Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

у лютому 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, у якому просила: дозволити виїзд неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] року народження, без згоди батька [PERSON], [INFO] року народження на тимчасовий виїзд за межі України до Австрії, Болгарії, Чехії, Швеції, Німеччини, Польщі, Естонії, Молдови, Білорусії та Кіпру з 19.05.2014 року до досягнення ним 16-річного віку. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 25.11.1994 року до 11.08.2009 року. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження. За твердженням позивачки діти постійно проживають з нею і перебувають на її утриманні та вихованні, при цьому батько їх вихованням не займається та не надає матеріальної допомоги. Неповнолітній [PERSON] з 2011 року займається футболом у Спортивній дитячо-юнацькій школі олімпійського резерву «Зміна-Оболонь». З метою спортивних змагань та для оздоровлення виникла необхідність для виїзду дитини за кордон, проте отримати дозвіл від батька на виїзд неповнолітнього сина не вбачається можливим, оскільки [PERSON] не підтримує зв'язок з сім'єю і позивачці не відоме його місцезнаходження. На підставі вищевказаного [PERSON] просила про задоволення позовних вимог. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився про час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, ніяких клопотань, заяв суду не надав, у зв'язку з чим суд визнає його неявку без поважних причин і вважає можливим розглянути справу у його відсутності, та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до вимог ст. 224-226 ЦПК України. Представник третьої особи позовні вимоги вважала обґрунтованими, просила суд позов задовольнити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] з 25.11.1994 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). 11.08.2009 року шлюб між [PERSON]. та [PERSON] було розірвано (а.с. 5). Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження. З клопотання директора Спортивної дитячо-юнацької школи олімпійського резерву «Зміна-Оболонь» вбачається, що [PERSON], [INFO] року народження займається футболом у вказаній школі з 2011 року та за час навчання зарекомендував себе як талановитий спортсмен, є багаторазовим переможцем та призером турнірів з футболу м. Києва. З метою подальшого його розвитку, як спортсмена йому необхідно брати участь у міжнародних футбольних турнірах та тренувальних зборах за кордоном. За приписами ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Право фізичної особи на свободу пересування закріплене також у нормі ч.1 ст. 313 ЦК України. Згідно з ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. У випадку, якщо фізична особа не досягла шістнадцяти років, вона має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" врегульовано порядок здійснення громадянами України права на виїзд з України та в'їзд в Україну, порядок оформлення документів та зарубіжних поїздок. За змістом ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року за №57, виїзд за межі України громадянина, який не досяг шістнадцятирічного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до пп.1 п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, виїзд за межі України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, у супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, можливий у разі пред'явлення документів або нотаріально засвідчених копій, в тому числі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітній дитині без згоди батька є законні та обґрунтовані і підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved