Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом в інтересах позивача, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на підставі судового наказу, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області від 04.02.2019 року, на користь відповідача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу) на 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Даний судовий наказ позивач отримала 13.11.2019 року. До цього часу вона не знала, що відповідач звернувся до суду із відповідною заявою. З 2014 року [PERSON] проживає в Російській Федерації, про що [PERSON] знав. Дочка [PERSON] вирішила проживати разом з батьком, так як в м. Олександрії вона ходить до школи, має друзів. Відповідач не заперечував проти цього. Протягом всього часу з 2014 року позивач неодноразово приїжджала до м. Олександрія, привозила дочці подарунки, гроші. Перебуваючи в РФ позивач постійно спілкувалась з дочкою телефоном, цікавилась її життям тощо. Позивач передавала грошові кошти на утримання дитини. У період з 25.04.2017 з 25.04.2018 року дочка перебувала у позивача у гостях у м. Москва. При зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з позивача аліментів відповідач не вказав, що [PERSON] має на своєму утриманні малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 13. Дитина знаходиться тільки на утриманні позивача, оскільки її батько позбавлений батьківських прав. Аліменти [PERSON] на утримання своєї дитини [PERSON] не отримує. Позивач не має постійного заробітку, проживає з дочкою на орендованій квартирі, тому на даний час не може сплачувати на дитину аліментиу тому розмірі, що стягнуто з неї судовим наказом. Відповідач працездатний, має постійну роботу, інших утриманців не має, тому з огляду на те, що позивач добровільно надає матеріальну допомогу їх дочці та її сімейний та матеріальний стан, вважає, що розмір аліментів, стягнутих з неї на користь відповідача може бути зменшений. Представник відповідача адвокат Кошеленко А.В. подала до суду відзив на зазначену позовну заяву. Свій відзив обгрунтовує тим, що позивач, отримавши судовий наказ про стягнення з неї аліментів на користь відповідача на утримання їх дочки у розмірі ј частини від усіх видів заробітку доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, позивач не скористалися своїм правом подання заяви про скасування судового наказу. До матеріалів позовної заяви не додано жодного доказу про те, що матеріальний, сімейний стан або стан здоров`я [PERSON] суттєво змінився. Також у відзиві зазначено, що позбавлення батьківських прав молодшої доньки позивача не являється підставою для звільнення його від сплати аліментів. Доказів про неотримання аліментів, а також відсутність соціальних виплат на дитину позовна заява не містить. Позивач є особою працездатного віку, хронічних захворювань, медичних висновків, груп інвалідності, які б перешкоджали їй працювати не має. У центрі зайнятості на обліку, як така, що шукає роботу, не перебуває. Доказів перебування у декретній відпустці по догляду за дитиною не надає. Натомість вказує, що винаймає квартиру у м. Москва Російської Федерації ( при цьому не надає жодного доказу на підтвердження оренди житла, та розміру сплати орендної плати), тоді як має право на проживання у квартирі, яка належить їй на праві особистої приватної власності, де остання значиться зареєстрованою. Також у відзиві зазначено, що відповідач надає матеріальну допомогу своїй матері - [PERSON] , пенсіонерці за віком, яка мешкає одна, хворіє на атероскліротичний кардіосклероз, гіпертонічну хворобу, захворювання щитовидної залози. В даний час відповідач не працює, періодично має тимчасовий заробіток з якого оплачує комунальні послуги, надає матеріальну допомогу своїй матері, забезпечує утримання своєї доньки [PERSON] , дбаю про її здоров`я. Отже, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 24 липня 2020 року представник позивача-адвокат Шлякова Н.В. подала до суду відповідь на відзив, у якому посилається на те, що представник відповідача, посилаючись на норми подання заяви про скасування судового наказу, не врахувала п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а саме те, що [PERSON] не мала правових підстав для подачі заяви до суду про скасування судового наказу. Також представник позивача зазначає, що не момент подачі заяви про видачу судового наказу, відповідачу було відомо, що на утриманні [PERSON] перебуває ще одна дитина, однак не повідомив про це суд. Також позивач у своїй заяві, посилаючись на те, що її молодша донька позбавлена батьківських прав, не просить суд звільнити її від сплати аліментів, а тільки просить зменшити їх розмір. Відповідач також у відзиві зазначає, що [PERSON] є громадянкою України, нерухомості в м. Москві не має, проживає в орендованій квартирі. Ці факти йому відомі від їхньої дочки [PERSON] , яка була у позивачів м. Москва у 2017 році, що відповідач не заперечує. Тому представник позивача вважає, що ці факти не підлягають доказуванню. Також відповідач не заперечує той факт, що позивачка постійно спілкується з дочкою, цікавиться її життям, здоров`ям, навчанням, зустрічається з нею, коли приїжджає до м. Олександрія, привозить та передає гроші та подарунки доньці. Відповідач зазначає, що він не працює, періодично має тимчасовий заробіток. При цьому він є громадянином України, має постійне місце проживання, мешкає в рідному місті і не має постійної роботи. [PERSON] є громадянкою України, тимчасово проживає в м. Москва, а тому має менше можливостей мати постійну роботу з постійним заробітком, з якого також сплачує оренду плату за квартиру, комунальні послуги, утримує малолітню дитину. Також відповідач не надав доказів щодо утримання його матері, а саме: не вказав розмір пенсії, яку отримує його мати, не вказав скільки грошей вона витрачає на ліки щомісячно, в якому розмірі він надає допомогу матері, якщо він періодично має тимчасовий заробіток. Таким чином, представник позивача вважає, що заперечення відповідача проти позовних вимог [PERSON] є необґрунтованими та не підтверджені будь-якими доказами. А отже, представник позивача просить задовольнити позовну заяву [PERSON] . Представник позивача Шлякова Н.В. підтримала позов із зазначених у ньому та у відповіді на відзив підстав. Представник відповідача Кошеленко А.В. заперечувала проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві. Представник відповідача визнала, що [PERSON] у заяві про видачу судового наказу не повідомив суд про наявність у [PERSON] другої дитини. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків. Згідно копії судового наказу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 4 лютого 2019 року по справі №398/3861/19, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви, тобто з 18.10.2018 року, і до досягнення повноліття [INFO] . Відповідно до заяви [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Чернишовим С.С., від 05.04.2017 року, [PERSON] дав свою згоду на тимчасовий виїзд за кордон до Російської Федерації в період з 25.04.2017 р. до 25.04.2018 р., [PERSON] , [INFO] , у супроводі своєї матері [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 28.02.2015 року відділом ЗАГС по м. Хвалинську і Хвалинському району управління по справам ДРАЦС Уряду Саратовської області, серії [NUMBER] , [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після укладання шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження від 9 січня 2016 року, серії [NUMBER] , виданого Бабушкінським відділом ДРАЦС Управління ДРАЦС Москви народилась [PERSON] . Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Саратов від 22.01.2018 року по справі №2-33/2018, [PERSON] , [INFO] , було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Також у судовому засіданні були дослідженні фотокартки на яких зображена [PERSON] та її дочка [PERSON] та [PERSON] , під час перебування [PERSON] у гостях в [PERSON] у м. Москва у липні 2017 року. Судом також були дослідженні наступні документи, які були додані до відзиву представником відповідача, а саме: копія свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 13.01.1975, виданого відділом ЗАГС м. Олександрія Кіровоградської області, в якому матір`ю відповідача зазначена [PERSON] ; довідка про місце реєстрації, виданої КП "Житлогосп" № 472 від 19.06.2020 року, в якій зазначено, що [PERSON] є власником кв. [ADDRESS] ; ксерокопія витягів з медичних карток [PERSON] , в яких зазначені діагнози останньої; характеристика [PERSON] , яка надана класним керівником [PERSON] та директором школи НВК "ЗНЗ І-ІІІ ст. №9 спеціалізована школа" [PERSON] . Відповідно до ч.7 ст.180 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна сімейного стану матері може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина і наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, утому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідними достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Враховуючи встановлені судом обставини і зазначені норми права, суд дійшов висновку про те, позов підлягає задоволенню, оскільки у позивача на утриманні є ще одна дитина [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю та батько якої позбавлений батьківських прав, і ця обставина не була врахована при видачі судового наказу через те, що [PERSON] не повідомив суд про цю обставину. А, отже, така зміна сімейного стану позивача відповідно до норм ч.7 ст.170 ЦПк України та ст. 192, 182 СК України є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів. Суд також бере уваги те, що ці обставини не враховувались судом при видачі зазначеного вище судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи викладене суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, а розмір аліментів має бути зменшений до 1/6 частка від доходу позивача. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). На підставі викладеного та

Outcome: approved