Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» звернулося до суду із вищевказаним позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим, що під час проведення інвентаризації земель приватним підприємством «Ріга», яке знаходяться у постійному користуванні ДТГО «Львівська залізниця», в адміністративних межах [PERSON] сільської ради було виявлено, що частина земельної ділянки площею 0,0038 га смуги відведення залізниці на 277км+378м до 277км+426м перебуває у власності [PERSON] накладається на смугу відведення залізниці. Просить визнати незаконним та скасувати рішення 31 сесії VІ скликання [PERSON] сільської ради від 25.04.2014 року № 445-31/2014, в частині передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,0038 га., [PERSON], визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку виданого на підставі рішення 31 сесії VІ скликання [PERSON] сільської ради від 25.04.2014 року № 445-31/2014 та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером № 7321087900:01:005:0570 у Державному реєстрі прав, та скасування запису у Поземельній книзі щодо земельної ділянки за кадастровим номером 7321087900:01:005:0570, а також стягнути з відповідачів судові витрати. 26 квітня 2017 року представником позивача [PERSON] заявлено заяву про зміну предмету позову в якій просять визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №440182, виданий [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.10.2006 року серії ВЕА 840669, зареєстровано за №2709. А також визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.10.2006 року серії ВЕА 840669, зареєстровано за №2709. Та стягнути з відповідачів сплачені судові витрати. Представник позивача ДТГО «Львівська залізниця» в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій змінені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не зявився, проте подав заперечення, згідно яких позовні вимоги не визнає, посилаючись на їх безпідставність і необґрунтованість і просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте його представник [PERSON] надала суду заяву в якій просить суд розглянути дану справу без участі відповідача. Позовні вимоги визнає частково та не заперечує щодо скасування державного акту в розмірі 0,0038 га та відповідно документу на підставі якого було видано державний акт. Представник відповідача відділу Держгеокадастру у Глибоцькому районі Чернівецької області в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що з метою оформлення правовстановлюючих документів на право постійного користування землями смуги відведення в межах Глибоцького району Чернівецької області Державним територіально - галузевим об'єднанням «Львівська залізниця» укладено договір із землевпорядною організацією ПП «Ріга» від 30.12.2013р. №Л/П-134382/НЮ про виконання робіт з інвентаризації земель та виготовлення державних актів на право постійного користування земельними ділянками Державного територіально - галузевого об'єднання «Львівська залізниця» в межах існуючої смуги відведення. На виконання умов зазначеного договору ПП «Ріга» виготовило Технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки ДТГО «Львівська залізниця» під існуючими об'єктами залізничного транспорту за напрямком Чернівці - Вадул - Сирет від 273км+314м до 276км+736м в адміністративних межах населеного пункту с Чагор [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, що є підставою для реєстрації земель. В результаті проведеної інвентаризації смуги відведення виявлено, що земельна ділянка від 277км+378м до 277км+426м що перебуває у власності [PERSON] частково, площею 0,0038 га накладається на смугу відведення залізниці. Земельна ділянка, яка накладається (перетинається) із смугою відведення залізниці площею 0,0038 га, зареєстрована в державному земельному кадастрі №7321087900:01:005:0570. Згідно «Плана границ полосы ж.д. отвода линии Черновци-Адынката Львовской железной дороги, в административных границах Черновицкого района Черновицкой области от 273км+314м до 276км+736м», який є належним доказом землекористування залізниці, розробленого та погодженого «Дорожною проектною конторою Юго-Западной ж.д. в 1959 році, ширина смуги відведення на вказаній ділянці перегону становить 17,0 м від осі колії. Земельна ділянка [PERSON] частково входить у ширину смуги відведення залізниці і загальна площа перетину земельної ділянки [PERSON] в смузі відведення залізниці становить 0,0038 га. На земельній ділянці, розміри якої визначені зазначеним Планом смуги відведення, розташована головна колія (ВБК) направлення Чернівці-Держкордон з км 267км-314 км інвентарний № 020122036, побудована в 1944 році, яка є державною власністю і перебуває на балансі ДТГО «Львівська залізниця», що є державним підприємством. Згідно Закону України від 23.02.2012 № 4442-УІ «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту тягального користування» публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» утворюється на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» і є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту. Починаючи з 01.12.2015 ДТГО «Львівська залізниця» здійснює діяльність в якості регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Українська залізниця ". Відповідно до ч.4 ст. 84 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність належать землі під державними залізницями. Розміри земельної ділянки, необхідної для експлуатації та обслуговування об'єктів транспорту визначаються відповідно до затверджених у встановленому порядку норм або проектно-технічної документації, що передбачено ст.11 Закону України «Про транспорт», яка діяла, як на момент прийняття оскаржуваного рішення, так і є чинною на цей час. Дані обставини підтверджуються також і п. 2 Положення про землі транспорту, затвердженого [PERSON] Міністрів СРСР від 08.01.1981 за № 24, де зазначено, що «размеры земельних участков, предоставляемых для указанных целей, определяются в соответствии с утвержденными в установленном порядке нормами или проектно-технической документацией». Окрім того, саме таку ширину смуги відведення у даному місці підтверджено Будівельними нормами і правилами, глава 39 - залізничні дороги калії 1520 мм. СНиП 11-39-76 та нормами відводу земель для залізниць СН 468-74, а смуга відведення залізниці, відображена у Плані смуги відведення лінії Адинката-Берхомет Чернівецької області. Ст. 68 Земельного кодексу України (2001 року), ст.11 Закону України «Про транспорт», ст.6 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлено, що до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення під залізничним полотном та його облаштуваннями, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Такі землі призначені для виконання покладених на підприємства і організації залізничного транспорту завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення, забезпечення безпеки руху і розвитку об'єктів залізничного транспорту. Таким чином правовий статус земель залізничного транспорту визначено законом і не може бути змінений в будь-який інший спосіб аніж визначено законодавством. Пунктом 12 Перехідних положень ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що сільська рада не вправі була розпоряджатися земельними ділянками, на яких розташовані державні підприємства. Право Залізниці на земельну ділянку в межах [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, в тому числі і на спірну, виникло задовго до реєстрації права [PERSON], та не було жодним чином припинене на підставі наступного. Відповідно до норм законодавства, яке існувало при облаштуванні залізничного полотна та смуги відведення («Инструкция о нормах и порядке отвода земель для железных дорог и использовании полосы отвода» затв. Міністерством шляхів сполучення СРСР 01.11.1955; «Положение о землях предоставленных транспорту» затверджених постановою СНК СССР 07.02.1933; інші нормативні акти та будівельні норми) вимоги щодо виготовлення та отримання державного акту не передбачалося, а землі транспорту вважалися землями спеціального призначення, які використовувалися на підставі особливих положень про ці землі відповідно до п.п.54,55 Общих начал землепользования и землеустройства ([PERSON] ЦИК СССР 15.12.1928). Згідно із п.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 №5-рп/2005 положення п.6 діючої [PERSON] Верховної [PERSON] Української РСР від 08.12.1990 «Про земельну реформу» №563-ХІІ в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою визнано таким, що не виповідає Конституції України (є неконституційним). Право користування Залізниці спірною земельною ділянкою відповідно до ст.11 ЦК України 2003 року виникло безпосередньо на підставі актів цивільного та земельного законодавства. Інститут державних актів, як правовстановлюючих документів, було введено в дію Земельним кодексом УРСР 1970 року. Пунктом 2 Указу Президії Верховної [PERSON] УРСР від 25.12.1970 «Про порядок введення в дію Земельного Кодексу УРСР» передбачалося, що норми Земельного кодексу УРСР (1970 року) застосовувались до правовідносин, які виникли після введення його в дію. Розміри земельної ділянки Залізниці, визначені Планом смуги відведення відповідають даним, що підтверджується довідкою Відділу Держземагенства у Глибоцькому районі станом на 01.01.2012р, відповідно до якої під об'єктами залізничного транспорту в межах с.Коровія Глибоцького району знаходиться площа 14,0 га. Зазначеною довідкою підтверджується факт землекористування залізниці. Залізницею як землекористувачем сплачується земельний податок за дану земельну ділянку, що підтверджується довідкою відокремленого підрозділу «Чернівецька дистанція колії ДТГО «Львівська залізниця» від 21.08.2015 №10/41.

Outcome: partial