Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

01 лютого 2018 року [PERSON] в особі свого представника предявила вказаний позов, по- силаючись на наступні обставини. 04 жовтня 1992 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, про що зроблено актовий запис № 16. Перебу- ваючи в шлюбі, ними 30.04.1999 р. був куплений житловий будинок з будівлями та спорудами, ро- зташований по вул.Пушкіна,84 в с.Дельжилер (в минулому с.Дмитрівка) Татарбунарського району Одеської області, право власності на який зареєстроване за [PERSON] Сімейне життя з відпо- відачем не склалося, рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 11.12.2017 р. шлюб між ними розірвано. На даний момент у неї виникла потреба визначити частку у спільно- му сумісному майні подружжя, але добровільно визначитись у даному питанні вони не мають змо- ги. Вважає, що майно, придбане ними у період шлюбу, являється спільною сумісною власністю і повинне бути поділене у рівних частках. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, у відповідності до ст.178 ЦПК Украї- ни, копію відзиву до суду та учасникам справи не надав. Заслухавши пояснення та доводи представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних ви- мог. Згідно договору купівлі-продажу серії АВА № 843059, посвідченого державним нотаріусом Та- тарбунарської державної нотаріальної контори 30.04.1999 р. (копія на а.с.6), [PERSON] купив житловий будинок, розташований по вул.Пушкіна,84 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Оде- ської області. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 11.12.2017 р. (копія на а.с.7-8) шлюб, зареєстрований 04.10.1992 р. між сторонами у справі, актовий запис № 16, розірвано. Довідкою Татарбунарського БТІ № 9 від 12.01.2018 р. (а.с.9) підтверджується, що право власно- сті на житловий будинок № 84 по вул.Пушкіна в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.04.1999 р. Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як передбачено ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користу- вання і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності до ст.ст.69, 70 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоло- віка є рівними. Судом встановлено, що будинок по вул.Пушкіна, 84 в с.Дельжилер (в минулому Дмитрівка) Та- тарбунарського району Одеської області придбано сторонами в період шлюбу 30.04.1999 р., та зареєстроване за відповідачем у справі. Доказів, які б свідчили, що набуте сторонами за час шлюбу майно не може входити до спільної власності подружжя з підстав його придбання за кошти, які належали одному з подружжя особисто, суду не надано, тому, суд вважає, що сторони придбали вказане майно за спільні кошти подружжя. За змістом ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток ко- жного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст.ст.370, 372 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній влас- ності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівни- ми, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до абз.3 п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учас- ника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, звернення стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної влас- ності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою частки виз- начається рівними. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з будівлями та спорудами, розташова- ний по вул.Пушкіна, 84 в с.Дельжилер (в минулому Дмитрівка) Татарбунарського району Одеської області, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, що відповідає вимогам ст.60 СК України. За таких обставин, суд вважає за необхідне визначити за [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки будинку по вул.Пушкіна, 84 в с.Дельжилер Татарбунарського району Одеської області. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 704 грн., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved