Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] у зв'язку із несплатою аліментів колишнім чоловіком [PERSON] на утримання дитини - сина [PERSON] 1997 року народження, 26 листопада 2009 року звернулася до Управління праці та соціального захисту населення із заявою про призначення тимчасової державної допомоги на утримання дитини. Ознайомившись із поданою заявою та доданими до неї документами 1 грудня 2009 року Управлінням було прийнято рішення про призначення соціальної допомоги відповідачу починаючи з 1 листопада 2009 року. Проте, як згодом було встановлено, один щомісячний платіж, а саме за період з 1 лютого 2015 року по 28 лютого 2015 року відповідачу був надміру призначений та виплачений за обставин, за яких виплата допомоги не призначається та має бути припинено. Відповідно до порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі смерті одного з батьків, визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим. [PERSON] заявою від 19 січня 2015 року повідомила позивача про факт смерті її колишнього чоловіка, разом з тим, таке повідомлення від відповідача надійшло до позивача в той час, коли раніше призначену соціальну допомогу вже було призначено. Відповідач неодноразово повідомлялася про обов'язок відшкодування переплачених коштів, однак остання кошти не повернула у зв'язку з цим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача 385 гривень 80 копійок переплачених державних коштів. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву в якій розгляд справи поросить проводити без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги від 26 листопада 2009 року відповідач звернулася до органу праці та соціального захисту населення м. Сміла про призначення тимчасової державної допомоги на утримання дитини (а.с. 6). З рішення про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 1 грудня 2009 року Управління праці та соціального захисту населення Смілянської районної державної адміністрації вбачається, що відповідачу була призначена допомога на утримання дитини (а.с. 8). Як вбачається з заяви від 19 січня 2015 року відповідач повідомила позивача про смерть її чоловіка [PERSON] та просила припинити виплату їй тимчасової допомоги (а.с. 9). З листа Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради вбачається, що [PERSON] надмірно нараховані кошти в сумі 385 гривень 80 копійок (а.с. 10). З повідомлень Управління праці та соціального захисту населення направлених на адресу [PERSON] вбачається, що її повідомлено про обов'язок повернення надмірно переплачених коштів в сумі 385 гривень 80 копійок (а.с. 10 на звороті, 11 та 12). Відповідно до п. 2 Положення "Про порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189 тимчасова допомога призначається у разі, коли, зокрема, рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Згідно п. 8 вищевказаного Положення тимчасова допомога надається на дітей у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Відповідно до пп. 12 п. 10 Положення виплата тимчасової допомоги припиняється у разі смерті одного з батьків, зобов'язаного сплачувати аліменти, або визнання його в установленому порядку безвісти відсутнім чи оголошення померлим. Про виникнення зазначених у цьому пункті обставин одержувач зобов'язаний повідомити у десятиденний строк орган соціального захисту населення. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-СР №247836 виданого 8 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Сміла реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області [PERSON] помер 5 січня 2015 року. Про що відповідач повідомила позивача лише 19 січня 2015 року, що не відповідає вимогам пп.12 п. 10 Положення "Про порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме" (а.с. 5,9). Відповідно до ст. 1215 ЦК не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Однак, як вбачається з матеріалів справи при перерахуванні відповідачу допомоги на утримання дитини Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради, було допущено рахункову помилку через недобросовісність відповідача, а тому надлишок виплаченої допомоги підлягає стягненню із [PERSON] на користь позивача, що узгоджується із вимогами ст. 1215 ЦК України. Відтак, позовна заява є обґрунтованою, такою, що ґрунтується на вимогах закону та підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved