Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

У серпні 2016 року позивач ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувсь в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги мотивував тим, що 20 січня 2015 року між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ТОВ «Голандський корм» було укладено Договір № 095975 добровільного страхування наземного транспортного засобу. Згідно зазначеного договору було застраховано майновий інтерес щодо наземного транспортного засобу автомобіля марки Ford Mondeo, державний номерний знак якого [NUMBER]. Відповідно до умов договору страхування, страховик повинен відшкодувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме - пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП. 04 грудня 2015 року сталась ДТП. Настання дорожньо-транспортної пригоди та вина [PERSON] встановлена постановою суду. На підставі укладеного Договору страхування, заяви про виплату страхового відшкодування та відповідно Страхового акту позивач виплатив належне страхове відшкодування в розмірі 29 036,01 грн., тому набув право вимоги до винної особи. Посилаючись на викладене та норми ст. ст. 1166, 1187 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач просить стягнути з [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 29 036,01 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що вони виплати страхове відшкодування, тому набули право вимоги як до винної особи, так і до безпосередньо винуватця ДТП. Незважаючи на наявність судового рішення, вони мають право звернутись також і [PERSON] За даним судовим рішенням жодних стягнень не проводилось, оскільки фактично страхова компанія не працює. Просила суд задоволити позов в повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував. Суду пояснив, що його цивільно-правова відповідальність на час ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Нова». Позивач скористався своїм правом та пред'явив позов до страхової компанії. Ухвалене судове рішення на даний час набрало законної сили. Просив суд відмовити в задоволенні позову. У судове засідання представник ПрАТ «СК «Нова» не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При розгляді справи судом встановлено, що 04 грудня 2015 року о 17 год. 20хв., [PERSON], рухаючись на регульованому перехресті вул. Машинобудівників-вул. Кірова в смт Чабани, керуючи автомобілем Volvo S80, державний номерний знак [NUMBER], перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, допустив зіткнення з автомобілем Ford Mondeo, державний номерний знак якого [NUMBER], , внаслідок чого відбулось зіткнення, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху. Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 січня 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно договору № 095975 добровільного страхування наземного транспортного засобу від 20 січня 2015 року, страховиком є ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ УКРАЇНА», страхувальником - ТОВ «Голандський корм». Згідно зазначеного договору було застраховано майновий інтерес щодо наземного транспортного засобу автомобіля марки Ford Mondeo, державний номерний знак якого [NUMBER]. За цим договором страхування, страховик повинен відшкодувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрати або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП (дорожньо-транспортної пригоди) за участю транспортного засобу. Відповідно до умов даного Договору загальний термін дії договору становить по 12 січня 2016 року включно. Після настання ДТП до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернувся представник ТОВ «Голандський корм» із заявою про настання страхового випадку. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування вартість матеріального збитку автомобіля Ford Mondeo, державний номерний знак якого [NUMBER], складає 29036,01 грн. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 17 грудня 2015 року було складено Страховий акт, відповідно до якого вартість страхового відшкодування склала 29036,01грн. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно платіжного доручення №38120 від 18 грудня 2015 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатило страхове відшкодування у розмірі 29 036,01 грн. на рахунок ТОВ «Автоцентр «Європа-Сервіс». За правилом ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічні вимоги містить ст. 993 ЦК України. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-112 цс 13, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Разом з тим, між власником [PERSON] та ПрАТ «СК «Нова» було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2753849. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та не заперечувалися сторонами. Рішенням Господарського суду м. Києва від 04 липня 2016 року стягнено з ПрАТ «Страхова компанія «Нова» на користь ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування в розмірі 29 036,01 грн. З даного рішення вбачається, що страхове відшкодування стягнено саме по даному страховому випадку. Рішення суду набрало законної сили. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позивач вже скористався свої правом вибору та пред'явлення вимоги в порядку суброгації до страхової компанії. Посилання представника, що вони мають право вибору до кого звертатись з позовом, навіть при наявності судового рішення, яке не виконано, суд до уваги не бере, оскільки задоволення позовних вимог призведе до подвійного стягнення по одному страховому випадку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються документально підтвердженні судові витрати, понесені позивачем. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, тому не підлягають задоволенню вимоги про стягнення судових витрат. Представник відповідача оригіналів поданих витрат суду не надала.

Outcome: dismissed