Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агентство Фактор» звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором№956222804 від 16.01.2013 року в розмірі 20 206,17грн. В обґрунтування вимог вказує, що 20.05.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Факторинг» відповідно до вимог чинного законодавства України було укладено договір факторингу, шляхом купівлі права грошової вимоги до боржника за кредитним договором №956222804 від 16.01.2013 року. Відповідно до умов Договору про відступлення прав вимог № 20/05/14-ц від 20.05.2014 року, укладеного між ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор», первісний кредитор передав, а новий кредитор набув право вимоги до боржника реального, та належного виконання обов'язків за договором № 956222804 від 16.01.2013 року. Між первинним кредитором та відповідачем був укладений кредитний договір №956222804 від 16.01.2013 року, згідно якого ПАТ «ВТБ Банк» надало відповідачу 18 000грн., а відповідач зобов'язався повернути банку кредит у повному обсязі і в терміни, передбачені цим договором, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку та інші платежі, передбачені договором. Прийняті на себе зобов'язання по кредитному договору банк виконав повністю та видав кредит, однак, відповідачем не виконуються зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом, у зв'язку з чим позивач просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника заборгованість по кредиту. У судове засідання представник позивача Яковлєв С.Г. не з'явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'вилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 16 січня 2013 року між публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк " та [PERSON] укладено договір банківського поточного рахунку для здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів № 956222804, згідно умов якого останньому банк зобов»язався відкрити рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням спеціальних платіжних засобів та встановив кредитний ліміт на платіжну картку в розмірі 50 000грн., з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом на момент укладення договору 36%, пільговий період 45днів, мінімальний щомісячний платіж 7% від використаного кредитного ліміту, строк внесення мінімального щомісячного платежу до 15 числа кожного місяця. Відповідач, прийняті на себе зобов'язання по договору №956222804 від 16.01.2013 року, належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 23.03.2015 року, утворилась заборгованість в розмірі: 20 206 грн. 17 коп., з яких: 7 478,16грн. - сума основного боргу за кредитом, 10 836,36грн. - сума простроченого основного боргу за кредитом, 1 891,65грн. - сума прострочених процентів, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №1 до Додаткової угоди №3 від 24.07.2014р. до Договору про відступлення права вимоги №20/05/14-ц від 20.05.2014р. 20 травня 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 200514нв, відповідно до якого ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» набуло право грошової вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором № 956222804 від 16.01.2013 року. Відповідно до умов Договору про відступлення прав вимог № 20/05/14-ц від 20.05.2014 року, укладеного між ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» (надалі -Первісний кредитор) та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» (надалі - Новий кредитор), Первісний кредитор передав, а Новий кредитор набув право вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором № 956222804 від 16.01.2013 року. Листами за вих.№227/27 від 28.07.2014р., вих.№337/27 від 28.07.2014р. відповідача було повідомлено про зміну кредитора. У зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань по кредитному договору у позивача є всі правові підстави для стягнення заборгованості. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди на то боржника (ч.1 ст. 516 Цивільного кодексу України). Згідно вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов"язаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 Цивільного кодексу України). Відповідно до вимог ч.1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON]на користь позивача заборгованість по кредитному договору №956222804 від 16.01.2013 року на загальну суму 20 206,17грн. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, в силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved