Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

01 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 20 вересня 2012 року, під час проживання у цивільному шлюбі у них 22 серпня 2012 року народився син [PERSON]. Однією сім»єю вона з чоловіком проживала до липня 2017 року, з того часу сім»я фактично розпалась. Основою розпаду сімї стало те, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, її матеріальному забезпеченні, часто виникають сварки та суперечки. Позивачка вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, суперечить її інтересам та інтересам сина, тому вона звернулась до суду з даним позовом і просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, просила залишити їй прізвище, яке вона змінила при реєстрації шлюбу. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надавши письмову заяву про те, що позов підтримує, просила розглянути справу без її участі та позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову. Також надіслав до суду заперечення на позовну заяву, в якому спростовує посилання позивачки на те, що він матеріально не забезпечує сина, не займається його вихованням, натомість зазначаючи, що дружина не працює, а він працює та утримує сім»ю, сварки та суперечки між ними останнім часом виникають досить часто, оскільки він набагато старший за дружину, тож у них різні погляди на сімейне життя та виховання дітей (а. с.15-16). У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до \~ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі Полосіна (дошлюбне прізвище) [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 вересня 2012 року у виконкомі Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 10. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила своє прізвище Полосіна на прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-БП № 071865 (а. с. 6). Від проживання у цивільному шлюбі сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП № 138908 (а. с. 7). Як вбачається з позовної заяви та заперечення на позовну заяву причиною розпаду сімї стало те, що між сторонами значна різниця у віці, тому у них різні погляди на побудову сімейного життя, виховання дітей і з цього приводу часто виникають сварки та суперечки, порозуміння між ними втрачене остаточно. Суд зазначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а, як встановлено при дослідженні матеріалів справи та заяви позивачки, вона не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливе, подальше спільне проживання неможливе, так як суперечить інтересам сторін та дитини, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, враховуючи заяву позивачки, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, яке було отримане нею при реєстрації шлюбу - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved