Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями №62 по вул. Хмельницькій в с. Баламутівка Ярмолинецького району Хмельницької області. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона в період з 6 січня 2002 року по 8 червня 2017 року перебувала у шлюбі з відповідачем. За час шлюбу, 27 березня 2003 року, сторонами за спільні кошти був придбаний житловий будинок з надвірними будівлями в с. Баламутівка, вул. Хмельницька, 62, Ярмолинецького району Хмельницької області. Договір купівлі-продажу був оформлений на відповідача. У зв"язку із розірванням шлюбу позивач має намір змінити місце проживання. Тому, оскільки житловий будинок є спільною сумісною власністю сторін, з метою недопущення відчудження даного будинку відповідачем без її згоди, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивач і її представник не з"явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, ним не було надано документів, які б підтверджували поважність причин відсутності в судовому засіданні. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 06.01.2002 по 08.06.2017 [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 8), рішенням Ярмолинецького районного суду від 08.06.2017 про розірвання шлюбу (а.с. 7), яким встановлений факт, що сторони з травня 2008 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. 27 березня 2003 року [PERSON] придбав житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Баламутівка, вул. Хмельницька, 62, Ярмолинецького району Хмельницької області. Дані обставини підтверджуються договором купівлі-продажу житлового будинку від 27.03.2003 (а.с. 10); витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №401138 від 18.04.2003 (а.с. 11). Відповідно до ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу ч. 3 ст. 368 ЦК України, ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно п. 22 постанови пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21.12.2007 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Згідно ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За ч. 1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З огляду на викладене, враховуючи, що спірний житловий будинок нажито сторонами під час перебування у шлюбі, він являється спільною сумісною власністю подружжя, а тому позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Також у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. На підставі ст. 60, 63, 69, 70 СК України, ст. 328, 368, 372 ЦК України,

Outcome: approved