Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

ТОВ ТВФ "Райдуга" в особі директора [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь ТОВ ТВФ "Райдуга" 179 029 грн 14 коп. матеріальної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі є членами колективу продовольчого відділу магазину №1 та матеріально-відповідальними особами, з якими укладено договір про колективну матеріальну відповідальність. Внаслідок невиконання ними трудових обов'язків виявлена нестача товарно-матеріальних цінностей, про що 10 травня 2013 року складено відповідний акт. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі та їх представники позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні через безпідставність та необґрунтованість. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з 02 квітня 2013 року вона була призначена завідуючою магазину № 1, але фактично приступила до обов'язків приблизно 07 квітня. До цього виконувала обов'язки завідуючої [PERSON] Коли вона приступила до роботи, то інвентаризація не проводилася та товар по акту вона не приймала. Вже в травні вона зрозуміла, що товару мало і ініціювала питання про проведення інвентаризації. 10 травня була проведена інвентаризація, під час якої було виявлено велику недостачу. Після цього вона прийняла по акту наявний у магазині товар. Вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. [PERSON] була прийнята на роботу продавцем в магазин № 1 з листопада 1996 року згідно наказу директора ТОВ ТВФ «Райдуга» № 152 та наказом № 23к від 26 листопада 2002 року призначена виконуючою обов'язки завідуючої магазину № 1. (том 1 а.с.58, 59) [PERSON] була прийнята на роботу продавцем 3 категорії в магазин № 1 з 01 лютого 1994 року згідно наказу директора ТОВ ТВФ «Райдуга» № 2 від 16 лютого 2001 року та згідно наказу директора ТОВ ТВФ «Райдуга» № 9 від 16 лютого 2001 року продавцем 2 категорії в магазин № 1 з 01 лютого 2001 року. (том 1 а.с.54-56) [PERSON] була прийнята на роботу продавцем 3 категорії в магазин № 1 з 26 липня 2005 року згідно наказу директора ТОВ ТВФ «Райдуга» № 18к від 26 липня 2005 року. (том 1 а.с.62) [PERSON] прийнята на роботу продавцем 3 категорії в магазин № 1 з 27 червня 2003 року згідно наказу директора ТОВ ТВФ «Райдуга» № 29к від 27 червня 2003 року. (том 1 а.с.57) [PERSON] була прийнята на роботу продавцем 3 категорії в магазин № 1 з 02 серпня 2005 року згідно наказу директора ТОВ ТВФ «Райдуга» № 23к від 02 серпня 2005 року. (том 1 а.с.53) 01 січня 2012 року між ТОВ ТВФ «Райдуга» в особі керівника [PERSON] та членами колективу продуктового відділу магазину №1 в особі керівника [PERSON] було укладено Типовий договір про колективну (бригадну) відповідальність. Згідно вищевказаного Договору колектив взяв на себе колективну матеріальну відповідальність за незабезпечення зберігання майна та інших матеріальних цінностей, переданих йому для торгівлі в магазині № 1. Інвентаризація майна, коштів і фінансових зобов'язань передбачена Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та проводиться для підтвердження правильності та достовірності даних бухгалтерського обліку та звітності. Інструкцією по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 69 від 11.08.1994 року передбачено, що створені робочі комісії за результатами інвентаризації оформляють протокол із зазначенням у ньому стану складського господарства, результатів інвентаризації і висновків щодо них, пропозицій про залік нестач та лишків за пересортицею, списанню нестач в межах норм природного убутку, а також понаднормових нестач і втрат від псування цінностей із зазначенням вжитих заходів щодо запобігання таким втратам і нестачам. Результати контрольних перевірок інвентаризацій оформляються актом. В інвентаризаційних відомостях наводяться тільки дані про дату придбання чи спорудження не відображених у бухгалтерському обліку основних засобів. Відповідно до п.п.3,8 Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 69 від 11.08.1994 року, проведення інвентаризації є обов'язковим при зміні матеріально-відповідальних осіб. При інвентаризації всі товарно-матеріальні цінності повинні бути згруповані, розсортовані та розкладені за назвами, сортами, розмірами у порядку, зручному для підрахунку. Як зазначалося сторонами, двічі на рік на підприємстві проводилася інвентаризація. Зокрема така інвентаризація проведена у грудні 2012 року та 29 березня 2013 року. Під час останньої було виявлено 790 грн нестачі, яка була погашена. Того ж дня, наказом № 10к від 29 березня 2013 року [PERSON] переведено з посади завідуючої магазину № 1 на посаду продавця 1 категорії з 29 березня 2013 року. (том 1 а.с. 116) Наказом № 17 від 29 березня 2013 року [PERSON] призначено тимчасово виконуючою обов'язки завідуючої магазину № 1 на період прийняття рішення про призначення нової завідуючої. (том 1 а.с. 117) З 02 квітня 2013 року на посаду завідуючої магазину № 1 призначено [PERSON] згідно наказу № 11к від 02 квітня 2013 року. (том 1 а.с. 114) 10 травня 2013 року з ініціативи [PERSON] на підприємстві було проведено інвентаризацію товарів, матеріалів, тари та виявлено 179 029 грн 14 коп недостачі, про що складено відповідний акт. (том 1 а.с. 44) Після встановлення цієї недостачі, того ж дня [PERSON] прийняла від [PERSON] товарно-матеріальні цінності, що були в наявності в магазині № 1, про що було складено акт. (том 1 а.с. 43) Згідно п.10 договору про колективну матеріальну відповідальність від 01 січня 2012 року, прийом цінностей, ведення обліку і подання звітності про рух цінностей здійсню ється в установленому порядку керівником колективу (бригадиром), а при тимчасовій відсутності останнього - членом колективу (бригади), визначеним власником. Планові інвентаризації проводяться у строки, встановлені діючими правилами. Поза планові інвентаризації провадяться при зміні керівника колективу (бригадира), коли з колективу (бригади) вибуває більше 50 відсотків його членів, а також на вимогу одного або кількох членів колективу (бригади). (том 1 а.с.24-25) Тобто, понад місяць [PERSON] працювала на посаді завідуючої магазину № 1, не провівши інвентаризацію товару та не прийнявши його. В цей період (з 02 квітня по 10 травня), згідно наданих представником позивача накладних, від різних постачальників до ТОВ «Райдуга» постачалися безліч різноманітних товарів, більшість з яких приймала новий керівник колективу (бригади) [PERSON] З цих накладних достеменно не вдалося з'ясувати, чи всі товари доставлялися саме в магазин № 1 ТОВ. В деяких з них не зрозуміло, яка відповідальна особа приймала цей товар. На деяких взагалі відсутній підпис отримувача. Також, згідно накладних, велика кількість товару в цей період ТОВ отримувало у кредит. Відповідно ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами, тощо. Статтею 135-2 КЗпП України передбачена можливість запровадження колективної (бригадної) матеріальної відповідальності при спільному виконанні працівниками окремих видів робіт, зв'язаних із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей, коли неможливо розмежувати матеріальну відповідальність кожного працівника і укласти з ним договір про повну матеріальну відповідальність. Колективна (бригадна) матеріальна відповідальність установлюється власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації. Письмовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність укладається між підприємством, установою, організацією і всіма членами колективу (бригади). Перелік робіт, при виконанні яких може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність, умови її застосування, а також типовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність розробляються за участю профспілкових об'єднань України та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Як зазначив представник позивача у судовому засіданні, профспілкового об'єднання на час укладання договору на підприємстві не було. Згідно п.п. 12-14 договору про колективну матеріальну відповідальність від 01 січня 2012 року, підставою для притягнення членів колективу (бригади) до матеріальної відпові дальності є матеріальна шкода, заподіяна розкраданням, нестачею, умисним знищенням або зіпсуттям матеріальних цінностей, а також їх знищенням або зіпсуттям через недба лість, що підтверджується інвентаризаційними документами. Притягання колективу (бригади) до матеріальної відповідальності проводиться власником після ретельної перевірки причин утворення шкоди, з урахуванням письмових пояснень, поданих членами колективу (бригади), а у разі необхідності, також висновків спеціалістів. Члени колективу (бригади) звільнюються від відшкодування шкоди: а) якщо буде встановлено, що шкода заподіяна не з їх вини; б) якщо будуть встановлені конкретні винуватці заподіяної шкоди серед членів його колективу (бригади). Матеріали справи не містять беззаперечних даних щодо прийняття відповідачами під звіт наявного на складі товару, що має оформлюватись відповідним актом прийому - передачі з зазначенням повного найменування товару та його кількості, як того вимагає ст. 134 КЗпП України. Як зазначав у судовому засіданні представник позивача [PERSON], посилаючись на матеріали службового розслідування, відповідачі пояснювали виявлену недостачу крадіжкою у 2011 році. У судовому засіданні відповідачі зазначили, що вони дійсно вважали у 2011 році, що у магазині сталася крадіжка, але коли декілька разів перерахували товар, виявилося, що весь товар наявний. Крім того, з 2011 року було безліч інвентаризацій (двічі на рік) та недостач виявлено не було. Як зазначили відповідачі, під час відібрання від них пояснень, вони згадали про той випадок, бо перелякалися та не змогли ніяк пояснити, як могла виникнути така недостача. Також як на підставу позову [PERSON] посилається на звіт аудитора від 23 серпня 2013 року. (том 1 а.с.19-20) Разом з тим, аудиторська перевірка проводилася на підставі пояснень відповідачів щодо можливої крадіжки у 2011 році та результатів інвентаризації у 2013 році. Перевірка проводилася за 2013 рік, але не зрозуміло чому ж, враховуючи можливі дії відповідачів ще у 2011 році, перевірка не проведена з 2011 року. Як пояснити те, що з 2011 року проводилося як мінімум три інвентаризації, до складу комісії, як зазначали сторони, входили крім відповідачів представники бухгалтерії, і при жодній інвентаризації не було виявлено такої недостачі. Представники позивача не змогли у судовому засіданні дати відповіді на ці запитання. Як зазначав [PERSON], відповідачі повинні відповідати, оскільки вони уклали договір про колективну відповідальність. Відповідно до ст. 130 КЗпП України, працівники несуть перед роботодавцем матеріальну відповідальність за заподіяну йому шкоду, завдану внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Обов'язковою умовою покладення на них такої відповідальності є заподіяння роботодавцеві шкоди винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Тобто, в даному випадку доказуванню підлягають: порушення працівником трудових обов'язків, наявність прямої дійсної шкоди, причинний зв'язок між порушенням і шкодою, вина працівника. Пленум Верховного Суду України в п. 3 постанови від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» роз'яснив, що суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Пунктом 16 згаданої постанови Пленуму визначено, що розмір шкоди, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і меж матеріальної відповідальності. Солідарна матеріальна відповідальність застосовується лише за умови, якщо судом встановлено, що шкода підприємству, установі, організації заподіяна спільними умисними діями кількох працівників або працівника та інших осіб. Як вбачається з листа слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 16 червня 2014 року, відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою [PERSON] внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42013260010000283 від 13.11.2013 року за правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. На даний час кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування та проводяться всі необхідні слідчі дії для об'єктивного, повного та неупередженого розслідування правопорушення, та прийняття законного рішення. У ході судового засідання представниками позивача не надано належних доказів, які б засвідчували беззаперечний розмір заподіяної шкоди винними протиправними діями (бездіяльності) саме відповідачів, внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Сам по собі договір про колективну (бригадну) відповідальність не є підставою для стягнення з відповідачів суми недостачі. Крім того, поза увагою позивача залишилося те, що виявлена недостача сталася можливо в період зміни керівника колективу, з котрою такий договір не укладався. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed