Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

01.12.2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона самостійно виховую спільну з відповідачем дитину, доньку - [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду, справа № 191/4192/19 від 27.12.2019 року відповідач повинен був сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення повноліття. Дохід позивачки на рівні мінімального і з такими доходами вона не можt в повній мірі забезпечити потреби дитини. Визначений судом розмір аліментів в твердій грошовій сумі підлягає зміні та вираженню у частці від доходів платника аліментів так як відповідач працює. Крім того потреби дитини значно зросли. Донька ходить до школи, відвідує репетиторів та додатково навчається. Допомоги у вихованні дитини, догляді за нею, витратах на лікування, одяг і взуття, шкільних предметів відповідач не бере. На прохання розподілити витрати, пов`язані з навчанням дитини навпіл - відповідач відмовився. Крім того, з часу винесення судом рішення значно зросли витрати на комунальні послуги, які позивач оплачую самостійно. Електроенергія та газ потрібні для проживання дитини. Відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі. Також у відповідача є не офіційний дохід від підприємницької діяльності. Враховуючи вищевикладені обставини, позивач просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2019 року на її [PERSON] , користь, аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , з розміру 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно на стягнення у виді ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . До початку проведення судового засідання представник позивача [PERSON] надала суду заяву про підтримання позовних вимог та можливість розгляду справи за її відсутності. Також на підтвердження того, що відвідач не приймає участі у вихованні дитини, надано суду копії письмових документів: Лист Служби у справах дітей Синельниківської міської ради № 99 від 18.02.2021 року; Висновок за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину від 17.02.2021 року; Характеристика № 2 від 22.02.2021 року; Довідка про участь батьків у шкільному житті дитини від 22.02.2021 року; Акт обстеження умов проживання від 17.02.2021 року. До початку судового засідання відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій вказав, що заявлені вимоги не визнає, вважає, що сума яку він сплачує на утримання дитини є достатньою, а також надав копії чеків, на підтвердження понесених ним додаткових витрат на утриманні доньки. Викладені обставини у позовній заяві, щодо не виконанням ним батьківських обов`язків вважає не обґрунтованими, оскільки приймає участь в житі доньки. Просив розгляд справи здійснювати без його участі. Суд, дослідивши докази, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. Сторони у справі, які перебували у зареєстрованому шлюбі, мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 03.12.2019 року шлюб між сторонами розірвано. 27 грудня 2019 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення, яке набрало законної сили 28 січня 2020 року, та згідно резолютивної частини якого стягнуто з [PERSON] , який народився [INFO] у с. Косоларі Тетрицкаройського району Грузії, паспорт серія [NUMBER] , виданий 08 серпня 2006 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь [PERSON] , яка народилася [INFO] , паспорт громадянина України: документ № [NUMBER] , запис №19930630-07446, аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , щомісячно в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп., до досягнення дочкою повноліття, тобто до [INFO] , із щорічною індексацією відповідно до закону. Стягнення провадити з 11 листопада 2019 року. Судом досліджено копії письмових документів, а саме: лист Служби у справах дітей Синельниківської міської ради № 99 від 18.02.2021 року; висновок за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину від 17.02.2021 року; характеристика № 2 від 22.02.2021 року; Довідка про участь батьків у шкільному житті дитини від 22.02.2021 року; акт обстеження умов проживання від 17.02.2021 року з яких встановлено, що позивач у справі [PERSON] проживає разом з донькою, скарг на сімю від сусідів не надходило, стосунки між ними неконфліктні, дитина забезпечена усім необхідним, мати приймає участь у навчально - виховному процесі дитини, аліменти витрачаються за цільовим призначенням. Батько протягом навчального року участі у навчально - виховному процесі дитини не брав. Судом проаналізовано та взято до уваги надані відповідачем копії чеків, які свідчать про понесені додаткові витрати відповідача на утримання та розвиток їхньої спільної дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, в тому числі в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. При цьому, інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.06.2017 року, внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема до статті 182 СК України, частину другу якої викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Разом із цим, суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати на утримання дитини, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються із відповідача [PERSON] з розміру 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно на стягнення у виді ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Сторонам роз`яснити, що розмір аліментів, стягнутих на утримання дитини, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, оскільки в силу п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів, суд також присуджує стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved