Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Альфа-Банк звернулось до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 714025,66 грн. за кредитним договором № 0311/0308/71-009 від 13.03.2008 року, а також судовий збір по справі. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. В свою чергу, 15.06.2012 року, між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ Альфа-Банк був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно вищевказаної угоди відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 0311/0308/71-009 від 13.03.2008 року, який було укладено між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ "Сведбанк") та [PERSON], на користь ПАТ Альфа-Банк. 13.03.2008 року ВАТ «Сведбанк» та фізична особа - громадянка [PERSON] уклали Кредитний договір № 0311/0308/71-009, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у сумі 45000,00 доларів США та зобовязалась повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. В порушення умов кредитного договору, [PERSON] свої зобов'язання не виконала, в результаті чого, станом на 01.04.2015 року, має прострочену заборгованість 714025,66 грн., яка складається з наступного: 28904,99 дол. США, що за курсом НБУ на 01.04.2015 року складає 677861,99 грн. заборгованість за кредитом; 1458,92 дол. США, що за курсом НБУ на 01.04.2015 року складає 34213,69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 83,15 дол. США, що за курсом НБУ на 01.04.2015 року складає 1949,98 грн. заборгованість за пенею. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, але визнала суму заборгованості та пояснила суду, що дійсно 13.03.2008 року вона уклала кредитний договір з ВАТ «Сведбанк» та отримала кредитні кошти в сумі 45000 доларів США, але курс долару по відношенню до гривні на той момент був нижчий ніж на даний час. 12000 доларів США вона внесла одразу, а потім виплачувала кредит згідно графіка. З грудня 2014 року вона перестала сплачувати кредит, так як її заробітна плата складає 2500 гривень. На даний час вона не відмовляється повертати банку кредитні кошти, але в межах своєї заробітної плати. Вислухавши представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 13.03.2008 року між ВАТ Сведбанк (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0311/0308/71-009, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у сумі 45000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 12.03.2038 року, що підтверджується Кредитним договором № 0311/0308/71-009 від 13.03.2008 року (а.с.5-12). Відповідно до п.3.1 Кредитного договору, позичальник зобов'язується здійснювати погашення заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів на позичковий рахунок № 2233.4.0449765.01 щомісяця через касу Банку згідно з Додатком №1, що є невідємною частиною цього Договору, якщо інше не передбачено цим Договором. Відповідно до п.3.3 Кредитного договору, проценти за користування кредитом підлягають сплаті Позичальником через касу Банку на рахунок нарахування відсотків № 2238.9.0449765.01 щомісяця в період з «01» по «20» число включно за попередній календарний місяць; проценти, нараховані за останній календарний місяць фактичного користування кредитом, сплачуються Позичальником одночасно з погашенням кредиту. Відповідно до п. 8.2 Кредитного договору, у випадку невиконання умов, зазначених у п.п.5.1.2, 5.1.6-5.1.11, п.9.2 цього Договору, позичальник сплачує штраф у розмірі 2% від суми, зазначеної в п.1.1 цього Договору. В підтвердження отримання відповідачем кредиту в сумі 45000 доларів США, що еквівалентно 227250,00 гривень, на умовах кредитного договору, позивачем було надано заяву на видачу готівки № 02 від 13.03.2008 року (а.с.8). Крім того, судом встановлено, що 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами (а.с17). З матеріалів справи вбачається, що 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ Альфа-Банк був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги, в тому числі за кредитним договором № 0311/0308/71-009 від 13.03.2008 року (а.с.18-30). В судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню кредитних коштів, порушуючи умови кредитного договору, в результаті чого станом на 01.04.2015 року утворилася прострочена заборгованість у розмірі 30447,06 доларів США, що за курсом НБУ на 01.04.2015 року складає - 714025,66 грн., з яких: 28904,99 доларів США, що за курсом НБУ на 01.04.2015 року складає 677861,99 грн. заборгованість за кредитом; 1458,92 доларів США, що за курсом НБУ на 01.04.2015 року складає 34213,69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 83,15 доларів США, що за курсом НБУ на 01.04.2015 року складає 1949,98 грн. заборгованість за пенею, що підтверджується розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором № 0311/0308/71-009 від 13.03.20087 року (а.с.31, 94). Відповідач повідомлявся про відступлення права вимоги за укладеним із ним кредитним договором, про розмір заборгованості, та необхідність у 30 денний термін з дати отримання вимоги достроково повернути кредит зі сплатою нарахованих процентів і штрафних санкцій, що підтверджується письмовою вимогою про дострокове повернення кредиту вих. № 37693-102-б/б від 21.04.2015 року ПАТ "Альфа-Банк" (а.с. 32). В контексті викладених відносин, судом встановлено, що спірні правовідносини по справі врегульовані Цивільним кодексом України. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Таким чином, строк повернення кредитних коштів вважається таким, що настав. Відповідачем в судовому засіданні сума заборгованості не спростована. Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання мають виконуватися у відповідності до вимог договору та чинного законодавства у встановленні строки, одностороння відмова від зобов'язань не допускається. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки тощо. Частина 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В силу приписів ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у встановлений договором або законом спосіб, зокрема шляхом примусового виконання обовязку в натурі. На підставі викладеного позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 714025,66 грн. заборгованості за вказаним кредитним договором - є обґрунтованими та законними, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] має бути стягнуто на користь позивача судові витрати у справі.

Outcome: approved