Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

02.03.2015 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на його користь 6686 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, та 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2013 р. відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначено покарання 3 роки позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.05.2013 р. та остаточно призначено 4 роки позбавлення волі. На цей час вирок суду набрав законної сили. Згідно з зазначеним вироком встановлено, що протиправними діями відповідача позивачу була спричинена матеріальна шкода внаслідок викрадення мобільного телефону «S-TELL 2-00», вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 112 від 25.06.2013 р., 280 грн., мобільного телефону «Nokia 5130», вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 112 від 25.06.2013 р., 570 грн. та ноутбуку «Lenovo V 520», вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 112 від 25.06.2013 р., 5836 грн., на загальну суму 6686 грн. Вказані речі були викрадені відповідачем з квартири, де мешкав за усним договором позивач, та відповідач запевняв його не звертатися з цивільним позовом під час розгляду кримінального провадження з тих підстав, що позивач залишиться мешкати в його квартирі і таким чином він з ним розрахується. Однак, після проголошення вироку відповідач не дозволив позивачу мешкати в його квартирі, спричинену матеріальну шкоду не відшкодував. У викрадених телефонах залишилися номери телефонів близьких людей, з якими тепер позивач не має можливості спілкуватися. У ноутбуку залишилися фотографії, які тепер втрачені. Вчинена стосовно позивача крадіжка змінила його спосіб життя, привела до стану депресії. Таким чином, позивачу діями відповідача спричинені сильні моральні страждання, які він оцінює в 50000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги позивача в повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав. Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 15 червня 2013 р., приблизно о 23.00 годині, [PERSON], перебуваючи у себе за місцем мешкання в [INFO], де разом з ним на підставі укладеного в усній формі договору найму кімнати в квартирі проживав [PERSON], діючи повторно, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, скориставшись тим, що [PERSON] не було в кімнаті, та за його діями ніхто не спостерігав, шляхом вільного доступу таємно викрав зі столу, який знаходиться у кухні вищевказаної квартири, мобільний телефон «S-TELL 2-00», вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 112 від 25.06.2013 р., 280 грн., мобільний телефон «Nokia 5130», вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 112 від 25.06.2013 р., 570 грн., які належали [PERSON], після цього з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденими мобільними телефонами на свій розсуд та заподіявши потерпілому [PERSON] матеріальні збитки на загальну суму 850 грн. Крім того, 21 червня 2013 р., приблизно о 07 годині, [PERSON], перебуваючи у себе за місцем мешкання в [INFO], де разом з ним на підставі укладеного в усній формі договору найму кімнати в квартирі проживав [PERSON], діючи повторно, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, скориставшись тим, що [PERSON] не було в квартирі, та за його діями ніхто не спостерігав, шляхом вільного доступу таємно викрав з журнального столу, який знаходиться в кімнаті потерпілого [PERSON], ноутбук «Lenovo V 520», вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 112 від 25.06.2013 р., 5836 грн., який належав [PERSON], після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим ноутбуком на свій розсуд та заподіяв потерпілому збитки на загальну суму 5836 грн. Вироком Московського районного суду м. Харкова від 02.10.2013 р. [PERSON] визнаний винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, йому призначене покарання у вигляді трьох років позбавлення волі та відповідно до ст. 71 КК України частково приєднане, призначене покарання [PERSON] за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.05.2013 р., та остаточно призначено чотири роки позбавлення волі (а.с. 5). Вирок суду набрав законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи наведене, суд вважає можливим позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, задовольнити в повному обсязі та стягнути з [PERSON] на його користь 6686 грн. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичний або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки, позивач [PERSON] переніс моральні страждання, викликані подією злочину, в результаті чого змінився його образ життя: лишився засобів звязку з близькими людьми, вимушений відвідувати державні установи, переніс стрес, суд задовольняє позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 7000 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] суд відмовляє за недоведеністю позивачем своїх позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] належить стягнути в доход держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial