Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

01.06.2021 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначено, що 10.03.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0862/82/0337210, згідно умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит на споживчі цілі, а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням. Надання кредиту здійснюється на підставі Договору в дату надання Кредиту у безготівковій формі шляхом переказу (зарахування) суми Кредиту на поточний рахунок кошти в розмірі 104813,66 грн. Дата повного погашення Кредиту до 10.03.2023 року. Позичальник у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 35,3% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. Ухвалою Енергодарського міського суду від 02.06.2021 року (а.с.38), з урахуванням клопотання представника позивача (а.с.4 зворот), розгляд справи було призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 20.07.2021 року від представника позивача надійшла заява про заміну сторони позивача, а саме: в зв`язку з проведенням 17.06.2021 року державної реєстрації нової редакції Статуту Банку, було змінено назву банку на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк». Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Враховуючи, що Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» у порядку правонаступництва набуло всіх прав Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», заява підлягає задоволенню. Відповідачем до суду не надано заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву на позовну заяву чи заяв або клопотань про відкладення слухання справи. Враховуючи, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надав, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідності до ч. 8 ст.178 ЦПК України\~розглядає справу за наявними у справі матеріалами, та відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з тим, що відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази відповідно до вимог\~статті 89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку. Згідно приписів ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками справи і витребуваних судом, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до положення пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. За змістом ст.ст.12,\~89 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Судом із матеріалів справи встановлено, що 10.03.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», що підтверджується Статутом, та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0862/82/0337210, згідно умов сума кредиту складає 104813,66 грн., термін 72 міс., строк користування кредитом закінчується 10.03.2023 року, процентна ставка за користування кредитом складає 35,3% річних. Надання кредитних коштів проводилося шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.14). Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору, а у позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості (а.с.10-11). Проте, всупереч вимогам статті 3 Договору від 10.03.2017 року позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим виникла заборгованість (а.с.8-10). Доказів, що на дату розгляду справи судом, відповідачем у добровільному порядку на користь позивача у повному обсязі або частково було погашено вказаний розмір заборгованості за Кредитним договором, матеріали справи не містять. Позивачем було направлено вимогу від 27.03.2021 року про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором на адресу відповідача (а.с.17). Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно ч.ч. 1,2\~ст.\~207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Положеннями статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено,\~що істотними\~умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1,2\~ст.\~1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно\~ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.ч.1,2\~ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до\~ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. ст.\~610,\~612 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно зі\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на умовах договору, підтверджуються документально і не суперечать закону, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором, станом на 22.02.2021 року становить 107135,61 грн. (а.с. 5-6). Наведене свідчить про обґрунтованість позовних вимог позивача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 10.03.2017 року в сумі 107135,61 грн. Відповідно до п.2 ч.5ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Відповідно положень ч.1 та ч.3ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір з звернення до суду з позовом в розмірі 2270,00 грн. (а.с.1). Враховуючи висновок суду про задоволення позовної вимоги, положення ч.1ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору сплачена позивачем за звернення до суду з даним позовом в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved