Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

У квітні 2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до Фізичної особи підприємця [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що у жовтні 2013 року вона звернулася до відповідача з метою придбання дверей. 04.10.2014 між ними укладено договір № 175 про надання послуг, відповідно до якого позивач передала директору салону «Артєль» Фізичноій особі підприємцю [PERSON] грошові кошти, у якості передоплати, в розмірі 600,00 грн. На підтвердження факту передачі грошей їй було видано товарний чек № 176. Також, на решту вартості дверей вона оформила кредит, згідно з яким банк надав кошти на придбання вказаної продукції, а позивач у подальшому розрахувалась з банком за цей кредит, ключаючи відсотки. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, обумовлену договором продукцію не виготовив, позивачу не надав, на вимогу повернення грошових коштів, за вказаним договором, відмовив. У зв'язку з цим у відповідача виникла перед позивачем заборгованість у розмірі 3998,98 грн., яка до цього часу не погашена. Просила суд стягнути з відповідача на його користь суму матеріальних збитків у розмірі 3998,98 грн. та моральну шкоду в сумі 1500,00 грн. До початку судового засідання від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій він просив розглянути справу без його участі,позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, просив задовольнити позов в повному обсязі. Проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач своє право на участь в судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був неоднократно повідомлений належним чином, причин неявки до суду не повідомив. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст.\~169, ст.\~224 ЦПК України). З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову за відсутності відповідача, який ні разу не зявлявся до суду, та постановлення заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 04.10.2013 між позивачем та відповідачем укладено договір № 175, відповідно до умов якого позивач передав приватному підприємцю [PERSON] грошові кошти у сумі 600,00 грн., у якості передоплати, за виготовлення конструкцій з профілю ПВХ «win open» (дверей). На підтвердження факту передачі грошей їй було видано товарний чек № 176. У цей же день, 04.10.2013, у салоні "[INFO]", між позивачем та ПАТ «ОТП Банк» укладено договір споживчого кредиту № 2006102733, у якому зазначено, що кошти надаються на купівлю товарів (двері, вікна) у продавця - ФОП [PERSON] (магазин «[INFO]»). Згідно цим договором банк надав позивачу кредит на зазначені цілі у сумі 2955,50 грн. Ці кошти було передано відповідачу. Зазначене він не спростовував. У подальшому, позивач погасила суму кредиту та відсотків, що підтверджено копіями квитанцій, які містяться в матеріалах справи. Згідно з умовами вищевказаного Договору (п.3.1) відповідач мав почати виконання робіт по договору протягом трьох днів, а завершити роботи згідно з цим договором протягом 21 календарного дня. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, обумовлену договором продукцію не виготовив та не надав позивачу, на вимогу повернення грошових коштів - відмовив. У зв'язку з цим у відповідача виникла перед ним заборгованість у сумі 3555,50 грн., без урахування відсотків за кредитом, яка до цього часу не сплачена. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч. 2\~ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а у разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця). Згідно з ч. 1 та ч. 2\~ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно\~ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України\~визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1\~ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Позивач просила стягнути з відповідача моральну шкоду, яку їй заподіяно внаслідок відмови у поверненні коштів, невиконанні замовлення з виготовлення дверей. Зазначила, що це принесло їй та її родині матеріальні збитки, призвело до ускладнень у відносинах в родині, стало наслідком її психологічних страждань і розладів здоровя. Відповідачем не було надано жодних заперечень з приводу зазначених позовних вимог. За вказаних обставин, оскільки позивачем були сплачені кошти, за вищевказаним договором на виготовлення дверей у сумі 3555,50 грн., без врахування відсотків за кредитом, відповідачем вказану продукцію у визначений договором строк не виготовлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підлягають частковому задоволенню. Судові витрати необхідно розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. Ураховуючи викладене,

Outcome: partial