Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

01.04.2014 р. [PERSON] звернувсь до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Біржа нерухомості «Едвайс-консульт», в якому просив визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], які діяли від себе та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], зареєстрованого 30.12.1997 року за реєстровим №369 на Біржі нерухомості «Едвайс-консульт» та визнати право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батьків позивача [PERSON], померлого [INFO] та [PERSON], померлої [INFO] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30 грудня 1997 року його батьками [PERSON] та [PERSON] було придбано у відповідачів вказане нерухоме майно. Договір купівлі-продажу було посвідчено на біржі нерухомості «Едвайс-консульт» та зареєстровано за №369. Позивачу стало відомо, що такі договори підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, що і стало причиною звернення до суду. До судового позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі до судового засідання не з'явились, поважної причини своєї неявки суду не повідомили, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Представник третьої особи - Біржі нерухомості «Едвайс-консульт» до судового засідання не з'явився, поважної причини своєї неявки суду не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 30 грудня 1997 року на біржі нерухомості «Едвайс-консульт» між: батьками позивача - [PERSON] та [PERSON] з одного боку та відповідачами [PERSON], [PERSON], діюча від себе і в інтересах неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] купили в них у рівних долях квартиру [ADDRESS] Договір посвідчено Біржею Нерухомості «Едвайс-консульт» та зареєстровано в реєстрі за №369. Під час укладення угоди сторони дійшли згоди про всі її істотні умови та виконали всі зобов'язання одна перед одною за цим договором. Договір було зареєстровано Комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 23.12.1997 року в реєстрову книгу за реєстр. №17209. Відповідно до ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин), договір купівлі-продажі квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин України. Реєстрація за позивачами права власності на спірну квартиру в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації унеможливлює у теперішній час посвідчення укладеного між сторонами договору нотаріально. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Спірний біржовий договір купівлі-продажу нерухомості підлягав нотаріальному посвідченню, однак нотаріальна форма при його укладенні дотримана не була. В той же час, як було встановлено вище, батьками позивача, як покупцем було виконані всі умови договору в повному обсязі, зокрема вони оплатили продавцю вартість квартири, прийняли її у власність та, на виконання вимог норм, що діяли на час виникнення права власності, зареєстрували біржовий договір у КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації». Оскільки факт купівлі-продажу квартири і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено, останній не містить протизаконних умов, на даний час домоволодіння, з приводу якого виник спір не значиться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, суд вважає позов в частині визнання договору купівлі - продажу дійсним обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Позовні вимоги про визнання права власності на зазначене майно є зайвими, так як визнання угоди дійсною є самостійним способом захисту права власності та право власності переходить до покупця з часу визнання угоди дійсною.

Outcome: partial