Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

У грудні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання договору між батьками про сплату аліментів на утримання дітей. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ним та [PERSON] було укладено договір про сплату аліментів на утримання дітей від 30 вересня 2013 року, відповідно до умов якого позивач зобов'язався, починаючи з 01 жовтня 2013 року, сплачувати на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно на кожного до досягнення дітьми повноліття, або в разі навчання на денній формі у вищому навчальному закладі - до його закінчення. Як зазначає у своїй позовній заяві [PERSON], на теперішній час його заробітна плата становить 1404,00 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою про доходи №248 від 08 листопада 2013 року, виданою ТОВ "Чернігівська індустріальна молочна компанія". З цих підстав позивач просив суд розірвати договір між батьками про сплату аліментів на утримання дітей від 30 вересня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст.189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. 30 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про стягнення аліментів на утримання дітей, за умовами якого відповідач зобов'язався, починаючи з 01 жовтня 2013 року, сплачувати на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно на кожного до досягнення дітьми повноліття, або в разі навчання на денній формі у вищому навчальному закладі - до його закінчення (а.с.8). Ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] офіційно працевлаштований в ТОВ "Чернігівська індустріальна молочна компанія", має щомісячний заробіток у розмірі 1404,00 грн., що підтверджується довідкою про доходи №248 від 08 листопада 2013 року (а.с.6). Як стверджував позивач, станом на теперішній час він не має змоги сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у тому розмірі, який передбачений договором про стягнення аліментів на утримання дітей від 30 вересня 2013 року. Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч.1 ст.652 ЦК України визначено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Відповідно до ч.2 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Оскільки обставини, якими позивач та відповідач керувалися при укладенні договору про сплату аліментів на утримання дітей від 30 вересня 2013 року, істотно змінилися та сторонами досягнуто згоди про розірвання договору, суд, оцінивши зібрані докази у сукупності, вважає, що позов слід задовольнити та розірвати вищезазначений договір. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 229,40 грн. в дохід держави. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.15, 16, 526, 625, 651, 652, 653 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved