Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

У квітні 2014 року ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу ПАТ КБ «Надра» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу нерухомого майна будь-якій іншій особі-покупцеві на умовах та в порядку, викладеному в ст.38 ЗУ «Про іпотеку», за ціною, визначеною на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на час укладення правочину щодо відчуження предмету іпотеки, зазначивши, що 24.09.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ОД14/09/2007/840-К/221, за умовами якого банк надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 173\~000,00 доларів США для придбання земельної ділянки та житлового будинку, з встановленою відсотковою ставкою 12,49 % річних, з кінцевим терміном повернення 23.09.2022 року. У якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ВАТ КБ «Надра» та відповідачкою [PERSON] 24.09.2007 року було укладено іпотечний договір, за умовами якого остання передала в іпотеку, а банк прийняв в іпотеку житловий будинок та право на земельну ділянку, що знаходяться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с.Олександрівка, вул.Цвіточна, буд.30. У звязку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору, станом на 13.03.2014 року у неї виникла прострочена заборгованість щодо погашення кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом, а також пені та штрафу згідно з п.5 кредитного договору на загальну суму в гривневому еквіваленті 2\~903\~418,87 грн., у звязку з чим банком на адресу позичальника направлялася вимога про дострокове погашення заборгованості та передачу предмета іпотеки в оперативне управління іпотекодержателя з наданням позичальнику 30 (тридцяти) денного строку для добровільного виконання даних вимог банку, проте дані вимоги залишенні без задоволення, у звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не зявився, направивши на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, але направила письмові заперечення на позов, в яких просить відмовити ПАТ КБ «Надра» у задоволенні позовної заяви за перебігом строку позовної давності. Також відповідачкою була надана довідка виконкому Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 15.12.2014 про склад сімї. Спарву просила розглянути за її відсутність /а.с.137,146/. Враховуючи, що в житловому будинку, який є предметом іпотеки, зареєстровані та проживають неповно-літні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи зі сторони відповідача службу у справах дітей Комінтер-нівської районної державної адміністрації Одеської області. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання пові-домлявся належним чином, але направив до суду письмову заяву, у який просить відмовити позивачу в задоволені позову та розглянути справу за їх відсутність /а.с.126/. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (креди-тодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором вста-новлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишився, та сплати належних йому процентів. Судом установлено, що 24.09.2007 року між ВАТ КБ «Надра» (назву якого змінено на ПАТ КБ «Надра») та [PERSON] було укладено кредитний договір №ОД14/09/2007/840-К/221, за умовами якого банк надав пози-чальнику кредитні кошти у розмірі 173\~000,00 доларів США для придбання земельної ділянки та житлового будинку №30 по вул.Цвіточна у с.Олександрівка Комінтернівського району Одеської області з відсотковою ставкою 12,49 % річних та з кінцевим терміном повернення 23.09.2022 року, а позичальник зобовязався згідно п.п.3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 кредитного договору повертати кредит та сплачувати банку передбачені п.1.3 договору платежі шляхом перерахування мінімально необхідного платежу у розмірі 2\~136,00 доларів США, щомісячно до 07 числа поточного місяця на рахунок №29095800007526 МФО 328975 /а.с.15-17/. З копії заяви на видачу готівки №NL-4 від 24.09.2007 вбачається, що [PERSON] одержала у філії ВАТ КБ «Надра», м.Одеса, вул..Космонавтів, 36 суму у розмірі 173\~000,00 доларів США, що в еквіваленті становить 873\~650,00 гривень з призначенням операції для проплати за купівлю земельної ділянки та будинку, про що свідчить її особистий підпис /а.с.24/. 24.09.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] з метою забезпечення виконання зобовязання, що витікає з кредитного договору №ОД14/09/2007/840-К/221, укладено іпотечний договір, за умовами якого іпотекодавець передав, а іпотекодержатель прийняв в іпотеку предмет іпотеки, який складається з житлового будинку та права на земельну ділянку, що знаходяться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с.Олександрівка, вул..Цвіточна, 30, та визначена сторонами вартість якого складає 975\~080,000 гривень. /а.с.18-23/ Відповідачка [PERSON], отримавши кредитні кошти, умови, визначені у п.п.3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 кредитного договору, та п.2.1 іпотечного договору щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у строки та в розмірах, встановлених договором не виконує. Відповідно до п.4.2.4 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених договором, можливих штрафних санкцій, якщо позивальник не вніс черговий платіж у термін, визначений п.3.3.3. договору. Відповідно до п.4.4 та п.4.5. іпотечного договору у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязань в цілому або в тій чи іншій його частині, а також у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких за цим договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих іпотекодержателю за цим договором, іпотекодержатель має право реалізувати своє право іпотеки та звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором, задовольнити свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент реалізації права іпотеки, в тому числі, але не виключно, всі платежі на користь іпотекодержателя, передбачені кредитним договором, а також нараховані штрафні санкції за порушення зобовязань за кредитним договором, витрати іпотекодержателя, понесені при зверненні стягнення на предмет іпотеки та його реалізації, та будь-які інші витрати, понесені іпотекодержателем у звязку з цим договором. Так, за умовами п.4.2.3. кредитного договору №ОД14/09/2007/840-К/221 від 24.09.2007 року, за вих.№1873 04.04.2014 року на адресу [PERSON] банком було направлено вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 312\~790,89 доларів США, що еквівалентно 2\~903\~418,87 гривень та передачу предмета іпотеки в оперативне управління іпотекодержателя з наданням позичальнику 30 (тридцяти) денного строку для добровільного виконання даних вимог банку. /а.с.25/ Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Листом КП «Комінтернівське РБТІ» від 10.06.2014 року суду повідомлено, що станом на 29.12.2012 року право власності на житловий будинок №30 по вул..Цвіточній в с.Олександрівка Комінтернівського району Одеської області зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, [PERSON]І, реєстр №5381. /а.с.75,77-78/ З довідки виконкому Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 15.12.2014 року вбачається, що [PERSON] проживає в [INFO], де разом з нею проживають та зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно із п.1 ч.2 ст.177 СК України батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки і піклування поміж іншого вчиняти такі правочини щодо її майнових прав, як укладення договорів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, у тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири. Аналогічне, але дещо розширене положення міститься в ч.3 ст.17 Закону «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобовязуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання Частиною 4 ст. 12 Закону «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» передбачено, що для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.\~ Враховуючи викладене, суд вважає, що звернення стягнення на предмет іпотеки є неправомірним, оскільки воно порушує майнові та житлові права неповнолітніх дітей на користування приміщенням та проживання в ньому. Вимоги ПАТ КБ «Надра» щодо надання права отримання дублікатів правовстановлюючих документів у нотаріусів та у будь-яких інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності, отримання витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно в Реєстраційній службі Головного управління юстиції в Одеській області, всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в тому числі, але не виключно, в Реєстраційній службі Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно, отримувати довідки та документи, які необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі продажу не підлягають задоволенню за наступними підставами. Пунктом 2.7 Гл.2 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №282/20595 від 22.02.2012 року передбачено посвідчення договорів, за якими право іпотекодержателя на продаж предмету іпотеки будь-якій - 3 - особі-покупцеві здійснюється за загальними правилами посвідчення договорів відчуження, тобто з витребу-ванням правовстановлюючих документів, поданням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідки про склад сімї власника житлової нерухомості з метою перевірки відсутності прав малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб на користування відчужуваним житловим будинком, за їх наявності згода органу опіки і піклування, а іпотекодавець ухиляється від надання таких документів іпотекодержателю, що унеможливлює продаж ним такого майна від свого імені. Такий порядок не відповідає процедурі відчуження іпотекодержателем предмета іпотеки, яка встановлена Закону України «Про іпотеку» №898-VI від 05.06.2003 року з метою забезпечення задоволення вимог іпотекодержателя у разі невиконання або неналежного виконання зобовязання боржником. Крім того, згідно ч.1 с.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03.06.2014 року протягом дії цього закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (пози-чальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовна заява ПАТ КБ «Надра» про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню. На підставі ст.177 СК України, ст.17 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», ст.1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст.ст. 257, 258, 259, 260, 261, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України і

Outcome: dismissed