Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому із урахуванням змін позовних вимог просила стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дочки [PERSON], 05 грудня [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі - 2 000 грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє утримання у розмірі - 700 грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування вимог зазначається про те, що з 24 червня 2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина знаходиться на утриманні матері. На даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги від чоловіка - батька дитини. З підстав стягнення аліментів позивач змушена звернутися до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. 13 березня 2019 року від позивача та її представника, [PERSON], до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. 13 березня 2019 року направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив при постановленні судового рішення врахувати, що на підставі рішення суду від 16 жовтня 2015 року з нього стягнуто аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі - 2/5 частки доходу. Крім того, транспортний засіб марки «SKODA FABIA», 2011 року випуску, про який вказує позивач, було продано, половину вартості сплачено [PERSON] Вказав, що згоден сплачувати щомісячно аліменти на дитину у розмірі - 1 800 грн. 00 коп. та на дружину у розмірі - 700 грн. 00 коп. У подальшому 13 березня 2019 року від представника відповідача [PERSON] надійшла до суду заява про визнання змінених позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідно до\~частини другої\~статті 247\~ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом частини четвертої статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що 24 червня 2016 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 378, зареєстровано шлюб між сторонами. Із копії свідоцтва про народження серії І-БК № 579658 вбачається, що [PERSON] народилася 05 грудня 2017 року, про що Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві зроблено актовий запис № 2302. Батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно із довідкою про реєстрацію місяця проживання особи № 1-1/151 від 04 січня 2019 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платника податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 37467 від 11 березня 2019 року за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2018 року відповідач [PERSON] отримував доходи з таких джерел: у 2 кварталі 2018 року заробітну плату від ТОВ "ТВ - Борд" у розмірі - 4 168 грн. 42 коп.; у 4 кварталі 2018 року від продажу (обміну) рухомості від ТОВ "[PERSON] - Ком" у розмірі - 159 600 грн. 00 коп.. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27\~лютого\~1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. За змістом статті 180\~СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України). Згідно з частиною першою статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 184 СК України). Відповідно до статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (стаття 80 СК України). Крім того, відповідно до норм частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. За змістом частиною першою статті 79, 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня предявлення позивачем до суду позову, а саме із 11 січня 2019 року. Згідно із статтею 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оцінюючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення даного позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі - 768 грн. 40 коп. Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved