Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 34\~800 гривень 00 коп. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тими обставинами , що 12 травня 2016 року близько 18 год. 00 хв. відповідач керуючи автомобілем [NUMBER] проявив неуважність та вчинив наїзд на пішохода [PERSON] , яка проходила пішохідним переходом, на відповідний сигнал світлофора та вчинив наїзд на неї. Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження від яких померла. Вироком Камянець-Подільського міськрайонного суду від 29.11.2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки. 03 червня 2016 року до ПАТ «СК «Провідна» звернулась [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування у звязку із смертю її матері - [PERSON] Позивачем 28 лютого 2017 року було складено страховий акт №2300111200 згідно якого до виплати [PERSON] належить сума в розмірі 34\~800,00 грн. 14 квітня 2017 року кошти було виплачено. Оскільки відповідач [PERSON] не повідомив протягом трьох робочих днів про настання ДТП з відповідача підлягають стягненню кошти в сумі 34\~800,00 грн.. В судове засідання представник ПАТ «СК «Провідна» не зявився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що 12 травня 2016 року сталось ДТП відповідач керував автомобілем [NUMBER]. Вироком Камянець-Подільського міськрайонного суду від 29.11.2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки. Відповідач отримав травму ноги , яка позбавляла його можливості своєчасно повідомити позивача про настання страхового випадку. Заслухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи в повному обємі, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що в результаті дорожно транспортної пригоди , яка сталася 12 травня 2016 року близько 18 год.00 хв. відповідач керуючи автомобілем [NUMBER] проявив неуважність та вчинив наїзд на пішохода [PERSON] , яка проходила пішохідним переходом, на відповідний сигнал світлофора та вчинив наїзд на неї. Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження від яких померла. Дана обставина підтверджується копією вироку Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 29.11.2016 року яким [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки. З Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4738179 вбачається, що цивільно правова відповідальність [PERSON] була застрахована позивачем і страховий випадок настав під час дії полісу. Страховий ліміт на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоровю становить 100000 гривень. З копії страхового акту за № [NUMBER] від 28 березня 2017 року розмір страхового відшкодування , яке підлягає виплаті [PERSON] становить 34800 гривень 00 коп. (т. 1 а.с. 53). З копії відомості № ВПТ-002215 від 13 квітня 2017 року (т.1 а.с. 54) вбачається, що [PERSON], яка згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (т.1 а.с. 14) є спадкоємцем майнових прав [PERSON], що загинула в результаті ДТП , було виплачене страхове відшкодування в суму 34800 гривень 00 коп. З копії Журналу з обліку урегулювання ДТП 2303 ЦПОК м.Камянець-Подільський вбачається, що в записі за № 57 18.05.2016 року працівником [PERSON] було прийнято заяву [PERSON] про ДТП яке мало місце 12.05.2016 року . З довідки за № 3314 від 16 травня 2016 року вбачається, що відповідач в результаті дорожньо транспортної пригоди отримав травму грудей (забій грудної клітки) та в нього було пошкоджено звязки правого колінного суглобу . Лікарем йому було рекомендована іммобілізація (знерухомлення ноги) до 20 травня 2016 року, що свідчить про те, що відповідач за станом здоровя не міг своєчасно повідомити страхову компанію про настання ДТП. При розгляді справи Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України за N 6-284цс15від у Постанові від 16 вересня 2015 року була сформульована правова позиція, в якій вказано , що підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, підпунктом "ґ" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України від 1 липня 2004 року N 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Оскільки судами у справі, яка переглядається, встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Досліджуючи, подані позивачем та представником відповідача докази в їх сукупності, судом в ході розгляду справи не було встановлено безпідставної виплати позивачем страхового відшкодування, а тому несвоєчасне , з поважних причин , повідомлення відповідачем позивача про настання страхового випадку не може бути підставою для задоволення регресного позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed