Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] (далі - [PERSON]О.) звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал» (далі ТОВ «Метал»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Південно-східне регіональне виробниче обєднання «Цветмет» (далі ТОВ ПСРВО «Цветмет»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Югпром В» (ТОВ «Югпром В»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімічне джерело» (далі ТОВ «Хімічне джерело»), [PERSON] (далі [PERSON]В.), треті особи: Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Кредит» (далі ПАТ «[PERSON] кредит»), Міністерство юстиції України про визнання права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням останніх прийнятих судом уточнень до позовної заяви від 23 березня 2016 року (а.с. 166-168, том 1), позивач посилалася на те, що з 17 листопада 1995 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. 03 серпня 2012 року [PERSON] помер, про що було видано свідоцтво про смерть серії 1-КИ № 466977, актовий запис № 5288. На день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO]. Після смерті [PERSON] була відкрита спадкова справа № 778/2012 Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою. За час спільного життя [PERSON] займався підприємницькою діяльністю, він був засновником та учасником: -Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал», розмір внеску до статутного фонду складає 950\~000 грн; -Товариства з обмеженою відповідальністю «Південно Східне регіональне виробниче обєднання «Цветмет», розмір внеску до статутного капіталу складає 950\~000,00 грн.; -Товариства з обмеженою відповідальністю «Югпром В», розмір внеску до статутного фонду складає 1\~141\~180,00 грн.; -Громадського Руху України «За право громадян на екологічну безпеку», розмір внеску до статутного фонду - 0,00 грн.; -Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімічне джерело», розмір внеску до статутного фонду складає 20\~500,00 грн. За спільні кошти подружжям було придбано автомобіль Toyota Camry, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Також за час спільного проживання ними було придбано шість акцій номіналом по 250,00 грн. кожна, на загальну суму 1500,00 грн. Окрім цього, на день смерті [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] на підставі договору дарування від 16 лютого 1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстровим № 3-835. Також [PERSON] на день смерті належало наступне майно: -земельна ділянка площею 4.580 га на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 922908 від 28 травня 2008 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010813200938, кадастровий номер № 1225081900:01:023:0173, що розташована на території Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області; -двоповерховий будинок, будівництво якого не закінчено, що знаходиться в с.\~Вовніги, вул. Завірюхи, буд. № 11, Солонянського району, Дніпропетровської області і складає 69% будівельних робіт на розташованій земельній ділянці місцевої ради, на якій знаходяться недобудований будівництвом двоповерховий житловий будинок та прибудови і підвал до нього, на підставі договору дарування житлового будинку від 07 липня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 3397; -житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Завірюхи, № 13, с. Вовніги, Солонянського району, Дніпропетровської області, на підставі договору дарування житлового будинку від 24 грудня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Солонянського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], та зареєстрований за реєстровим № 2577; -земельна ділянка площею 0,42 га, розміщена на землях, що знаходяться на території с. Вовніги Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, на підставі договору дарування житлового будинку від 24 грудня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Солонянського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], та зареєстрований за реєстровим № 2579. Після смерті [PERSON] позивач намагалася позасудовим порядком оформити свої спадкові права, але відповідачі перешкоджали їй. У 2014 та 2015 роках позивач зверталася до відповідачів з листами надати їй правоустановчі документи та документи, що підтверджують розміри грошових внесків до статутних капіталів товариств, здійснених спадкодавцем, для оформлення спадщини, проте відповіді на листи позивач так і не отримала. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є позивач та його дочка [PERSON], яка не визнає прав позивача та чинить перешкоди в отриманні доходів від діяльності юридичних осіб, засновником яких був померлий [PERSON] Державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] 25 листопада 2016 року було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у позивача були відсутні правоустановчі документи на вказане майно. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд визначити спадкове майно померлого 03 серпня 2012 року [PERSON] та визнати за нею право власності на частину вказаного майна в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] У ході вирішення цього спору 13 липня 2016 року представником відповідача було подано до суду зустрічний позов (а.с. 88-95, том 2), в якому [PERSON] просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] на наступне майно: -? частину квартири [ADDRESS]; -? частину земельної ділянки площею 0,4580 га, кадастровий номер №\~ 1225081900:01:023:0173, що розташована на території Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області; -? частину земельної ділянки площею 0,42 га, розміщена на землях, що знаходяться на території с. Вовніги Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області за адресою: с. Вовніги, вул. Завірюхи, 11; -? частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Завірюхи, 11, с.\~ Вовніги, Солонянського району Дніпропетровської області; -? частину житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Завірюхи, 13, с. Вовніги, Солонянського району Дніпропетровської області; -? частину автомобіля Toyota Camry, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], кузов JTNBK40K503039530; -частку у статутному капіталі ТОВ «Південно Східне регіональне виробниче обєднання «Цветмет» в розмірі 39,585% вартістю 475\~000,00 грн.; -частку у статутному капіталі ТОВ «Метал» в розмірі 14,2885%, що у грошовому виразі становить 177\~180,00 грн.; -частку у статутному капіталі ТОВ «Югпром В» в розмірі 37,775%, що у грошовому виразі становить 572\~090,00 грн.; -частку у статутному капіталі ТОВ «Хімічне джерело» в розмірі 50%, що у грошовому виразі становить 10\~250,00 грн.; -прості іменні акції ПАТ «[PERSON] кредит» в кількості 3 шт. номінальною вартістю 250,00 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями указану справу для розгляду автоматизованою системою розподілено судді Черновському Г.В., але у звязку із звільненням указаного судді з посади судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська розпорядженням керівника апарату призначено повторний автоматизований розподіл справи, яка згідно із протоколом від 03 жовтня 2016 року передана для розгляду судді Ходаківському М.П. Ухвалою від 04 жовтня 2016 року суддею Ходаківським М.П. прийнято справу до свого провадження. Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, у судовому засіданні, яке відбулося 22 грудня 2016 року, уточнила позовні вимоги та у кінцевій їх редакції просила: визнати за [PERSON] право власності на ? частину спірного автомобіля та часток у статутному капіталі указаних товариств як на її частину у спільному майні подружжя та ? частину цього майна як за спадкоємицею [PERSON], а на решту майна ? його частину в порядку спадкування після смерті останнього, оскільки таке майно йому було подаровано. Представники відповідачів за первісним позовом просили відмовити у задоволенні первісного позову. Представник позивача за зустрічним позовом просила суд задовольнити зустрічний позов. Представник відповідача за зустрічним позовом просила цей позов задовольнити. Представники інших відповідачів, треті особи за первісним та зустрічними позовами (Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Кредит», Міністерство юстиції України) у судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Судом встановлено і це підтверджується зібраними у ході розгляду справи доказами, що з 17 листопада 1995 року між [PERSON] та [PERSON] (далі [PERSON]І.) було зареєстровано шлюб (а.с. 21, том 1). Також відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 97, том 2). Як вбачається із матеріалів справи і не оспорюється усіма сторонами у справі, 03 серпня 2012 року [PERSON] помер, про що було видано свідоцтво про смерть серії 1-КИ № 466977, актовий запис № 5288 (а.с. 22, том 1). На день смерті він був зареєстрований за адресою: [INFO]. Після смерті [PERSON] була відкрита спадкова справа № 778/2012 Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою. За час свого життя [PERSON] займався підприємницькою діяльністю, він був засновником та учасником: -ТОВ «Метал», розмір внеску до статутного фонду якого складає 950\~000 грн; -ТОВ «Південно Східне регіональне виробниче обєднання «Цветмет», розмір внеску до статутного капіталу якого складає 950\~000,00 грн.; -ТОВ «Югпром В», розмір внеску до статутного фонду якого складає 1\~141\~180,00 грн.; -ТОВ «Хімічне джерело», розмір внеску до статутного фонду якого складає 20\~500,00 грн. (а.с. 30-41, том 1) Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] належав автомобіль Toyota Camry, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 24, том 1). [PERSON] було придбано шість акцій номіналом по 250,00 грн. кожна на загальну суму 1500,00 грн. (а.с. 29, том 1) Окрім цього, як встановлено судом, на день смерті [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] на підставі договору дарування від 16 лютого 1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстровим № 3-835 (а.с. 23, том 1). Також [PERSON] на день смерті належало наступне майно: -земельна ділянка площею 4.580 га на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 922908 від 28 травня 2008 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010813200938, кадастровий номер № 1225081900:01:023:0173, що розташована на території Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області (а.с. 25, том 1); -двоповерховий будинок, будівництво якого не закінчено, що знаходиться в с.\~Вовніги, вул. Завірюхи, буд. № 11, Солонянського району, Дніпропетровської області і складає 69% будівельних робіт на розташованій земельній ділянці місцевої ради, на якій знаходяться недобудований будівництвом двоповерховий житловий будинок та прибудови і підвал до нього, на підставі договору дарування житлового будинку від 07 липня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 3397 (а.с. 26, том 1); -житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Завірюхи, № 13, с. Вовніги, Солонянського району, Дніпропетровської області, на підставі договору дарування житлового будинку від 24 грудня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Солонянського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], та зареєстрований за реєстровим № 2577 (а.с. 27, том 1); -земельна ділянка площею 0,42 га, розміщена на землях, що знаходяться на території с. Вовніги Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, на підставі договору дарування житлового будинку від 24 грудня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Солонянського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], та зареєстрований за реєстровим № 2579 (а.с. 28, том 1). Після смерті [PERSON] Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа № 778/2012 (а.с. 119-148, том 1) та із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулися дружина померлого [PERSON] та його донька [PERSON] У подальшому 15 травня 2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 03 серпня 2012 року [PERSON], у звязку із відсутністю у заявника правоустановчих документів на указане майно. При цьому 25 листопада 2015 року державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заявою [PERSON] з аналогічних підстав (а.с. 20, том 1). Так, ст. 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 Кодексу унормовано, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а ст. 1220 передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Приписами ст. 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим обєктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним. До такого висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-33цс15 у постанові від 8 квітня 2015 року. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи зазначену вище норму права та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу (ст. 115 ЦК України, ст. 85 ГК України та ст. 12 Закону України від 19 вересня 1991 року № 1576-XII "Про господарські товариства"). Згідно з положеннями ст. 10 Закону України від 19 вересня 1991 року № 1576-XII "Про господарські товариства" та ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують його участь у товаристві, у порядку, встановленому законом. З моменту внесення грошових коштів до статутного капіталу господарського товариства вони є власністю самого товариства, зазначені спільні кошти (майно) подружжя втрачають ознаки об'єкта права спільної сумісної власності подружжя. У разі передання подружжям свого майна для здійснення підприємницької діяльності шляхом участі одного з них у заснуванні господарського товариства це майно належить зазначеному товариству на праві власності, подружжя набуває відповідне майнове право, яке реалізується одним із подружжя (засновником) шляхом участі в управлінні товариством, а другий з подружжя набуває право вимоги виплати йому певних сум у разі поділу майна між подружжям. Отже, учасник господарського товариства має право розпорядження належною йому часткою в статутному капіталі товариства без згоди другого з подружжя (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 3 липня 2013 року у справі № 6-61цс13). Відповідно до п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вклад до статутного фонду господарського товариства не є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 12 Закону України «Про господарські товариства» унормовано, що товариство є власником: майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом. Отже, з моменту внесення грошових коштів до статутного капіталу господарського товариства вони є власністю самого товариства, зазначені спільні кошти (майно) подружжя втрачають ознаки обєкта права спільної сумісної власності подружжя. Подальше розпорядження учасником товариства його часткою в статутному капіталі з огляду на положення ст. 116, 147 ЦК України є субєктивним корпоративним правом такого учасника й відчуження ним на власний розсуд частки в статутному фонді не може вважатися використанням (відчуженням) спільного майна подружжя проти волі іншого подружжя та не в інтересах сімї. Таким чином, аналізуючи зміст указаних приписів законодавства, слід дійти висновку, що у разі передання подружжям свого майна для здійснення підприємницької діяльності шляхом участі одного із них у заснуванні господарського товариства це майно належить зазначеному товариству на праві власності, подружжя набуває відповідне майнове право, яке реалізується одним із подружжя (засновником) шляхом участі в управлінні товариством, не є спільним майном подружжя та не підлягає розподілу. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року у справі № 6-79цс13, від 19 лютого 2014 року у справі № 6-5цс14, від 03 червня 2015 року у справі № 6-38 цс15, які є обовязковими для усіх субєктів правозастосування. Водночас у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 20008 року «Про судову практику у справах про спадкування» указано, що вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається статтями 130, 147, 166 ЦК України, статтями 55, 69 Закону України «Про господарські товариства» у редакції від 19 вересня 1991 року і не підпадає під заборону пункту 2 частини першої статті 1219 ЦК України. При цьому спадкується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі. Отже, зважаючи на указані приписи законодавства та відповідні їм фактичні правовідносини, що склалися між сторонами даного спору, суд дійшов висновку про те, що вимоги первісного позову підлягають частковому задоволенню, оскільки автомобіль набутий подружжям за час перебування у шлюбі і за [PERSON] слід визнати право власності на ? цього автомобіля (половину як частку одного із подружжя у спільному майні, ? як спадкоємиці померлого разом із його донькою), а на решту майна визнати за нею право власності на ? частину цього майна, оскільки нерухоме майно було подаровано померлому і цей факт не оспорюється позивачем і вона претендує на половину цього майна, ? часток у статутному капіталі указаних товариств, оскільки успадковано може бути лише частка у статутному капіталі товариства і вона не є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Що стосується позовної вимоги про визначення складу спадкового майна померлого [PERSON], то вона задоволенню не підлягає, оскільки не узгоджується із приписами ст. 15, 16 ЦК України, з огляду на те, що суд перевіряє належність померлому спірного майна і право спадкоємця на його спадкування та отримання у власність та на нього не покладено обовязок визначати обсяг такого майна. З цих підстав позовні вимоги зустрічного позову також підлягають частковому задоволенню та визнанню за [PERSON] підлягає право власності на ? частину спірного автомобіля та ? частину решти спірного спадкового майна після смерті батька [PERSON], оскільки сторонами доведено право власності померлого [PERSON] на автомобіль, квартиру, земельні ділянки та будинки і це право власності було перевірено судом шляхом отримання відповідної інформації та підтверджуючих документів із нотаріального архіву та органів реєстрації речових прав на нерухоме майно. Що стосується позовних вимог про визнання права власності на акції ПАТ «[PERSON] кредит», то вони за обома позовами задоволенню не підлягають з тих підстав, що позов до цієї юридичної особи ні [PERSON], ні [PERSON] не предявлявся, а банк приймав участь у розгляді справи в якості третьої особи, а тому підстав для задоволення позовів в цій частині позовних вимог немає. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів за обома позовами підлягає стягненню сплачений ними при подачі позовної заяви судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial