Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з 22 липня 1995 року до 26 листопада 2010 року сторони справи перебували у шлюбі. 29 лютого 1996 року від шлюбу з [PERSON] в [PERSON] народилася донька [PERSON] Позивач стверджувала, що на даний час донька навчається у вищому навчальному закладі, мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, не надає. З цих підстав позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання її повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з його довірителя аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі удвічі більшому, ніж той, що зазначений в ч. 2 ст. 182 СК України. Залучена судом до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справа повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 22 липня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу [PERSON] в [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO] (а. с. 7). 26 листопада 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а. с. 4). За приписами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. [PERSON] навчається в Національному економічному університеті ім. В. Гетьмана на 2-му курсі денного відділення. Строк навчання - до 30 червня 2017 року (а. с. 5). Судом встановлено, що на даний час повнолітня [PERSON] мешкає з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач після досягнення донькою повноліття матеріальної допомоги на її утримання у добровільному порядку не надає, хоча [PERSON] її потребує. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами справи не досягнуто. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Крім того, зі змісту даного пункту постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягуються на користь дитини незалежно від того, хто звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно зі ст. 184 СК України та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", якщо платних аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що позивач проходить військову службу в СБ України, отримує стабільне щомісячне грошове забезпечення, розмір його якого за період з серпня 2014 року по січень 2015 року становив 63711,46 грн, що підтверджується довідкою від 10 лютого 2015 року №21/2/2-160, виданою Фінансово-економічним управлінням СБ України (а. с. 47). Зважаючи на те, що відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний щомісячний дохід в грошовій формі, суд приходить до висновку про необхідність присудити аліменти у частці від заробітку [PERSON] Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, є працевлаштованим, суд вважає, що він взмозі надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання. Зважаючи на те, що на утриманні [PERSON] перебуває малолітній син [PERSON], [INFO], враховуючи можливість надання матір'ю [PERSON] утримання доньці, суд приходить до висновку про необхідність позов [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь його доньки [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до закінчення [PERSON] навчання, але не довше, як до досягнення нею двадцяти трьох років. Суд також зазначає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б засвідчували, що на його утриманні перебувають інші неповнолітні діти, окрім [PERSON], чи непрацездатні дружина, батьки.

Outcome: partial