Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Спрямованим до суду позовом [PERSON] просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання спільної малолітньої дитини у твердій грошовій сумі розміром 600 гривень, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти в розмірі 300 гривень на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Як на підставу для звернення до суду з даним позовом позивач вказує, що відповідач почав ухилятись від покладеного на нього обов'язку по утриманню їх спільної дитини, хоча спроможний це робити. У судовому засіданні позивач заяву підтримала та просила її задовольнити з наведених вище підстав. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково та вказав, що в змозі сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, адже така сума для нього є непосильною з огляду на важкий матеріальний стан, необхідність лікування тяжкохворих батьків. Дослідив матеріали справи, заслухав пояснення сторін, суд встановив наступні факти та відповідно ним правовідносини. Сторони з 18 жовтня 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від даного шлюбу останні мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка зареєстрована та проживає разом з матірю (а.с.8). Згідно копії довідки Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 22 червня 2016 року позивач здійснює догляд за дитиною до трьох років (а.с.9). Також, згідно копії довідки зазначеного органу місцевого самоврядування заявник не працевлаштована (а.с.10). Відповідач проживає та зареєстрований разом зі своїми батьками (а.с.22). Останній запис, що міститься в наданій відповідачем копії його трудової книжки, вказує на те, що з останнього місця роботи він був звільнений 6 липня 2016 року (а.с.24). Згідно копії довідки до акта огляду МСЕК від 22 січня 2013 року батько позивача є інвалідом другої групи довічно (а.с.23). Мати відповідача, зі слів останнього, також є інвалідом другої групи з дитинства та потребує систематичного лікування. Правовідносини, що склались між сторонами у даній справі регулюються та відповідають наступним нормам матеріального закону. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч. 2 ст. 84 СК України). Враховуючи досліджені судом обставини справи, заслухав пояснення учасників судового розгляду з правовідносин, що склались між ними, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Згідно названих вище норм матеріального права, зокрема, батько дитини та відповідач у справі зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також матір дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Разом з тим, заявлений до стягнення позивачем з відповідача розмір аліментів у сумі 600 гривень на утримання дитини та 300 гривень на її утримання, на переконання суду, для останнього буде непосильним, зважаючи на його матеріальний стан та наявність інших обєктивних обставин, що було встановлено з наданих суду доказів. Відтак, враховуючи суму заявлених до стягнення з відповідачем аліметів та можливістю їх сплати останнім, судом вирішено стягувати з [PERSON] на користь позивача на утримання їх спільної дочки аліменти в твердій грошовій сумі розміром 300 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з даною заявою і до досягнення дитиною повноліття. Також, суд присуджує до стягнення з відповідача аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 100 гривень щомісячно. Також, не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь 150 гривень витрат на правову допомогу з огляду на наступне. За змістом ст. 84 ЦПК України склад та розмір витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі та окремо регулюється відповідним нормативно правовим актом. На підтвердження цих обставин суду слід надавати договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам, наприклад особисті розписки адвоката про одержання грошей або бланк квитанції завірений лише печаткою адвоката. Відповідно до абзацу 4 п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Водночас, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, та з огляду на те, що позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір", з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 551,20 гривня. Суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial