Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

02.04.2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування позову позивач вказав, що 19.06.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11361529000, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 33376 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 18.06.2015 року, згідно з графіком погашення кредиту (додаток №1 до Кредитного договору), якщо тільки не буде застосований інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом в розмірі 14,00% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця, кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Кредитного договору. У випадку, якщо Банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому Кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки діючий за цим договором в попередньому місяці. Також сторони досягли згоди, що за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки визначеної за користування кредитом (п.1.3.1 Кредитного договору). Відповідно до додатку №1 до Кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватись щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно п.1.3.4 Кредитного договору, відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. Відповідно до розділу 6 Кредитного договору та ст.525, 611 Цивільного кодексу України у випадку порушення відповідачем основного зобов'язання та/або умов договору забезпечення банк направляє на адресу позичальника вимогу про усунення порушень. У випадку невиконання вимог банку у встановлений вимогою строк, термін дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит, вважаються такими, що настали, а кредит і плата за нього обов'язковими до сплати в повному обсязі банку з 41 дня, рахуючи з дати відправлення позичальнику вимоги банку про дострокове повернення кредиту та плати за нього. У зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань банком 17.02.2015 року на адресу місця реєстрації відповідача була направлена вимога про дострокове повернення кредитної заборгованості. Враховуючи невиконання умов вищевказаної вимоги, АТ «УкрСиббанк» визнав термін повернення кредиту таким, що настав. Станом на 11.02.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором №11361529000 становить 82753,52 доларів США та пеня 417558,52 грн., з яких: 32580,71 доларів США - заборгованість за кредитом; 50173,13 доларів США - заборгованість по процентам; 162278,41 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 255280,11 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам. Тому позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача борг за кредитним договором №11361529000 від 19.06.2008 року в розмірі 82753,52 доларів США та 417558,52 грн. пені. Ухвалою суду від 19.10.2015 року до участі в справі в якості правонаступника позивача було залучено до участі у справі ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», оскільки згідно договору факторингу №17, укладеного 20.04.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» право грошової вимоги за кредитним договором №11361529000 від 19.06.2008 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». 09.12.2016 року ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» подало до суду заяву про уточнення позовних вимог, в яких просить стягнути на користь ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором в загальному розмірі 1 789 154, 93 грн., що включає в себе: суму основного боргу за кредитом - 16722,30 грн.; суму простроченого основного боргу за кредитом - 669 351,01 грн.; суму нарахованих процентів - 11408,83 грн.; суму прострочених процентів - 1 091 672,79 грн., а також судовий збір в розмірі 3654 грн.. Ухвалою суду від 26.12.2016 року було зупинено провадження в даній справі до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №686/25217/16-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про визнання договору недійсним. Ухвалою суду від 08.02.2019 року поновлено провадження у даній справі, у зв'язку з набранням 15.01.2019 року законної сили заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у цивільній справі №686/25217/16-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про визнання договору недійсним. В судове засідання представник позивача не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явились, представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в задоволенні позову просила відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11361529000, відповідно до п.1.1 якого банк зобов'язався надати позичальнику кошти (кредит) в сумі 33376 доларів США. Згідно договору факторингу №17, укладеного 20.04.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» право грошової вимоги за кредитним договором №11361529000 від 19.06.2008 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.12.2018 року №686/25217/16-ц позов [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про визнання договору недійсним задоволено, визнано недійсним договір про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу №11361529000 від 19.06.2008 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON]. Вказаним рішенням суду було встановлено, що [PERSON] згідно вказаного договору кредит не отримував, заяву про видачу кредиту не підписував і грошей не отримував, банк не виконав свої зобов'язання перед [PERSON]. Згідно ст.82 ч.4 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.ч.1,3, 4 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст.216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Згідно ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №11361529000 від 19.06.2008 року, слід відмовити.

Outcome: dismissed