Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

У позовній заяві позивач вказує, що наказом директора коледжу від 08.08.2011 року №109-У відповідачку було зараховано до складу студентів на денне відділення по спеціальності "Правознавство" до ВСП «Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету». 16.08.2011 року між ВСП «Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету» та відповідачкою було укладено договір про навчання, згідно якого, відповідачка зобов'язувалася перебувати у коледжі в строки, встановлені навчальним планом, графіком навчального процесу та планом позаурочних заходів, виконувати в передбачені навчальним планом строки навчальні завдання, здавати заліки, контрольні роботи та іспити, а також своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором. Бухгалтерією коледжу відповідачці помісячно нараховувалась плата за навчання, але вона порушувала умови договору, в результаті чого, за період з березня по червень 2012 року її заборгованість склала 1800 грн. 23.05.2012 року наказом директора коледжу відповідачку було відраховано зі складу студентів за невиконання навчального плану. Адміністрація коледжу неодноразово усно та письмово попереджала відповідачку про суму заборгованості, але вона не відреагувала. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідачки на користь Таврійського державного агротехнологічного університету в особі ВСП «Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету» суму заборгованості у розмірі 1800 грн., а також судові витрати в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача в особі Кітової І.Ф. не з'явилася, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності учасників процесу, на підставі наявних у справі матеріалів. Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, наказом директора коледжу від 08.08.2011 року №109-У відповідачку було зараховано до складу студентів на денне відділення по спеціальності "Правознавство" до ВСП «Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету». 16.08.2011 року між ВСП «Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету» та відповідачкою було укладено договір про навчання, згідно якого, відповідачка зобов'язувалася перебувати у коледжі в строки, встановлені навчальним планом, графіком навчального процесу та планом позаурочних заходів, виконувати в передбачені навчальним планом строки навчальні завдання, здавати заліки, контрольні роботи та іспити, а також своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором. Сторони зобов'язані виконувати умови договору, що передбачено ст.526 ЦК України, відповідно до якої, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та ст.629 ЦК України, згідно якої, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач свої зобов'язання за договором виконував, а відповідачка - ні, оскільки, відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Бухгалтерією коледжу відповідачці помісячно нараховувалась плата за навчання, але вона порушувала умови договору, в результаті чого, за період з березня по червень 2012 року її заборгованість склала 1800 грн. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Таким чином, суд вважає, що відповідачка, який порушує взяті на себе зобов'язання за вищевказаним договором, повинна сплати на користь позивача заборгованість за договором навчання в сумі 1800 грн., а також судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України в сумі 243,60 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved