Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Представник позивача звернулась в суд з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виготовлення дітям проїзних документів для виїзду за кордон та на тимчасовий виїзд дітей за кордон без згоди та супроводу батька, посилаючись на наступне. Позивачка з відповідачем проживали у цивільному шлюбі з 2000 року. Від шлюбу у них народилося двоє синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Коли меншому сину виповнилось 6 місяців, відповідач покинув сім'ю. З того часу діти знаходяться з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач не виховує та не цікавиться дітьми. На сьогоднішній день позивачка з дітьми тимчасово проживає в Парижі, діти є учнями 1-го та 3-го класів. Позивач бажає приїхати з дітьми додому в м.Сторожинець та повернутися в Париж для продовження навчання дітей в школі, але оскільки у неї немає нотаріально посвідченої згоди батька [PERSON] на виїзд дітей за кордон, вона не має змоги оформити дітям проїзні документи. Позивач рахує, що надання дозволу на виїзд за кордон синів на період їх навчання, буде відповідати їх інтересам, діти повинні проживати з батьками і бути під їх наглядом, і позивач, як мати, зобов'язана доглядати за дітьми та піклуватися про них. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та винести заочне рішення по справі. В судовому засіданні судом встановлено, що позивачка з відповідачем проживали у цивільному шлюбі з 2000 року. Від шлюбу у них народилося двоє синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Коли меншому сину виповнилось 6 місяців, відповідач покинув сім'ю. З того часу діти знаходяться з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач не виховує та не цікавиться дітьми. На сьогоднішній день позивач з дітьми тимчасово проживає в Парижі, діти є учнями відповідно 1-го та 3-го класів. Відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або у супроводі осіб, які уповноважені ними. За змістом ч.2 ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання дитини. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку. Відповідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Згідно п.2 п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Як зазначила представник позивача та наданих до матеріалів справи доказів у даний час діти знаходяться у Парижі. Тобто уже за кордоном, а тому немає необхідності у дозволі батька у виїзді дітей за кордон. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" громадянин України ні за яких підстав не може бути обмежений у праві на в'їзд в Україну. Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Так, суду не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували відмову батька дитини, яким є відповідач, надати згоду у встановленому законом порядку на виїзд дитини за кордон, рівно як і не наведено обставин, які б унеможливлювали оформити виїзд дітей за кордон через встановлену законом процедуру, що свідчить про те, що підстави для надання суду дозволу на виїзд дитини за кордон відсутні. Позивачкою, її представником не надано жодного доказу, який би підтверджував необхідність виїзду дітей за кордон, так як судом встановлено, що діти у даний час знаходяться за кордон. Відповідно до ч. 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надання за рішенням суду дозволу на майбутнє на виїзд дітей за кордон до досягнення нею шістнадцятирічного віку та без згоди одного із батьків, суперечить вищевказаним нормам матеріального права, змісту положень ст.ст. 141, 157 СК України, які визначають рівність прав і обов'язків батьків відносно виховання дитини. Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed