Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Харківський національний університет внутрішніх справ (далі - ХНУВС) звернувся до суду із вказаним позовом, покликаючись на те, що наказом від 05 серпня 2009 року № 323 о/с [PERSON] зараховано до складу курсантів університету. 31 серпня 2007 року із відповідачем був укладений договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Наказом від 15 червня 2013 року № 134 о/с лейтенанта міліції [PERSON] відраховано зі складу курсантів університету та відряджено для подальшого проходження служби до УМВС України у Рівненській області. Наказом УМВС України у Рівненській області від 13 листопада 2013 року № 350 о/c лейтенанта міліції [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни згідно з п. 64 "Є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Відповідно до п. 2.3.6. договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 31 серпня 2009 року, укладеного з відповідачем, останній зобов'язувався у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням під час навчання в університеті. Згідно з розрахунком витрати, пов'язані з навчанням, складають 46 тис. 591 грн. 54 коп. У добровільному порядку відшкодувати витрати, пов'язані з навчанням у ХНУВС, відповідач відмовляється, тому позивач просив суд стягнути із останнього зазначену суму. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника університету, пред'явлені вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подано до суду письмові заперечення проти позову зокрема, тих підстав, що він не відмовлявся від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ, а був звільнений за порушення дисципліни. Згідно п. 3 вказаного договору від 31 серпня 2007 року не передбачено такої підстави для відшкодування фактичних витрат на підготовку. Представник відповідача адвокат [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи у їх відсутності, в позові просив відмовити. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд вважає, що в позові слід відмовити, виходячи із наступного. Матеріалами справи встановлено, що наказом від 05 серпня 2009 року № 323 о/с [PERSON] зараховано до складу курсантів Харківського національного університету внутрішніх справ. 31 серпня 2007 року між університетом та [PERSON] був укладений договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України (далі - Договір). Наказом від 15 червня 2013 року № 134 о/с лейтенанта міліції [PERSON] відраховано зі складу курсантів університету та відряджено для подальшого проходження служби до УМВС України у Рівненській області. Наказом УМВС України у Рівненській області від 13 листопада 2013 року № 350 о/c лейтенанта міліції [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни згідно з п. 64 "Є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Позивач посилається на п. 2.3.6 Договору, відповідно до якого відповідач зобов'язаний у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком та на ч. 7 ст. 18 Закону України «Про міліцію», згідно з якою особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки у даному випадку між сторонами склались договірні зобов'язання, суд вважає помилковим посилання позивача при обґрунтуванні позовних вимог на ч. 7 ст. 18 Закону України «Про міліцію». Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Закону. Вищезазначений Договір визначає, як обов'язки сторін так і підстави та порядок відшкодування фактичних витрат на підготовку. Зокрема, пунктом 3 Договору визначено підстави для відшкодування фактичних витрат на підготовку: дострокове розірвання Договору про підготовку фахівця у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни; відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Інші підстави для відшкодування фактичних витрат на підготовку Договором, в т.ч й звільнення з органів внутрішніх справ за порушення трудової дисципліни - не передбачено. Тому, суд дійшов до висновку, що позивачем не доведено наявність підстав для відшкодування відповідачем фактичних витрат на його підготовку, так як звільнення відповідача з органів внутрішніх справ України за порушення дисципліни не може розцінюватись ні як дострокове розірвання Договору у зв'язку з небажанням відповідача продовжувати навчання або порушення ним дисципліни, оскільки, як зазначено у п. 7.2. Договору, його дострокове розірвання з боку будь-якої із сторін оформлюється окремим договором, який між сторонами не оформлювався, ні як відмова відповідача від подальшого проходження служби, так як під відмовою від подальшого проходження служби було б вірним розуміти звільнення за власним бажанням. Також суд враховує, й те, що позивачем при зверненні з позовом, не взято до уваги вимоги п.4.3 Договору про те, що сума відшкодованих витрат зараховується до державного бюджету, тоді як позивачем предявлено вимогу про стягнення з [PERSON] фактичних витрат пов'язаних з його навчанням, саме на користь Харківського національного університету внутрішніх справ. З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, суд вважає, що в позові слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed