Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

02.03.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його користь на період навчання, у розмірі 1/4 частини від всіх доходів (заробітку) відповідача з моменту подання позову до суду та до закінчення ним навчання тобто до 27 червня 2022 року. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що його батьки [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 05 квітня 1997 року. 21 квітня 2009 року його батьки розірвали шлюб. Згідно свідоцтва про народження - серія [NUMBER] , видане Ізюмським міським відділом РАЦС Харківської області 10 травня 2003 року, актовий запис № 92 його батьком є [PERSON] . Він мешкаю зі свою матір`ю [PERSON] . Навчається в Державному навчальному закладі «Ізюмський регіональний центр професійної освіти» з 01 вересня 2018 року по 27 червня 2022 року у групі К-318 за денною формою навчання. ДНС «Ізюмський регіональний центр професійної освіти « є професійним навчальним закладом ІІ рівня акредитації. Мати надає йому кошти на необхідні підручники, купує одяг, продукти харчування. Але оскільки на всі ці потреби необхідні значні кошти, мати не має можливості повністю сама його забезпечувати. Він спілкувався з батьком з приводу аліментів, він не заперечує, але бажає щоб аліменти стягувалися офіційно за рішенням суду. Батько має реальну можливість надавати йому матеріальну допомогу, так як працює в Харківській спеціалізованій школі І-ІІІ ступеня № 73 Харківської міської ради. (ЄДРПОУ 23334979, вул. Алєхова, № 24, м. Харків, 61176). Вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на період мого навчання у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу). Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою про стягнення заборгованості (ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін не надав. На адресу суду повернулося рекомендоване повідомлення про отримання поштового відправлення 15.03.2021 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав та згоден сплачувати ј частину аліментів від його заробітної плати. Та в зв`язку з тим, що з 01.03.2021 року по 12.03.2021 року перебував на лікуванні та переніс хірургічну операцію по видаленню жовчного міхура. З 13.03.2021 року знаходиться на реабілітації в санаторії «Березівські Мінеральні води», а також потребує подальшого лікування доброякісних пухлин та виразки шлунку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 4ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд, незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 11 березня 2021 року було прийнято до розгляду цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачам для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторне) серії [NUMBER] , виданого 10 травня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області( а.с.5). З довідки № 25 від 25.01.2021 р. вбачається, що [PERSON] навчається в ДНЗ «Ізюмський регіональний центр професійної освіти» з 01.09.2019 року по 27.06.2022 року у групі К-318 за денною формою навчання і знаходиться на неповному державному забезпеченні. (а.с.6) Надана довідка про доходи матері [PERSON] № 93 від 29.01.2021 з якої вбачається що сума доходу за 2020 рік становить 63326,13 гривень. (а.с. 10) Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При цьому,СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. За роз`ясненнями, що містять в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежне від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ст. 200 СК України). Згідно зі ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна,грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Матір позивача не може самостійно забезпечити дитину, яка продовжує навчання, в зв`язку з чим є потреба в матеріальній допомозі, а відповідач не навів суду доводів та не надав доказів неможливості надання такої допомоги та не заперечував проти стягнення з нього ј частини доходу. Таким чином, врахувавши обставини визначені ст.182 СК України в межах наданих доказів суддя приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів на утримання його повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх його доходів, оскільки він потребує матеріальної допомоги на час навчання. Суд вважає, що такий розмір аліментів, а саме 1/4 частини всіх доходів відповідача, є об`єктивним, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України. Враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок обох батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, можливість надання такого утримання, суд приходить до висновку про стягнення коштів на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно. За приписами статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved