Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно. \~ Заявлений позов обґрунтовувала тим, що житловий будинок по [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, по Ѕ частині належав [PERSON] та [PERSON] , які були рідними сестрами. 15.06.1993 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно з довідкою, виданою Підмихайлівським старостинським округом Новицької сільської ради, від 26.02.2020 № 357 в житловому будинку [ADDRESS] проживали: [PERSON] , померла [INFO] , [PERSON] , помер [INFO] , [PERSON] , померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , залишилося спадкове майно: Ѕ житлового будинку по [ADDRESS] , який прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] , однак не оформив її. З 2000 року позивачка фактично проживала і продовжує проживати у житловому будинку по [ADDRESS] . Разом із [PERSON] (а також [PERSON] та [PERSON] ) вони вели спільний побут, господарство, позивачка доглядала за померлим та здійснила його поховання, а тому вважає себе спадкоємцем четвертої черги як така, що проживала з померлим [PERSON] однією сім`єю протягом десяти років. Відповідачі належать до спадкоємців першої черги, які із заявою про прийняття спадщини не зверталися та не мають наміру набувати у власність спадкове майно. 30 липня 2020 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Локатир Марії Василівни щодо прийняття спадщини за законом і в той же день отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій, у якій повідомлено, що на житловий будинок [ADDRESS] видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не можливо, оскільки: спадкоємці закликаються до спадкування за законом у порядку черговості згідно ст. 1258 Цивільного кодексу України; після смерті [PERSON] діти спадкодавця належать до першої черги спадкоємців за законом; у позивачки відсутні підстави для закликання спадкування за законом. У зв`язку з цим вона змушена звернутись із позовом до суду про визнання права на спадкове майно. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання надала заяву, в якій просить суд справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання надали заяви, в яких просять суд справу слухати без їх участі, позовні вимоги визнають повністю, не заперечують проти задоволення позову. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 23.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: предметом позову є вимоги позивачки встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 09.03.2004 (а.с.30), житловий будинок по [ADDRESS] по Ѕ частині належав [PERSON] та [PERSON] , які були рідними сестрами, що підтверджується витягом про реєстрацію №4174906 від 18.07.2004, виданим Івано-Франківським бюро технічної інвентаризації (а.с. 31). 15.06.1993 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Підмихайлівської сільської Ради Калуського району. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво [NUMBER] (а.с.21). Згідно з довідкою, виданою Підмихайлівським старостинським округом Новицької сільської ради від 26.02.2020 № 357 в житловому будинку [ADDRESS] проживали: [PERSON] померла [INFO] (а.с.20), [PERSON] помер [INFO] (а.с.18), [PERSON] померла [INFO] (а.с.19) Після смерті [PERSON] 27.04.2021 позивачка [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.34-36). Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 26.10.2020 за замовленням [PERSON] , будинковолодіння за даною адресою складається з: житлового будинку, загальною площею 94,4 кв.м, літньої кухні, площею 30,1 кв.м, сараїв, площею 23,7 кв.м, 34,4 кв.м, 19,1 кв.м та 10,5 кв. м., шопи, площею 602 кв. м, гаражу, площею 24.7 кв. м, убиральні, площею 1,3 кв.м, криниці, огорожі №№ 1, 2, 3 (а.с. 23-27). Згідно з довідкою про вартість об`єкта нерухомого майна від 26.02.2021, інвентаризаційна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] становить 141802,00 гривні (а.с.28) У відповіді за вих. № 296/02-31 від 30.07.2020 приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Локатир Марією Василівною повідомлено [PERSON] , що на житловий будинок [ADDRESS] видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не можливо, оскільки: спадкоємці закликаються до спадкування за законом у порядку черговості згідно ст. 1258 Цивільного кодексу України; після смерті [PERSON] діти спадкодавця належать до першої черги спадкоємців за законом; у позивачки відсутні підстави для закликання спадкування за законом (а.с.10). На підтвердження того, що позивачка [PERSON] проживала з спадкоємцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , надано довідку № 780 від 09.07.2021, видану Підмихайлівським старостинським округом Новицької сільської ради, де вказано, що [PERSON] , [INFO] , проживала разом з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , до дня їх смерті і вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] (а.с. 32). Встановлення факту постійного проживання позивачки з померлим на час відкриття спадщини дасть змогу оформити її право на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви та заяви відповідачів про визнання позову, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з такого. Статтею 4\~ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 76\~ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Щодо вимоги про встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом з спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] , суд виходив з такого: для позивачки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має юридичне значення, оскільки також дозволить реалізувати її право на прийняття спадщини, як спадкоємця, та оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку. З матеріалів справи встановлено, встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав до самої смерті у [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною адресою проживала [PERSON] , позивачка у справі, яка здійснювала догляд за останнім, якого він потребував по віку та стану здоров`я, вони вели спільне господарство, саме вона здійснила обряд його поховання, а отже, є спадкоємцем четвертої черги як така, що проживала з померлим однією сім`єю протягом десяти років. Разом із ними за даною адресою проживала [PERSON] , [INFO] , сестра дружини [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті позивачка прийняла спадщину на спадкове майно, а саме: на Ѕ частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає, так як його сини від першого шлюбу з заявою про прийняття спадщини не зверталися та не мають наміру набувати у власність спадкове майно. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 та ч. 1 ст. 1221 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Як визначено в до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.\~1270\~ЦК України він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Таким чином, в даному випадку для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Згідно з положеннями ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - це, зокрема житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до пп. 4.10 п. 4 глави 10 "Видача свідоцтв про право на спадщину" розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (положення п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як уже зазначалося вище, [PERSON] звернулася в нотаріальну контору зі заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідачі належать до спадкоємців першої черги, однак вони зі заявою про прийняття спадщини не зверталися та не мають наміру набувати у власність спадкове майно. Інших спадкоємців за законом суд не встановив. Про те, що на час відкриття спадщини з померлим [PERSON] , фактично постійно проживала позивачка [PERSON] у будинку за адресою: [ADDRESS] , не заперечили у своїх заявах про визнання позову відповідачі. Таким чином, в ході судового розгляду факт, що має юридичне значення, а саме той факт що позивачка, як того вимагає положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проживала постійно зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини за вказаною адресою, тобто за адресою місця реєстрації померлого, й [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, знайшов своє підтвердження. Відтак вказану вимогу про встановлення факту постійного проживання позивачки зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини, яка надасть змогу їй реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті останнього у встановленому законом порядку, також слід задовольнити. Щодо вимоги про визнання права власності за позивачкою на спадкове майно слід вказати таке. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Позивачкою доведено належними та допустимими доказами, що житловий будинок по [ADDRESS] по Ѕ частині належав [PERSON] та [PERSON] , які були рідними сестрами. [INFO] помер [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Як вбачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як уже вказувалося вище, [PERSON] звернулася в нотаріальну контору зі заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , сини спадкодавця від першого шлюбу, належать до спадкоємців першої черги, однак вони із заявою про прийняття спадщини не зверталися та не мають наміру набувати у власність спадкове майно. Інших спадкоємців немає. Також судом встановлено, що на день смерті [PERSON] у будинку по [ADDRESS] разом з ним однією сім`єю постійно проживала [PERSON] , яка відповідно до ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, що залишилась після його смерті, і яка в строк, передбачений ст.\~1270\~ЦК України, не заявила про відмову від спадщини. Таким чином, позивачка є спадкоємцем четвертої черги за законом на майно покійного [PERSON] , що знаходиться по [ADDRESS] , яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому вважається такою, що прийняла спадщину. Інших спадкоємців, в тому числі з правом на обов`язкову частку у спадщині, які б прийняли спадщину, суд не встановив. Сини померлого від першого шлюбу [PERSON] та [PERSON] , відповідачі, спадщину не прийняли, позов визнали повністю. Як визначено ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Позивачка прийняла спадщину, однак приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Локатир М.В. відмовила їй в оформленні спадкових прав. Як роз`яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла, суду надано достатньо доказів, щоб встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, суд приходить до висновку, що є достатні підстави, щоб заявлені вимоги задовільнити та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Отже, враховуючи вище викладене, суд, проаналізувавши зібрані і досліджені при розгляді справи докази в їх сукупності, беручи до уваги повне визнання позову відповідачами, приходить до висновку, що обставини, викладені у позовній заяві, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, відтак вважає, що є достатньо підстав, щоб позов задовольнити повністю. На підставі викладеного , ст.ст. 15, 16, 29, 1216-1218, 1220, 121, 1223, 1258, 1265, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 200, 206, 247 ЦПК України, ст.ст. 2, 3\~Закону України\~"Про\~свободу пересування\~та вільний\~вибір місця\~проживання в\~Україні"\~від 11.12.2003\~№ 1382-IV та

Outcome: approved