Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство „Дельта Банк" (який є Новим кредитором після Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк») 31.07.2015р звернувся до суду з дійсним позовом, вказуючи, що 13.08.2008р між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та [PERSON], відповідачем у справі, був укладений кредитний договір № 41ДС/0471/2008-ФО, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 16 000грн на строк з 13.08.2008р по 12.08.2010р, з процентною ставкою за кредитом 27% річних. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] у відповідності до кредитного договору зобов'язаний був забезпечити повне повернення одержаної суми кредиту шляхом внесення готівкою чи перерахування з поточного рахунку, погашати кредит в дні зарахування заробітної плати згідно з встановленим графіком, сплачувати ВАТ «Кредитпромбанк» нараховані проценти за користування кредитом. Однак, відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, в результаті чого станом на 24.06.2015р виникла прострочена заборгованість в загальній сумі 42 866,01грн, яка складається з: 13 913,05грн - сума заборгованості за кредитом; 14 241,39грн - сума заборгованості за відсотками; 13937,28грн - пеня; 417,39грн - сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу; 356,90грн - сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках. Просив суд стягнути з відповідача на користь Нового кредитора - ПАТ „Дельта Банк" заборгованість по вищевказаному кредитному договору в загальній сумі 42 866,01грн. Представник ПАТ „Дельта Банк" - Шегедєєв О.В. підтримав вимоги позову в повному обсязі та просив розглядати справу у свою відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який про слухання справи повідомлений належним чином в порядку ст.76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надавав. Суд, згідно до ст.224 ЦПК України, з урахуванням міркування представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача і відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Кредитного договору № 41ДС/0471/2008-ФО, укладеного 13.08.2008р, ВАТ «Кредитпромбанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 16 000грн на споживчі цілі, строком з 13.08.2008р по 12.08.2010р включно, з процентною ставкою за кредитом 27% річних. З наданого до суду Договору купівлі-продажу, укладеного 20.05.2013р між ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ „Дельта Банк", останній набув статусу Нового кредитора внаслідок передачі активів та кредитних зобов'язань ВАТ «Кредитпромбанк» та набув права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що ВАТ «Кредитпромбанк» виконав свої зобов'язання перед відповідачем [PERSON], а саме надав обумовлену суму кредиту 16 000грн, забезпечив останнього консультаційними послугами з питань виконання Кредитного договору. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності із ст.1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у термін і в порядку, що встановлені договором. У відповідності із ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Частиною 1 ст.516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктами 3.1 та 3.2 Кредитного договору № 41ДС/0471/2008-ФО від 13.08.2008р передбачено, що [PERSON] зобов'язаний забезпечити повне повернення одержаної суми кредиту згідно з умовами цього Договору не пізніше 12.08.2010р шляхом внесення готівкою чи перерахування з поточного рахунку; погашати кредит в дні зарахування заробітної плати на поточний рахунок згідно з встановленим графіком. Із наданого позивачем до суду довідки від 24.06.2015р вбачається, що згідно вищевказаного Кредитного договору за відповідачем у справі станом на 24.06.2015р утворилася заборгованість, яка складається з: 13 913,05грн - сума заборгованості за кредитом; 14 241,39грн - сума заборгованості за відсотками; 13937,28грн - пеня; 417,39грн - сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу; 356,90грн - сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках, в загальній сумі 42 866,01грн. Таким чином, судом встановлено, що ВАТ «Кредитпромбанк» виконав свої зобов'язання, згідно умов Кредитного договору № 41ДС/0471/2008-ФО від 13.08.2008р, надавши відповідачу кредитні кошти. Однак, відповідач порушив умови повернення Банку суми отриманого кредиту і станом на 24.06.2015р у нього перед Банком утворилася заборгованість в загальній сумі 42 866,01грн, яка підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі на користь позивача. Також у відповідності із ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1218грн.

Outcome: approved