Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

01.11.2021 р. до Якимівського районного суду з позовом про визнання виконавчого надпису таким, що не підлягає виконанню звернувся Топчийво Є.В. в інтересах [PERSON] . Обгрунтування позову В позові позивач зазначив, що позивачу стало відомо про існування виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] № 69398 від 1.04. 2021 року про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості`в розмірі 7787,86 грн. Позивач стверджує, що ніколи не мав жодних правовідносин із відповідачем, ніяких послуг від відповідача, в тому числі займу коштів в різних формах позивач не отримував. Відповідач безпідставно звернувся до приватного нотаріусу з вимогою вчинити виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості боргу в сумі 7787,86 грн. за послугу, яку відповідач позивачу не надавав і яку відповідач не отримував. Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку. затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172Д. Позивач вважає, що виконавчий напис № 69398 від 1.04. 2021 приватного нотаріусу Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] про стягнення заборгованості є протиправним, тобто такий, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. II. Відповідно до ухвали суду про відкриття провадження, справа розглядається у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Позов з додатками та ухвалу про відкриття провадження, а також повістку до судового засіданні відповідач отримав належним чином ( а.с.51), заперечень суду щодо спрощеного провадження, а також відзиву до суду не надав..В заяві представника позивача від 09.12.2021 р., представник позивача просив розглянути справу без його участі та позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Наказом Міністерства юстиції України від 19.04.2021 р. № 1424/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05.04.2021 р. № 3 на підставі п.п.»і п.2 ч.1ст. 12 ЗУ «Про нотаріат», свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 28.07.2008 р. за [NUMBER] на ім`я [PERSON] , анульовано, в зв`язку з чим остання не викликалась до судового засідання ( а.с.23)У судове засідання позивач, відповідач, третя особа - приватний виконавець не з`явились, причини неявки суду не повідомили, були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання. Суд ухвалив слухати справу за відсутності сторін та не проводити фіксацію процесу технічними засобами на підставі ст. 247 ч.2 ЦПК України. III При вивченні матеріалів справи, судом було встановлено наступне : 1.04.2021 р. Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] вчинено виконавчий напис № 69398 про стягнення з позивача на користь відповідача з позивача заборгованість в розмірі 7787,86 грн. ( а.с.39-40) Приймаючи рішення по суті позовних вимог, суд звернув увагу на наступне: Так, за визначенням статті 18 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлює Закон України «Про нотаріат» Пунктом 19 частини 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріуси вчиняють, зокрема, виконавчі написи. Вчинення нотаріусом виконавчих написів регламентовано главою 14 Закону України «Про нотаріат». Так, за приписами статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями -не більше одного року. Аналогічні приписи закріплені й в Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - Порядок №296/5). На виконання вищенаведених положень законодавства Кабінетом Міністрів України 29 червня 1999 року прийнято постанову № 1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (надалі - Перелік №1172). 26 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 662, якою внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, пунктом 2 наведеної постанови КМУ доповнено Перелік №1172 після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 65037659) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме, в тому числі і п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Вказана постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, а ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у даній справі відмовлено у перегляді цієї ухвали Вищого адміністративного суду України. Однак, не зважаючи на те, що судовим рішення були скасовані зміни до Переліку вчастині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчій напис. Отже, починаючи з 22.02.2017 нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у звлязку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 1.04.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. , Договір, укладений між позивачем та відповідачем, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, суду не наданий ( позивач наполягає, що ніякого договору не вчиняв), тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна позиція закріплена в постанові ВС від 15.04.2020 року № 158/2157/17. Тобто, на момент вчинення приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису (1.04.2021), кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не входили до Переліку №1172, адже постанова КМУ про доповнення вказаного Переліку цим розділом, була визнана незаконною та нечинною судовим рішенням, яке набрало законної сили. Тому, з врахування приписів статті 87 Закону України «Про нотаріат», нотаріус не мав законних підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. В зв`язку з вищевикладеним суд вважає за недоцільне розглядати інші підстави, зазначені позивачем у позові.

Outcome: approved