Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Представник ТМО "Психіатрія" у м. Києві звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу, якого 31.10.2016 р. було госпіталізовано до відділення №22 ТМО "Психіатрія" з підстав: загострення психічного захворювання та погіршення стану. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала заяву. Пояснила, що звернення до суду з даною заявою про госпіталізацію для добровільного лікування викликано рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р. У зв'язку з загостренням психічного захворювання (не спав, галюцинував, був агресивним до оточуючих) 31.10.2016 року за направленням лікаря Київського міського психоневрологічного диспансеру №3 було госпіталізовано [PERSON] до відділення №22 ТМО «Психіатрія». У останнього спостерігається постійний прояв страху, запитує: «чи не вб'ють мене?». Крім того, останній раз перебував на стаціонарному лікуванні у період з 12.06.2015 р. до 14.09.2016 р., у зв'язку з проявом агресивних тенденцій по відношенню до матері, якій завдав побоїв. Опікун особи, яка визнана судом недієздатним надав згоду на добровільне лікування для покращення психічного стану [PERSON] В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON], враховуючи загострення психічного стану [PERSON], яке полягає у прояві агресії по відношенню до матері, яка є особою похилого віку (постійно ображає та нецензурно висловлюється в її бік, під час знаходження в квартирі має при собі молоток), просив надати дозвіл на гостіпалізацію [PERSON] до психіатричного закладу. Прокурор Павліченко В.О. в судовому засіданні заяву підтримала. [PERSON] в судовому засіданні надав згоду на проведення лікуванням для покращення психічного стану здоров'я. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04.12.2015 р. визнано [PERSON], недієздатним. [PERSON] призначено опікуном над недієздатним (а.с. 9-10). Як встановлено в судовому засіданні, 31.10.2016 року [PERSON], було госпіталізовано до відділення №22 ТМО «Психіатрія» у м. Києві, в зв'язку із загостренням психічного захворювання та погіршення стану, а саме: безсоння, тривожний, розмовляє сам з собою, висловлює маячні ідеї відносин, виганяє із квартири матір. Згідно медичної карти стаціонарного хворого №6858 ТМО «Психіатрія» у м. Києві вбачається, що з 31.10.2016 р. [PERSON] перебуває на стаціонарному лікуванні у вказаному закладі. Встановлений клінічний діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Галюцинаторно-параноїдний синдром (F -20.00) (а.с. 3). 31.10.2016 р. здійснено комісійний огляд ТМО «Психіатрія» у м. Києві у складі: заступника директора [PERSON], в.о.завідувача відділенням №22 [PERSON], лікаря-психіатра [PERSON] З комісійного огляду вбачається, що психічний стан [PERSON] змінився в 1997 році, коли був затриманий на вулиці оголеним, в зв'язку з чим вперше лікувався в ТМО «Психіатрія» у м. Києві. В подальшому від стаціонарного лікування відмовлявся. Періодично приймав ліки, коли загострювалась галюцинаторно-параноїдна симптоматика. Вважав, що його переслідують маленькі зелені чоловічки, поліції заявляв, що у нього вкрали мільйони доларів в швейцарському банку, проявляв агресію. Останнє лікування у період з 21.06.2015 року до 14.09.2016 року, у зв'язку з безсонням, заявляв, що говорить з «Богородицею», бачить «літаючі тарілки», був агресивним до матері, погрожував вбити. Психічний статус на момент огляду: напружений, озирається, дивиться зі страхом на оточуючих. Відскакує в бік при дотику до нього, намагається відштовхнути. Сам з собою розмовляє, висловлює окремі маревні ідеї відносин, особливого значення, впливу. Виявляє негативізм, злобно-дратівливий (а.с. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Згідно з рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р., Конституційний Суд України вважає за необхідне вказати такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Вказаним рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. №1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. В зв»язку з тим, що процесуальним законодавством не передбачено порядок розгляду заяви про надання психіатричної допомоги в добровільному порядку, тому суд застосовує норму ст.282 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 282 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved