overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

01.11.2013 року позивач [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], та просить стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 01.11.2013 року на утримання сина [PERSON], [INFO], до закінчення ним навчання -- 30.06.2015 року, на її користь. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з 04.02.1995 року по 12.09.2002 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Сину вже виповнилося 18 років, але він продовжує навчання в Гірничо-електромеханічному технікумі ДВНЗ «КНУ» до 30.06.2015 року. Відповідач матеріальної допомоги на навчання дитини в добровільному порядку не надає. У зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження - а.с.9. Згідно довідок № 1013 від 30.09.2013 року та № 143 від 30.09.2013 року [PERSON] продовжує навчання на цей час на денному відділенні Гірничо-електромеханічного технікуму ДВНЗ «КНУ» по 30.06.2015 р., стипендію не отримує. - а.с. 12,13. Відповідно до ст.ст. 182, 198-200 Сімейного Кодексу України - право на стягнення аліментів від батька який проживає окремо, має дитину, яка продовжує навчання. При встановленні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини, можливість надання утримання другим з батьків. Розмір аліментів встановлюється в твердій грошовій сумі, або в частці від заробітку. Оскільки [PERSON] є батьком повнолітнього сина позивача, який продовжує навчання, стипендії не отримує, проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу щомісячно, на утримання сина [PERSON], [INFO], до закінчення ним навчання -- 30.06.2015 року, на користь позивача. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.182,1 98-200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

01.11.2013 року позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач мешкає в квартирі за адресою: 86145 [ADDRESS]. Згідно з вимогами ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 67,68 Житлового кодексу України, квартиронаймач житлового приміщення повинен своєчасно вносити оплату послуг за теплопостачання, проте за період з 01.03.2009 року по 01.09.2013 рік відповідачем порушуються строки виплати, за особовим рахунком відповідача № 18/586 у зв'язку з чим склалась заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 6705.06 грн. Представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити, посилаючись на ті обставини, які викладені у позовній заяві. В судове засідання відповідач не з'явилась, про день та час слухання судової справи повідомлялась належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Між позивачем та відповідачем, згідно з вимогами ст. 509 ЦК України, виникли зобов'язання, які вони зобов'язані виконувати, та не звільняються від відповідальності за неможливістю виконання даного зобов'язання. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» квартиронаймач житлового приміщення повинен оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, згідно з ст. ст. 67,68 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги, проте за період з 01.03.2009 року по 01.09.2013 рік відповідачем порушуються строки виплати, за особовим рахунком відповідача № 18/586 склалась заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 6705.06 грн. Однак судом встановлено, що згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Донецькій області, відповідач [PERSON], [INFO], не значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] з 16.10.2005 року. Крім того з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, яка надійшла до суду 11.02.2014 року, наданої реєстраційною службою Макіївського міського управління юстиції Донецької область вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] відомості відсутні. Суд неодноразово ставив питання щодо надання доказів з боку позивача про дані місця проживання або перебування відповідача, однак позивач не надав таких доказів, так як відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Доводи позивача щодо витребування інформації про інших осіб, які крім [PERSON] можуть користуватися наданими послугами, є неспроможними, оскільки ці вимоги виходять за рамки розгляду цього позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

01.11.2013 року позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 22.03.2006 року представниками енергопостачальника була проведена перевірка прибору обліку споживання електроенергії споживача за адресою: [ADDRESS]. В результаті перевірки було встановлено порушення правил користування електричною енергією, а саме - самовільне підключення проводів до електричної мережі поза засобами обліку. У зв'язку з чим було оформлено акт №155128 від 22.03.2006 року про порушення правил користування електричною енергією. Розрахунок завданих збитків, згідно Постанови НКРЕ №562 від 04.05.2006 року, складає 954.65 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, хоча про час слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи заочно Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяву про розгляд справи за його відсутності надано не було, та про причину неявки суду не було повідомлено. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], що підтверджено випискою з особового рахунку, довідкою з адресного-довідкового бюро Донецької області. Згідно ст.26 Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником. Відповідно до наданої копії акту №155128 від 22.03.2006 року про порушення правил користування електроенергією для населення, 22.03.2006 року представниками енергопостачальника була проведена перевірка прибору обліку споживання електроенергії споживача за адресою: [ADDRESS]. В результаті перевірки було встановлено порушення правил користування електричною енергією, а саме - самовільне підключення проводів до електричної мережі поза засобами обліку. Зазначений акт складений у відповідності п.53 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою КМУ №562 від 04.05.2006 року. Згідно наданого розрахунку, що відповідає Постанові НКРЕ №562 від 04.05.2006 року, сума збитків, завданих позивачеві, становить 954.65 грн., яка повинна бути стягнута. В силу ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення сума судового збору на користь позивача, оплачена при зверненні до суду

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

01.11.2013 року позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідачем, який споживає електричну енергію за адресою: [ADDRESS], - не регулярно оплачується використана електроенергія, у зв'язку з чим за особовим рахунком [NUMBER] станом на 01.10.2013 року утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 253.39 грн., за період з 21.05.2010 року по 26.11.2011 рік, що є порушенням правил користування електроенергією, згідно яких споживач не пізніше 10 числа кожного місяця зобов'язаний сплачувати спожиту електроенергію за фактичними показниками прибору обліку. Добровільно відповідач не сплатив суму заборгованості, тому і було звернено до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, хоча про час слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи заочно. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], що підтверджено випискою з особового рахунку, довідкою з адресного-довідкового бюро Донецької області. Згідно ст.26 Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником. Відповідно до правил користування електроенергією для населення, споживачі електроенергії зобов'язані вносити плату за спожиту електричну енергію, проте оплата вносилась не в повному обсязі, заборгованість за особовим рахунком [NUMBER], який відкрито за адресою: [ADDRESS], за період з 21.05.2010 року по 26.11.2011 рік у розмірі 253.39 грн., яка повинна бути стягнута. В силу ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення сума судового збору на користь позивача, оплачена при зверненні до суду

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

01.11.2013 року позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідачем, який споживає електричну енергію за адресою: [ADDRESS], - не регулярно оплачується використана електроенергія, у зв'язку з чим за особовим рахунком [NUMBER] станом на 01.10.2013 року утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 3747.66 грн., за період з 10.11.2008 року по 10.02.2012 рік, що є порушенням правил користування електроенергією, згідно яких споживач не пізніше 10 числа кожного місяця зобов'язаний сплачувати спожиту електроенергію за фактичними показниками прибору обліку. Добровільно відповідач не сплатив суму заборгованості, тому і було звернено до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, хоча про час слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи заочно. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяву про розгляд справи за її відсутності надано не було, та про причину неявки суду не було повідомлено. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], що підтверджено випискою з особового рахунку, довідкою з адресного-довідкового бюро Донецької області. Згідно ст.26 Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником. Відповідно до правил користування електроенергією для населення, споживачі електроенергії зобов'язані вносити плату за спожиту електричну енергію, проте оплата вносилась не в повному обсязі, заборгованість за особовим рахунком [NUMBER], який відкрито за адресою: [ADDRESS], за період з 10.11.2008 року по 10.02.2012 рік у розмірі 3747.66 грн., яка повинна бути стягнута. В силу ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення сума судового збору на користь позивача, оплачена при зверненні до суду

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

01.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Дзержинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про оспорювання батьківства. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що 09.11.2011 року він уклав шлюб з [PERSON]. [INFO] відповідачка народила сина [PERSON], а 15.03.2012 року зареєструвала його у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану, батьком дитини було записано його - позивача у справі. З цим він не згоден, так як з відповідачкою він познайомився у лютому 2012 року, їх стосунки як до шлюбу та після його реєстрації носили періодичний характер, разом вони не проживали, відповідачка жила зі своїм батьком на проспекті Перемоги, а він на Гуківському в*їзді, як до так і після реєстрації шлюбу. В червні та липні 2011 року, що є моментом ймовірного зачаття дитини вони не жили з відповідачкою інтимним життям. Відповідачка позов визнала та пояснила, що [PERSON] не є батьком її дитини [PERSON]. Коли вони реєстрували шлюб вона вже була на третьому місяці вагітності. Не заперечувала, що народила дитину від іншого чоловіка. Третя особа у судове засідання не з*явилась, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву з проханням розглядіти справу за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, відповідача вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. 09.11.2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с.6). [INFO] відповідачка [PERSON] народила дитину - сина [PERSON] (а.с.7). В графі «батько» записано [PERSON]. В графі «мати» записано [PERSON]. Позивач та відповідачка познайомились у лютому 2011 року, під час ймовірного зачаття дитини сторони не жили разом. Відповідно до ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 126 СК України - особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу має право оспорити батьківство, пред*явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

01.11.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04.08.2007 року між ними у Роздольненській сільській раді Каховського району Херсонської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №5. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, поваги, довіри в сімейних стосунках, які призвели до розпаду сім'ї. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення позивача і відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами зареєстрований 04.08.2007 року у Роздольненській сільській раді Каховського району Херсонської області, про що зроблено актовий запис №5 (а.с.4). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів позовної заяви, пояснень позивача та відповідача, вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю, подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе. Ухвалою суду від 06.12.2014 року за клопотанням відповідача сторонам надавався строк на примирення терміном на три місяці. Після спливу даного строку позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

01.11.2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просила стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 із всіх видів його заробітку. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка вказала, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.04.2013 року. Від шлюбу вони мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. З вересня 2013 року шлюбні відносини з відповідачем були припиненні, з того часу відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить його у скрутне матеріальне становище оскільки вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, допомогу яку вона отримує на дитину та себе не достатньо для нормального існування, у зв'язку з чим вона звернулася до суду із зазначеним вище позовом. Позивачка, [PERSON], надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутністю. Відповідач, [PERSON], надав суду заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутністю. Третя особа, [PERSON], надала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач по справі сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини його доходу, також просила розгляд справи провести за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], народився [INFO], матір'ю дитини є позивачка - [PERSON], батьком дитини є відповідач - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.3). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, відповідач зобов'язаний виплачувати на утримання дитини аліменти. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач працює, при цьому має на утриманні іншу неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, тому суд дійшов висновку, що відповідач повинен та має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO]. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 229 гривень 40 копійок. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

01.11.2013 року ухвалою Волноваського районного суду Донецької області у задоволенні скарги [PERSON] на дії посадових осіб відділу ДВС Волноваського РУЮ у Донецькій області та визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, стягнення незаконно одержаних коштів, скасування постанови про арешт квартири відмовлено. 09.01.2014 року ухвалою апеляційного суду Донецької області, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 01.11.2013 року скасовано, справу повернуто до суду першої інстанції на новий розгляд для вирішення питання про розгляд скарги у встановлений законом строк. Відповідно до ст. 21 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участь в розгляді цієї самої справи у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення. Дослідивши матеріали справи, вважаю необхідним задовольнити заяву про самовідвід, т. я. обставини, вказані в самовідводі, передбачені ст.ст. 21 ЦПК України є поважними та я, як суддя по справі не маю права розглядати скаргу [PERSON]

Outcome: approved