Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона та відповідач, 20 січня 2007 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №2. Від цього шлюбу у них народився син\~ [PERSON] [INFO] . Після народження сина в подружжя відбувалися постійні конфлікти та суперечки, через що спільне життя стало неможливим та нестерпним. На даний момент шлюб носить лише формальний характер, примирення з відповідачем та збереження сім`ї є не можливим. Сім`я фактично розпалась в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Посилаючись на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований у Виконавчому комітеті Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №2. Між нею та відповідачем на момент пред`явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини [PERSON] [INFO] , тому на підставі вищевказаного просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 гривень (три тисячі гривень 00 копійок) щомісячно, з моменту звернення до суду з цим позовом, до досягнення дитиною повноліття. Позивач подала до суду заяву заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідач подав до суду заяву згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, вимоги позову визнав. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №2. Від цього шлюбу у них народилась одна дитина\~ [PERSON] [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім`я фактично розпалась, її збереження недоцільне. У відповідності до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2\~ст. 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зі змісту\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , є неможливим, оскільки сторони не мешкають разом, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінить. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини"передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Згідно з ч. 1ст.\~181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3ст. 181 СК Україниаліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у судовому порядку. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні величини аліментного платежу, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положенняст. 180 СК Українипро те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. У відповідності до ч.1ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначені розміру аліментів, суд враховує матеріальний та сімейний стан позивача та відповідача, законодавче встановлення розміру аліментів на одну дитину та законодавче обмеження загального розміру відрахувань із заробітної плати у виді 50%. З відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн., який є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача, позивача по справі. Судові витрати в частині позовних вимог про стягнення аліментів підлягають стягненню із відповідача відповідно до вимогст.141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved