Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

01 березня 2021 року представник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті. Мотивувала вимоги тим, що [INFO] у м. Донецьк, помер [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Донецьк, Донецької області, громадянин України, який доводився чоловіком [PERSON] . Встановлення факту смерті в судовому порядку заявниці необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану, отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть у відповідності до вимог чинного законодавства України. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд, встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Донецьк, Донецької області, громадянина України, померлого [INFO] у м. Донецьк Донецької області. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, надала клопотання, в якому просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи: Слов`янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в залу суду не з`явився, натомість суду надане клопотання з проханням розглянути справу без участі представника ВДРАЦС та ухвалення рішення згідно діючого законодавства. Також повідомили, що раніше для реєстрації смерті гр. [PERSON] , [INFO] до відділу не звертались. Актовий запис про смерть в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17.07.1977 року Палацом щастя м. Донецьк, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 17 липня 1977 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінилось з дошлюбного « [PERSON] » на « [PERSON] ». Як вбачається з копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Будьоннівським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області від 09 жовтня 2001 року, який належав [PERSON] , у примітках щодо сімейного стану записано, що 17 липня 1977 року зареєстровано шлюб з гр. [PERSON] . А в копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Будьоннівським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області від 09 жовтня 2001 року, який належить [PERSON] , у примітках щодо сімейного стану записано, що 17 липня 1977 року зареєстровано шлюб з гр. [PERSON] . Отже, заявниця [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , та заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України може бути подана заявником до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.12.2020 року, виданого Будьоннівським відділом ЗАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в Будьоннівському районі м. Донецьк Донецької області. Відповідно до Довідки про причину смерті № 63 від 21.12.2020 року, [PERSON] , у віці 66 років, помер [INFO] від церебрального атеросклерозу з гіпертензієй 3 стадії. Як вбачається із Договора-заказа на організацію та проведення поховання від 23.12.2020 р. та Акту приймання-передачі наданих послуг від 23.12.2020 р., [PERSON] був похований на цвинтарі 6 Капітальная, розташованого у місті Донецьк. Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження та смерті особи в певний час на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 76, 77 ЦК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справі судом береться до уваги практика (ЄСПЛ), а саме правові висновки, що зазначені у справі «Кіпр проти Туреччини». Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Як вбачається зі змісту відмови Слов`янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 20.22-456/62 від 26 лютого 2021 року, заявниці [PERSON] було відмовлено, оскільки нею пред`явлено свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 22.12.2020 року, виданого на тимчасово окупованій території України. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Також пред`явлені документи заявницею [PERSON] видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Надати такі документи заявниця не має можливості, оскільки чоловік [PERSON] помер на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, і наявні в неї документи не відповідають вимогам законодавства України. Заявниця [PERSON] зазначила, що метою звернення до суду з даною заявою є отримання в ВДРАЦС свідоцтва про смерть належного державного зразку. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Заявниця не має іншої можливості одержати в державному органі реєстрації актів цивільного стану документ (свідоцтво про смерть), який посвідчує факт смерті чоловіка [PERSON] [PERSON] . За наведених обставин, суд приходить до висновку, що задоволення заяви має для заявниці юридичне значення, метою якого є отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України. На підставі викладеного,

Outcome: approved