Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~01\~вересня \~2020\~року позивач\~ [PERSON] звернулась\~ \~в \~суд \~із позовною\~заявою \~до відповідачів\~Одерадівської сільської\~ради,\~ [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Свій позов\~обґрунтовує тим,\~що [INFO] померла\~її мати\~ [PERSON] ,\~після її\~смерті відкрилась\~спадщина на\~належне їй\~майно. При зверненні в нотаріальну контору їй було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини. Вказує, що в передбачений законом строк не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, через неправильне розуміння закону щодо встановленого порядку та прийняття спадщини. Крім того вона є особою з інвалідністю ІІ групи має незадовільний стан здоров`я, та з 1998 року постійно перебуває на лікуванні. Смерть матері завдала їй сильних душевних хвилювань, та у зв`язку із необізнаністю законодавства, складне матеріальне становище, похилий вік та тривале лікування, погіршення душевного та фізичного стану стало перешкодою для реалізації її права на прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті її матері. Враховуючи наведене, позивач вважає, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті матері з поважних причин та на підставі ст. 1272 ЦК України просить визначити їй [PERSON] , додатковий строк тривалістю 3 місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 вересня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 17 листопада 2020 року замінено первісного відповідача Одерадівську сільську раду на належного відповідача Заборольську сільську об`єднану територіальну громаду. \~ \~ \~ \~Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Від підповідача [PERSON] надійшла заява, в якій просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, позов визнала повністю, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Від представника відповідача Заборольської сільської\~об`єднаної територіальної\~громади Дубіцького\~А.В.\~надійшла заява\~про розгляд\~справи без\~участі \~представника Заборольської\~сільської ради,\~не заперечують\~щодо задоволення\~позовних вимог. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02 січня 2009 року Одерадівською сільською радою (а.с.11). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Суд встановив, що [PERSON] звернулась до Луцької районої державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після смерті матері, однак їй було відмвлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини (а.с. 18). Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишала, а тому має місце спадкування за законом. Суд встановив, що позивач є донькою [PERSON] . Факт родинних стосунків між спадкодавцем та позивачем підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 17.05.1948 року та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 9,10). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] також є її донька [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 574748 від 09 вересня 2019 року встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, у зв`язку із необізнаністю законодавства, складне матеріальне становище, похилий вік та тривале лікування, погіршення душевного та фізичного стану. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача та надані нею докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про те, що позивач мав об`єктивні труднощі у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини, а тому причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved