Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

01 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 05 квітня 2002 року. Від подружнього життя мають доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однією сім`єю проживали до липня 2019 року. Основою розпаду\~сім`ї\~послугувало те,\~що спільне\~життя з\~відповідачем не\~склалося через\~відсутність взаємопорозуміння,\~розходження поглядів\~на сімейні\~відносини та\~виховання дитини.Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON] , неповнолітню доньку [PERSON] залишити проживати з нею. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 05 квітня 2002 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Білопільського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 6). [PERSON] та [PERSON] є батьками доньок: [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а. с. 7-8). Як вбачається з позовної заяви, основою розпаду сім`ї послугувало те, що сторони не зійшлися поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Відповідач своєї позиції з приводу причин розпаду сім`ї суду не висловив. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON] . Щодо вирішення питання про залишення проживати неповнолітньої дитини з позивачем, то суд зазначає, що така позовна вимога в даній справі ніким із сторін заявлена не була, а тому суд не може вирішувати дану вимогу взагалі, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 768, 40 грн. понесених та документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved