Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із даним позовом посилаючись на те, що між сторонами встановлені зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг згідно з інструкцією про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2008 р. за № 16/14707. Відповідно до даної інструкції, відповідач зобов`язується вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги за адресою [ADDRESS] . Оскільки відповідач за період з квітня 2017 року по 2020 року не сплачував кошти за комунальні послуги, тому утворилась заборгованість зі сплати за водопостачання, у розмірі 3358,63 грн., які позивач і просить стягнути з відповідача. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 14.12.2020 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засіданні не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не з`явився повторно, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, зокрема і через офіційний веб - сайт судової влади України. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно витягу (№6036109) про реєстрацію права власності на нерухоме майно, позивач є власником будинку, що за адресою [ADDRESS] . Як вбачається з Довідки №704/649 від 20.12.2019 року, відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини також підтверджуються дослідженим судом ордером №345 від 20.12.1991 року, що виданий [PERSON] . Як слідує з наявних в матеріалах справи договорів №Л-ВОДЧ -5-17-49 П/29-17 від 31.01.2017 року та №14-18 від 25.01.2018 року, позивач уклав з ПАТ «Українська залізниця» відповідні договори для отримання житлово-комунальних послуг. Згідно з п.2.16 інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2008 р. за № 16/14707, наймач службового житлового приміщення і члени його сім`ї зобов`язані щомісяця своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну, теплову енергію та інші послуги) за затвердженими в установленому порядку ставками і тарифами. Оскільки судом встановлено факт проживання [PERSON] у службовому житловому приміщенні за адресою [ADDRESS] , власником якого є Чопський прикордонний загін, [PERSON] зобов`язаний вносити квартирну плату та плату за отримані комунальні послуги. Відповідно до ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Статтями 7, 8 даного Закону визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів та відповідний обов`язок щодо оплати наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а обов`язком виконавця - забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 32 цього ж Закону визначено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З довідки виданої начальником житлово-експлуатаційного відділення про нарахування водопостачання, слідує, що заборгованість військовослужбовця запаса [PERSON] за період з квітня 2017 року по 2020 рік складає 3358,63 грн. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 3358,63 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 2 102,00 грн.

Outcome: approved