Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

02.06.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності та зняття арешту з майна. Позовні вимоги мотивовано тим, що на прилюдних торгах, переможцем яких став позивач, він придбав автомобіль LEXUS LS 460, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] і сплатив повну його вартість, однак переоформити його на себе не має можливості, оскільки до цього часу діє ухвала суду про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно у справі за позовом ПАТ «Банк Петрокомерц-Україна», ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Джей Ар Сі Фільм» та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилаючись на положення ст. 154 ЦПК України, ст. 388 ЦК України та Закон України «Про виконавче провадження», позивач просить визнати за ним право власності на вказаний вище автомобіль та звільнити його з-під арешту. Позивач до початку судового розгляду звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріли справи, а також вивчивши матеріали справи №2-837/10 за позовом ПАТ «Банк Петрокомерц-Україна» до ТОВ «Джей Ар Сі Фільм» та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що ухвалою суду від 27.01.2010 року частково задоволено заяву представника ПАТ «Банк Петрокомерц-Україна» і накладено арешт на майно або грошові кошти, що належать відповідачу [PERSON] в межах суми заявлених позовних вимог у сумі 7010475,37 грн. (а.с. 106-107 справа №2-837/10). Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11.02.2010 року, яке не було оскаржене та набрало законної сили, стягнуто з ТОВ «Джей Ар Сі Фільм» та [PERSON] на користь ПАТ «Банк Петрокомерц-Україна» заборгованість за кредитним договором в сумі 7102618,23 грн. (а.с. 127-129 справа №2-837/10). Як вбачається з матеріалів справи, на виконання ухвали суду №2-837 від 27.01.2010 року виданої Дніпровським районним судом м. Києва державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві було винесеного постанову, якою накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] в межах суми стягнення у розмірі 7010475,00 грн. (а.с. 8). Відповідно до протоколу проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, яке належить [PERSON] №10134775/3 від 19.09.2013 року, переможцем конкурсу по лоту №3 (колісний транспортний засіб марки «LEXUS», модель «LS 460», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], тип ТЗ - легковий седан - В, колір - чорний, об'єм двигуна - 4608 см3, кузов [NUMBER]) став [PERSON] (а.с. 7). За змістом акту державного виконавця про реалізацію арештованого майна від 24.09.2013 року, цей акт складено про проведення аукціону з реалізації автомобіля марки «LEXUS», модель «LS 460», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], тип ТЗ - легковий седан - В, колір - чорний, об'єм двигуна - 4608 см3, кузов [NUMBER], що належить [PERSON]. Переможцем аукціону став [PERSON]. Кошти надійшли своєчасно в повному обсязі на рахунок ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві. Цей акт є підставою для подальшого оформлення переможцем прилюдних торгів права власності на придбане нерухоме майно (а.с. 6). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Згідно положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладені обставини та наведені норми чинного законодавства України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач є власником спірного автомобіля, як особа що придбала спірне майно у порядку встановленому для виконання судових рішень, при цьому, недобросовісності набувача з матеріалів справи не вбачається, а накладений арешт позбавляє позивача права вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved