Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

01.03.2017 року представник ТОВ «Авангард-Д» звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, визнання договору оренди недійсним, стягнення орендної плати, в обґрунтування якого зазначила, що 01.09.2016 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди, відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати відповідачу у строкове платне володіння і користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 182,08га, яка розташована в межах смт.Авангард, Овідіопольського району Одеської області, та позначена на плані у додатку №1 до договору оренди (п.п.1, 44 договору оренди). Строк оренди визначений сторонами у п.8 договору оренди становить 5 років. Розмір орендної плати визначений у розмірі 24 000,00грн (двадцять чотири тисячі грн. 00 коп.) на календарний рік. При цьому, у п.10 договору оренди було встановлено, що орендна плата сплачується Орендарем протягом календарного року кожен місяць рівними частками не пізніше 10 числа кожного місяця. Таким чином, відповідач повинен був сплачувати кожного місяця 2000,00грн. Відповідно до Акту приймання-передачі, відповідач 01.09.2016 року прийняв від позивача вказану земельну ділянку у строкове платне володіння і користування. Між тим, з моменту отримання земельної ділянки відповідач не здійснював оплату орендної плати. Таким чином, заборгованість відповідача на момент звернення до суду складає оплату за 6 місяців, а саме 12 000,00грн (2000,00грн/міс х 6 міс). Як встановлено ч.1 ст.782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Оскільки відповідач не вносить плату за користування орендованою земельною ділянкою протягом 6 місяців підряд, то це є підставою для односторонньої відмови від договору та повернення земельної ділянки. Як встановлено ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. На їх усні пропозиції щодо позасудового вирішення цієї справи, відповідач повідомив, що він не вважає їх належними власниками земельної ділянки, а тому відмовляється не тільки сплачувати кошти за оренди, а і повертати їм земельну ділянку. Як встановлено ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач є власником земельної ділянки, що підтверджується Державним актом на право колективної власності на землю серія ОД, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №2. Таким чином, позивач має право пред'явити позов про визнання його права власності, оскільки це право оспорюється та не визнається відповідачем. В звязку з викладеним представник позивача просила суд: - стягнути з [PERSON] на користь товариству з обмеженою відповідальністю «Авангард-Д» заборгованість з орендної плати в сумі 12 000,00грн.; - розірвати договір оренди землі від 01.09.2016 року укладений між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Авангард-Д». - визнати, що товариству з обмеженою відповідальністю «Авангард-Д» належить право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 182,08га, розташована в межах смт.Авангард, Овідіопольського району Одеської області. - вилучити земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 182,08га, розташована в межах смт.Авангард, Овідіопольського району Одеської області з володіння та користування [PERSON] та передати її товариству з обмеженою відповідальністю «Авангард-Д»; - зобов'язати [PERSON] не перешкоджати товариству з обмеженою відповідальністю «Авангард-Д» у здійсненні права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 182,08га, розташована в межах смт.Авангард, Овідіопольського району Одеської області. 26.07.2017 року представник позивача звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з заявою про зміну предмету позову, у якій зазначив, що ознайомившись з Висновком судової земельно-технічної експертизи №17-1243 від 30.06.2017 року, позивач вважає змінити предмет позову. Представник позивача просить суд: - стягнути з [PERSON] на користь товариству з обмеженою відповідальністю «Авангард-Д» заборгованість з орендної плати в сумі 12 000,00грн.; - розірвати договір оренди землі від 01.09.2016 року укладений між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Авангард-Д»; - визнати, що товариство з обмеженою відповідальністю «Авангард-Д» (67806, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт.Авангард, вул.Ангарська, 1, код ЄДРПОУ 33424167) є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення площею 7,8223га, 18,3935га, 113,1026га, 1,1290га, загальною площею - 140,4474га, які розташовані на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, межі яких визначені у «Технічному звіті по виконанню горизонтальної зйомки земельних масивів TOB «Авангард-Д» для ведення сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області», який виконаний ФОП [PERSON] у 2017 році; - вилучити земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення площею 7,8223га, 18,3935га, 113,1026га, 1,1290га, загальною площею - 140,4474га, які розташовані на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, межі яких визначені у «Технічному звіті по виконанню горизонтальної зйомки земельних масивів TOB «Авангард-Д» для ведення сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області», який виконаний ФОП [PERSON] у 2017 році з володіння та користування [PERSON] та передати їх товариству з обмеженою відповідальністю «Авангард-Д»; - зобов'язати [PERSON] не перешкоджати товариству з обмеженою відповідальністю «Авангард-Д» у здійсненні права власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення площею 7,8223га, 18,3935га, 113,1026га, 1,1290га, загальною площею - 140,4474га, які розташовані на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, межі яких визначені у «Технічному звіті по виконанню горизонтальної зйомки земельних масивів TOB «Авангард-Д» для ведення сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області», який виконаний ФОП [PERSON] у 2017 році. Представник позивача в судове засідання не зявився, але у заяві про зміну предмету позову зазначив, що просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, заперечень на позов не надав. Ознайомившись з позовом, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. 01.09.2016 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди, відповідно до умов якого позивач зобовязався передати відповідачу у строкове платне володіння і користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 182,08га, яка розташована в межах смт.Авангард, Овідіопольського району Одеської області, та позначена на плані у додатку №1 до договору оренди (п.п.1, 44 договору оренди). Строк оренди визначений сторонами у п.8 договору оренди становить 5 років. Розмір орендної плати визначений у розмірі 24\~000,00 грн. на календарний рік, при цьому, орендна плата сплачується Орендарем протягом календарного року кожен місяць рівними частками не пізніше 10 числа кожного місяця (п.10 договору оренди). Відповідно до Акту приймання-передачі, відповідач 01.09.2016 року прийняв від позивача вказану земельну ділянку у строкове платне володіння і користування. Як встановлено п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають, у тому числі, право оренди (суборенди) земельної ділянки. Згідно ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Але, позивач не надав суду доказів здійснення державної реєстрації права оренди спірної земельної ділянки. За відсутності державної реєстрації права оренди спірної земельної ділянки, у відповідача не виникло прав орендатора земельної ділянки, у тому числі і прав володіння і користування нею. Як встановлено ч.1 ст.21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Відсутність у відповідача прав володіння і користування земельною ділянкою не створює обовязку з оплати орендної плати. Як встановлено ч.1 ст.782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Відсутність у відповідача прав користування земельною ділянкою та, як наслідок, відсутність обовязку з оплати орендної плати, не створює підстав для відмови від договору, які передбачені ч.1 ст.782 ЦК України, та на які, як на підставу своїх позовних вимог, посилався позивач. Таким чином, суд приходить до висновку по відмову у задоволені позовних вимог щодо стягнення заборгованості з орендної плати та розірвання договору оренди землі від 01.09.2016 року з підстав не внесення плати за користування орендованою земельною ділянкою протягом 6 місяців підряд. Що ж стосується інших позовних вимог, то суд виходить з наступного. Позивач, для підтвердження того факту, що він є власником земельної ділянки, надав Державний акт на право колективної власності на землю серія ОД, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №2 від 05.11.1997 року. Зазначений Державний акт на право колективної власності на землю був виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Авангард». Згідно положень ст.ст.22, 23 ЗК України від 18 грудня 1990 року №561-XII, в редакції чинної на час видачі Державного акту на право колективної власності на землю, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, а право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором. Таким чином, Державний акт на право колективної власності на землю серія ОД, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №2 від 05.11.1997 року є належним та допустимим доказом того, що у колективного сільськогосподарського підприємства «Авангард» виникло право власності на земельні ділянки, які вказані у цьому акті. Відповідно до положень ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов : реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Оскільки реєстрація права власності колективного сільськогосподарського підприємства «Авангард» на земельні ділянки, зазначені у Державному акту на право колективної власності на землю серія ОД, зареєстрованому у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №2 від 05.11.1997 року, була здійснена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, то такі права власності визнаються дійсними навіть за тих обставин, що у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно на час розгляду справи відсутній запис про ці права. Як було встановлено Рішенням господарського суду Одеської області від 15.06.2006 року у справі №15/191-06-4946, залишеним без змін Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.08.2006 року у справі № 15/191-06-4946, та Постановою Вищого господарського суду України від 17.10.2006 року у справі № 15/191-06-4946, у 1997 році КСП «Авангард» було реорганізовано у закрите сільськогосподарське акціонерне товариство «Авангард», яке стало правонаступником КСП «Авангард», що підтверджується п.1.1 статуту ЗСАТ «Авангард», а у 2005 році ЗСАТ «Авангард» було перетворено у товариство з обмеженою відповідальністю «Авангард-Д», яке, відповідно до п.1.1 свого статуту є правонаступником ЗСАТ «Авангард». Як встановлено ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, у цій справі не підлягає доведенню та обставина, що товариство з обмеженою відповідальністю «Авангард-Д» є правонаступником КСП «Авангард». Крім того, судом враховано, що відповідно до ч.6 ст.31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», при перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права і обов'язки колишнього підприємства. Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.108 ЦК України, перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи. За таких обставин, право власності, на спірну земельну ділянку, яке було набуто колективним сільськогосподарським підприємством «Авангард», що підтверджується Державним актом на право колективної власності на землю серія ОД, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №2 від 05.11.1997 року, перейшло з початку до ЗСАТ «Авангард», а потім до товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Д». Ухвалою суду від 21.03.2017 року у справі було призначено судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої були поставлені наступні питання :\~який розмір та конфігурація земельної ділянки, що розташована в межах смт Авангард Овідіопольського району Одеської області, яка передана в оренду за договором оренди від 01.09.2016 року; чи внесена земельна ділянка, яка передана в оренду за договором оренди від 01.09.2016 року, до Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 2; чи була земельна ділянка, яка передана в оренду за договором оренди від 01.09.2016 року, розпайована, відповідно до плану паювання земель? Проведення експертизи було доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. За наслідками проведення судової земельно-технічної експертизи суд отримав Висновок судової земельно-технічної експертизи №17-1243 від 30.06.2017 року. На питання поставлені судом на вирішення судової земельно-технічної експертизи, були отримані такі відповіді. Досліджувана земельна ділянка має форму неправильного багатокутника та складається з чотирьох частин площею 7,8223га, 18,3935га, 113,1026га, 1,1290га. Загальна фактична площа цих земельних ділянок складає 140,4474га. Межі земельних ділянок були визначені на підставі Технічного звіту по виконанню горизонтальної зйомки земельних масивів ТОВ «Авангард-Д» для ведення сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, який виконаний ФОП [PERSON] Досліджувана земельна ділянка входить в межі Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 2 від 05.11.1997 року. Досліджувана земельна ділянка не розпайована. Таким чином, на підставі сукупності зібраних у справі доказів, суд встановив, що спірна земельна ділянка фактично складається з чотирьох окремих земельних ділянок площею 7,8223га, 18,3935га, 113,1026га, 1,1290га, загальною площею - 140,4474га, які є обєктом права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Д». Межі земельних ділянок були визначені на підставі Технічного звіту по виконанню горизонтальної зйомки земельних масивів ТОВ «Авангард-Д» для ведення сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, який виконаний ФОП [PERSON] Як встановлено ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Заперечення відповідача про те, що позивач не є власником спірної земельної ділянки спростовується наведеними вище доводами та свідчать, що відповідач не визнає права власності позивача на спірну земельну ділянку, що є підставою для звернення до суду для захисту оспорюваних прав. Відповідно до Акту приймання-передачі від 01.09.2016 року, відповідач фактично прийняв від позивача спірні земельні ділянки у строкове платне володіння і користування. Доказів повернення спірної земельної ділянки позивачу відповідач не надав. Тобто, на час розгляду справи, відповідач фактично володіє та користується спірними земельними ділянками. Але, як вже було встановлено вище, за відсутності державної реєстрації права оренди спірних земельних ділянок, у відповідача не виникло прав орендатора цих земельних ділянок, у тому числі і прав володіння і користування ними. Як встановлено ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, відповідач зобовязаний повернути позивачу земельні ділянки площею 7,8223га, 18,3935га, 113,1026га, 1,1290га, загальною площею - 140,4474га. При цьому, суд розяснює, що після здійснення державної реєстрації права оренди спірних земельних ділянок, відповідач отримує право вимагати від позивача передачі відповідних земельних ділянок йому у користування. Між тим, суд звертає увагу на те, що реєстрація права оренди відповідача, яка є обовязковою, може бути здійснена лише після державної реєстрації права власності позивача на земельні ділянки площею 7,8223га, 18,3935га, 113,1026га, 1,1290га, загальною площею - 140,4474га. Відповідно до положень п.В ч.1 ст..22 Закону України «Про землеустрій», землеустрій здійснюється на підставі судових рішень. Тобто, це рішення є підставою для здійснення землеустрою щодо земельних ділянок площею 7,8223га, 18,3935га, 113,1026га, 1,1290га, загальною площею - 140,4474га, у тому числі розроблення технічної документації, державної реєстрації земельних ділянок, шляхом внесення відомостей до Державного земельного кадастру, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Outcome: partial