Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

01 липня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона являється єдиним і повноправним власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Витягу з реєстру права власності на нерухоме майно та договором купівлі-продажу. Зазначає, що після набуття ним права власності на вказаний житловий будинок він надав згоду на реєстрацію в цьому будинку його колишньої співмешканки [PERSON] , з якою проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 05 травня 2014 року по серпень місяць 2017 року, при цьому жодних угод із нею на проживання не укладалося. Проте, зазначає, що відповідач вже на протязі більше одного року в будинку не проживає. На даний час її речей в будинку немає, відповідач не виконує жодних обов`язків з утримання житлового будинку, проведення поточного ремонту, та сплати комунальних платежів. Вказує, що факт реєстрації за його адресою створює для неї великі незручності, тому що у випадку продажу будинку у нього ніхто не захоче його придбати з будь-якими обтяженнями. Крім того, вважає, що так як відповідач не укладала із ним жодних угод, не бере участі в утриманні будинку, не проживає в ньому, не користується ним без поважних причин більше одного року, а тому вважає, що вона втратила право користування даним житловим будинком. Також зазначає, що восени 2019 року він має намір оформити державну субсидію на комунальні послуги, та при оформленні субсидії йому необхідно подати довідку сільської ради про зареєстрованих осіб в його будинку та представити довідки про їхні доходи, а реєстрація відповідача за місцем проживання в його будинку створює йому перешкоди у отриманні державної допомоги на комунальні послуги. Просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою що втратила право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але від його представника [PERSON] на адресу суду надійшла заяву про слухання справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити, не заперечують щодо винесення в справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності до суду не надала, тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 10.11.2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюк С.А. 10 листопада 2008 року. Згідно копії Витягу серії ССК № 951915 Хотинського комунального районного бюро технічної інвентаризації від 20.11.2008 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно, вбачається, що за позивачем зареєстровано право власності на вищевказаний житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу ВКТ/122847 від 10.11.2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу, реєстр № 1972. Згідно довідки № 557 від 25.06.2019 року виданої виконкомом Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області с. Долиняни [PERSON] , [INFO] , про те, що дійсно за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , [INFO] з 05.05.2014 року, однак з серпня місяця 2017 року не проживає за вказаною адресою. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Також, у відповідності до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема пред`явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при пред`явленні позову до суду в розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: approved