Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що 8 грудня 1995 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №40. Подружнє життя у них не склалося, що призвело до припинення фактичних подружніх стосунків. 20 березня 2015 року рішенням Немирівського районного суду шлюб між ними було розірвано. За час спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина [PERSON] [INFO] . Батьком дитини був записаний [PERSON] , хоча прізвище дитини за настоянням відповідачки [PERSON] було записано [PERSON] . Через деякий час, після народження дитини, [PERSON] повідомила [PERSON] , що він не є батьком дитини, а інший чоловік з яким вона мені зраджувала під час подружнього життя. Разом з тим відповідачка [PERSON] звернулася до суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини, хоча їй відомо, що він не являється біологічним батьком [PERSON] У зв"язку з цим [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, однак подав в суд заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимог чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.п.10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (ст. 122,124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (ст. 126, 127 СК України). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Судом встановлено, що 8 грудня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №40. Під час спільного проживання [PERSON] народила доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої в свідоцтві про народженні від 31.03.2003 року, виданого Немирівським районним відділом РАЦС ГТУЮ у Вінницькій області записаний [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у них не склалося, тому 20 березня 2015 року рішенням Немирівського районного суду шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] зверталася з позовом в суд про стягнення аліментів на утримання дитини до [PERSON] який було задоволено і [PERSON] тривалий час сплачував аліменти на утримання доньки [PERSON] .. Однак, через деякий час [PERSON] поставив під сумнів, що він є біологочіним батьком доньки [PERSON] та не визнає батьківство по відношенню доньки [PERSON] .. Тому в процесі розгляду даної цивільної справи, за клопотанням позивача [PERSON] , ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 19.03.2019 року було призначено судово-генетичну експертизу. Однак, згідно повідомлень судового експерта Вінницького НДЕКЦ, відбір експерементальних зразків для для проведення судово-генетичної експертизи здійснити не вдається можливим, оскільки [PERSON] та дитина [PERSON] до Вінницького НДЕКЦ не з"являються. Європейський суд з прав людини зауважив, що ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (справа № 3451/05 «Калачова проти Російської Федерації», § 34, від 7 травня 2009 року). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріальною підставою для оспорювання презумпції батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. Оскільки визнання батьківства є волевиявленням особи, то воно може бути оспорено при наявності вад волі цієї особи, наприклад, коли визнання батьківства було здійснене під впливом обману, помилки чи загроз тощо. Підставою для задоволення позову є доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною. Ці дані можуть бути встановлені на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.Важливе значення в процесі доказування має висновок експерта. Враховуючи те, що в даній справі не вдається можливим провести судову-генетичну експертизу, яка би підтвердила наявність чи відсутність батьківства особи щодо дитини, інших доказів, які би стали підставою доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною стороною позивача не наведено, суд у відповідності до ст. 109 ЦПК України визнає за неможливе задовольнити вимогу позивача про виключення з актового запису про народження дитини, запис про батька дитини. На підставівикладеного ст.136СК України,

Outcome: dismissed