Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення та передачу в управління банку предмета іпотеки, мотивуючи позовні вимоги тим, що 13.03.2008 між ВАТ «Ощадбанк» (далі - Банк або Іпотекодержатель) та [PERSON] було укладено договір про відновлення кредитної лінії №1727, згідно умовами якого банк надав відповідачу кредит в сумі 718000 грн зі сплатою 16 % річних, строком на 51 місяць з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 12.06.2010 під заставу нерухомого майна. 13.03.2008 в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Банком та Позичальником було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Ковганич А.В., зареєстрований в реєстрі за №767 (далі - Договір іпотеки). Згідно пунктів 1.1, 1.2, 1.3 Іпотечного договору, Іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з Кредитного договору, передає в іпотеку, а Іпотекодержатель цим приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет іпотеки, який належить Іпотекодавцю на праві приватної власності, а саме: - нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі рішення третейського суду від 20.07.2007, ухваленого Замостянським районним судом м.Вінниці 30.07.2007, на підставі виконавчого листа, виданого Замостянським районним судом м. Вінниці 30.07.2007 та зареєстрованого Тульчинським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 10.08.2007 в реєстрову книгу за №ФН1 за реєстровим №2149. Земельна ділянка, на якій знаходиться Предмет іпотеки, являється власністю Тульчинської міської ради та була передана в оренду [PERSON] згідно договору оренди землі від 05.06.2007. Позичальник, отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності систематично порушував свої договірні зобов'язання (пункти 1.1, 1.2, 1.5.1.3, 1.6, 3.3.1, 5.2 Кредитного договору), щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені, що призвело до виникнення простроченої заборгованості, у зв'язку з чим Тульчинський районний суд Вінницької області 23.09.2010 задовольнив позов прокурора Вінницького району в інтересах Банку та стягнув з Позичальника на користь Банку заборгованість за Кредитним договором у розмірі 1008768,10 грн. з яких: 717686,12 грн. - сума основний борг, 231 448,17 грн. - відсотки за користуванням кредитом, 59633,84 грн. - нарахована пеня. На день звернення до суду Позичальник продовжує ухилятись від виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором, визначених, зокрема, пунктами 1.1, 1.2, 1.5.1.3, 1.6, 3.3.1, 5.2 цього договору щодо повернення кредиту, процентів за його користування та пені. Судові рішення виконуються в примусовому порядку, але коштів на його виконання з органів ДВС не надходить. Станом на 01.08.2017 заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитним договором становить: - основний борг - 717686,12 грн. в т.ч. прострочена заборгованість за основним боргом 717686,12 грн., (вказана сума розрахована наступним чином: 718 000,00 - 313,88 = 717 686,12 грн., де 718000,00 грн. - сума виданого Банком кредиту Позичальнику, 318,88 грн. - сума кредиту сплачена Позичальником); - проценти за користування кредитними коштами - 433595,18 грн., в т.ч. прострочені проценти 433595,18 грн. (вказана сума розрахована наступним чином: 480828,49 - 47233,31 = 433595,18 грн., де 480828,49 грн. - проценти нараховані Банком Позичальнику за користування кредитом, 47233,31 грн. - проценти сплачені Позичальником); - пеня за простроченими основним боргом та процентами 1305195,64 грн.; - інфляційні втрати - 1437554,69 грн., (вказана сума розрахована наступним чином 907104,39 + 530450,30 - 1437554,69 грн., де 907104,39 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за тілом кредиту; 530450,30 грн. - загальна сума інфляційних втрат від простроченої заборгованості за процентами; - 3% річних від простроченої заборгованості - 213114,83 грн. (вказана сума розрахована наступним чином 132648,16 + 80466,67 = 213114,83 грн., де 132648,16 грн. - нарахованих 3% річних від простроченої суми заборгованості за тілом кредиту; 80 466,67 грн. - нарахованих 3% річних від простроченої заборгованості за процентами). Загальна сума заборгованості за Кредитним договором складає 4107146,46 грн. Зазначені вище дії Позичальника щодо невиконання умов Кредитного договору є протиправними, оскільки порушують не лише умови цього договору, а й законодавства України про зобов'язання та його виконання. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань перед банком представник позивача змушений звернутися до суду з даними позовом. Просить звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, укладеним 13.03.2008 між AT «Ощадбанк» та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Ковганич А.В та зареєстрованого в реєстрі за №767, а саме на адмінбудинок з підвалом, загальною площею 929,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] на праві власності. Надати право на подання та отримання відповідних документів. Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу вказаного предмета іпотеки позивачем, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», будь-якій особі покупцеві за договором купівлі-продажу, за початковою ціною продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на час продажу. Надати позивачу до моменту продажу предмету іпотеки право на оперативне управління адмінбудинком з підвалом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Судові витрати стягнути з відповідача на корить позивача. В судове засідання представник позивача не з'явився. Надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи згідно наявного повідомлення про вручення поштового відправлення, і відомостей про причину своєї неявки до суду не надав. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засідання встановлено, 13.03.2008 між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке районне відділення №5321 ВАТ «Ощадбанк» (на даний час ПАТ «Державний ощадний банк України») та [PERSON] було укладено договір про відновлення кредитної лінії №1727, що підтверджується копією даного договору (а.с.5-7). За даним договором банк надав відповідачу кредит в сумі 718000 грн зі сплатою 16 % річних, строком на 51 місяць з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 12.06.2010 під заставу нерухомого майна. Згідно пункту 1.6. Кредитного договору, Позичальник зобов'язався проводити погашення кожного траншу згідно з графіком до 30 числа кожного місяця рівними частинами, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в Банку. Останній платіж в рахунок погашення кредиту здійснити не пізніше 12.06.2012. Згідно пункту 1.5.1.3. Кредитного договору, нараховані проценти повинні були сплачені позичальником щомісяця не пізніше 30 числа кожного місяця. Сплата нарахованих процентів проводиться шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань. Остання сплата процентів повинна бути здійснена не пізніше 12.06.2012. Згідно пунктів 3.3.1. Кредитного договору, Позичальник зобов'язався належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим договором. Повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені договором У випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором. Згідно пункту 5.2 Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,05% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Банк свої зобов'язання по кредитному договору виконав. Відповідач умови договору вчасно не виконував. В зв'язку з неналежним виконанням умов договору, рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 23.09.2010 з [PERSON] на користь ВАТ "Ощадбанк" в особі ТВБВ №10001/0160 філії- Вінницького обласного управління ВАТ "Ощадбанк"стягнуто заборговану суму кредиту в розмірі 717686,12 грн, відсотки за користування кредитом в розмірі 231448,17 грн. та пеню за прострочення платежів по кредиту в розмірі 59633,84 грн. Дане рішення набрало законної сили 11.10.2010, що підтверджується копією даного рішення (а.с.19-21). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 13.03.2008 між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Ковганич А.В., зареєстрований в реєстрі №767, відповідно до п.1.1., 1.2, 1.3 якого, Іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з Кредитного договору, передає в іпотеку, а Іпотекодержатель цим приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет іпотеки, який належить Іпотекодавцю на праві приватної власності, а саме: нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], до якої входить адмінбудинок з підвалом (цегла) 11, загальною площею 929,9 кв.м., який належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі рішення третейського суду від 20.07.2007, ухваленого Замостянським районним судом м.Вінниці 30.07.2007 та на підставі виконавчого листа, виданого Замостянським районним судом м. Вінниці 30.07.2007, зареєстрованого Тульчинським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 10.08.2007 в реєстрову книгу за №ФН1 за реєстровим №2149. Земельна ділянка, на якій знаходиться Предмет іпотеки, являється власністю Тульчинської міської ради та була передана в оренду [PERSON] згідно договору оренди землі від 05.06.2007. Данні факти підтверджуються копією даного іпотечного договору (а.с.10-12), копією рішення третейського суду від 20.07.2007 (а.с.13), копією виконавчого листа від 30.07.2007 (а.с.14), копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.02.2008 (а.с.15), копії договору оренди землі від 05.06.2007 (а.с.16-18). Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором, визначених, зокрема, пунктами 1.1, 1.2, 1.5.1.3, 1.6, 3.3.1, 5.2 цього договору щодо повернення кредиту, процентів за його користування та пені. Відповідно до ст. ст. 526, 527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Як вбачається з розрахунку боргу згідно кредитного договору №1727 від 13.03.2008 (а.с.23-24), звіту щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з 13.03.2008 по 31.07.2017 (а.с.27) та стану операці (а.с.22), станом на 01.08.2017 загальна сума заборгованості відповідача перед Банком за Кредитним договором становить 4107146,46 грн., з яких: - основний борг - 717686,12 грн. в т.ч. прострочена заборгованість за основним боргом; - проценти за користування кредитними коштами - 433595,18 грн., в т.ч. прострочені проценти; - пеня за простроченими основним боргом та процентами 1305195,64 грн.; - інфляційні втрати - 1437554,69 грн.; - 3% річних від простроченої заборгованості - 213114,83 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно пункту 6.1 Договору іпотеки, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання Строку платежу Зобов'язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь - який час незалежно від настання Строку платежу у випадку невиконання Іпотекодавцем будь - якого з своїх обов'язків, передбачених цим Договором та/або у випадку невиконання Боржником своїх обов'язків, передбачених Кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь - яка з гарантій або завірень, наданих Іпотекодавцем у відповідності з цим Договором, виявиться (стане) недійсною. За змістом ч. 1 ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до ст. 589 ЦК України, ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Внаслідок порушення з боку відповідача умов повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, у нього перед позивачем виникла прострочена заборгованість. Згідно п. 3.1.3 Іпотечного договору, іпотекодавець має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання за Договором про іпотечний кредит та/або цим Договором, в тому числі невиконання або неналежне виконання боржником/іпотекодавцем зобов'язання за Договором про іпотечний кредит в цілому або в будь-якій його частині, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частини становить більше 2 місяців. Відповідно до положень п.4.2 Іпотечного договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язання в цілому чи тієї або іншої його частини, а також у інших випадках, передбачених цим Договором, іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, визначеному цим договором. Згідно із абз.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Зазначена процедура продажу передбачає укладення іпотекодержателем договорів купівлі-продажу з іншою особою від свого імені без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Вимогами ст. 6 Закону України «Про іпотеку» визначено, що якщо будівля (споруда), що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована. Якщо ця земельна ділянка належить іншій особі та була передана іпотекодавцю в оренду (користування), після звернення стягнення на будівлі (споруди) їх новий власник набуває права і обов'язки, які мав іпотекодавець за правочином, яким встановлено умови оренди цієї земельної ділянки. Згідно з абз.7 ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Зі змісту поняття «ціна» як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо та аналізу норм статей 38, 39 зазначеного Закону вбачається, що у розумінні норми статті 39 цього Закону встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 цього Закону. Згідно з ч.6 ст. 38 зазначеного Закону ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Такі висновки узгоджуються з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України у постановах від 27.05.2015 у справі № 6-61 цс 15; від 09.12.2015 у справі № 6-2479 цс 15, від 08.06.2016 у справі № 6-1239 цс 16. Таким чином, суд вважає можливим зазначити ціну продажу предмета іпотеки на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на час продажу. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Відповідно ст.1039 ЦК України майно, що є предметом договору застави, може бути передане в управіління. Відповідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК). Аналізуючи вищевикладене, враховуючи, що обставини викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, належним чином повідомлений відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3200 грн. (а.с.4) . На підставі викладеного,

Outcome: approved