Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про виділ в натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності і згідно уточнених позовних вимог просив виділити йому в натурі будинок літ. «А», літ. а, який складається з передньої № 1, житлової № 2, кухні № 3, сіней І.; літню кухню літ. «Ж», літню кухню літ. «О», трубчатий колодязь (свердловина) літ 1, сарай літ. «Г», погріб літ. «пдГ», гараж літ «Л», сарай літ. «М», сарай літ «В», гараж літ. «З», огорожу літ. 2 довжиною L=2,98 м + 9,00 м + 2,80 м = 14,78 м, ворота літ. «№5, хвіртку літ. «№3», частину воріт літ. «№4», розташовані [ADDRESS]; виділити відповідачу в натурі житловий будинок літ. «Б» та літ. б, який складається з внутрішніх сіней № 1, житлової № 2, житлової № 3, житлової № 4, житлової № 5, передньої № 6, сіней І, та якому присвоєно поштову адресу: [ADDRESS].; сарай літ. «Е»; убиральню літ. «Д»; ворота літ. № 4 довжиною L=2,86 м; огорожу літ. 2 довжиною L=11,92 м +2,80 м=14,72 м,, розташовані [ADDRESS]; стягнути з позивача на користь відповідача в якості компенсації за перевищення ідеальної частки кошти в сумі 13 814, 00 грн., розподілити судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він є власником 27/50 частин домоволодіння, розташованого по [ADDRESS]. Його син [PERSON] є власником 23/50 частин цього домоволодіння. Рішенням виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району №40 від 27.11.2013 р. було змінено адресу домоволодіння з [ADDRESS] на [ADDRESS] та 88а. Позивач фактично проживає та зареєстрований в житловому будинку, позначеному літ."А" загальною площею 48,7 кв.м.. Відповідач фактично проживає та зареєстрований у житловому будинку літ. «Б» та літ. б, загальною площею 76, 8 кв.м.. На теперішній час між сторонами склалися неприязні стосунки, вони не дійшли згоди щодо користування спільною частковою власністю, тому позивач просить задовольнити позов. Представник позивача у судове засідання не з'явився, згідно наданої заяви просить суд про розгляд справи без його участі. Позов просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторонам на праві спільної часткової власності належить житловий будинок [ADDRESS]: [PERSON] - 27/50 частин на підставі свідоцтва про право власності, виданого 02.09.1997 р. Павлоградською райдержадміністрацією; [PERSON] - 23/50 частин на підставі договору дарування, посвідченого 05.09.1997 р. Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою р. №986, що підтверджується довідкою КП "Павлоградське МБТІ" від 21.01.2016р. На підставі рішення виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району №40 від 27.11.2013 р. було змінено адресу домоволодіння з [ADDRESS] на дві нові: [ADDRESS] - власник [PERSON] та [ADDRESS] - власник [PERSON] /а.с.17,18/. На підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] позивачу належить земельна ділянка площею 0,2520 га, для обслуговування житлового будинку, розташована на території с. Межиріч Павлоградського району; на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] відповідачу належить земельна ділянка площею 0,2317 га, для обслуговування житлового будинку, розташована на території с. Межиріч Павлоградського району /а.с.26,27/ . Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканним, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Статтею 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Оскільки сторони не дійшли згоди щодо порядку користування нерухомим майном, яке належить їм на праві спільної часткової власності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про виділення в натурі житлового будинку та господарських споруд підлягають задоволенню. Згідно висновку експерта № 4 від 03 листопада 2015 року, з технічної точки зору поділити в натурі житлові будинки, господарчі будівлі та споруди, які є спільною частковою власністю [PERSON] та [PERSON], відповідно до часток співвласників неможливо. Експертом запропоновано єдиний можливий варіант розділу земельних поліпшень домоволодінь [ADDRESS] та [ADDRESS], які є спільною частковою власністю сторін по справі, по фактичному розділу земельних ділянок, з відступом від часток у праві власності та визначенням компенсації [PERSON] другому співвласнику - [PERSON] у розмірі 13753 грн. , а саме: виділити позивачу будинок літ. «А», літ. а, загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею 16, 9 кв.м., який складається з передньої № 1, житлової № 2, кухні № 3, сіней І.; літню кухню літ. «Ж»; літню кухню літ. «О»; трубчатий колодязь (свердловина) літ 1; сарай літ. «Г»; погріб літ. «пдГ»; гараж літ «Л»; сарай літ. «М»; сарай літ «В»; гараж літ. «З»; огорожу літ. 2 довжиною L=2,98 м + 9,00 м + 2,80 м = 14,78 м; ворота літ. «№5» L=2,49 м; хвіртку літ. «№3» L=1,03 м.; частину воріт літ. «№4» L=1,45 м, розташовані по [ADDRESS]; виділити відповідачу житловий будинок літ. «Б» та літ. б, загальною площею 76, 8 кв.м., житловою площею 48, 0 кв.м., який складається з внутрішніх сіней № 1, житлової кімнати № 2, житлової кімнати № 3, житлової кімнати № 4, житлової кімнати № 5, передньої № 6, сіней І; сарай літ. «Е»; убиральню літ. «Д»; ворота літ. № 4 довжиною L=2,76 м; огорожу літ. 2 довжиною L=11,86м, розташовані по [ADDRESS]. Враховуючи, що існує єдиний можливий варіант виділу житлового будинку та господарських споруд в натурі, суд вважає за можливе виділити в натурі сторонам майно, що перебуває у спільній частковій власності та стягнути з позивача на користь відповідача грошову компенсацію за перевищення частки позивача. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 962,39грн., понесено витрати на проведення експертизи у сумі 4500 грн. та витрати на проведення кадастрової зйомки земельної ділянки у сумі 1173,74 грн., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved