Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

02.02.2015 року комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], яка є наймачем квартири 118 в будинку № 3 по проїзду Ярославському у м. Дніпродзержинську, в якій просить стягнути з відповідачки на користь підприємства заборгованість по оплаті за теплопостачання за період з 01.01.1996 року по 01.01.2015 року у розмірі 13522,10 грн., тому що [PERSON] щомісячно не здійснювала оплату за послуги теплопостачання і на пропозицію підприємства сплатити борг не реагувала, тому підприємство вимушено було звернутися до суду з позовом. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги підприємства «Дніпродзержинськтепломережа», ознайомившись з письмовими поясненнями представника позивача за довіреністю О.О. Крамар, 24.03.2015 року визнала частково, показала, що просить стягнути борг за теплопостачання в межах строку позовної давності з січня 2013 року по січень 2015 року в сумі 5572,02 грн., тому що послуги з теплопостачання були неякісними, а вона, не маючи юридичної освіти, не мала можливості захистити себе і звертатись з скаргами на підприємство, офіційно не працює, існує за рахунок тимчасової роботи у приватних осіб і має невеликий дохід, щоб витрачати гроші тільки на їжу і одяг. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 256, 257 Цивільного Кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання до [PERSON] 02.02.2015 року, а просить стягнути борг по оплаті за теплопостачання з 01.01.1996 року по 01.01.2015 року у розмірі 13522,10 грн. Відповідачка [PERSON] не заперечувала в судовому засіданні, що щомісячно не сплачувала за послуги теплопостачання, тому що не має постійної роботи і коштів на існування. Юридично була не освідомленою, куди звертатись з приводу неякісних послуг за теплопостачання. Згодна сплатити борг у межах позовної давності за період з січня 2012 року по січень 2015 року у розмірі 5572,02 грн. Відповідно до ст.ст. 67, 68 Житлового Кодексу України наймачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. Представник позивача О.О. Крамар не заперечує, що розмір заборгованості по оплаті за теплопостачання в межах строку позовної давності становить 5572,02 грн. Відповідачка погоджується сплатити борг в межах строку позовної давності, тому суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь підприємства заборгованість за послуги по теплопостачанню за період з січня 2012 року по січень 2015 року у розмірі 5572,02 грн., відмовити в задоволенні вимог про стягнення боргу з січня 1996 року по січень 2012 року у розмірі 13522,10 грн. Суд задовольнив вимоги підприємства про стягнення боргу у розмірі 5572,02 грн., тому відповідно до ст. 88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь підприємства судові витрати, судовий збір 243 грн. 60 коп. Виходячи з викладеного,

Outcome: partial