Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

У квітні 2015 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області про встановлення факту постійного проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач, зазначала, що [INFO] помер її вітчим - [PERSON]. З метою оформлення спадщини на квартиру [ADDRESS] вона звернулась до Першої кременчуцької державної нотаріальної контори. Їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що необхідно підтвердити факт проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вказує, що з [PERSON], який є її вітчимом та був чоловіком її матері, проживали однією сім'єю, вели спільне господарство. Просила встановити факт, постійного проживання однією сім'єю на час відкриття спадщини, разом із вітчимом [PERSON] в період з березня 2008 року по [INFO] за адресою:[ADDRESS]. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача Кременчуцької міської ради Полтавської області Чечель К.В. у судове засідання не прибула з невідомих суду причин, про день та час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, при ухваленні рішення покладалась на розсуду суду. Представник третьої особи - Першої кременчуцької державної нотаріальної контори в судове засідання не прибув, надав суду заяву про слухання справи за відсутності представника нотаріальної контори, при ухваленні рішення покладався на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.256 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Статтею 1261 ЦК передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають рідні діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], цей факт підтверджується свідоцтвом про смерть від 31.08.2013, актовий запис № 528, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Права члена сім'ї має одинока особа. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У видачі свідоцтва на спадщину на спадкове майно позивачу [PERSON] відмовлено, у зв'язку з тим, що позивач не підтвердив факт проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до роз'яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні з'ясована мета встановлення факту проживання однією сім'єю позивача [PERSON] з померлим [PERSON] в період з березня 2008 року по [INFO], та встановлено сам факт. Зазначене у позові та наявні у справі докази, а саме довідка видана ОСББ №47 від 09.02.2014, акт про фактичне проживання від 26.03.2015 №20 підтверджують їхнього проживання однією сімєю, що дає суду підстави вважати позивача [PERSON] спадкоємцем першої черги на майно померлого [PERSON] У відповідності до вимог ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмова від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Необхідно встановити факт, що [PERSON] проживала разом з вітчимом [PERSON] в період з березня 2008 року по [INFO] за адресою:[ADDRESS]. Згідно ч. 2 ст. 174 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

Outcome: approved