Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

У січні місяці 2015 року публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулося до суду із позовом, який мотивує тим, що 15 травня 2008 року між ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11340755000, згідно умов якого банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 20 000 доларів США строком на 120 місяців із сплатою річних відсотків в розмірі 14,0% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 14.05.2018 року. Позичальник порушив зобовязання за кредитним договором у звязку із чим була надіслана вимога про погашення боргу за кредитом. Станом на 15.12.2015 року заборгованість за кредитним договором складає 9 241,6 доларів США, з них заборгованості по кредиту 8 044,45 доларів США, заборгованості по відсотках 1 197,15 доларів США., пені за несвоєчасне погашення кредиту 12 400,39 грн., пені за прострочення плати по відсотках 5000.93 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в примусовому порядку та судові витрати. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, який мотивує тим, що укладений договір кредиту № 11340755000 15 травня 2008 року не містить дотримання балансу договірних правовідносин, відсутність в кредитному договорі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням договору є порушенням пункту 2 частини 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», і є підставою для визнання недійсним кредитного договору в цілому. Просить визнати його недійсним. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги про стягнення заборгованості за кредитом підтримав, зустрічних позовних вимог не визнав. Суду пояснив, що заборгованість позичальника підтверджується розрахунком заборгованості та матеріалами справи. Позичальник ознайомлений із сукупною вартістю кредиту, що підтверджується додатковою угодою та графіком платежів (додаток №2 до кредитного договору. Зустрічний позов вважає безпідставним та необґрунтованим. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду справи у передбаченому законом порядку. Його представник заявлених вимог про стягнення заборгованості за договором не визнав. Суду показав, що позичальник не був ознайомлений із сукупною вартістю кредиту до його укладення сторонами. Були невірно розраховані відсотки, що підтверджуються після проведення економічного аналізу розрахунку заборгованості ПП «Профбухсервіс», тому вважає, що зустрічний позов необхідно задовольнити, а у задоволенні первісного позову відмовити. Суд, вислухавши доводи представника позивача, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 15 травня 2008 року між між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11340755000, згідно умов якого банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти на споживчі цілі в сумі 20 000 доларів США строком на 120 місяців із сплатою річних відсотків в розмірі 14,0% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 14.05.2018 року. Кредитор виконав умови кредитного договору та надав кошти в сумі 20 000 доларів США, що підтверджується меморіальними ордерами. Відповідно до пункту 1.5 кредитного договору банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № 262203180449600 для подальшого їх використання за цільовим призначенням, що підтверджується протоколом засідання кредитного комітету від 14.05.2008 року про надання поновлюваної кредитної лінії відповідачу в розмірі 20 000 доларів США на споживчі цілі та зарахуванням коштів на поточний рахунок позичальника. Того ж, 15 травня 2008 року банком та позичальником укладено додаткову угоду № 1 за умовами якої сторони погодили графік платежів сукупної вартості кредиту. Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» [PERSON] 07.07.2015 року надіслана вимога про погашення зобов»язань за кредитом, котра отримана відповідачем 16.07.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення. Банк у передбачений законом шестимісячний строк звернувся із позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитом. [PERSON], сплачуючи протягом тривалого часу періодичні платежі згідно умов договору, погоджувався з умовами кредитного договору, не порушував питання про його розірвання чи визнання недійсним через ненадання кредитором своєчасної та достовірної інформації про послугу, а тому суд приходить до висновку, що волевиявлення позичальника, як учасника правочину було вільним і відповідало його внутрішній волі, а правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Як убачається із матеріалів справи позичальник належним чином умов укладеного кредитного договору не виконував, і станом на 15.12.2015 року заборгованість за кредитним договором складає 9 241,6 доларів США, з них заборгованості по кредиту 8 044,45 доларів США, заборгованості по відсотках 1 197,15 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту 12 400,39 грн., пені за прострочення плати по відсотках 5000.93 грн. За змістом ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення зустрічного позову, оскільки на час укладення договору сторони досягли домовленості щодо таких істотних умов кредитного договору, як розмір кредитних коштів та вид валюти, розмір процентної ставки, термін повернення кредиту, розмір і порядок внесення щомісячних платежів, які позичальник зобов'язувався сплатити позикодавцю, обов'язковість встановлення яких передбачено ст. 1054 ЦК України. Позиція представника [PERSON] стосовно невірного нарахування процентів за кредитним договором спростовується висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи за № 6551/16-26 від 22.12.2016 року про те, що розрахунок заборгованості за кредитним договором № 11340755000 від 15.05.2008 року, сплати відсотків та інших платежів відповідає умовам договору, порушень банком зарахувань внесених позичальником платежів по договору про надання споживчого кредиту не допущено. Тому із цих підстав зустрічний позов задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржники зобовязані виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед банком. Згідно статті 626 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно умов кредитного договору та вимог закону банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій та інших платежів згідно умов договору та закону. Суд не приймає до уваги позицію представника позичальника щодо зменшення розміру нарахованої пені у зв»язку із наявністю на утриманні у відповідача трьох неповнолітніх дітей, позаяк згідно положень статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За наведених обставин підлягає стягненню з позичальника [PERSON] сума заборгованості за кредитом 9 241,6 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків 17 401,32 грн. та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved