Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

У вересні 2017 року заявник [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства із заявою про скасування заходів забезпечення позову. Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 08 червня 2009 року про вжиття заходів забезпечення позову у справі №2-166/2010 за позовом [PERSON] до [PERSON], приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гаврилової О.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління юстиції м. Києва, про визнання заповіту недійсним накладено арешт на квартиру [ADDRESS] 18 жовтня 2010 року рішенням Оболонського районного суду міста Києва позов [PERSON] задоволено, визнано недійсним заповіт від 27 грудня 2007 року, складений [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В. та зареєстрований в реєстрі за №3474. Вказане рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 16 лютого 2011 року. Заявник зазначила, що [INFO] року [PERSON] померла, а вона, як мати, є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після померлої [PERSON] Стверджуючи, що накладенням арешту на зазначене майно порушуються її права щодо можливості оформлення спадщини та здійснення права володіння, користування і розпорядження нерухомим майном, [PERSON] просила суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08 червня 2009 року шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] Представник заявника у судовому засіданні, вимоги, викладені у заяві про скасування заходів забезпечення позову, підтримав, просив суд заяву своєї довірительки задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Представник заінтересованої особи Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, заінтересована особа про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомила. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні заяви [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 08 червня 2009 року про вжиття заходів забезпечення позову у справі №2-166/2010 за позовом [PERSON] до [PERSON], приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гаврилової О.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління юстиції м. Києва, про визнання заповіту недійсним накладено арешт на квартиру [ADDRESS] (а. с. 19). 18 жовтня 2010 року рішенням Оболонського районного суду міста Києва позов [PERSON] задоволено, визнано недійсним заповіт від 27 грудня 2007 року, складений [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В. та зареєстрований в реєстрі за №3474. Вказане рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 16 лютого 2011 року (а. с. 169-170, 209-210). Судом встановлено, що [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 220). Заявник [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 22 жовтня 1977 року серії [NUMBER] (а. с. 222). Однак, [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту прийняття нею спадщини після смерті доньки та доказів відсутності інших спадкоємців після померлої [PERSON] Ч. 3 та ч. 4 ст. 154 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів. Згідно з роз'ясненнями, наданими в п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (ч. 3 ст. 154 ЦПК України). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (ч. 4 ст. 154 ЦПК України). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження"). Тобто зі змісту норми ч. 4 ст. 154 ЦПК України вбачається, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані лише за заявою особи, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, а не особи, яка вважає себе власником майна, щодо якого було вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на це майно. Особа, яка вважає себе власником майна, на яке судом в порядку забезпечення позову було накладено арешт, і яка не є особою, щодо якої було вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, вправі пред'явити до суду позов про визнання права власності на таке майно та звільнення майна з-під арешту. [PERSON] не є стороною у справі чи третьою особою, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, в матеріалах справи відсутні посилання на докази на підтвердження того, що заявник є єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON] та прийняла спадщину. Відтак, заява [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed