Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , посилаючись на вимоги ст.405 ЦПК України. Ухвалою від 16.11.2018 р. відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження та призначено до розгляду з викликом сторін. У відкритому судовому засіданні позивач позовну заяву підтримала, про міфсце знаходження відповідача нічого не знає, жодних стосунків з відповідачем не підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився,про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення на офіційному сайті суду. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. На підставі свідоцтва про право власності від 02.07.1992 року, позивач є власником квартири [ADDRESS] У вищевказаній квартирі, згідно справки ОСББ "МИР" від 03.10.2018 р., з 1999 був зареєстрований син - [PERSON] Між тим, вже тривалий час з березня2010 р. відповідач не проживаю у вказаній квартирі. Самостійно знятися з реєстраційного обліку відповідач відмовився, в даний час місцезнаходження його невідомо, за місцем реєстрації не з`являється. Відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації. Усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг позивач сплачує самостійно, ніякої допомоги від відповідача не отримує. Факт не проживання відповідача у вищезазначеній квартирі підтвердили у акті про не проживання від 10.11.2018 р. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , посвідченого Головою правління ОСББ "МИР" [PERSON] . Також показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які є безпосередніми сусідами сторін та проживають у будинку за вказаною адресою останні щонайменше 20 років, було підтверджено, що відповідач не з`являвся за місцем реєстрації понад 10 років, в квартирі відсутні його особисті речі. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вищезазначеною квартирою. Згідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що цей Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судовий збір сплачений позивачами при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved