Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

01.11.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 30 грудня 1997 року у виконавчому комітеті Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, актовий запис №32. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 01.11.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 26.11.2018 року закрито підготовче провадження та справу призначена до судового розгляду. Ухвалою суду від 18 грудня 2018 року сторонам був наданий строк на примирення один місяць. Провадження по справі було зупинено. Ухвалою суду від 18 січня 2019 року провадження по справі було поновлено. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, від нього надійшла заява, в якій він просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 30 грудня 1997 року у виконавчому комітеті Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб І-ФП №152375, видане 25.10.2018 року). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved