Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

01 квітня 2016 року позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно на утримання дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня звернення і до їх повноліття. В позовній заяві зазначає, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2008 року, від якого мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які постійно проживають з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не приймає участі в лікування сина [PERSON], який є інвалідом дитинства, у зв'язку з чим позивачка звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд про їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні вирішення даного спору залишив на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 липня 2008 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданої Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №832. (а.с.3) Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.4,5) Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. До того ж, у відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто як відповідач так і позивач повинні утримувати своїх дітей. Відповідно до вимог ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на те, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дітей, про що не заперечував в судовому засіданні суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про стягнення аліментів. Проте, згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно на кожну дитину в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на кожну дитину в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.04.2016р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551,20грн.

Outcome: partial