Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

01 жовтня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 31075,35 грн. за кредитним договором № б/н від 09.06.2008 року. Свої вимоги мотивує тим, що 09.06.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тому просить стягнути з нього заборгованість по кредитному договору в сумі 31075,35 грн. та судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просить справу розглядати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечує факту, що вона має заборгованість по кредитному договору, однак просить звільнити її від сплати заборгованості по процентам за користування кредитом та зменшити розміру неустойки у звязку з її скрутним матеріальним становищем. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 09.06.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується заявою [PERSON] від 09.06.2008 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» умови договору виконав та видав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Договором, що підтверджується заявою [PERSON] від 09.06.2008 року. Відповідно до п. 6.4 Умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті позичальник зобовязується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно до п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. На підставі п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Згідно п.5.6 Правил користування платіжною карткою, клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань. Відповідно до п. 5.7 Правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобовязань за договором. Судом встановлено, що [PERSON] порушила зобовязання по погашенню кредиту, передбачені договором від 09.06.2008 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Станом на 31.08.2015 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 31075,35 грн., в тому числі: - заборгованість за кредитом 19000,00 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом 9837,69 грн., - заборгованість по пені та комісії за користування кредитом 519,79 грн., - штраф (фіксована частина) 250,00 грн., - штраф (процентна складова) 1467,87 грн. Відповідно до ст.. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобовязання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не інформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. В ст.. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Враховуючи викладене, суд вважає, що з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 31075,35 грн. Згідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспіврозмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини тертої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання божником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Так як проценти за користування кредитом в сумі 9837,69 грн., від сплати яких просить звільнити її відповідачка [PERSON], є платою за користування грошима, а тому дані проценти підлягають сплаті боржником відповідно до ст. ст. 1054, 1056-1 ЦК України за правилами основного грошового боргу і зменшення їх розміру чи звільнення від їх сплати законом не передбачено. Частиною третьою\~статті 551 ЦК України\~передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя\~статті 551 ЦК України\~з урахуванням положень\~\~\~\~статті 3 ЦК України\~щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої\~статті 10 ЦПК України\~щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду\~зменшити\~розмір неустойки за\~\~умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків (аналогічна позиція виражена в Постанові Верховного Суду України від 3 вересня\~2014\~р. у справі №\~6-100цс14). Враховуючи, що в даному випадку розмір неустойки за порушення зобовязання по кредитному договору від 09.06.2008 р. не перевищує розміру збитків, то відсутні підстави для зменшення розміру неустойки. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 1218 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 530, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved