Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

02.01.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Новонадеждинської сільської ради Близнюківського району Харківської області про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 07.06.2012 [PERSON], посилаючись на наступне. 07.06.2012 померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина яка складається із земельної ділянки, площею 6,8615 га яка розташована на території Новонадеждинської сільської ради Близнюківського району Харківської області. Лише в грудні 2018 року йому стало відомо про те, що на його імя за життя [PERSON] склала заповіт на належну їй земельну ділянку. Він одразу звернувся до Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини де і було повідомлено про пропуск встановленого законом шестимісячного строку для подання такої заяви. Посилаючись на свою необізнаність про наявність заповіту та вважаючи причини пропуску встановленого строку поважними, і просить на підставі ч.3 ст. 1272 ЦК України визначити додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 03.01.2019 позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадженення, провадження відкрите (а.с.15). В порядку ч.5 ст. 279 ЦПК України, з ініціативи суду, сторони про дату, час та місце судового засідання повідомлялися своєчасно судовими повістками про виклик, але в судове засідання не зявилися. Позивач та відповідач надали до суду письмові заяви в яких просять справу розглядати за їх відсутності, при цьому позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнав повністю. Відзив на повну заяву не подавався. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За таких обставин суд ухвалив продовжити розгляд справи за відсутності сторін. Частиною 8\~ст. 279 ЦПК України\~передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, зясувавши обставини справи, приходить до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про смерть (повторне) Серії 1 ВЛ № 658301 [PERSON] померла 07 червня 2012 року в м. Лозова Харківської області(а.с.7). Відомостями із паспорта [PERSON] та інших матеріалів справи підтверджено, що він зареєстрований та проживає в [INFO]. [PERSON] склала заповіт за яким заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 6,8615 га яка розташована на території Новонадеждинської сільської ради Близнюківського району Харківської області. Із заповіту вбачається, що він складений в м. Лозова Харківської області 28.05. 2008 року (а.с.8). Реєстрація заповіту в Спадковому реєстрі посвідчена Витягом з цього реєстру(а.с.9). Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯД №039164 підтверджено що у власності [PERSON], яка проживала в [INFO], була земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новонадеждинської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 6,8615га(а.с.11). 26.12.2018 за №1411/02-31, державним нотаріусом Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постановою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] Відмова мотивована тим що до шести місяців з дня смерті [PERSON] [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався. В постанові також зазначено, що інші спадкоємці з приводу прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися, спадкодавець на момент смерті в шлюбі не перебувала, спадкове майно складається саме із зазначеної вище земельної ділянки (а.с.10). За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1\~ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~судам роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи з предмету спору, відповідно до ст.ст.\~12,\~13,\~77,\~81,\~89,\~229 ЦПК України\~обов'язок доказування поважності причин пропущення строку для сприйняття спадщини покладається на позивача. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вищевказаними доказами доведено, що позивач на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживав. На час смерті [PERSON] проживала в іншому населеному пункті ніж [PERSON], а тому він дійсно про її смерть і наявність заповіту складеного на його імя дізнався лише через декілька років. При цьому суд враховує, що Новонадеждинська сільська рада Близнюківського району Харківської області як відповідач, маючи статус органу місцевого самоврядування, з позовом погодилася, обставини як вони викладені позивачем у позовній заяві, в тому числі і про його необізнаність про наявність заповіту, не заперечувала. Згідно правових висновків Верховного Суду України у справах №6-496цс17 від 06.09.2017 та №6-132цс17 від 23.08.2017 при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, а також те, що необізнаність спадкоємця про існування заповіту є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статей\~80,\~89 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Приймаючи до уваги викладене, оцінивши всі обставини справи та надані докази як окремо, так і в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність об'єктивних, непереборних та істотних труднощів для подання заяви про прийняття спадщини в межах строку, передбаченого\~ст. 1270 ЦК України, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідач, як інвалід 2 групи, від сплати судового збору звільнений, підстав для його розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України не вбачається. Інші судові витрати відсутні. А тому,

Outcome: approved