Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

01.09.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 24 вересня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження дитини батьком вказаний відповідач. Дитина проживає з нею і знаходиться на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання не надає. У звязку з цим просила стягувати на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до його повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового засідання відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судова повістка направлялася за адресою, де він зареєстрований згідно довідки Управління реєстраційних послуг Роменської міської ради Сумської області від 30.08.2017 року № 04-06/893, суд вважає за можливе вирішити справу без його участі. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2005 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб І-БП № 120316 (а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Роменської міської ради Роменського району від 31.08.2017 року (а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в таких розмірах: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Суд враховує, що позивачка несе сама основні обовязки по вихованню та матеріальному забезпеченню неповнолітнього сина. Позивачка неспроможна повністю матеріально утримувати дитину. Відповідач має можливість надавати допомогу на утримання дитини, так як є працездатним та може працювати, має задовільний стан здоровя, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї на утриманні не має. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум, дитини відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково і з відповідача необхідно стягувати на користь позивачки аліменти, на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, в розмірі 900 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі. Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання дитини. Позивачкою в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. Оскільки позивачка відмовилася від негайного виконання рішення суду, то суд вважає, що непотрібно застосовувати вимоги ст. 367 ЦПК України про негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за місяць.

Outcome: partial