Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

01.12.2016 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Мотивував наступним. 2 грудня 2015 року в с. Манжелія Глобинського району у віці 89 років померла його рідна сестра - [PERSON], [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,55 га, що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 031023. Ще за життя спадкодавця у нього (позивача) погіршилися відносини із сестрою та її знайомою [PERSON], яка доглядала за нею. Після похорону сестри остання повідомила, що [PERSON] склала заповіт на все майно на її ([PERSON]Г.) користь. Він повірив її словам і тому не подавав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, проте, відбув поминки та поставив пам»ятник на могилі сестри. В червні 2016 року, після спільного відбування півроку покійній сестрі, [PERSON] сказала йому , що насправді спадкодавець ніякого заповіту на її користь не склала. Приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу [PERSON] постановою від 19.10.2016 року відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після померлої [PERSON] у звязку із пропущенням встановленого законом строку для прийняття спадщини. Вказуючи, що причина пропуску строку є об»єктивною і поважною, позивач (з врахуванням уточнення позовних вимог) прохав визначити йому додатковий строк два місяці з моменту вступу в законну силу судового рішення, для подання ним заяви про прийняття спадщини до вищеназваного приватного нотаріуса. У судовому засіданні позивач [PERSON], його представник [PERSON] позов підтримували, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Додатково пояснили, що починаючи з 2010 року здоров»я [PERSON] погіршилося. Він практично не приїжджав до сестри. В 2011 році та особисто сказала йому, що склала заповіт на користь [PERSON] жінки, яка доглядала за нею. Більше вони до цього питання не поверталися. [PERSON] був впевнений, що є заповіт на іншу особу. Лише через 6 місяців після смерті сестри [PERSON] сказала йому правду. Представник відповідача - Манжеліївської сільської ради, третя особа - приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу [PERSON], у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в заявах до суду прохали розглянути позов у їх відсутності, вказавши, що заперечень щодо його задоволення не мають. Третя особа - [PERSON], у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Пояснила, що до 2010 року позивач часто відвідував свою сестру, а потім дуже рідко. Вона стала доглядати за [PERSON], з якою мала гарні стосунки. Гроші за це не брала. [PERSON], яка не мала дітей і інших близьких родичів, крім брата, запевнила її, що оформила спадщину на неї. Про це ж вона за життя говорила своєму братові та його дружині. Оскільки стара жінка неодноразово ходила до сільської ради, то вона повірила цьому. Після смерті [PERSON] у сільській раді їй сказали, що ніякого заповіту на її користь немає. Вона була дуже ображена цим, тому братові покійної про це не говорила дуже довго. Повідомила вже після півроку після смерті, про що тепер жалкує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 313740, виданого 03 грудня 2015 року виконавчим комітетом Манжеліївської сільської ради, [PERSON] померла 2 грудня 2015 року. Заповіту за життя не склала. Єдиним спадкоємцем за законом є її рідний брат [PERSON] (позивач у справі). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - ПЛ № 031023, [PERSON] з була власником земельної ділянки площею, 4,55 га, розташованої на території Манжеліївської сільської ради Глобинського району Полтавської області, з цільовим призначенням - для ведення сільськогосподарського виробництва. Шестимісячний строк для прийняття позивачем спадщини сплив 2 червня 2015 року. Приватний нотаріус Глобинського нотаріального округу [PERSON] своєю постановою відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину майна, належного [PERSON], у зв»язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. За інформацією названого приватного нотаріуса після померлої 02.12.2015 року [PERSON] заведена спадкова справа №33/2016. В установлений законом строк жодна особа не звернулася із заявою про прийняття спадщини чи відмову від неї, тобто спадщина не є спірною. [PERSON] пропустив строк звернення з заявою про прийняття спадщини. Після смерті спадкодавця, [PERSON], через неприязні стосунки з [PERSON], повідомила останньому недостовірну інформацію, про те, що складено заповіт на її користь на все майно. Про відсутність заповіту на ім»я [PERSON] позивач дізнався лише в червні 2016 року. Вказана обставина жодною особою із числа тих, що приймали участь у справі не заперечувалася. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з обєктивної та поважної причини. Згідно ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 1272 Цивільного Кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлені обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved