Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

01 квітня 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якої зазначив, що 03 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4691396669, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 33288,36 гривень. 26 червня 2019 року всі права вимоги до відповідача, що випливають з умов договору були відступлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» на користь позивача. Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором внаслідок чого мається заборгованість перед позивачем в сумі 64035,41 гривень, з яких: 25975,69 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 5182,15 гривень - сума заборгованості за відсотками, 19054,99 гривень - сума заборгованості за платою за управління кредитом, 13822,58 гривень - сума заборгованості за пенею. Просить стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати. 09 квітня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 08 травня 2020 року, розгляд справи відкладено в зв`язку з неявкою відповідача. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позові просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, відзив на позов до суду не подавав та ухвалою суду від 17.08.2020 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 03 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4691396669, згідно умов якого відповідачу наданий кредит у розмірі 33288,36 гривень, з річною відсотковою ставкою-11,99% річних, на строк 36 місяців 24 дні, з щомісячною платою за кредитом 2,69% від суми кредиту, пені за несвоєчасність виконання грошових зобов`язань -0,3% від суми прострочення за кожний день прострочення; сплачується позивальником за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або внесення плати за кредитом, з датою повернення кредиту 25.10.2019 року. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» свої зобов`язання перед відповідачем виконало перерахувавши на рахунок [PERSON] № [NUMBER] - 27702,00 гривень. 26 червня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20190626 відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило позивачу право вимоги заборгованостей до боржників, які виникли на підстав договорів та підтверджуються документацією. Відповідно до витягу з додатку №1 до договору факторингу №4691396669 від 03 жовтня 2016 (реєстру заборгованостей) позивач набув право вимоги заборгованості до відповідача в сумі 64035,41 гривень, з яких: 25975,69 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 5182,15 гривень - сума заборгованості за відсотками, 19054,99 гривень - сума заборгованості за платою за управління кредитом, 13822,58 гривень - сума заборгованості за пенею. 09 липня 2019 року за вих. № 003413586 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» направлено відповідачу повідомлення про відступлення права грошової вимоги. 21 липня 2017 року за вих. № 003413586-1 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» направлено відповідачу повідомлення про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору № 20190626 від 26 червня 2019 року, з вимогою перерахувати загальну суму заборгованості у розмірі 64035,41 гривень. Згідно ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. Відповідно до ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Так за кредитним договором № 4691396669 від 03 жовтня 2016 року у [PERSON] перед позивачем мається заборгованість у розмірі 64035,41 гривень, з яких: 25975,69 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 5182,15 гривень - сума заборгованості за відсотками, 19054,99 гривень - сума заборгованості за платою за управління кредитом, 13822,58 гривень- сума заборгованості за пенею. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не виконала, своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, не повернула, чим порушила ст. 526 ЦК України та умови Договору. Враховуючи порушення відповідачем умов кредитного договору щодо належного виконання грошового зобов`язання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2102,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved