Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

01.12.2017 позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 10 763,33 дол. США та судовий збір у розмірі 4 302,64 грн. В позові посилається на те, що відповідно до укладеного договору на купівлю автотранспортних засобів № 937/85297 від 14.12.2007 [PERSON] отримав у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 19 909,00 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот дев'ять) дол. США зі сплатою відсотків та на умовах визначених Договором кредиту. На порушення умов договору позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 20.03.2017 має прострочену заборгованість за кредитом - 7 006,42 дол. США, за відсотками - 3 756,91 дол. США, що підтверджується розрахунком заборгованості. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір поруки №35.02-09/624. Відповідно до умов Договору поруки [PERSON], як поручитель поручається за виконання Позичальником обов'язків, що виникли на підставі Кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. На виконання умов Кредитного договору, позичальнику та поручителю була направлена вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Враховуючи вищевикладене, просить задовольнити позовні вимоги. 01.12.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Кицюк В.С. 01.12.2017 судом направлено запити до обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві та відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації. 17.01.2018 та 09.02.2018 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 05.02.2018 в справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду від 17.04.2018 справу було призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін на 12.07.2018. Відзив на позовну заяву відповідачами не подано. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставили. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідачів про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України, в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору на купівлю автотранспортних засобів № 937/85297 від 14.12.2007 [PERSON] отримав у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 19 909,00 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот дев'ять) дол. США зі сплатою відсотків та на умовах визначених Договором кредиту. (а.с.6-8) Встановлено, що 18.03.2010 між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір про внесення змін №1 відповідно до якого, надано відстрочку на погашення основного боргу та встановлено новий графік погашення, та в зв'язку з цим внесено відповідні зміни до тексту Договору (а.с.10) Відповідно до п.1.1. договору, кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 19 909 дол. США. зі сплатою 9.9 % річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний в пп. 1.1.1 п. 1.1 ст. 1 Договору. Встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» виконало свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі. Відповідно до п. 4.2. Договору, у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених пп. 1.1 цього договору, Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасної сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. Встановлено, що у передбачені строки відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому станом на 20.03.2017 у останнього утворилась заборгованість перед позивачем на загальну суму 10763,33 дол. США, яка складається із: заборгованості за кредитом - 7 006,42 дол. США, за відсотками - 3 756,91 дол. США. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Зокрема, частина друга цієї статті передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, судом встановлено, що 14.12.2007 між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір поруки №35.02-09/624. Відповідно до умов Договору поруки [PERSON], як поручитель поручається за виконання Позичальником обов'язків, що виникли на підставі Кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому (а.с.12-13) Згідно договору поруки, поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту на купівлю транспортних засобів № 937/85297 від 14.12.2007. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що відповідач не виконав умов договору на купівлю автотранспортних засобів № 937/85297 від 14.12.2007, суд приходить до висновку про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості в розмірі 10 763,33 дол. США. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню солідарно на користь позивача сума судового збору - 2 151,32 грн. з кожного.

Outcome: approved