Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. У позовній заяві позивач вказує, що сторони від спільного проживання мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні і вихованні. [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач матеріально забезпечений, є працездатною особою, стан його здоров`я задовільний, інших дітей, непрацездатних батьків не має. З урахуванням наведеного, просить стягнути з відповідача щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує у повному обсязі (а.с. 20). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву в якій позов визнав в повному обсязі та просив справу розглянути у його відсутність (а.с.). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. ст. 211,247 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що сторони від спільного проживання мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні і вихованні (а.с.8). [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач матеріально забезпечений, є працездатною особою, стан його здоров`я задовільний, інших дітей, непрацездатних батьків не має. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення, Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень ст. 3 Конвенції ООН "Про права дитини", яку ратифіковано Постановою ВР N 789-XII від 27.02.91 р., в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. На підставі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи те, що відповідач в судові засідання не з`являвся, доказів знаходження на його утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, щодо його стану здоров`я тощо, надано не було, виходячи з принципу розумності та справедливості судового рішення, суд дійшов висновку, що розмір аліментів на одну неповнолітню дитину слід встановити в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 980,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved