Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

01 березня 2017 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] міського голови [PERSON] та [PERSON] міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження [PERSON] міського голови № 31/0 від 23.02.2017р. «Про звільнення [PERSON] з посади начальника КП «[PERSON] житловик». В обгрунтування позову зазначила, що працює начальником КП «[PERSON] житловик» з 21.04.2011р. на підставі контракту та додаткової угоди до нього. 23 лютого 2017р. міським головою винесено розпорядження № 31/0 «Про звільнення [PERSON] з посади начальника КП «[PERSON] житловик» у звязку з порушенням умов контракту, а саме підпункту 2 п. 5.3. розділу 5 контракту, тобто підставою для її звільнення є одноразове грубе порушення вимог чинного законодавства чи обовязків, передбачених контрактом, а саме порушення у сфері організації експлуатації ліфтів, що встановлено постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 11.01.2017р. про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю). Однак, вважає, що в її діях відсутні будь-які порушення як чинного законодавства, так і обовязків, передбачених контрактом, оскільки на підприємстві відповідальними за організацію робіт, справний стан, експлуатацію та ремонт ліфтів є головний інженер підприємства [PERSON] та майстер [PERSON]. Вказує, що про результати перевірки у сфері державного нагляду (контролю), оформлені актом від 11.11.2016р. № 06-019-050, та про припис від 11.11.2016р. № 06-019-050 вона дізналась лише у лютому 2017р., а до цього відповідальні особи ні в усній, ні в письмовій формі не повідомляли їй про несправності чи інші проблеми в ліфтовому господарстві. Також зазначає, що під час розгляду справи в Чернівецькому окружному адміністративному суді вона була звільнена з посади начальника, а тому дізналась про винесену постанову лише у лютому 2017р. та подала апеляційну скаргу. Окрім того, вказує, що на підприємстві постійно ведуться роботи щодо забезпечення справного стану, належної експлуатації та ремонту ліфтів, зокрема, ініціюються питання про проведення за рахунок коштів власника ([PERSON] міської ради) експертних обстежень, періодичних планових та позапланових технічних оглядів ліфтів; підприємство отримало дозвіл на ремонт, технічне обстеження машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме ліфтів та станом на 28.02.2017р. жодні вимоги щодо вжиття заходів з зупинення ліфтів на підприємство не надходили, а провести зупинення роботи ліфтів одноосібно неможливо. З огляду на зазначене, вважає, що оскаржуване розпорядження прийнято без дотримання вимог чинного законодавства України та підлягає скасуванню. 13 березня 2017р. позивач [PERSON] подала через канцелярію суду заяву від 10.03.2017р. про зміну предмету позову, в якій зазначила, що 09.03.2017р. міський голова скасував своє розпорядження № 31/0 від 23.02.2017р. «Про звільнення [PERSON] з посади начальника КП «[PERSON] житловик» та видав нове розпорядження № 43/0 від 09.03.2017р. «Про звільнення [PERSON] з посади начальника КП «[PERSON] житловик». З огляду на зазначене, не змінюючи підставу позову, просить визнати незаконним та скасувати розпорядження [PERSON] міського голови № 43/0 від 09.03.2017р. «Про звільнення [PERSON] з посади начальника КП «[PERSON] житловик» (а.с. 92). В подальшому, 07 квітня 2017р. позивач [PERSON] подала через канцелярію суду клопотання від 06.04.2017р. про збільшення позовних вимог та просила поновити її на роботі на посаді начальника КП «[PERSON] житловик» (а.с. 156). В судовому засіданні 11 березня 2017р. позивач [PERSON] подала клопотання від 10.04.2017р. про збільшення позовних вимог та просила стягнути з КП «[PERSON] житловик» середній заробіток за час вимушеного прогулу (а.с. 179). 21 квітня 2017р. позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги до КП «[PERSON] житловик» та просить стягнути з підприємства різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, оскільки з 31.03.2017р. прийнята на роботу начальником майстерні КП «[PERSON] житловик», де працює по даний час. В іншій частині позовні вимоги залишила без змін, позов підтримала в повному обсязі та просить задоволити. У додаткових письмових поясненнях від 11.04.2017р. (а.с. 180) позивач зазначила, що диспетчеризація в ліфтах відсутня з моменту введення таких в експлуатацію. При цьому, у підприємства наявні дозволи на роботу таких ліфтів, останні пройшли експертне обстеження та технічний огляд і контролюючі служби не забороняли експлуатацію ліфтів із зазначених підстав. Вказує, що ліфт № 989 пройшов експертне обстеження та технічний огляд, строки наступного обстеження чи огляду ще не настали, а у ліфта № 967 термін експлуатації закінчиться лише у 2018р., після чого останій підлягатиме експертному обстеженню. Також повідомляє, що 07.03.2017р. проведено заміну канатнотягового шківу. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що нею вжито усіх необхідних заходів для належної організації роботи підприємства в сфері ліфтового господарства, зокрема, визначено відповідальних осіб, які кожного тижня доповідають їй як начальнику про наявні проблеми та шляхи їх вирішення. Наголосила, що ні у листопаді 2016р., ні на даний час головний інженер та майстер по ліфтовому господарству не інформували її про несправності ліфтів, які б могли бути підставою для зупинки роботи таких. Звернула увагу на те, що в акті від 11.11.2016р. № 06-019-050 та у приписі від 11.11.2016р. № 06-019-050 вказано різні номери ліфтів, роботу яких необхідно зупинити, при вказівці на одні й ті ж недоліки. При цьому, відповідальні працівники доповіли їй про відсутність підстав для зупинення роботи зазначених у акті та приписі ліфтів, а підприємством проведено роботи щодо поточного обслуговування ліфтів, ініційовано питання про виділення із місцевого бюджету коштів на проведення експертного обстеження ліфтів у 2017р. З огляду на зазначене, просить, з урахуванням уточнених позовних вимог, позов задоволити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] міський голова [PERSON] та представник [PERSON] міської ради в жодне судове засідання не зявилися, письмових заперечень по суті спору не надали, хоча були повідомленні про розгляд справи належним чином. Представник КП «[PERSON] житловик» [PERSON] в судовому засіданні підтримала позицію позивача щодо визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення [PERSON] з посади та поновлення останньої на роботі, а позовні вимоги, заявленні до підприємства, визнала в повному обсязі. Пояснила, що у 2016р. про акт перевірки та припис щодо недоліків в роботі ліфтового господарства позивач не була проінформована головним інженером підприємства, а в подальшому була звільнена з посади та не могла брати участі у розгляді справи місцевим адміністративним судом. В подальшому, зокрема, після поновлення на роботі, [PERSON] вжила заходів для проведення поточного ремонту ліфта, ініціювала перед міською радою питання щодо виділення коштів із місцевого бюджету для своєчасного проведення експертизи ліфтів, подала апеляційну скаргу на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 11.01.2017р. Вважає, що позивач належним чином виконувала свої обовязки керівника підприємства, а відтак була незаконно звільнена із займаної посади. З огляду на зазначене, просить позов задоволити в повному обсязі. Свідок [PERSON] показав, що в листопаді 2016р. в КП «[PERSON] житловик» була проведена перевірка охорони праці, в тому числі ліфтового господарства. Повідомив, що вказав інспектору на два ліфти, в роботі яких були недоліки та які в подальшому були зазначені в приписі. Показав, що за результатами перевірки було складено акт та припис, про отримання яких свідок розписався. Зазначив, що оскільки усі ліфти перебувають в справному стані, небезпеки для життя чи здоровя мешканців міста не становлять, то ним було прийнято рішення не інформувати начальника підприємства [PERSON] про результати перевірки та припис. Вказав, що в грудні 2016р., коли свідок виконував обовязки начальника підприємства, оскільки [PERSON] була звільнена з посади, йому стало відомо про позов Управління Держпраці у Чернівецькій області, однак заперечень він не подавав. В подальшому, орієнтовно в першій половині січня 2017р., свідок проінформував начальника підприємства [PERSON] про акт перевірки та припис, однак від останнього вказівок щодо зупинення роботи ліфтів не отримував. Зазначив, що на даний час проведено поточні роботи по заміні канатного шківа в одному із ліфтів, ініційовано проведення експертного обстеження ліфтів. Окрім того, вказав, що постанова Чернівецького окружного адміністративного суду від 11.01.2017р. оскаржується підприємством в апеляційному порядку. Вважає, що ліфтове господарство у місті перебуває в задовільному стані, працівники підприємства постійно здійснюють контроль за роботою ліфтів, проводять поточний ремонт, своєчасно ініціюють питання про проведення технічного огляду та експертного обстеження ліфтів, жодних скарг зі сторони мешканців немає, а тому відсутні підстави для зупинення роботи ліфтів, про що й інформував керівника підприємства [PERSON] Свідок [PERSON] показав, що в 2016р. в КП «[PERSON] житловик» була проведена перевірка ліфтового господарства, в ході якої до нього, як майстра по ліфтовому господарству, звернувся головний інженер підприємства [PERSON] та повідомив, що для звіту необхідно вказати 2 ліфти, в роботі яких є недоліки. Зазначив, що як на час перевірки, так і на даний час усі ліфти знаходяться в робочому стані, а тому він не доповідав про необхідність зупинення їх роботи ні інженеру, ні начальнику підприємства. Повідомив, що в одному із ліфтів, зазначеному в акті, у березні 2017р. було змінено канатний шків, однак такі роботи є поточними та небезпеки для життя чи здоровя мешканців міста станом на листопад 2016р. не становили. Окрім того, пояснив, що на даний час підприємством ініційовано проведення експертизи ліфтів, в яких закінчується термін експлуатації. Показав, що про наявність припису, згідно якого необхідно зупинити роботу ліфтів, йому стало відомо лише в березні 2017р. від головного інженера, однак вказівок про зупинку роботи ліфтів він не отримував. Зазначив, що необхідності в зупиненні роботи ліфтів немає, а тому на даний час він не ініціює вирішення такого питання перед керівництвом. Свідок [PERSON] показав, що входив до складу групи, яка в 2016р. проводила перевірку КП «[PERSON] житловик». Пояснив, що його напрямок роботи газоелектрозварювальне господарство, а тому під час перевірки він співпрацював із майстром підприємства, відповідальним за цю ділянку. Зазначив, що за результатами перевірки ним було складено припис та передано його керівнику групи. [PERSON], як керівник групи, склав акт перевірки, який разом із приписами було вручено відповідальній особі підприємства, однак кому саме пригадати не міг. Свідок [PERSON] показав, що дійсно в 2016р. проводив перевірку КП «[PERSON] житловик», в ході якої було виявлено ряд порушень. Зазначив, що його напрямок перевірки робота ліфтового господарства, а тому під час перевірки він співпрацював із відповідальною по цій ділянці роботи особою - головним інженером підприємства [PERSON] Свідок повідомив, що він, як керівник групи перевіряючих, за результатами перевірки склав акт перевірки, а також припис про недоліки ліфтового господарства. Зазначив, що вказані документи (акт та припис) під підпис було вручено головному інженеру підприємства [PERSON] Свідок також показав, що [PERSON] не відмовлявся виконувати припис, однак у звязку із розбіжностями в законодавстві працівники інспекції не можуть провести зупинку ліфта без рішення суду, а тому після завершення перевірки підприємства він передав усі документи юристу інспекції для прийняття рішень щодо подальших дій інспекції. Заслухавши позивача [PERSON] та представника відповідача КП «[PERSON] житловик» [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON]А.о., [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що 21 квітня 2011р. між [PERSON] міською радою Чернівецької області в особі міського голови [PERSON] та [PERSON] укладено контракт, згідно якого позивача призначено на посаду начальника КП «[PERSON] житловик» (а.с. 9-10). Як вбачається із додаткової угоди від 28.08.2014р. до контракту № 5 від 21.04.2011р. термін дії контракту встановлено до 02 вересня 2017р. (а.с. 11). Відповідно до п.п. 1.1., 2.1. Контракту Керівник зобовязується безпосередньо і через адміністрацію установи здійснювати поточне управління підприємством, забезпечувати його прибуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна. Орган управління майном зобовязується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці Керівника. Керівник здійснює поточне керівництво підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, статутом підприємства та цим контрактом. Права та обовязки Керівника також визначені у п.п. 7.3.-7.6. Статуту КП «[PERSON] житловик» (нова редакція), затвердженого рішенням [PERSON] міської ради № 12 від 18.02.2016р. (а.с. 14-21), а також в посадовій інструкції начальника КП «[PERSON] житловик» № 16, затвердженій начальником підприємства (а.с. 22-26). Зокрема, керівник підприємства визначає, планує, здійснює і координує всі види діяльності підприємства;організовує роботу виробничих одиниць та виробничо-господарську діяльність (розділ 2 посадової інструкції). Судом встановлено, що в період з 02.11.2016р. по 11.11.2016р. на підставі наказу № 334 від 18.10.2016р. «Про планову перевірку» та направлення на проведення перевірки № 06/019-038 від 01.11.2016р. проводилася перевірка ліфтів пасажирських КП «[PERSON] житловик», в ході якої виявлено ряд порушень вимог законодавства, зокрема, ліфтам № 967, № 989 не проведено позачерговий технічний огляд, не оснащені двохстороннім звязком з диспетчерським пунктом, не проведено заміну канатного шківа в звязку із зносом канавок; не припинена експлуатація ліфтів (через їх несправність або з інших причин неможливо провести технічний огляд). Під час перевірки від субєкта господарювання присутній головний інженер [PERSON], про що зазначено в акті перевірки субєкта господарювання (виробничого) обєкта № 06-019-050 від 11.11.2016р. (а.с. 75-79). В акті також міститься запис, що 11.11.2016р. о 16 год. 00 хв. [PERSON] попереджено про необхідність негайного зупинення робіт ліфтів пасажирських реєстраційний №967, № 989. Відміток про зупинку роботи ліфтів або про відмову від виконання попередження в акті немає. Акт перевірки містить підписи головних державних інспекторів Матвєєва О.В., Андрієць С.В., а також стоїть підпис навпроти графи директор [PERSON] Проте, як зазначила позивач [PERSON] у 2016р. вона із актом не ознайомлювалась та не підписувала, а свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що акт перевірки отримав та підписав головний інженер підприємства. Також 11 листопада 2016р. у присутності головного інженера [PERSON] головним державним інспектором Матвєєвим О.В. було внесено припис № 06-019-050-037, який згідно пояснень [PERSON] вона у 2016р. не отримувала та не підписувала. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що припис отримав та підписав головний інженер підприємства (а.с. 84). Судом встановлено, що керівництво діяльністю технічних служб підприємства та контроль за роботою ліфтів здійснює головний інженер, який є заступником начальника підприємтва і який для виконання обовязків взаємодіє з майстрами, механіками, комірником тощо (п. 2 розділу 1, п. 10 розділу 2, п. 2 розділу 7 Посадової інструкції головного інженера № 24, затвердженої наказом начальника КП «[PERSON] житловик» № 139 від 07.07.2008р.) (а.с. 30-32). Відповідно до п.п. 1.3., 1.6., 1.8. розділу 1 Посадової інструкції № 26 майстра виробничої дільниці, відповідального за організацію робіт з технічного обслуговування і ремонту ліфтів та диспетчерських систем, затвердженої наказом начальника КП «[PERSON] житловик» № 224 від 03.11.2009р., майстер виробничої дільниці є безпосереднім керівником підрозділу з технічного обслуговування і ремонту ліфітів та системи ОДС (ДСЗ). У підпорядкуванні майстра знаходяться електромеханіки, які виконують відповідні види робіт. Майстер безпосередньо підпорядкований головному інженеру. Майстер організовує виконання робіт на основі річного, квартального, місячного планів ремонту, технічного огляду, а також директивних документів органів Держгірпромнагляду України. Згідно п.п. 2.1.-2.5., 2.10., 2.15., 2.18., 2.27., 2.28., 2.29., 2.32., 2.33. Посадової інструкції № 26 до обовязків майстра належить забезпечення своєчасного проведення технічного обслуговування і ремонту ліфтів (диспетчерських систем); організація роботи електромеханіків; своєчасне подання заявок та забезпечення працівників необхідними пристроями, запчастинами, матеріалами; видача завдань бригадам, контроль виконання робіт; здійснення постійного контролю за справним станом пристроїв; забезпечення безперебійної і безпечної роботи ліфтів; участь у контрольних перевірках ліфтів; проведення перевірок справності дії кожного закріпленого за ним ліфта з періодичністю, яка встановлена керівництвом підприємства; контроль строків і предявлення ліфтів до технічного огляду; проведення технічного огляду ліфтів; припинення роботи ліфтів, при виявленні несправностей, які можуть призвести до аварії чи нещасного випадку, та забезпечення нагляду за ліфтами, як недиспетчеризованими, про що повідомляє головного інженера (а.с. 33-35). 01 лютого 2012р. наказом № 38 «Про відповідальних за ліфти» за ліфтами закріплено електромеханіків 1-го розряду за списком (а.с. 36). 10 липня 2014р. КП «[PERSON] житловик» отримало дозвіл № 0133.14.77 на виконання робіт підвищеної небезпеки: ремонт, технічне обслуговування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме ліфтів, експлуатацію ліфтів на підставі заяви власника від 09.07.2014р. та висновку експертизи № 73.01.5.12-0087.14 від 07.07.2014р. Даний дозвіл видано на період з 10.07.2014р. по 10.07.2019р. (а.с. 42-67). 04 січня 2016р. наказом № 18 «Про призначення особи відповідальної за організацію робіт, справний стан, експлуатацію та ремонт ліфтів» визначено відповідальним за організацію робіт, справний стан, технічне обслуговування, експлуатацію та ремонт ліфтів [PERSON]А.о.- майстра по експлуатації та ТО ліфтів (а.с. 68). При цьому, судом встановлено, що у 2016році головний інженер підприємства не інформував начальника про результати перевірки та припис, а також не надавав вказівок щодо виконання припису майстру виробничої дільниці, а майстер виробничої діяльності протягом 2016-2017років не інформував головного інженера чи начальника підприємства про виявленні несправності, які є підставою для зупинки роботи ліфта, що свідки [PERSON] та [PERSON]А.о. підтвердили у судовому засіданні. Як вбачається із трудової книжки [PERSON] остання була звільнена з посади начальника 12.12.2016р. (а.с. 159-160). Після звільнення позивача, а саме 16 грудня 2016р. Чернівецьким окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі за позовом Управління Держпраці у Чернівецькій області до КП «[PERSON] житловик» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю). За результатами розгляду даного позову винесено постанову від 11.01.2017р. по справі № 824/979/16-а, якою задоволено позов в повному обсязі; застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду до КП «[PERSON] житловик» шляхом повного зупинення роботи двох ліфтів реєстраційний № 967 і № 989. Вказане рішення суду підприємство отримало 17.02.2017р. (а.с. 70-74, 80-83). Як вбачається із трудової книжки [PERSON] та розпорядження міського голови № 11/о від 24.01.2017р. «Про припинення дії контракту з [PERSON] та поновлення на роботі [PERSON]О.» 24 січня 2017р. [PERSON] поновлено на попередній роботі на посаді начальника КП «[PERSON] житловик» з 12.12.2016р. на умовах контракту № 5 від 21.04.2011р. (зі змінами та доповненнями) на підставі рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 19.01.2017р. по справі № 719/348/16-ц (а.с. 106, 159-160). Таким чином, дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності підтверджено пояснення позивача, згідно яких остання дізналась про акт перевірки № 06-019-050 від 11.11.2016р., припис № 06-019-050-037 від 11.11.2016р. та постанову суду від 11.01.2017р. по справі № 824/979/16-а лише в лютому 2017р. 21 лютого 2017р. міський голова видав розпорядження № 34-р «Про надання копій документів та пояснень», згідно якого начальнику підприємства до 22.02.2017р. необхідно надати міському голові та міській раді копії акту перевірки правил експлуатації ліфтів та судового рішення про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, а також письмові пояснення (а.с. 85). 22 лютого 2017р. начальник підприємства [PERSON] надала письмові пояснення № 112, з яких вбачається, що остання не згідна із приписом від 11.11.2016р. та останній у 2016р. не отримувала, про судову справу та прийняте рішення суду від 11.01.2017р. повідомлена лише після поновлення на роботі. При цьому, інформувала міського голову про потребу у проведенні експертного обстеження та технічного огляду ліфтів у 2017році, а також зазначила, що на даний час підприємство експлуатує ліфти належним чином, щоб недопустити несправностей, зупинок ліфтів та загрози життю чи здоровю людей; скарг на роботу ліфтів не надходило, аварійних ситуацій не було (а.с. 163). Також судом встановлено, що 16.02.2017р. та 02.03.2017р. КП «[PERSON] житловик» в особі начальника [PERSON] зверталось до міського голови із листами № 92 та № 130 щодо необхідності проведення у 2017р. експертного та технічного обстеження ліфтів, проведення профілактичного вимірювання електрообладнання, кошти на оплату якого не включені до тарифу на послуги з технічного обслуговування ліфтів, встановленого рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 25/3 від 09.03.2016р. (а.с. 28-29), та виділяються із місцевого бюджету; просила виділити зазначені кошти в рамках Програми фінансової підтримки комунальних підприємств м. Новодністровськ на 2016-2017р. (а.с. 162, 165). Однак, 07 березня 2017р. міська рада проінформувала начальника підприємства [PERSON], що кошти згідно Програми фінансової підтримки комунальних підприємств м. Новодністровськ на 2016-2017р. для КП «[PERSON] житловик» на 2017р. не передбачені, а тому профінансувати роботи по обстеженню та технічному обслуговуванню ліфтів неможливо (а.с. 108). В березні 2017р. підприємством оплачено закупівлю обладнання по рахунку від 13.01.2017р. та проведено поточні роботи по заміні канатотягового шківу та ліфтового канату у підїздах №№ 1, 3 будинку № 5 за адресою мікрорайон «Сонячний», м. Новодністровськ (а.с. 41, 138-141), тобто, як пояснила позивач та показали свідки [PERSON] та [PERSON]А.о. фактично виконано один із пунктів припису від 11.11.2016р. 06 березня 2017р. КП «[PERSON] житловик» за підписом начальника [PERSON] подано апеляційну скаргу від 02.03.2017р. на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 11.01.2017р. у справі № 824/979/16-а (а.с. 98-105). Однак, ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.04.2017р. по даній справі відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою КП «[PERSON] житловик» (а.с. 197), що в судовому засіданні підтвердила представник відповідача КП «[PERSON] житловик». Відповідно до п. 7.7. Статуту Керівника Підприємства може бути звільнено з посади до закінчення строку контракту на підставах, передбачених у контракті або в законодавстві України. Зокрема, згідно підпункту 2 п. 5.3. розділу 5 Контракту керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном до закінчення терміну дії у разі одноразового грубого порушення Керівником чинного законодавства чи обовязків, передбачених статутом підприємства та цим контрактом. 23 лютого 2017р. [PERSON] міським головою винесено розпорядження № 31/о «Про звільнення [PERSON] з посади начальника КП «[PERSON] житловик», згідно якого контракт № 5 від 21.04.2011р. (зі змінами та доповненнями) розірвано з 13.03.2017р. та звільнено з 13.03.2017р. [PERSON] з посади начальника у звязку з порушенням умов контракту, а саме підпункту 2 п. 5.3. розділу 5 контракту (а.с. 27). В подальшому вказане вище розпорядження скасовано розпорядженням міського голови від 09.03.2017р. № 42/о «Про скасування розпорядження міського голови від 23.02.2017р. № 31/о «Про звільнення [PERSON] з посади начальника КП «[PERSON] житловик» (а.с. 94) та винесено розпорядження від 09.03.2017р. № 43/о «Про звільнення [PERSON] з посади начальника КП «[PERSON] житловик» (а.с. 95, 158). Згідно оскаржуваного розпорядження від 09.03.2017р. № 43/о контракт № 5 від 21.04.2011р. (зі змінами та доповненнями) розірвано з 30.03.2017р. та звільнено з 30.03.2017р. [PERSON] з посади начальника у звязку з порушенням умов контракту, а саме підпункту 2 п. 5.3. розділу 5 контракту 30 березня 2017р. КП «[PERSON] житловик» видано наказ (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) № 13/к (а.с. 157) та внесено відповідні відомості у трудову книжку [PERSON] (а.с. 159-160). Як вбачається із преамбули оскаржуваного розпорядження від 09.03.2017р. № 43/о підставою для його винесення було вчинення позивачем грубого порушення чинного законодавства чи обовязків, передбачених статутом підприємства та контрактом, а саме неналежна організація роботи підприємства шляхом допущення експлуатації несправних ліфтів реєстраційний № 967 та № 989. При вирішенні питання щодо законності звільнення особи з посади за вказаною підставою суд повинен встановити факт невиконання працівником обовязку, який входить до кола його трудових обов`язків, для чого перевіряє коло цих обовязків та визначає, які саме обовязки порушено працівником, у чому конкретно виявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору на підставах, визначених законом чи контрактом. Чинне законодавство України не містить прямих розяснень, які саме порушення слід вважати грубими, залишаючи право їх оцінки за судами, що розглядають трудові спори. При цьому, вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обовязків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обовязків, а також можливість виконання ним зазначеного обовязку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного звязку між невиконанням працівником трудових обовязків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення. В даному випадку судом встановлено, що до обовязків керівника входить поточне керівництво підприємством, організація виробничо-господарської діяльності, тобто, визначення відповідальних осіб за певні напрямки (сфери) діяльності підприємства та розподіл обовязків між ними, що було зроблено, а також здійснення постійного контролю за роботою підлеглих працівників. Згідно посадових інструкцій № 24 та № 26 допущення до експлуатації ліфтів входить до безпосередніх обовязків майстра виробничої дільниці, контроль за діяльністю якого здійснює головний інженер підприємства. Окрім того, грубе порушення трудових обовязків, як підстава для звільнення працівника, повинно мати одноразовий характер, тобто одноразова дія або акт. Натомість організація роботи підприємства по своїй суті є триваючою у часі, а тому не може вважатись одноразовою дією. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що дії [PERSON] не є одноразовим грубим порушенням трудових обовязків, в розумінні підпункту 2. п. 5.3. розділу 5 контракту, а відтак позовна вимога про визнання незаконним та скасування розпорядження № 43/0 від 09.03.2017р. є підставною та підлягає до задоволення. Разом з тим, враховуючи ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені у постанові Чернівецького окружного адміністративного суду від 11.01.2017р. по справі № 824/979/16-а, що набрала законної сили, мають для суду преюдиційне значення, а тому судом не оцінюються докази щодо технічного стану ліфтів реєстраційний № 967 та № 989, наданих позивачем на підтвердження відсутності підстав для негайної зупинки роботи ліфтів, а саме: договори № 15.0458-ПС/14 від 24.06.2015р. та № 15.0468-ЕЛ/11 від 30.06.2015р., акти здачі-приймання наданої послуги до даних договорів від 30.06.2015р. та від 30.10.2015р., листи від 20.03.2015р. № 50, від 17.06.2015р. № 361, від 22.06.2015р. № 384, паспорт ліфта реєстраційний № 967, графік проведення ремонтів ліфтів на 2016р. (а.с. 37-40, 69, 166-178), а також пояснення позивача та покази свідків щодо вказаних обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та висновки суду, позовні вимоги про поновлення [PERSON] на роботі на посаді начальника КП «[PERSON] житловик» є підставними і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Згідно абз. 3 п. 2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.1995р. №100 (надалі Порядок), встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана ця виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. У п. 5 розділу IV Порядку визначено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно п. 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Відповідно до абз. 2 п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час. Оскільки [PERSON] була звільнена 30.03.2017р. (а.с. 95, 158) , а також фактично не працювала в період з 12.12.2016р. до 24.01.2017р. (час вимушеного прогулу) (а.с. 106), для розрахунку середньоденного заробітку слід брати два останні повні календарні місяці роботи, тобто, жовтень-листопад 2016р. Таким чином, із врахуванням довідки про доходи позивача № 603 від 21.04.2017р. (а.с. 200) середньоденний заробіток позивача становить 404, 00 грн.: (8268+8700)/2= 8484 (середньомісячний дохід) ділиться на 21 середньомісячний робочий день ( 42 (кількість робочих днів)/2=21), а середній заробіток позивача за вимушений прогул становить 6060, 00 грн.: 15 робочих днів (кількість робочих днів з часу звільнення, тобто з 31.03.2017р. до винесення судом рішення 21.04.2017 року) * 404, 00 грн. (середньоденний заробіток). Згідно наказу КП «[PERSON] житловик» про прийом на роботу № 14/к від 31.03.2017р. [PERSON] прийнята на роботу з 31.03.2017р. на посаду начальника майстерні із посадовим окладом 5280, 00 грн. (а.с. 195), про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці та працює на вказаній роботі по сьогоднішній день (а.с. 159-160). За березень 2017р. позивачу нараховано заробітну плату в розмірі 240, 00 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 604 від 21.04.2017р. (а.с. 201). Таким чином, суд бере до уваги заробіток позивача за місцем нової роботи, а саме 4130, 46 грн.: 240, 00 грн. заробітна плата за 31.03.2017р. та 3890, 46 грн. заробітна плата за період з 01.04.2017р. по 21.04.2017р. (5280, 00 грн. (посадовий оклад) / 19 (кількість робочих днів)* 14 (кількість відпрацьованих робочих днів), та приходить до висновку, що з КП «[PERSON] житловик» слід стягнути на користь позивача різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи в розмірі 1929, 54 грн. (6060, 00 грн. 4130, 46 грн.). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відтак, оскільки при поданні позовної заяви про визнання незаконним та скасування розпорядження позивач сплатила судовий збір в сумі 640, 00 грн. (а.с. 1) і належним відповідачем за даною позовною вимогою є [PERSON] міська рада, суд вважає, що з останньої на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 640, 00 грн. Окрім того, враховуючи збільшення позовних вимог: поновлення на роботі та стягнення різниці в заробітку, беручи до уваги п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, а також те, що належним відповідачем за позовною вимогою про поновлення на роботі є [PERSON] міська рада, а про стягнення різниці заробітку КП «[PERSON] житловик», то суд вважає, що з кожного із вищевказаних відповідачів слід стягнути судовий збір в розмірі 640, 00 грн. на користь держави. Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати [PERSON] різниці заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більше, ніж за один місяць, та поновлення на роботі на посаді начальника КП «[PERSON] житловик». На підставі ст.ст. 21, п. 8 ст. 36, 139-141, 235 КЗпП України, Постанови Кабінету Міністрів України від 19.03.1994р. № 170 «Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору», Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», Постанови Кабінету Міністрів України від 08.12.1995р. №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», Закону України «Про судовий збір» та

Outcome: approved