Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. у жовтні 2020 року звернувся до суду з указаним позовом який мотивував тим, що у жовтні 2020 року [PERSON] дізнався про те, що за виконавчим написом від 21.08.2020 № 19140, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, з позивача як з боржника стягується на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованість в розмірі 18636,66 грн. У виконавчому провадженні № 63086881 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Василівною звернено стягнення заборгованості на заробітну плату позивача, яку він отримує у ПрАТ «Монделіс Україна». Заборгованість за виконавчим написом є спірною, позивач не визнає існування заборгованості такого розміру, жодних письмових вимог про сам факт існування боргу та підстави для його стягнення від відповідача позивачу не надходило, а відтак у приватного нотаріуса не було підстав для вчинення оспорюваного виконавчого напису, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню.Так, позивач орієнтовно до 2014 року мав кредитні зобов`язання у АТ «Укрсоцбанк», однак йому не відомо чи він має заборгованість перед вказаними кредиторами. Жодної заборгованості по кредитним договорам чи то з інших підстав перед ТОВ «Вердикт Капітал» позивач не має. В той же час, позивач вважає, що відповідачем було безпідставно здійснено нарахування заборгованості у розмірі 18636,66 грн. Ця заборгованість є оспорюванню, оскільки позивач не визнає факту існування заборгованості, жодних письмових вимог про сам факт існування боргу та підстави для стягнення від відповідача позивачу не надходило, а відтак у приватного нотаріуса не було підстави для вчинення оспорюваного виконавчого напису. У відповіді на відзив відповідача представник позивача Сумцов Є.С. також посилався на те, що чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, на який посилається відповідач в обґрунтування безспірності заборгованості, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, який з позивачем не укладався. Спірний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Горай О.С. на підставі кредитного договору, який не посвідчений нотаріально і не забезпечений іпотекою. Крім того, нотаріусом не було дотримано умови про те, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. З наданих відповідачем нотаріусу документів неможливо установити інформацію про порядок нарахування відсотків, дати здійснення боржником останнього платежу, що унеможливлює перевірку фактичного розміру боргу. Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, вчинений 21.08.2020 року та зареєстрований у реєстрі за №19140, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" заборгованість у розмірі 18636,66грн., таким, що не підлягає виконанню. Стислий виклад позиції відповідача Представник відповідача ТОВ «Вердикт капітал» в судове засідання не з`явився, Товариством подано відзив на позов, за змістом якого відповідач просив відмовити в задоволенні позову та стягненні витрат на правничу допомогу. Посилався на те, що у Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 26255755008793 від 18.11.2010 на підставі договору факторингу від 28.01.2019 та договору відступлення права вимоги від 29.01.2019. На час вчинення приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем виконавчого напису №19140 від 21 серпня 2020 року, позивачем не були фактично виконані зобов`язання за кредитним договором № 26255755008793 від 18.11.2010. Заборгованість указана у виконавчому написі є безспірною і не потребує доказуванню, оскільки нотаріусу були подані всі документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Спірність заборгованості на думку відповідача визначається не за суб`єктивним ставленням до неї кредитора чи боржника, а за об`єктивним закріпленням такого виду заборгованості у Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. у судове засідання не з`явились, письмових пояснень не надали. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 09.10.2020 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 09.10.2020 за заявою представника позивача судом вжито заходів забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою суду від 09.11.2020 року за клопотанням представника позивача у відповідача та третіх осіб витребувано письмові докази, а підготовче судове засідання відкладено. Відповідачем 09.12.2020 на виконання ухвали суду надано витребувані за клопотанням представника позивача письмові докази. Приватним виконавцем Малковою М.В. 25.11.2020 на виконання ухвали суду 09.11.2020 надано витребувані за клопотанням представника позивача письмові докази. Ухвалою суду від 14.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що 07.02.2012 [PERSON] подав до ПАТ «Укрсоцбанк» заяву №0755/003700-ZP, підписанням якої погодився з тим, що укладає з ПАТ «Укрсоцбанк» Договір банківського поточного (карткового рахунку) на умовах, викладених у цій заяві, Правилах надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб у ПАТ «Укрсоцбанк», Умовах відкриття та здійснення операцій за банківськими поточними рахунками, Умовах відкриття та обслуговування банківських вкладних (депозитних) рахунків та Умовах установлення кредитної лінії на картковому рахунку, з якими Клієнт ознайомився, з ними погоджується і зобов`язується виконувати (розділ ІІІ Заяви, а.