Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

01.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.06.2011 року померла його «заповідачка» [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина на майно, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,4895 га, розташована на території Тютюнниківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно, немає. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено у звязку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач обґрунтовує поважність пропуску строку тим, що на момент відкриття спадщини йому не було відомо про існування заповіту, тому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач - Тютюнниківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні. На підставі статей 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення по справі на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 22.06.2011 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП №166973, виданим 24.06.2011 року Тютюнниківською сільською радою Чуднівського району Житомирської області (а.с. 4). Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №016866 підтверджує право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,4895 гектари, що знаходиться на території Тютюнниківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області (а.с. 6). Ступінь споріднення позивача і спадкодавця з матеріалів справи встановити неможливо. Позивач є спадкоємцем усього спадкового майна померлої [PERSON] відповідно до заповіту, посвідченого 04.02.1994 року секретарем виконкому Тютюнниківської сільської ради (а.с. 5). Позивачем не надано суду доказів його звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, як і не надано постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку із пропуском позивачем строку подання такої заяви. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи, що позивачем не було надано будь-яких доказів того, що він звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і нотаріусом було відмовлено йому у звязку з пропуском строку подання такої заяви; не надано жодного доказу на підтвердження існування у період шести місяців з часу відкриття спадщини таких обєктивних, непереборних та істотних труднощів, які перешкоджали позивачу подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а така обставина, як необізнаність щодо наявності заповіту, не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, тому суд відмовляє у задоволенні позову. На підставі наведеного вище обґрунтування та

Outcome: dismissed