Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

02.01.2017 року позивач направив до суду позов, в якому просить ухвалити рішення та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за відсотками за період з 31.10.2014 року по 31.10.2017 року у розмірі 151491,80 грн. за кредитним договором б/н від 18.12.2008 року. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 18 грудня 2008 року \~між \~позивачем \~та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит на суму 12\~200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34.80 %, розмір яких збільшено до 43,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобовязання \~виконав і надав відповідачу кредит, але відповідач не належно виконала свої зобовязання і станом на 30.05.2014 року виникла прострочена заборгованість в сумі 11237,43 грн, яка стягнута рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області, але вказане рішення відповідачем не виконане, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по відсотках за період з 31.10.2014 року по 31.10.2017 року в сумі 151491,80 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, до суду поступило клопотання з проханням слухати справу у відсутність представника позивача, підтриманням позовних вимог та відсутністю заперечень проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з»явилася, про дату, час, місце розгляду справи була повідомлена в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування 20.03.2018 року оголошення про її виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомила (а.с.32). Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до\~ задоволення повністю. У суді встановлено, що 18 грудня 2008 року між \~ЗАТ \~«ПриватБанк» \~та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 12\~200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,8 %, розмір яких збільшено до 43,2% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк (ПАТ КБ ПриватБанк), відповідно до статуту, є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк (а.с.18). Відповідачка підписала даний договір, а тому підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. (а.с. 7-12). Тому банк змінював ліміт кредиту і керувався п.п. 3.2. , 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням \~банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», із розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Тобто, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9. Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3 вказаних Умов \~до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Відповідно до п.п. 3.2, 3.3.,6.5, 8.6 вказаних Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати \~платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п.6.6 вказаних Умов, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), проводиться оплата винагороди банку. Відповідачем були порушені умови договору, що призвело до утворення заборгованості, тому рішенням Корсунь Шевченківського районного суду від 30.07.2014 року, яке набрало законної сили 28.08.2014 року, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 11237,43 грн станом на 30.05.2014 року. Вказане рішення не виконане. Щодо рішення Корсунь-Шевченківського районного суду від 30.07.2014 року, яке набрало законної сили та не виконане, суд зазначає, що у правовій позиції Верхового Суду України у справі №6-157цс16, суд, з урахуванням наданих доказів, прийшов до висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Заборгованість по відсотках за договором за період з 31.10.2014 року по 31.10.2017 року становить 151491,80 грн, що підтверджується розрахунком (а.с.5). За таких обставин суд приходить до висновку, що право позивача є порушеним, у зв»язку з чим таке право підлягає захисту. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та\~ сплатити\~ проценти. Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. З\~ огляду на зазначене, суд, з урахуванням наданих доказів, прийшов до висновку, що в\~ порушення умов Договору та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобовязання\~ не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за Договором. Ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до норм ст. 257 ЦК України стягнення боргу обмежується останніми трьома роками перед зверненням кредитора до суду. Згідно ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Заява про застосування позовної давності не була подана відповідачем. Враховуючи вище викладене, правову позицію ВСУ у справі №6-157цс16, суд, з урахуванням наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позову, оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У звязку із задоволенням даного позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати (сплачений судовий збір) в сумі 2272,38 грн.

Outcome: approved