Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

02.04.2021 року представник АТ «Таскомбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якого просить суд стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за заявою-договором № 019/2629219-СК від 14.07.2016 року в розмірі 86260 грн. 42 коп., яка складається із: 30605,43 грн. - заборгованості по тілу кредиту, 55654,99 грн. - заборгованості по відсоткам та понесені судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 14.07.2016 року між ПАТ «Таскомбанк», правонаступником якого є АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено заяву-договір № 019/2629219-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки із встановленням кредитного ліміту кредитна картка «Велика П`ятірка» згідно якого позичальнику було надано грошові кошти для споживчих цілей, з встановленням суми максимального кредитного ліміту - 32100,00 грн. на строк 365 днів (з автоматичною пролонгацією з моменту встановлення кредитного ліміту, під 48,00 % річних з 15.07.2016 року по 30.11.2017 року, 39,6 % річних з 01.12.2017 року по 31.01.2019 року, 43,2 % річних з 01.02.2019 року. Крім того, 14.07.2016 року [PERSON] було підписано заяву-анкету на отримання кредитного ліміту. Позивач в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання, однак, відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 22.03.2021 року має заборгованість у розмірі 86206,42 грн., яка складається із: заборгованості по тіло кредиту - 30605,43 грн., заборгованість по відсоткам - 55654,99 грн. З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги те, що умови кредитного договору відповідачем не виконані, кредитні кошти банку не повернуті, позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути вказану заборгованість з відповідача в примусовому порядку. Ухвалою суду від 07.04.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить розгляд справи провести без участі представника АТ «Таскомбанк», а в разі неявки відповідача не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти винесення якого не заперечує представник позивача. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, які на них ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З матеріал справи вбачається, що 14.07.2016 року між ПАТ «Таскомбанк», правонаступником якого є АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено заяву-договір № 019/2629219-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки ( з встановленням кредитного ліміту) Кредитна картка «Велика п`ятірка», згідно якого позичальнику було надано грошові кошти для споживчих цілей, сума максимального кредитного ліміту - 32100,00 грн. процентна ставка за встановленим кредитним лімітом - 48,00 % з 15.07.2016 року по 30.11.2017 року, 39,6 % з 0112.2017 року по 31.01.2019 року, 43,2 % з 01.02.2019 року. Згідно умов кредитного договору позичальник щомісячно з 01 числа по 25 число наступного місяця зобов`язався сплачувати банку проценти за користування кредитними коштами, за попередній місяць, в якому користувався кредитними коштами, а також в день закінчення строку дії ліміту овердрафту та/або в день повного та остаточного повернення кредитних коштів. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що заяву-договір про встановлення ліміту овердрафту на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором. Судом встановлено, що позивач в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання, однак, відповідач порушив умови заяви-договору № 019/2629219-СК від 14.07.2016 року і станом на 22.03.2021 року має заборгованість у розмірі 86206,42 грн., яка складається із: заборгованості по тіло кредиту - 30605,43 грн., заборгованості по відсоткам - 55654,99 грн. Будь-яких доказів на спростування зазначеного розміру заборгованості зі сторони відповідача до суду не надходило, як і відсутні докази належного виконання відповідачем своїх зобов`язань перед банком за умовами укладеного між сторонами договору. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача в повному обсязі доведено обґрунтування позовних вимог, а відповідачем доводи позову не спростовані, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2270,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved