Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 6 листопада 2015 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Встановлений порядок користування земельною ділянкою домоволодіння 333 по вул. Благовісній в м. Черкаси, що є у спільній частковій власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно до ідеальних часток співвласників, відповідно варіанту додаткової судової земельно-технічної експертизи від 3 серпня 2015 року №1467/14-23, яка є невідємною частиною рішення. Виділено співвласнику [PERSON] земельну ділянку площею 421 кв.м, в т.ч. земельну ділянку №1 площею 348 кв.м, земельну ділянку №2 площею 73 кв.м, частину земельної ділянки загального користування №1 площею 34 кв.м. Земельна ділянка №1 площею 348 кв.м розташована в межах: від т.1 до т.2 - по межі земельної ділянки зі сторони будинковолодіння № 331; від т.2 до т.З - 0.53 м; від т.3 до т.4 - 0.88 м по стіні житлового будинку; від т.4 до т.5 - по лінії розподілу житлового будинку; від т.5 до т.6 - 1.78 м; від т.6 до т.7 - 7.55 м; від т.7 до т.24 - 4.55 м; від т.24 до т.23 - 12.48 м; від т.23 до т.22 - 5.17 м; від т.22 до т.21 - 3.04 м; від т.21 до т.1 - 13.00 м по межі земельної ділянки зі сторони вул. Благовісна. Земельна ділянка №2 площею 73 кв.м розташована в межах: від т.13 до т.14 - 6.43 м; від т.14 до т.15 - 11.35 м; від т.15 до т.10 - 6.43 м; від т.10 до т.13 - 11.35 м. Виділено співвласникам [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 587 кв.м, в т.ч. земельну ділянку №1 площею 482 кв.м, земельну ділянку №2 площею 105 кв.м, частину земельної ділянки загального користування №1 площею 34 кв.м. Земельна ділянка №1 площею 482 кв.м розташована в межах: по ламаній т. 14 - т. 16 - т. 17 - т. 18 - т. 19 - т.20 - по межі земельної ділянки; від т.20 до т.21 - 6.70 м по межі земельної ділянки зі сторони вул. Благовісна; від т.21 до т.22 - 3.04 м; від т.22 до т.23 -5.17м; від т.23 до т.24- 12.48 м; від т.24 до т.7 - 4.45 м; від т.7 до т.8 - 0.7 м; від т.8 до т.9 - 9.05 м; від т.9 до т.10 - 5.75 м; від т.10 до т. 15 - 6.43 м; від т.14 до т.13 - 11.35 м. Земельна ділянка №2 площею 105 кв.м. розташована в межах: від т.2 до т.3 - 0.53 м; від т.З до т.4 - 0.88 м по стіні житлового будинку; від т.4 до т.5 - по лінії розподілу житлового будинку; від т.5 до т.12 - по контуру стіни житлового будинку «А-1», прибудов «а», «а1»; від т.12 до т.11 - 1.5 м; від т.11 до т.13 - 9.85 м; від т.13 до т.2 - 5.15 м. Для забезпечення проходу до відповідної частини земельної ділянки, що виділяється, співвласникам [PERSON], [PERSON]П та [PERSON] виділено земельну ділянку №1 загального користування площею 34 кв.м, яка розташована у межах: по від т.12 до т.5 - по контуру стіни житлового будинку «А-1», прибудов «а», «а1»; від т.5 до т.6 - 1.78 м; від т.6 до т.7 - 7.55 м; від т.7 до т.8 - 0.70 м; від т.8 до т.9 - 9.05 м; від т.9 до т. 11 - 7.25 м; від т. 11 до т.4 - 1.50 м. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON], з кожної, на користь [PERSON] по 22 грн. 75 коп. судового збору. 10 червня 2016 року представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що суд не в повній мірі вирішив питання про судові витрати. Зокрема, не вирішено питання про стягнення витрат на оплату експертизи та витрат на оплату правової допомоги. Просить суд ухвалити додаткове рішення, яким повністю вирішити питання про стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат. В судовому засіданні представники позивача [PERSON]- [PERSON] адвокат [PERSON] заяву підтримали, просили її задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] проти ухвалення додаткового рішення заперечували, посилаючись на те, що [PERSON] є інвалідом 2 групи. Відповідачка [PERSON] проти ухвалення додаткового рішення заперечувала Вважає, що відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 82 ЦПК України суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи або звільнити від їх оплати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішене питання про судові витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Пунктом 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з матеріалів справи (т.1 а.53) [PERSON] за надання правової допомоги сплачено адвокату [PERSON] 2700 грн., що підтверджується квитанцією № 3641.103.1 від 10 серпня 2010 року. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розміркомпенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Пунктами 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6\~Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12,\~42,56\~ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року\~№ 4191-VI\~"Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. За таких обставин, суд вважає, що з [PERSON] та [PERSON], з кожної, на користь [PERSON] по 1350 грн. витрат, повязаних з правовою допомогою. Суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат повязаних з огляду на наступне. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 жовтня 2010 року справі була призначена судова будівельно-технічна експерти за експертиза, проведення якої було доручено Черкаському відділу КНДІСЕ. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2014 у справі була призначена додаткова судова будівельно-технічна експерти, проведення якої було доручено експерту Черкаського відділу КНДІСЕ [PERSON] Під час розгляду справи позивачем не надано доказів, які б підтверджували оплату вартості проведених експертиз. При цьому суд враховує, що у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягненню підлягають лише понесені, та документально підтверджені судові витрати. Відповідно п. 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено. Суд вважає безпідставним твердження представника відповідачки [PERSON] адвоката [PERSON] про те, що [PERSON] звільнена від сплати судових витрат, так як є інвалідом 2 групи, оскільки інваліди групи не звільняються від сплати витрат, повязаних з розглядом справи, а лише звільняються від сплати судового збору під час подачі позовної заяви. Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання [PERSON] про звільнення її від сплати судових витрат на підставі ч.3 ст. 82 ЦПК України, оскільки зменшення розміру належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнення від їх оплати може мати місце лише у крайніх випадках. Як вбачається з довідки від 11 серпня 2016 року [PERSON] працює вчителем Мельниківського НВК, отримує заробітну плату і її дохід за період з лютого 2016 року по серпень 2016 року становить 10606 грн., а тому підстав для звільнення її від сплати судових витрат не вбачається. На підставі наведеного,

Outcome: approved