с.62). За змістом указаної заяви позивач просив відкрити: 1) поточний картковий рахунок з типом картки Visa Electron, номер рахунку № [NUMBER] ; 2) депозитний рахунок Ощадний+ № [NUMBER] та «Депозит «Активний» № [NUMBER] ; 3) поточний картковий рахунок з установленням кредитної лінії на кредитну картку Visa Classic, номер кредитного рахунку № [NUMBER] в Українській гривні з установленням максимального кредитного ліміту 50000 грн. строком на рік з можливістю його автоматичного продовження, із застосування відсоткової ставки за користування кредитною лінією - до 15 числа місяця наступного за місяцем формування Виписки - 0,10 % річних, з 15 числа місяця наступного за місяцем формування Виписки - 30 % річних, за користуванням Овердрафтом - 48 % річних. Крім того, [PERSON] 07 лютого 2012 заповнив та підписав Анкету № 075500001894 про приєднання до Правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів - фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с.63-64) Отже, Позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» 07 лютого 2012 року був укладений договір №0755/003700-ZP про комплексне банківське обслуговування, який складається із Заяви №0755/003700-ZP та Анкети № 075500001894, за умовами якого [PERSON] , крім отримання картки для зарахування заробітної плати, відкриття депозитних рахунків, отримав кредитну картку із можливістю користуватись кредитним лімітом на умовах, викладених у Заяві від 07.02.2012 року (а.с.61). Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 21.08.2020 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі № 19140, за яким нотаріусом звернено стягнення із [PERSON] , як боржника за кредитним договором за №0755/003700-ZP від 07.02.2012 за період із 29.01.2019 по 11.03.2020, у сумі 17986,66 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 5897,19 грн.; простроченою заборгованістю по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6390,99 грн., строкова заборгованість за комісією становить 353,63 грн.; строкова заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 5344,85 грн., а також за вчинення виконавчого напису нотаріусом 650,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню - 18636,66 грн. (а.с.71). Спірний виконавчий напис був виданий стягувачу ТОВ «Вердикт Капітал», який як указаному в оспорюваному виконавчому документі, є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором 0755/003700-ZP від 07.02.2012 року. На підставі оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі № 19140 від 21.08.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. постановою від 25.09.2020 року у виконавчому провадженні № 63086881 було звернено стягнення на доходи позивача, які він отримує у ПрАТ «Монделіс Україна» (а.с.7). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права I. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону (у редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачемвиписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, для одержання виконавчого напису стягувач має надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку. Наданий відповідачем на вимогу суду Договір банківського поточного (карткового) рахунку за № 0755/003700-ZP від 07.02.2012 у формі Заяви та Анкети № [NUMBER] до Правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів - фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк» не є нотаріально посвідченим договором, а отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Приватний нотаріус Горай О.С. за змістом оспорюваного виконавчого напису керувався пунктом 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, який був доповнений до Переліку постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в цій частині був визнаний нечинним та незаконним, а тому приватний нотаріус Горай О.С. 21.08.2020 не мав права керуватись цим пунктом Переліку. За таких обставин, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц. ІІ. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга статті 11 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, відповідачем не надано до суду належних доказів на підтвердження набуття права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 0755/0037-ZP від 07.02.2012 та доказів того, що борг позивача за указаним договором станом на 11.03.2020 склав 18636,66 грн. Так, судом установлено, до 28 січня 2019 року між АТ «Укрсоцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» укладено договір факторингу №2019-1УСБ/ВЕСТА, відповідно до якого АТ «Укрсоцбанк» відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА»» свої права вимоги до боржників, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору (а.с. 79-85). У витягу з Додатку № 1-1 до Договору факторингу №2019-1УСБ/ВЕСТА від 28.01.2019 під порядковим номером 15241 указаний [PERSON] , договір за яким відступлено право вимоги - № [NUMBER] (дата укладення не зазначена), розмір вимоги на дату укладення Договору 5897 грн. 19 коп. (борг за основною вимогою - 5897,19 грн., сума заборгованості у валюті (проценти, комісія) за кредитом 6390,99 грн.; загальна сума заборгованості 12288,18 грн.) (а.с.85). Після цього 29 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА»» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 29-01/19/1, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА»» відступив Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» свої права вимоги до боржників, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору (а.с.86-92). Відповідно до витягу з Додатку до договору № 29-01/19/1 про відступлення прав вимоги від 29 січня 2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №26255755008793 (дата укладення не зазначена), розмір вимоги на дату укладення Договору відступлення права вимоги - 12288 грн. 18 коп. (борг за основною вимогою - 5897,19 грн., борг (проценти, комісія) - 6390,99 грн.) (а.с. 92). Матеріали справи, у тому числі спірний виконавчий напис не містять посилань на укладення з [PERSON] кредитного договору №26255755008793, за яким відповідач набув право вимоги до позивача. У наданих до суду відповідачем на підтвердження набуття ним прав вимоги до [PERSON] документах відсутні дані про дату укладення кредитного договору № 26255755008793. При цьому у відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» посилається на те, що Кредитний договір №26255755008793 укладений 18 листопада 2010 року, хоча оспорюваний виконавчий напис вчинений стосовно заборгованості за договором від 07 лютого 2012 року. Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач, який заперечив проти позову, не надав відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України доказів обставин, на які він посилається у відзиві, та не довів набуття прав кредитора за кредитним договором № 0755/003700-ZP від 07.02.2012, який складався із Заяви №0755/003700-ZP від 07.02.2012 та Анкети № 075500001894 на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 29-01/19/1 від 29.01.2019 року. Також надані на вимогу ухвали суду від 09.11.2020 у цій справі відповідачем розрахунок заборгованості та виписка з особового рахунку № [NUMBER] не є належними доказами, які підтверджують факт використання [PERSON] кредитного ліміту на суму 5897,19грн. та яким способом (зняття готівки у банкоматі, оплати товарів, послуг та інших видів транзакцій), що може підтверджуватись деталізованою випискою за його кредитним рахунком, яка має відображати всі операції із використання коштів та зарахування коштів на картку. Не надано відповідачем доказів на підтвердження обґрунтованості розрахунку відсотків в сумі 6390,99 грн., заборгованості за комісією в сумі 353,63 грн., заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом в сумі 5344,85 грн., не доведено період їх нарахування та розмір застосованої відсоткової ставки. Також оскільки відповідач не довів набуття прав кредитора за кредитним договором №0755/003700-ZP від 07.02.2012 не можна вважати правомірним нарахування заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом в сумі 5344,85 грн. за період з 29.01.2019 по 11.03.2020. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, які передбачені договором, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, проценти, неустойка, комісія нараховуються в межах дії договору. Кредитор має право після закінчення строку дії картки на стягнення відповідних виплат за статтею 625 ЦК України. Указана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Відповідачем не доведено, що строк дії кредитного договору №0755/003700-ZP від 07.02.2012 не закінчився станом на 29.01.2019 і діяв до 11.03.2020, що давало б кредитору нараховувати відсотки за умовах передбачених цим договором. Отже, з огляду на викладене суд дійшов висновку, що для вчинення оспорюваного виконавчого напису відповідачем не було надано належних документів на підтвердження безспірної заборгованості за кредитним договором №0755/003700-ZP від 07.02.2012, оскільки надані ТОВ ««ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» документи не відображають повно і всебічно інформацію чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, чи здійснював боржник оплату по кредиту, не довів дійсний розмір заборгованості та підстави заміни кредитора за кредитним договором. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, позов адвоката Сумцова Є.С. є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу(стаття 133 ЦПК України). Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. за подання позову немайнового характеру та в сумі 420 грн. 40 коп. за подання заяви про забезпечення позову, а тому ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору. Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. просив суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3800 грн. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав договір про надання правничої допомоги від 07.10.2020 року з Додатком № 1 (послуги оплачуються з розрахунку 400 грн. за 1 годину, загальна сума гонорару 3800 грн.); Акт приймання-передачі наданих послуг № 01 від 21.01.2021, квитанції від 21.01.2021 про перерахування позивачем адвокату Сумцову Є.С. коштів на загальну суму 3800 грн. (2300 грн. + 1500 грн.) В Акті приймання-передачі наданих послуг № 01 від 21.01.2021 представник позивача надав детальний опис робіт (наданих послуг) з наведенням здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, які узгоджуються з матеріалами справи. Указані докази підтверджують факт понесення [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 3800 грн. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України). Ураховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін суд дійшов висновку, що витрати, заявлені позивачем, пов`язані з розглядом справи, розмір витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. Доводи відповідача про завищення розміру витрат на правничу допомогу, невідповідність розміру гонорару ринковим цінам на адвокатські послуги на переконання суду є не обґрунтованими. Аналіз витраченого адвокатом часу, ураховуючи спірні обставини подання відповідачем заперечення проти позову, у загальній кількості є достатнім, об`єктивним і співмірним зі складністю справи. Звернення стягнення на заробітну плату позивача на підставі оспорюваного виконавчого напису також вимагало часу на підготовку заяви про забезпечення позову. Ненадання відповідачем доказів на підтвердження, викладених у відзиві обставин зумовило ініціювання стороною позивача клопотання про витребування доказів та збільшення кількості засідань у справі і відповідно кількості витрат часу адвокатом. За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, понесені позивачем у цій справі витрати на правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача в сумі 3800 грн. і підстави зменшення розміру указаних витрат відповідачем не доведено. , На підставі викладеного та

Outcome: approved