Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

У травні 2017 року \~ до суду звернулася\~ [PERSON]\~ з позовною заявою, зазначаючи, що\~їй на праві власності належить земельна ділянка площею\~1,1125 га, що розташована\~ на території Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області, право власності на яку посвідчено\~ Державним актом серії ЯМ\~ № 818581, кадастровий номер 3221687200:02:008:0013. Вона випадково дізналася про існування договору оренди землі від 27.11.2012 року, дата реєстрації 14.12.2013 року. Вказувала, що вона не підписувала договір оренди землі та акт приймання-передачі земельної ділянки. Примірник договору оренди землі вона отримала лише в кінці 2016 року, який не містив у собі підпису та печатку орендаря земельної ділянки. Вказуючи, що вона не підписувала спірний договір оренди та згоди і повноважень на його укладення і підписання іншим особам вона не надавала, на примірнику договору відсутній підпис та печатка ТОВ « Сільгосптехніка Нова» , а відтак вважаючи, що укладення та реєстрація договору оренди землі відбулося поза її волевиявленням, при цьому посилаючись\~ на\~ ст.ст. 55,124 Конституції України, ст.ст. 16, 202, 203, 207, 215 ЦК України, ст.ст.3, 15, 118-120 ЦПК України (2004р.) позивач просить суд визнати недійсним договір оренди землі від 27.11.2012 року, укладений між нею -[PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю « Сільгосптехніка Нова» та скасувати його державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно іншого речового права № 4170261 від 14.12.2013 року. Відкрито провадження у справі 15 грудня 2017 року, тобто до набрання чинності Закону України №2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року (надалі Закону №2147-VІІІ),\~ тому відповідно до п. 9 розділу ХІІІ „Перехідні положення\~\~ ЦПК України, \~справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою суду від 13.07.2017 року було призначено почеркознавчу експертизу документів, результати, якої надійшли до суду\~ 15.02.2018 року ( а.с. 108-112). 19.02.2018 року судом було поновлено провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 28.02.2018 року на адресу суду надійшла заява ( а.с.116) представника позивача, якою він просить включити до судових витрат стягнення з відповідача на користь позивача: - судового збору в розмірі - 640,00 грн; - витрати на проведення судової експертизи в розмірі 2250,24 грн.; - витрати, повязані з оплатою правовою допомогою адвоката в розмірі 2000,00 грн. В підготовче судове\~ засідання\~ позивач\~ та її представник не зявилися, на адресу суду надійшла заява представника позивача, якою він просить суд розгляд справи провести без його участі та участі позивача. Підтримує\~ позовні вимоги та просить суд позов задовольнити ( а.с. 126). Представник відповідача в підготовче судове засідання не зявився, належним чином повідомлений судом про місце та час його проведення. Своєю письмовою заявою представник відповідача просить суд розгляд справи провести\~ без його участі. Позовні вимоги визнає повністю ( а.с. 127). Представник третьої особи: Відділу державної реєстрації Володарської районної державної адміністрації Київської області в підготовче судове засідання не зявився. Телефонограмою просить суд провести підготовче судове засідання без участі їх представника, проти задоволення вимог позивача не заперечує ( а.с.128). Відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України\~ у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.206 ЦПК України,\~ відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.\~ У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі. Виходячи з наведеного, суд, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання . В підготовчому судовому засіданні,\~ суд , ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги\~ позиції представника позивача, відповідача викладені у відповідних заявах, що надійшли до суду\~ та\~ дослідивши матеріали справи\~\~ вважає, що позов підлягає\~ задоволенню. Із змісту позовної заяви та із матеріалів справи\~ встановлено, що позивачу [PERSON] \~ на праві приватної власності належить земельна ділянка\~ площею 1,1125 га,\~ із цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка розташована на території Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області. Право власності\~ позивача на названу земельну ділянку посвідчено Державним актом серії ЯМ № 818581\~ (а.с.6).\~ 27.11.2012 року між позивачем\~ та ТОВ «Сільгосптехніка Нова» укладено договір оренди землі\~ ( а.с. 7-8). Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вказує, що названий договір належним чином зареєстрований, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 14.12.2013 року (а.с.10) . Позивач у своїй позовній заяві\~ вказала, що вона не підписувала договір оренди землі та акт приймання-передачі земельної ділянки. Примірник договору оренди землі вона отримала лише в кінці 2016 року, але він не містив у собі підпису та печатку орендаря земельної ділянки. Зазначаючи, що вона не підписувала договір оренди землі від 27.11.2012 року, згоди та повноважень на його укладення і підписання іншим особам вона не надавала, на примірнику договору відсутній підпис та печатка ТОВ « Сільгосптехніка Нова», а відтак вважає, що укладення та реєстрація договору оренди землі відбулося поза її волевиявленням. На ствердження\~ даних обставин \~представником позивача було заявлено\~ відповідне\~ клопотання та судом\~ призначено почеркознавчу експертизу. Висновок експерта за результатами почеркознавчої експертизи від 05.02.2018 року № 8-4/7 (а.с. 109-112), вказує: що «1. Підписи від імені [PERSON] в двох екземплярах договору оренди землі від 27.11.2012 року, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю « Сільгосптехніка Нова», в розділі цього договору « Підписи сторін», в графі « Орендодавець», виконанні не [PERSON], а іншою особою». Вирішуючи спір по суті,\~ суд виходить із наступних міркувань. Так, відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України,\~Цивільним кодексом України,\~Законом України «Про оренду землі». Передусім статтею 41 Конституції України\~проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності набувається в порядку визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним. Дане конституційне право конкретизовано та розширено в положеннях Цивільного та\~Земельного кодексів України. Ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~встановлює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~зазначає, що ніхто не може бути протиправно обмежений у здійсненні права власності. У відповідності до приписів\~статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом\~ст. 1 Закону України «Про оренду землі»\~оренда землі\~\~це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст.\~6 Закону України «Про оренду землі»\~орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно\~ст.13 вказаного закону України\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За ст.16 - укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Ст.\~17 Закону України «Про оренду землі»\~передбачає, що передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Згідно ст.\~18 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст.\~207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Форма Типового Договору оренди землі затверджена\~постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220. При цьому підписи сторін є одним із обов'язкових реквізитів договору, які повинні засвідчувати вільне волевиявлення сторін на укладання договору на певних узгоджених між ними умовах. Частиною 1 ст.203 ЦК України\~встановлено, що зміст правочину не може суперечити зазначеному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до частини 1 статті\~215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Відповідно до положень\~ст. 203 Цивільного кодексу України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу. Згідно\~ст. 152 ЗК України\~держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю, а власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Одним із способів захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки є визнання правочину (угоди) недійсним (ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~та ч. 3\~ст. 152 ЗК України). Частина 1\~ст. 27 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Відповідно до ч. 1\~ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Позовна вимога про скасування державної реєстрації договору оренди на вищевказану земельну ділянку є похідною від позовної вимоги про визнання договору оренди землі недійсним, оскільки підставою виникнення іншого речового права та винесення вказаного рішення був оспорюваний договір оренди землі. Відповідно до ч. 1\~ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Згідно ч. 2 вказаної статті у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. На підставі викладеного, суд вважає, що зазначена позовна вимога\~\~також підлягає задоволенню. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки\~ст. 81 ЦПК\~закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.\~43,\~49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Підсумовуючи вище\~ викладене та виходячи із норм законів, які регулюють дані правовідносини та наданих суду доказів, які було досліджено, право власності\~ [PERSON] на земельну ділянку підлягає захисту, оскільки договір оренди\~ землі укладений 27.11.2012 року , зареєстрований 14.12.2013 року не можливо вважати вчиненим, отже,\~ позивач не проявила своєї волі та не надала згоди на укладення договору оренди землі та передачі належної їй земельної ділянки, тобто була відсутня її воля та бажання на вчинення\~ вказаного правочину. За наведених вище підстав, суд прийшов до висновку, що\~ вимоги позивача\~ базуються на законі, є обґрунтованими, визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України \~ судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються - на відповідача. При таких обставинах судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача, виходячи із наступних розрахунків: - судовий збір в розмірі - 640,00 грн; - витрати на проведення судової експертизи в розмірі - 2250,24 грн.; - витрати, повязані з оплатою правовою допомогою адвоката в розмірі - 2000,00 грн., всього\~ стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі - 4890,24 грн.

Outcome: approved