Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

01 липня 2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. У судовому засіданні позивач позов підтримав та показав суду, що його мати та батько перебували у зареєстрованому шлюбі та у 2009 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. В свідоцтві про його народження батьком зазначено відповідача. 30 червня 2011 року він досяг віку повноліття. На теперішній час він навчається на денній формі навчання у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут», на теплоенергетичному факультеті. Він вважає, що відповідач зобов'язаний утримувати його, оскільки він продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. На цій підставі просить суд стягнути на його користь аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) боржника щомісячно, оскільки на думку позивача відповідач отримує доходи, які таким чином дають йому можливість надавати таку матеріальну допомогу. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, надавши до суду заяву в якій позовні вимоги визнав частково - у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу), у зв'язку з тим, що на даний час він перебуває у шлюбі з [PERSON], та має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Тобто на його утриманні перебуває дружина та неповнолітня дитина. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований на підлягає частковому задоволенню. Шлюб [PERSON] та [PERSON] у 2009 року було розірвано. Від спільного проживання у подружжя народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. [PERSON] навчається в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут», на теплоенергетичному факультеті, навчання за держзамовленням, проживає та знаходиться на утриманні матері. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання й у зв'язку із цим вимагають матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] проживає однією родиною зі своєю матір'ю [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні. У добровільному порядку відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на його утримання у зв'язку з продовженням навчання. Оцінивши представлені сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази, суд вважає, що [PERSON] у відношенні повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчатися і у зв'язку з чим потребує допомоги, не виконує передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, ухиляється від постійної участі в його утриманні в грошовій чи якій-небудь іншій формі, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню, з урахуванням стану здоров'я, майнового положення відповідача. Як передбачено ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі й(або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Беручи до уваги викладені обставини, з огляду на сімейне й майнове положення відповідача, а також те, що [PERSON] проживає з матір'ю й перебуває на її утриманні, суд встановлює аліменти на утримання позивача щомісяця у грошовій формі у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) його батька - [PERSON], починаючи з 01 липня 2013 року до закінчення ним навчання або досягнення 23 літнього віку. На підставі викладеного та

Outcome: partial