overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

01.09.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Із позову вбачається, що позивачці на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20.08.2015 року належить квартира [ADDRESS]. В зазначеній квартирі залишився зареєстрований член родини продавця квартири - відповідач по справі [PERSON] [INFO] Особистих речей відповідача в квартирі немає, та в добровільному порядку відповідачка відмовляється знятися з реєстраційного обліку. Згідно акту КП «СЄЗ», відповідачка не проживає за адресою: [ADDRESS] з травня 2014 року. Позивачка просить суд ухвалити рішення яким визнати відповідача [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про те, що позов визнає та просить справу слухати за її відсутності. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до довідки з місця мешкання, відповідачка зареєстрована у квартирі позивачки (а.с.10). Відповідно до акту КП «СЄЗ» відповідачка в зазначеній квартирі не проживає з 2014 року (а.с. 3). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у скоєнні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з договору купівлі-продажу, позивачка є власником зазначеної вище квартири (а.с. 6-8). Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка [PERSON] у квартирі [ADDRESS], тривалий час не проживає, її речей в неї немає, тому відповідачку можливо визнати такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

01.09.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24.10.2008 року вона уклала шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 883 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сімї є відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, а тому позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON]. в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 24.10.2008 року зареєстрували шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 883 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9,10). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені року через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]. заявляв клопотання надати строк для примирення з відповідачкою, оскільки вважає, що сімю можливо зберегти і примирення між ними можливе, у звязку з чим ухвалою суду від 21.09.2015 р. було сторонам по справі надано строк для примирення до 26.10.2015 року. Сторони по справі не примирилися (а.с. 27, 28). Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки позивачка не бажає в подальшому жити разом з відповідачем, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище [PERSON]. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

01.09.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що 19.11.2013 року між ПАТ [PERSON] « ТРАСТ» та відповідачкою [PERSON]В укладено кредитний договір № R 101.001-ТЕК.0038577. Згідно кредитного договору відповідачка отримала споживчий кредит з використанням платіжної картки в розмірі 4047, 00 грн., з строком повернення до 17.11.2017 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 8,5 % річних та 1,81 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Відповідачка не виконує належним чином взяті на себе зобовязання та станом на 14.08.2015 року має заборгованість у розмірі 5025, 07 грн, яку просить стягнути з відповідачки примусово. Позивач у судове засідання не зявився, але просить суд розглянути справу за відсутністю представника, на позові наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не зявилась, належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обовязки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 19.11.2013 року між ПАТ [PERSON] « ТРАСТ» та відповідачкою [PERSON]В укладено кредитний договір № R 101.001-ТЕК.0038577. Згідно кредитного договору відповідачка отримала споживчий кредит з використанням платіжної картки в розмірі 4047, 00 грн., з строком повернення до 17.11.2017 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 8,5 % річних та 1,81 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Відповідачка не виконує належним чином взяті на себе зобовязання та станом на 14.08.2015 року має заборгованість у розмірі 5025, 07 грн., яку необхідно стягнути з неї на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

01.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи вимоги тим, що 11.09.2006 р. між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, та відповідач отримав кредит у розмірі 5100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2015 року має заборгованість 7780,29 грн. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просив справу розглядати за його відсутності в заочному порядку, позовні вимоги підтримав, відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань від нього не надходило. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.09.2006 р. між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, та відповідач отримав кредит у розмірі 5100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами банку (а.с.9-15). Згідно ст.ст.526,527,530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2015 року має заборгованість 7780,29 грн., яка складається із наступного:заборгованість за кредитом 547,38 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 3856,23 грн., заборгованість з пені та комісії за користування кредитом 2530 грн., а також штрафи відповідно умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 346,68 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а.с.6-8). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

01.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи вимоги тим, що 26.01.2007 р. між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, та відповідач отримав кредит у розмірі 2600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2015 року має заборгованість 20853,74 грн. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просив справу розглядати за його відсутності в заочному порядку, позовні вимоги підтримав, відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань від нього не надходило. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26.01.2007 р. між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, та відповідач отримав кредит у розмірі 2600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами банку (а.с.6-12). Згідно ст.ст.526,527,530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2015 року має заборгованість 20853,74 грн., яка складається із наступного:заборгованість за кредитом - 3994,44 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 12764,56 грн., заборгованість з пені та комісії за користування кредитом - 2625,29 грн., а також штрафи відповідно умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 969,23 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а.с.4-5). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

01.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на фактичне припинення шлюбних відносин, у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон. Просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Згідно положень частини другої статті 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 14.01.2012 року, при цьому спільних неповнолітніх дітей не мають. Як убачається з позовної заяви, сторони припинили шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки позивач не бажає подальшого збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю з відповідачем, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

01.09.2015року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу і свої доводи обґрунтовує тим, що 26.09.1998року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Однією родиною мешкали до 2013року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Причиною припинення сімейно - шлюбних відносин послужило те, що у відповідач пішов з будинку, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, що привело до розпаду родини. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. Позивач до судового засідання не з'явилась, але надала заяву слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до судового засідання не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 26.09.1998року. Однією родиною мешкали до 2013року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Питання про стягнення аліментів вирішено у добровільному порядку. Спільне нажите майно не розділено. Причиною припинення сімейно - шлюбних відносин послужило те, що у відповідач пішов з будинку, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, що привело до розпаду родини. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом, встановлено, що між подружжям склались неприязні відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

01.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 18764,21 грн. та судових витрат. В судове засідання представник позивача не зявився, до його початку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Державний експорно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту № 0242001529БН/2013-08 від 16.08.2013 року. Згідно з умовами договору позивачем було відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операцій з використання платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 10000,00 грн. на строк до 31.07.2015 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 06.08.2015 року виникла заборгованість в розмірі 18764,21 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за процентами 5119,10 грн., прострочена заборгованість за кредитом 9898,19 грн., пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами 1361,89 грн., пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом 2385,03 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 9). Таким чином заборгованість за кредитним договором в сумі 18764,21 грн. підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

01.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом і свої доводи обґрунтовує тим, що 03.11.2011року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК і відповідач, [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2300грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За станом на 30.06.2015року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: 15202,23грн., яку просить стягнути. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач до судового засідання не зявився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 03.11.2011року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК і відповідач, [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2300грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За станом на 30.06.2015року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: 15202,23грн., яка складається з наступного: - 4897,71грн. заборгованість за кредитом; - 7409,51грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, - 1694,90 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 500,00грн. штраф ( фіксована частина); - 700,11грн. штраф ( процентна складова). Тому, суд стягує з відповідача заборгованість перед банком у сумі 15202,23грн. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 243,60грн. судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

01.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 89384 грн 41 коп. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачем умов договору в частині дотримання строків розрахунків. Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою також повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про причини своєї неявки не повідомила, у звязку з чим суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 15.08.2011 року сторони уклали кредитний договір № BLаЖГА00062389 відповідно до якої позивач надав відповідачу кредит в сумі 16000 грн, строком до 15.08.2014 року включно, із щомісячною сплатою за користування кредитом 10% річних та комісії в розмірі 1.75% (далі по тексту Договір). Пунктом 9 Договору передбачено, що в разі порушення відповідачем строків повернення кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитними коштами, позивач має право нараховувати пеню в розмірі 0.5% від суми простроченої заборгованості. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач умови Договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. Як убачається з наданого позивачем розрахунку (а. с. 7), станом на 15.08.2015 року сума заборгованості складає 89384 грн 41 коп., в тому числі: заборгованість по кредиту 11493 грн 15 коп., заборгованість по відсоткам 3158 грн 21 коп., заборгованість по сплаті комісії 5880 грн, пеня 68853 грн 05 коп., Згідно положень статті 549 ЦК України штраф і пеня є різновидами неустойки. Частиною третьою статті 551 Кодексу встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших підстав, які мають істотне значення. Оскільки сума основного боргу, що складається з непогашеної частини тіла кредиту, відсотків та комісії становить 20531 грн 36 коп. [1493.15 + 3158.21 + 5880], а сума нарахованої позивачем пені складає 68853 грн 05 коп. і, таким чином, значно перевищує основну суму боргу, суд вважає необхідним зменшити суму пені до 15000 грн. За таких обставин, усього з відповідача підлягає стягненню 35531 грн 36 коп. [20531.36 + 15000].

Outcome: partial