Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

01.08.2019 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі - 1500 грн на місяць щомісячно, до повноліття дитини, оскільки відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу. Заява мотивована тим, що з 31.08.2012 вона із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано Першотравневим районним судом Донецької області 28.12.2018. Від шлюбу вони малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. Дитина проживає разом із нею та щомісячно вона несе значні затрати, пов`язані з утриманням та вихованням дитини, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленими статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Так, згідно рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 28.12.2018 у цивільній справі № 241/2062/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був укладений 31.08.2012, було розірвано (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Виконкомом Ялтинської селищної ради Першотравневого району Донецької області 29.01.2015, актовий запис № 03, де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). З довідки, виданої виконавчим комітетом Ялтинської селищної ради Мангушського району Донецької області № 1544 від 30.07.2019, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своєю матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 89). Згідно довідки про доходи № 39 від 22.08.2019, виданої ТОВ «Арсенал ПК», [PERSON] працює на зазначеному підприємстві торгівельним представником та щомісячно отримує заробітну плату. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Згідно ч. 1 та 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, судом встановлено, що відповідач працездатний та працює у ТОВ «Арсенал ПК» торгівельним представником, з розміром аліментів погодився і на даний час має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини, а відповідач не може самостійно забезпечувати її всім необхідним для повноцінного життя та розвитку. Доказів того, що відповідач не може надавати сину матеріальну допомогу, суду надано не було. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). За таких обставин, враховуючи, що відповідач позов визнав, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , 2015 року народження, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн щомісячно, з урахуванням індексації, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до повноліття дитини, задовольнивши позов у повному обсязі. Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у відповідності до вимог ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved