Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

01.08.2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 2013 року. Від даного шлюбу народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Покликається на те, що сімейне життя між нею та відповідачем по справі не склалось, оскільки у них виявились різні характери та погляди на життя, шлюб, сім'ю. Відповідач перестав цікавитись життям сім'ї. На прохання змінити свою поведінку ніяк не реагував. Подружніх відносин не підтримують. З 14 серпня 2015 року спільно не проживають. Шлюб існує формально. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подачі позову і до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у її відсутності, просить суд позов задоволити в повному об'ємі. Після розрвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище «Ласкаржевська». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у його відсутності, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 02 листопада 2013 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, про що зроблено актовий запис № 22, згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 086960 від 02 листопада 2013 року (а.с. 4). В судовому засіданні з досліджених письмових доказів суд встановив, що сторони на даний час подружніх відносин не підтримують. Сім'я розпалась, оскільки у подружжя виявились різні характери та погляди на життя. За наданий судом термін на примирення, сторони до примирення так і не прийшли. З 14 серпня 2015 року разом не проживають. Шлюб існує формально. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сім'ї неможливе, а тому суд вважає за можливе шлюб між ними розірвати. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії І-ЕГ №195985 від 05 червня 2014 року (а.с. 5) вбачається, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. п.1 ч.1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. З письмових пояснень [PERSON] суд встановив, що неповнолітня дитина перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, що не заперечується відповідачем, а тому суд вважає за правильне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, а також судові витрати пов'язані з розглядом справи. Після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище «Ласкаржевська».

Outcome: approved