Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У грудні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось у суд з позовом до [PERSON], у якому зазначає, що на підставі договору № VOXRRX13140009 остання 30 березня 2008 року отримала кредит у розмірі 2757 грн. 80 коп. зі сплатою 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між нею і банком договір, про що свідчить її підпис у заяві. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. [PERSON] зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором, розмір якої станом на 28 листопада 2013 року становить 19960,63 грн., з яких, 1616,30 грн. - заборгованість за кредитом, 285,30 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом, 441,98 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 16190,35 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 926,70 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості по кредитному договору та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача Савицька Г.Р. позовні вимоги підтримала у повному об'ємі з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнала і пояснила, що отримала у банку кредит у розмірі 2757,80 грн., однак у зв'язку з тяжким матеріальним становищем не має можливості повернути кошти, просила застосувати строки позовної давності та зменшити розмір пені, яку позивач просить з неї стягнути, про що подала суду письмову заяву. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши письмові докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 526 ЦК України (далі - ЦК) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 627 ЦК визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 1054 ЦК, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30 березня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір № VOXRRX13140009, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 2757 грн. 81 коп. на строк 24 місяці, тобто по 30 березня 2010 року, на придбання товару зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 442 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 33,09 грн. Позичальник зобов'язалася сплачувати заборгованість за кредитним договором щомісяця. Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. У заяві на отримання кредиту зазначено, що [PERSON] ознайомилася та згідна із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандрат) (далі - Умови надання споживчого кредиту), які були їй надані у письмовій формі та своїм підписом підтвердила факт надання їй повної інформації про умови кредитування (а.с. 5). Статтею 256 ЦК визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а відповідно до вимог ч. 5 ст. 261 ЦК за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Частиною 1 ст. 259 ЦК передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до п.5.5. Умов надання споживчого кредиту, терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за договором встановлено сторонами тривалістю 5 років (а.с. 8). Із даним пунктом умов [PERSON] погодилася, про що свідчить її підпис у заяві позичальника. З умов кредитного договору вбачається, що кредитні кошти надавались на строк по 30 березня 2010 року, з даним позовом банк звернувся до суду у грудні 2013 року. Отже, строк пред'явлення вимог щодо стягнення заборгованості банк не пропустив. Матеріали справи свідчать, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання перед банком належним чином не виконала. Згідно з розрахунком заборгованості, розмір боргу станом на 28 листопада 2013 року по тілу кредиту становить 1616 грн. 30 коп., по відсотках за користування кредитом - 285 грн. 30 коп. та по комісії за користування кредитом - 441 грн. 98 коп., які належить стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК та ст. 549 ЦК виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік. Це є спеціальний строк позовної давності, який збільшенню не підлягає. За правилами ст. 253 ЦК перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Як передбачено ст. 549 ЦК пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто, пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до того моменту, поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Позовна давність до вимог про стягнення пені обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-116 цс 13 від 6 листопада 2013 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Відповідно до п. 5.1 Договору, у випадку порушення позичальником зобов'язань, у тому числі несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. З розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 28.11.2013 року (а.с. 4) вбачається, що пеня банком нарахована за період з травня 2008 року по листопад 2013 року, тобто більше ніж за 5 років. Разом з тим, враховуючи вищенаведені вимоги закону, правові позиції Верховного Суду України та беручи до уваги заяву [PERSON] про застосування строку позовної давності і зменшення розміру пені, суд доходить висновку, що з останньої підлягає стягненню пеня за період з 28 листопада 2012 року по 28 листопада 2013 року, розмір якої, згідно з поданою позивачем випискою з розрахунку нарахування пені, становить169 грн. 78 коп. Пункт 5.3 кредитного договору передбачає, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язується сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. За таких умов, на користь позивача необхідно стягнути з відповідача штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн. та штраф (процентна складова) - 926 грн. 70 коп. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесенні останнім та документально підтверджені судові витрати у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial