Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~01.08.20019 [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на самочинно реконструйований об`єкт нерухомого майна, громадський будинок літ. А-1-2 загальною площею 726.4 кв.м, що розташований в [ADDRESS] . Полтава [ADDRESS] . Посилався на те, що на підставі договору купівлі-продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу 29.05.2015 Башинською Т.В. , та договором дарування, посвідченого цим же нотаріусом 23.05.2017 він отримав у власність нежитлову будівлю ( відділення банку та магазин непродовольчих товарів) загальною площею 272.5 кв.м за вказаною адресою. Управлінням з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради йому надано містобудівні умови та обмеження №21 забудови земельних ділянкою, щодо реконструкції відділення банку та магазину непродовольчих товарів у нежитлові приміщення та приміщення, що обслуговують об`єкти транспорту за вказаною адресою. Він провів реконструкцію належної йому нежитлової будівлі. Право користування земельними ділянками, на яких розташований цей об`єкт нерухомості належить йому на підставі договорів оренди землі, зареєстрованих виконком Полтавської міської ради 06.10.2017 № 361-П, № 362-П від 06.10.2017, № 193-П від 10.07.2017, № 51-П від 19.07.2018. Згідно з технічним паспортом . виданим КП « Полтавське міське бюро технічної інвентаризації» Полтавської міської ради від 29.03.2019 по [ADDRESS] громадський будинок з господарськими ( допоміжними) будівлями та спорудами ( відділення банку, офісні, торговельні приміщення та приміщення, що обслуговують об`єкти транспорту) літ. А-1-2, загальною площею 726.4 кв.м, реконструкція якого проведена без дозвільних документів. Згідно з технічним звітом про проведення технічного обстеження КП «Полтавське міське бюро технічної інвентаризації» Полтавської міської ради 27.03.2019 спірне нерухоме майно відповідає надійній та безпечній експлуатації. Посилаючись на норми ст. 376 ЦК України , судову практику просив визнати за ним право власності на вказаний об`єкт нерухомості. Провадження у справі відкрито 16.08.2019 за правилами загального провадження. 23.09.2019 у підготовчому засіданні до участі у справі залучені третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради. 18.10.2019 представник відповідача надав копію листа Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради № 01-02-01-14/1623 від 11.10.2019, витяг з протоколу засідання тимчасової комісії з розгляду питань самочинного будівництва № ПР№01.3/05 стосовно визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно. 21.10.2019 проведене підготовче засідання. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Від третіх осіб, Управління з питань містобудування та архітектури, Департаменту архітектурно будівельної інспекції у Полтавській області надійшли заяви про розгляд справи у відсутність їхніх представників, при вирішенні спору покладались на суд. Враховуючи вимоги ч. 2 ст.223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи суд керується наступним. Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 19.04.2015 позивач та [PERSON] стали власником, в рівних частках, нежитлової будівлі, ( відділення банку та магазин непродовольчих товарів) загальною площею 266.1 кв.м, що знаходяться за адресою [ADDRESS] ( а.с. 5). 23.05.2019 [PERSON] подарувала позивачеві належну їй /12 частку нежитлової будівлі, ( відділення банку та магазин непродовольчих товарів) загальною площею 266.1 кв.м, що знаходяться за адресою [ADDRESS] ( а.с. 6). Земельна ділянка, на якій розташована вказана будівля перебуває в оренді позивача на підставі договорів оренди землі від 29.09.2017,02.02.2018, 06.07.2017( а.с. 10-17), які в установленому законом порядку зареєстровані в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку.( а.с. 20-22). Відповідно до\~висновку \~технічного звіту\~ про\~проведення \~технічного обстеження,\~виданого КП\~ «\~Полтавське міське\~бюро технічної\~інвентаризації» Полтавської\~міської ради\~ 27.03.2019\~за результатами\~проведеного технічного\~обстеження \~об`єкта спірного\~нерухомого майна(\~відділення банку,\~офісні,\~торговельні приміщення\~ат приміщення,\~що \~обслуговують \~об`єкти транспорту,\~що розташований\~за адресою\~ [ADDRESS] \~,\~встановлена \~ \~можливість \~надійної \~та безпечної\~експлуатації. За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 373 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно з\~частиною першою\~статті 376\~ЦК України\~самочинно збудованим\~вважається об`єкт\~нерухомості,\~якщо:\~1)\~він збудований\~або будується\~на земельній\~ділянці,\~що не\~була відведена\~в установленому\~порядку для\~цієї мети;\~2)\~об`єкт\~нерухомості збудовано\~без належного\~документа чи\~належно затвердженого\~проекту;\~3)\~об`єкт\~нерухомості збудований\~з істотними\~порушеннями будівельних\~норм і\~правил. Аналіз положень ст. 376 ЦК України свідчить про те, що можливість визнання права власності на самочинне будівництво перш за все пов`язана з наявністю права власності чи права користування земельною ділянкою, відведення її з метою забудови, наявності згоди власника (користувача) на визнання цього права. Із витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.06.2015,16.06.2017 убачається, що земельна ділянка за адресою [ADDRESS] передана [PERSON] в оренду та має цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Наданими доказами підтверджується та обставина, що [PERSON] звертався до Полтавської міської ради з приводу узаконення проведеної самочинної реконструкції належного йому нерухомого майна, вказане питання розглядалось на засіданні тимчасової комісії з розгляду питань самочинного будівництва в м. Полтава 11.10.2019 , яка враховуючи, що спірний об`єкт нерухомості у відповідно до генерального плану міста затвердженого рішенням двадцятої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 16.03.2012 розміщений на існуючі громадській території вирішила при вирішення питання про визнання за позивачем права власності на самочинно реконструйований об`єкт нерухомого майна покластися на розсуд суду. Порядком \~прийняття в\~експлуатацію закінчених\~будівництвом об`єктів,\~ затвердженого\~ постановою\~КМУ \~№461\~від 13.04.2011\~ пункт\~17\~ \~передбачено,\~що:\~ \~Замовник (його\~уповноважена особа)\~заповнює і\~подає особисто\~або надсилає\~рекомендованим листом\~з описом\~вкладення чи\~через електронну\~систему здійснення\~декларативних та\~дозвільних процедур\~у будівництві\~до відповідного\~органу державного\~архітектурно-будівельного\~контролю один\~примірник декларації\~ щодо самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, за формою, наведеною у додатку 5 до цього Порядку, тобто такий об`єкт приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Позивач здійснював реконструкцію належного йому нерухомого майна, яке відноситься до 1-111 категорії складності самочинно, не на підставі будівельного паспорту, а отже зареєструвати своє право власності на реконструйований об`єкт без звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності на вказаний об`єкт нерухомості немає можливості. ВС вказав,\~що звернення\~до суду\~з позовом\~з приводу\~самочинного будівництва\~має здійснюватися\~за наявності\~даних про\~те,\~що порушене\~питання було\~предметом розгляду\~компетентного державного\~органу,\~рішення якого\~чи його\~відсутність дають\~підстави вважати\~про наявність\~спору про\~право (пункт\~9\~постанови пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~від 30\~березня 2012\~року №\~6\~«Про практику\~застосування судами\~статті 376\~Цивільного кодексу\~України (про\~правовий режим\~самочинного будівництва\~ (\~постанова 07.02.2018 у справі № 127/18746/15-ц). Матеріалами справи підтверджується та обставина , що позивач звертався до компетентних державних органів з приводу прийняття в експлуатацію самочинного реконструйованого спірного об`єкту нерухомості, однак йому надані рекомендації про необхідність звернення до суду з вказаним питанням , і тільки при наявності рішення суду про визнання за ним права власності на самочинно реконструйований спірний об`єкт нерухомості, прийняття вказаного об`єкту нерухомості буде проведене відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ №461 від 13.04.2011. Отже слід дійти до висновку , про наявність спору з приводу прийняття в експлуатацію спірного нерухомого майна, а враховуючи ту обставину, що спірний об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] передана [PERSON] в оренду , яка має цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, висновком технічного обстеження об`єкта спірного нерухомого майна ( відділення банку, офісні, торговельні приміщення та приміщення, що обслуговують об`єкти транспорту, що розташований за адресою [ADDRESS] , встановлена можливість надійної та безпечної експлуатації, проведена реконструкція спірного майна не порушує будь-чиїх прав, відповідач заперечень , щодо задоволення позову не надав, наявні підстави для визнання за позивачем права власності на самочинно реконструйований об`єкт нерухомості.

Outcome: approved