Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

у березні 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачем укладено договір про надання послуг теплопостачання, відповідно до якого позивач зобов'язався надавати послуги з центрального опалення квартири [ADDRESS], а відповідач зобов'язався вносити плату за надані послуги до 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Свої зобов'язання по оплаті послуг теплопостачання відповідачі належним чином не виконують, внаслідок чого за період з 01.04.2014 року по 01.02.2017 утворилась заборгованість в розмірі 5934,87 грн. Окрім цього, індекс інфляції за цей же період часу становить 913,05 грн., 3 % річних - 153,53 грн. У зв'язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.04.2014 по 01.02.2017 з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 7001.45 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явились, про дату і час розгляду справи повідомлені належним чином через оголошення у пресі. Частиною 1 ст.224 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення по справі, оскільки відповідачі належним чином повідомлялися судом про час та місце розгляду справи, однак у судове не засідання не з'явилися, причини неявки не повідомили, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку: взаємовідносини між позивачем ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" та відповідачами врегульовані договором про надання послуг теплопостачання. Згідно п. 1.1 вказаного Договору ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" зобов'язується надавати споживачеві (наймачеві, власнику квартири) та членам його сім'ї послуги з теплопостачання, а споживач зобов'язується своєчасно здійснювати оплату за спожиті послуги на умовах цього Договору. З розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання, наданого позивачем до позовної заяви вбачається, що відповідач має заборгованість за послуги теплопостачання за опалення квартири [ADDRESS] за період з 01.04.2014 року по 01.02.2017 року у розмірі 5934,87 грн. Окрім цього, індекс інфляції становить 913,05 грн., 3 % річних - 153,53 грн. Загальна сума заборгованості становить 7001,45 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволенню, оскільки в добровільному порядку відповідачі не здійснюють оплату за спожиті послуги теплопостачання, внаслідок чого станом на 01.02.2017 року виникла заборгованість перед позивачем, яка підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати та витрати пов'язані з публікацією оголошення в пресі.

Outcome: approved