Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

02.02.2016 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору №б/н від 29.09.2008 року відповідач отримав кредит в сумі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки, однак порушив зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 31.12.2015 року в сумі 16241,47 грн., з яких заборгованість по кредиту в сумі 2052,37 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 10477,79 грн., заборгованість по пені та комісії за користування кредитом в сумі 2700 грн., штраф (фіксована частина) 250 грн., штраф (процентна складова) в сумі 761,51 грн., прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 16241,47 грн., з яких заборгованість по кредиту в сумі 2052,37 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 10477,79 грн., заборгованість по пені та комісії за користування кредитом в сумі 2700 грн., штраф (фіксована частина) 250 грн., штраф (процентна складова) в сумі 761,51 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 1378 грн. 20.02.2016 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, суду пояснивши, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору №б/н від 29.09.2008 року відповідач отримав кредит в сумі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки, однак порушив зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 31.12.2015 року в сумі 16241,47 грн., з яких заборгованість по кредиту в сумі 2052,37 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 10477,79 грн., заборгованість по пені та комісії за користування кредитом в сумі 2700 грн., штраф (фіксована частина) 250 грн., штраф (процентна складова) в сумі 761,51 грн., прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 16241,47 грн., з яких заборгованість по кредиту в сумі 2052,37 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 10477,79 грн., заборгованість по пені та комісії за користування кредитом в сумі 2700 грн., штраф (фіксована частина) 250 грн., штраф (процентна складова) в сумі 761,51 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 1378 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, так як 29.09.2014 року помер, що підтверджується копією актового запису про смерть №222 від 09.10.2014 року (а.с.29). Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: 29.09.2008 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н, що підтверджується копією заяви позичальника (а.с.7), умовами і правилами надання банківських послуг (а.с.9-14). Відповідно до заяви позивач надає відповідачу кредит у сумі 1400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості, погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами (а.с.7). Відповідач отримав кредит, що підтверджується його підписом в заяві позичальника (а.с.7). В подальшому ліміт по кредиту був збільшений до 2500 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (4-7). Відповідач порушував зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування, комісії та пені, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-7). 29.09.2014 року відповідач [PERSON], [INFO], помер, що підтверджується копією актового запису про смерть №222 від 09.10.2014 року (а.с.29). Спадкова справа після смерті відповідача не заводилась, що підтверджується інформацією приватних нотаріусів та Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області. Інформація про спадкоємців після спадкодавця [PERSON] відсутня. Позивач визначив заборгованість станом на 31.12.2015 року в сумі 16241,47 грн., з яких заборгованість по кредиту в сумі 2052,37 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 10477,79 грн., заборгованість по пені та комісії за користування кредитом в сумі 2700 грн., штраф (фіксована частина) 250 грн., штраф (процентна складова) в сумі 761,51 грн. Суд, відмовляючи в задоволенні позову, виходить з наступного: Між сторонами склалися правовідносини по договору позики, які регулюються параграфом 1 Позика та параграфом 2 Кредит Цивільного кодексу України та умовами кредитного договору № б/н від 29.09.2008 року, укладеного між сторонами, та умовами і правилами надання банківських послуг. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що підставою виникнення прав та обов`язків сторін є кредитний договір № б/н від 29.09.2008 року, укладений між сторонами. Відповідно до умов кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості, а позичальник зобов`язується надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості по кредиту (а.с.7). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідач, зобов`язаний згідно кредитного договору погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, нарахованим відсоткам та комісії, порушував зобов`язання по його поверненню частинами, відсотків за його користування, комісії та пені, так як сплачував його не в повному розмірі та несвоєчасно, чим допустив неналежне виконання зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування та комісії. Відповідно до ч.1 п.3, 4 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п. п.2.1.1.7.6 умов і правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених даним договором, більше ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в сумі 250 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способу захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як позикодавець за кредитним договором з позовом за захистом свого порушеного майнового права, передбаченого кредитним договором, шляхом відшкодування збитків в зв`язку з тим, що відповідач як позичальник неналежним чином виконував свій обов`язок щодо повернення позики, відсотків за її користування, комісії та штрафу. Відповідно до ч.1 ст.608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконано іншою особою. Судом встановлено, що зобов` язання відповідача по кредитному договору №б/н від 29.09.2008 року припинено відповідно до ч.1 ст.608 ЦК України в зв`язку зі смертю боржника 29.09.2014 року, так як воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконано іншою особою. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи... Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.... Відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємця, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ч.3 ст. 1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року він настання строку вимоги. Відповідно до ч.4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину у строки, встановлені частинами другою і третью цієї статті, позбавляються права вимоги. Суд доходить висновку, що майнове право позивача, передбачене кредитним договором: повернення позики, відсотків за її користування та комісії, порушене відповідачем внаслідок його неналежного виконання обов`язку, передбаченого кредитним договором, не підлягає захисту судом способом відшкодування збитків у виді повернення кредиту, відсотків за його користування та комісії з відповідача, так як право вимоги у позивача виникає до спадкоємців, які прийняли спадщину, відповідно до ст.1281 ЦК України у розмірі, передбаченому ч.1 ст.1282 ЦК України, а саме в межах вартості майна, одержаного у спадщину. А тому позов не підлягає задоволенню як такий, що не підтверджений встановленими обставинами та наданими суду доказами. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як рішення прийняте на користь відповідача, то понесені позивачем і документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 1378 грн., не підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача.

Outcome: dismissed