Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Позов мотивовано тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться у [ADDRESS] та інше майно. Спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] була дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але юридично не оформила спадкових прав. [INFO] року [PERSON] померла. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON], який звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із неподанням правовстановлюючих документів. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи без участі сторін за наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухомість. Згідно Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968р.) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім'я по батькові глави сім'ї на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003р. будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. З довідок виданих виконавчим комітетом Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області №877 та №879 від 22 вересня 2014 року вбачається, що згідно по господарського обліку книги №15 за 1991-1995 роки господарство, яке знаходиться в [ADDRESS] мало статус колгоспного двору, за вказаною адресою були зареєстровані та проживали станом на 15 квітня 1991 року: [PERSON] - голова домогосподарства, зареєстрований з 1975 року по [INFO] року; [PERSON] - дружина, зареєстрована з 1975 року по [INFO] року; [PERSON] - син, зареєстрований з 1975 року по 10 грудня 1991 року; [PERSON] - дочка, зареєстрована з 1976 року по 13 вересня 1993 року; [PERSON] - мати, зареєстрована з 1975 року по [INFO] року. За житловим будинком закріплені земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,49 га (а.с. 48, 50). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року зі змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України « Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. З наведеного вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року право на частку бувшого колгоспного двору мали: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] вибув з колгоспного двору 10 грудня 1991 року, [PERSON] вибула з колгоспного двору 13 вересня 1993 року та не скористалися правом про виділення частки бувшого колгоспного двору, а тому втратили право на дану частку. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, спірна садиба належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] у рівних частках, а саме по 1/3 частці кожному. З повідомлення КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» №305 від 08 липня 2014 року вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на домоволодіння в [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 13). Із звіту про оцінку житлового будинку, здійсненого КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради» вбачається, що оціночна вартість житлового будинку з господарсьми будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] становить 26447,00 грн. (а.с. 19-52). Дослідженням технічного паспорту на садибний одноповерховий житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що станом на 01 липня 2014 року зазначений будинок має такі характеристики: житловий будинок А-1, погріб з шийкою Б-1, прибудова А1-1, сарай а -1, літня кухня В1-1, сарай Г-1, навіс Г1-1, гараж Д-1, убиральня Ж-1, ґанок а1-1, колодязь питний №1 (а.с. 14-18). [INFO] року у селі Стольне Менського району Чернігівської області померла [PERSON], що підтверджується записом акта про смерть (а.с. 72), після смерті якої відкрилась спадщина на 1/3 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 54), який фактично прийняв спадщину, так як постійно проживав із спадкодавцем на час його смерті, але юридично не оформив спадкових прав. З повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області №3028/01-17 від 29 жовтня 2014 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року не заводилась (а.с.100). [INFO] року в селі Стольне Менського району Чернігівської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7). Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] була його дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 8). [PERSON] на час смерті [PERSON] проживала разом з ним та звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 68), але юридично не оформила прав на частку спірного будинку. У матеріалах справи відсутні заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] року в місті Мена Чернігівської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9). Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] та дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу (а.с. 10). Позивач [PERSON] звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 75). Спадкоємиця [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про відмову від належної їм частки спадкового майна після смерті матері [PERSON] (а.с. 77). У матеріалах спадкової справи відсутні заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №2059/02-31 від 18 вересня 2014 року, винесеної державним нотаріусом Менської районної державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с. 53) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями відмовлено у зв'язку з неподанням документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій. За таких обставин, суд, вважає можливим визнати право власності за позивачем на спірний будинок, як спадкове майно за законом, після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: approved