overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

01.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь аліментів на утримання дитини [PERSON] [INFO], в розмірі 2000 гривень щомісячно до повноліття дитини, а також аліментів на її утримання в розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Крім того у заяві зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає частково. Не заперечує проти стягнення з нього аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 500 гривень щомісячно, а також на утримання непрацездатної дружини у розмірі 300 гривень щомісячно. Крім того, зазначав, що на теперішній час не має постійного місця роботи та постійного заробітку. Власного житла не має, проживає разом з матірю пенсіонеркою [PERSON] [INFO], яка знаходиться на його утриманні. Крім того має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. З 29.04.2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину сина [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч.1ст.180 СК України обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Встановлено, що дитина: [PERSON] 2014року народження, мешкає з матірю, та знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою ЖЕК №2 «Бриз» від 07.10.2016року. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст.76,80,84 СК України один з подружжя має право на утримання /аліменти/ від іншого, також і в разі розірвання шлюбу /фактичного припинення шлюбних відносин/, у звязку з тим, що з нею проживає дитина, яка не досягла трьох років, за умови, що інший може надавати матеріальну допомогу. За рішенням суду одному з подружжя можуть присуджуватися аліменти, розмір яких визначається з врахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дітей, батьків та інших обставин, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] не працює в звязку з вихованням дитини, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Крім того має на утриманні сина [PERSON] [INFO]. З урахуванням викладеного, враховуючи заяву [PERSON], щодо його матеріального становища, та виходячи з принципу розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000 гривень щомісячно, і до повноліття дитини, а також аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з дня подачі позову до суду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

01.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 05.09.1999 року Нововолинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння, сторони не можуть дійти згоди у вирішенні побутових питань. Відповідач немає постійної роботи. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сім?ї є неможливим. Оскільки сторони мають неповнолітніх дітей, і не можуть розірвати шлюб через відділ РАЦС, тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

01.11.2016 року [PERSON]І звернувся до суду із заявою про скасування судового рішення про визнання його безвісно відсутнім, посилаючись на те, що у 2015 році його колишня дружина, [PERSON], звернулась до суду із заявою про визнання його безвісно відсутньою, та 11.02.2015 року судом було задоволено її заяву. Про прийняте рішення він дізнався випадково у жовтні 2016 року, під час перевірки на блок посту у м. Волноваха. Просив скасувати рішення про визнання його безвісно відсутнім. Заявник у судове засідання не зявився, у заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа, [PERSON], у судове засідання не зявилась, належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки, причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 11 лютого 2015 року [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], визнано безвісно відсутнім. Рішення набрало чинності 23 лютого 2015 року. Відповідно до\~ст.45 ЦК України\~якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Відповідно до ч.1\~ст.250 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи те, що [PERSON], який був визнаний безвісно відсутнім, зявився, суд приходить до висновку, що відпали правові підстави вважати [PERSON] безвісно відсутнім, тому судове рішення про визнання його безвісно відсутнім підлягає скасуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

01.11.2016 року [PERSON] третя особа Державна міграційна служба України Головне управління ДМС у Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення. Обґрунтовуючи свою заяву наступним, заявник народився [INFO] на хуторы Федотовський Урюпінського району Сталінградської обл. у Російській Федерації. Його матір'ю э [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 27.01.1981 р., виданий Урюпінським РайРАГС Волгоградської обл., Російської Федерації). У зв'язку з похилим віком матері, та необхідністю постійного стороннього догляду за нею, в заявника виникла необхідність перевезти матір до себе на постійне проживання та зареєструвати її на території України за своєю адресою: [ADDRESS]. При оформленні з'ясувалося, що в свідоцтві про народження заявника (серії [NUMBER] від 01.03.1950 р., виданого Вольновською селищною радою хутора Вольновка, Урюпінського району Сталінградської обл., Російська Федерація) була допущена помилка. У графі «мать» замість «[PERSON]» було вписано «[PERSON]». Враховуючи, що на той час у селян у селян не було паспортів, які б засвідчували особу. У зв'язку з тим, що на теперішній хутора Вольновка не існує, книги актів громадянського стану про народження Вольновської селищної ради не збереглося. У судове засідання заявник не з'явився, надав суду заяву із зазначенням, що підтримує заявлені вимоги та просить суд слухати справу за його відсутності. Представник зацікавленої особи до суду не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд слухати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за таких підстав. Доказами того, що [PERSON] та [PERSON] є одна й таж сама особа є: членська книжка споживчого товариства сільгоспкооперації на ім'я «[PERSON]» та трудова книжка колгоспника, яка видана 30.01.1965 р. Колгоспом «Перемога» Урюпинського району Волгоградськоъ обл. РФ на ім'я «[PERSON]». Факт зміни прізвища матері заявника з прізвища «Попова» на прізвище «Васильева» підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 07.10.1985 р., виданого Окладненською селищною радою Урюпінського району Волгоградської обл. РФ. За п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку факт родинних відносин між фізичними особами, якщо законом не визначено іншого порядку його встановленння. Згідно з абз. 2 п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно з ч.2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на викладене, ту обставину, що встановлення факту родинних відносин в іншому порядку не можливе та підтверджується наданими доказами, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

01.11.2016 року Березанським районним судом Миколаївської області ухвалено заочне рішення у цивільній справі №469/583/16-ц (2/469/367/16) за позовом заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації до Березанської районної державної адміністрації та [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, витребування земельної ділянки, яким задоволено позовні вимоги у повному обсязі, та стягнуто з Березанської РДА і [PERSON] на користь прокуратури Миколаївської області судовий збір в сумі по 2067,00 грн. з кожного. 16.03.2017 року Перший заступник прокурора Миколаївської області звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі, оскільки судом не вирішено питання про розподіл судового збору, сплаченого за подачу заяви про вжиття заходів забезпечення позову. Сторони та їх представники в судове засідання не зявилися та не повідомили про причину своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. \~ \~ \~ Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, присутність сторін при розгляді питання про ухвалення додаткового рішення не є обовязковою. \~ \~ \~ \~ Згідно з п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. \~ \~ \~ \~ Як вбачається з матеріалів цивільної справи, прокуратурою Миколаївської області згідно з платіжним дорученням №1019 від 25.07.2016 року сплачено судовий збір в розмірі 689 грн. за подання до суду заяви про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, яка ухвалою судді від 17.08.2016 року задоволена. При ухваленні рішення вказана сума судового збору залишилась не розподіленою, а тому на підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках з кожного. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

01.11.2016 року Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Східної групи по обслуговуванню побутових споживачів звернулося до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі\~ 2069,44 гривень та судові витрати у розмірі 1378 грн.00 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ВАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі відкритого особового рахунку № 551403070 зобовязується постачати електричну енергію\~ [PERSON], яка мешкає за адресою: 69000, м. Запоріжжя, вул. Садова, буд.84, однак, остання не виконує належним чином свій обов'язок щодо оплати спожитої електричної енергії, а саме, у зв'язку з несплатою виставлених рахунків за період з\~\~17.10.2015 року по 17.05.2016 рік, виникла заборгованість у розмірі\~2069,44 гривень. У зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію розмірі\~ 2069,44 гривень та судові витрати у розмірі 1378 грн.00 коп. Представник позивача ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Східної групи по обслуговуванню побутових споживачів за дорученням № 494 від 22.07.2015 року [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, просить позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. В судові засідання, призначені на 17.01.2017 року та на 09.02.2017 року відповідач по справі не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлена в порядку абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, заяв та клопотань про розгляд справи без її участі до суду не надавала. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

01.11. 2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 17.03. 2011 року Міським відділом ДРАЦС Львівського МУЮ, актовий запис № 378. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини: сторони зареєстрували шлюб 17.03. 2011 року. Від спільного шлюбу у сторін народилася син [PERSON] [INFO]. Спільно з відповідачем позивач подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, шлюб носить формальний характер. У сторін склалися різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі та примирення неможливі, а тому змушена звертатися до суду із позовом про розірвання шлюбу. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте подала до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належними чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17.03. 2011 року; Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16.05. 2014 року повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено: відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що разом із відповідачем позивач шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, сторони спроб для примирення не здійснюють, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

01.11.2016 року до суду із позовом звернулась позивач про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини від його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно дитині не допомагає, хоча має таку можливість, оскільки працює охоронцем в ПП «Шериф». Позивач у судове засідання з'явилась, позов свій підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, однак про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до свідоцтва про народження дитини [NUMBER] від 17.07.2009 року, сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] Згідно довідки № 6226 від 28.10.2016 р. дитина перебуває на утриманні позивача. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі, що буде відповідати, як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів. З урахуванням обов'язку обох батьків утримувати свою дитину, суд вважає, що аліменти в розмірі ? частини від його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, є сумую, що відповідає обов'язку батька дитини забезпечити частину витрат на її утримання, з урахуванням мінімальних життєвих потреб дитини. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

01.11.2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м Тополь-3, 8/2. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 31.10.2016р. о 21 год. 49 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 31.10.2016р. о 21 год. 49 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Пазич лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора мовному контакту доступна, напружена, підозріла. Висловлює маячні ідеї отруєння на адресу близьких. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved