Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н від 02.08.2011 року, відповідно до якого останньому було надано кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків, чим порушує взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 31.12.2014 року утворилась заборгованість у розмірі - 7875,32 грн. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.08.2011 року в сумі 7875,32 грн, з яких: - 5498,49 грн. заборгованість за кредитом; - 1243,42 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 282,20 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 351,21 грн. штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється За наведених обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем - Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н від 02.08.2011 року, відповідно до якого останньому було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом в обмін на зобов'язання відповідача погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку позичальник зобов'язується виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Відповідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Пункт 2.1.1.12.9 Умов та правил надання банківських послуг передбачає, що боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку в часності з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. На підставі п.1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг банк має право на зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. У випадку незгоди зі зміною правил та/або тарифів банку позичальник повинен надати банку письмову заяву про розірвання договору та погасити перед банком заборгованість. У випадку невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за договором, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань. Однак відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання перед банком, а саме не надає своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, чим порушує взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 31.12.2014 року утворилась заборгованість у розмірі - 7875,32 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.08.2011 року в сумі 7875,32 грн., з яких: - 5498,49 грн. заборгованість за кредитом; - 1243,42 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 282,20 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 351,21 грн. штраф (процентна складова). Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами цивільного законодавства у сфері кредитних зобов'язань. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених ст.11 цього кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч.2 ст.509 ЦК). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК). За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови, якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у позивача виникло право звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] підлягає задоволенню, та з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі: 7875,32 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставах вищевказаного, ст. ст. 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved