Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

\~ \~01.11.2018 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулися [PERSON] та [PERSON] з позовом до [PERSON] про визначення способу участі баби та діда у вихованні малолітньої дитини, місця та часу їхнього спілкування, усунення перешкод, третя особа: служба у справах дітей Петриківської райдержадміністрації Дніпропетровської області. В своїй заяві позивачі посилаються на те, що вони є бабусею та дідусем малолітнього [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є відповідач [PERSON] та [PERSON] , яка померла18.08.2018. 03.09.2018 відповідач забрав неповнолітніх дітей [PERSON] , 2003 р.н. та [PERSON] , 2013 р.н. з місця їх постійного проживання та реєстрації по б [ADDRESS] та поселив їх за місцем свого проживання в [ADDRESS] . З цього часу позивачі позбавлені можливості спілкуватися з малолітнім внуком. [PERSON] досягла віку, коли може вирішувати сама питання спілкування з бабусею та дідусем. Позивачі просять суд зобов`язати відповідача не перешкоджати їм брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім внуком [PERSON] , визначити їм порядок спілкування, зустрічей з ним, а саме: -п`ятниця з 17.00 год. до суботи 20.00 год. за місцем їхнього проживання та за адресою [ADDRESS] з можливістю відвідин з дитиною громадських місць відпочинку, забираючи внука з дошкільного навчального закладу, чи за місцем його проживання з обов`язковим попередженням батька дитини про місце спілкування з дитиною; -в день народження внука надання їм права на його відвідини за місцем проживання внука; -на час зимових свят надати їм право спілкування з внуком за місцем їхньої реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 06 січня 10.00 годин по 08 січня 19.00 годин, з обов`язковим попередженням батька дитини про місце спілкування з дитиною; -на час літніх канікул в дошкільному навчальному закладі чи в шкільному навчальному закладі, який буде відвідувати внук, надання їм право на 30-денне проживання [PERSON] , [INFO] , з ними за місцем їхньої реєстрації за адресою [ADDRESS] , або на дачі, належній нам в [ADDRESS] , з обов`язковим попередженням батька дитини про місце спілкування з дитиною. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: 21.11.2018 ухвалою суду справу прийнято до провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. 07.03.2019 підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали. Крім того, [PERSON] пояснила, що від самого народження та до смерті її доньки [PERSON] її внук [PERSON] весь час проживав з нею за адресою [ADDRESS] . Вона допомагала дочці в догляді за [PERSON] , в тому числі, коли її донька [PERSON] захворіла на тяжку хворобу, що привела до смерті останньої. Відповідач забравши [PERSON] до свого місця проживання не дає можливості спілкуватися з внуком на одинці. Пояснює, що через негативні почуття до [PERSON] вона не має можливості спілкуватися з внуком в його присутності, а тому просить дати можливість спілкуватися з [PERSON] за місцем її проживання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтвердив пояснення [PERSON] щодо періоду проживання їх внука з ними за адресою [ADDRESS] . Пояснив, що також має негативне ставлення до [PERSON] через те, що він припинив сімейні стосунки із [PERSON] Підтвердив, що має особисту прив`язаність до внука [PERSON] та просить надати йому можливість спілкуватися з ним без присутності відповідача з можливістю забирати його на декілька днів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти позовних вимог щодо надання позивачам можливості в спілкуванні з його сином [PERSON] , але вважає неможливим таке спілкування без його присутності та проза межами його місця проживання, враховуючи вік та психологічний стан дитини. В заперечення проти позовних вимог позивачів [PERSON] пояснив, що під час шлюбу із [PERSON] \~він часто\~і тривалий\~час \~працював за\~кордоном.\~З 2016\~року вони\~припинили сімейні\~стосунки з\~ [PERSON] \~та вирішили\~розлучитися.\~При \~цьому,\~вони визначилися,\~що їх\~діти [PERSON] \~та [PERSON] \~залишаться проживати\~з матір`ю.\~Через деякий\~час [PERSON] \~тяжко захворіла\~та [INFO] \~померла.\~Під час\~хвороби [PERSON] він допомагав останній в лікуванні, в тому числі, возив її до лікувальних закладів. Після смерті [PERSON] він забрав [PERSON] та [PERSON] до свого постійного місця проживання з метою їх подальшого виховання. На даний час він проживає разом із своїми дітьми та [PERSON] яка має сина [PERSON] . Неможливість передання [PERSON] позивачам на тривалий час та поза межами його дому [PERSON] пояснює психічним станом дитини та його поведінкою після спілкування з дідом та бабою, зокрема, [PERSON] стає агресивним, не прислухається до вказівок батька та інших дорослих і тільки за сплином деякого часу такий стан дитини вдається змінити. Крім того, після спілкування з позивачами [PERSON] змінює своє ставлення до батька, так зі слів сина: баба та дід сказали йому, що його батько вбив матір. Відповідач просить врахувати, що позивачі, не дивлячись на вимоги про надання їм можливості поспілкуватися з внуком з вересня 2018 року, жодним чином не цікавляться його життям та не вживали жодних спроб поспілкуватися з дитиною. Представник третьої особи - служби у\~справах дітей\~Петриківської райдержадміністрації\~Дніпропетровської області Гречанов О.І. в судове засідання надав висновок органу опіки та піклування з даного спору від 13.06.2019 та пояснив, що побачення та спілкування позивачів із малолітнім [PERSON] має відбуватися виключно за місцем проживання дитини, бажано, в присутності батька. Просить не приймати до уваги висновок від 18.12.2018, оформлений витягом з протоколу № 12, так як його надано без врахування всіх обставин, що повинні бути перевірені та оцінені. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 31.08.2002 до 26.02.2018. За час шлюбу у них народилися донька [PERSON] , 2003 р.н. та [PERSON] , 2013 р.н. [PERSON] померла18.08.2018. Позивачі [PERSON] і [PERSON] є бабою та дідом, про що свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами (а.с. 6-10). Позивачі проживають за адресою [ADDRESS] , де проживають разом із [PERSON] , 1993 р.н., [PERSON] , 1989 р.н. та [PERSON] , 2015 р.н. (а.с. 15, 57). Крім того, позивач [PERSON] є членом ОК «Колективне садове товариство «Мрія» де має садовий будинок. В ОК «КСТ «Мрія» позивачі характеризуються позитивно (а.с. 55-56, 58). З наданих [PERSON] медичних документів та наданих пояснень вона є інвалідом 3-ї групи, має захворювання на гепатит і гіпертонію (а.с. 66-68). [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] , [INFO] (співмешканка), [PERSON] , [INFO] (син співмешканки), [PERSON] , [INFO] (донька), [PERSON] , [INFO] (син) та [PERSON] , 1957 р.н. (матір). За місцем проживання відповідач характеризується позитивно (а.с. 45-49,54). Буц Максим відвідує Миколаївський дошкільний навчальний заклад з 20.09.2018 (а.с.53). За листом Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Петриківської райдержадміністрації Дніпропетровської області від 20.05.2019, працівниками даного Центру здійснено оцінку потреб сім`ї, проведено опитування і тестування. За результатами оцінки потреб встановлено, що у спілкуванні [PERSON] виявив себе щирим та відкритим співрозмовником, може висловити свою думку, потребує постійної уваги зі сторони дорослих. Проведене опитування і тестування показало високий рівень батьківського потенціалу батька і його співмешканки. [PERSON] піклується про всіх дітей однаково. Діти з повагою ставляться до обох батьків та прислухаються до їхніх порад. Взагалі, взаємовідносини у родині доброзичливі, присутні позитивні емоції. За недовгий час існування родини всі члени сім`ї змогли побудувати міцні взаємовідносини і створити між собою родинні зв`язки. З`ясовано, що останній раз Максим бачив дідуся і бабусю у вересні 2018 року. В пам`яті дитини є негативні та позитивні спогади щодо спілкування з ними. Позитивним спогадом є те, що він з дідусем грав у футбол, а негативним -вживання дідусем та бабусею алкогольних напоїв. [PERSON] не проти спілкування з рідними дідусем та бабусею, але приїздити до них та перебувати у них довгий час не має бажання. (а.с. 76). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Петриківської райдержадміністрації про визначення способу участі баби та діда у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] від 13.06.2019 в ході проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини, вирішено беручи до уваги висновок оцінки потреб, опитування та тестування малолітнього та його родини, для забезпечення якнайкращих інтересів дитини та попередження нанесення психологічної травми малолітньому [PERSON] , враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] з вересня 2018 року не бачилися з їхнім малолітнім внуком [PERSON] , [INFO] , встановити позивачам дні побачень з внуком за місцем його проживання, з повідомленням батька про дату та час спілкування з дитиною. (а.с .77-79). Як встановлено судом, періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання позивачів, до розгляду справи судом, сторонам не встановлювалися. При цьому суд не враховує як належний та допустимий доказ висновок від 18.12.2018, оформлений витягом з протоколу № 12 засідання комісії з питань захисту прав дитини Петриківської райдержадміністрації, оскільки його об`єктивність заперечена представником органу опіки та піклування в судовому засіданні та його форма і зміст не відповідають Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, що затверджений постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 866\~від 24.09.2008 та визначає механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини (а.с. 42-43). За клопотанням відповідача в судовому засіданні заслухано [PERSON] яка пояснила, що під час її проживання у позивачів, останні дійсно займалися вихованням її малолітнього брата [PERSON] коли їх мати перебувала в лікарні, однак траплялися випадки коли він залишався сам у кімнаті в небезпечній для його здоров`я та життя обстановці без нагляду дорослих. Крім того, позивачі деколи вживали спиртне і тоді, малолітній [PERSON] залишався без нагляду. На даний час, її баба та дід [PERSON] і [PERSON] не цікавляться її долею. Вирішуючи даний спір суд керується тим, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право дитини включає, крім виховання батьками, право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, іншими родичами. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до вимог ст. 257 Сімейного кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно ст. 263 Сімейного кодексу України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Так, відповідно до ч. 2 ст. 159 Сімейного кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Таким чином, на підставі наданих пояснень та матеріалів справи, зокрема висновків органу опіки та піклування суд вважає, що жодних підстав обмежувати спілкування позивачів з внукою немає. Навпаки суд переконаний про наявність позитиву від їх спілкування та участі позивачів у вихованні внука. А отже, позовні вимоги про зобов`язання відповідача не перешкоджати позивачам брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім внуком [PERSON] підлягають задоволенню. Вирішуючи спір щодо участі баби та діда у вихованні внука, суд дослідивши висновок органу опіки та піклування з цього питання та заслухавши пояснення представника органу опіки та піклування в судовому засіданні, позицію відповідача який не заперечує проти спілкування позивачів з дитиною, враховуючи малолітній вік дитини, вважає за можливе визначити позивачам наступний спосіб спілкування та їх участі у вихованні малолітнього внука [PERSON] кожної п`ятниці та суботи з 17:00 години до 20:00 години за місцем його проживання, тобто двічі на тиждень у світловий день в присутності близької людини батька, чи інших членів сім`ї, з якими він постійно проживає в комфортній для нього обстановці дому, що найкращим чином буде забезпечувати інтереси дитини, при цьому не перешкоджаючи його виховному і навчальному процесам та не обмежуючи права інших родичів на спілкування з дитиною. Суд не погоджується із можливістю встановлення такого способу спілкування позивачів з внуком, як спілкування в день його народження без обмежень, на час святкових днів чи літніх канікул, так як такі терміни є занадто умовними та обтяженим великою кількістю неконкретних обставин, що являється складним для його реалізації та забезпечення виконання. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім того, відповідно до частин 5 та 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права. Так, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 28 лютого 2018 року у справі №658/4895/14-ц і колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 06 грудня 2018 року у справі №541/319/17-ц вказала на порядок застосуванні норми права до подібних правовідносин. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь кожного з позивачів повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 352,40 грн., що пропорційно відповідає розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial