заперечень проти заяви не має. Допитана в суді в якості свідка [PERSON] зазначила, що є дружиною заявника, його батько, [PERSON], помер [INFO] року у м. Сніжне, серед доказів є медична документація та довідки, видані на непідконтрольній території. Вислухавши позицію заявника, заінтересованої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, заявник [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 25.07.1980 року за актовим записом № 45 (л.с. 15). [PERSON] помер [INFO] року у віці 66 років в місті Сніжне, Донецької області, згідно лікарської довідки про смерть № 7 від [INFO] року, виданого Центром первинної медико-санітарної допомоги м. Сніжне. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, згідно Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 252-VIII, розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" з подальшими змінами, Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 року. Заявник [PERSON] звернувся до Південного районного у місті Кам`янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для отримання свідоцтва про смерть батька, але йому було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, що не відповідає по формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України № 545 від 08.08.2006 року та виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для оформлення спадщини, що залишилася після його смерті. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до вимог ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року вважаються недійсними. У відповідності з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню ( ч. 4 ст. 317 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Частиною 4 ст. 49 Цивільного кодексу України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірванняшлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 зазначеного Закону державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved