Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Приватне підприємство «УКРБУДПОСТАЧ І К» (далі - ПП «УКРБУДПОСТАЧ І К») звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, [PERSON] , [PERSON] про визнання договору іпотеки недійсним, скасування записів про державну реєстрацію іпотеки і про державну реєстрацію обтяжень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому в червні 2017 року на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна стало відомо, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. провела державну реєстрацію заборон на нерухоме майно, а саме на будівлю механічної майстерні «Г», адміністративної будівлі «Л» і «Л1», навісу «Н», естакади №9, що розташовані на земельній ділянці площею 0,8556 га по [ADDRESS] . Підставою виникнення вказаних обтяжень став договір іпотеки №542 від 25.03.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Секістовою Т.І., в якому обтяжувачем зазначено [PERSON] , а особою, майно/права якої обтяжуються, - [PERSON] . Вказане спірне майно та земельна ділянка площею 0,8556 га, кадастровий номер №4412900000:04:002:0153, на підставі договорів дарування від 12.07.2013 року, реєстровий №1570 і №1572, посвідчених приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Михайловським А.Т., було передано [PERSON] безкоштовно [PERSON] , якому належить вказане майно на підставі судових рішень по справі №1227/9449/2012 та №428/2566/13-ц. Вказаним договором іпотеки забезпечувалося виконання зобов`язань [PERSON] перед [PERSON] за договором позики від 25.03.2014 року реєстр.№540, посвідченим приватним нотаріусом Секістовою Т.І., яким передбачалося повернення позики у сумі 350000 грн. в строк до 25.04.2014 року. Вказаний договір іпотеки від імені іпотекодавця [PERSON] укладав [PERSON] за довіреністю. Водночас до Державного реєстру іпотек внесений 25.03.2014 року приватним нотаріусом Секістовою Т.І. запис про іпотеку за №5106710, в якому зазначено іпотекодержателем [PERSON] , а іпотекодавцем - [PERSON] 16.04.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки, реєстровий [ADDRESS] , внаслідок чого [PERSON] стала іпотекодержателем. Згідно з договором купівлі-продажу від 01.06.2007 року ПП «УКРБУДПОСТАЧ І К» придбало у Відкритого акціонерного товариства «Лисичанськнафтопродукт» у власність склад №3, а саме: будівлю операторної літ. «А-1Н, а» загальною площею 25,3 кв.м; будівлю насосної літ. «Б», загальною площею 15,8 кв.м., гараж літ. «В», загальною площею 13,1 кв.м, гараж літ. «Г», загальною площею 51,9 кв.м; будівлю насосної літ. «Е», загальною площею 7,0 кв.м; склад літ. «Ж, ж», загальною площею 162,4 кв.м; №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 огорожу; №9 естакаду; №8 водопровід; вбиральню літ. «У», резервуари №10-37, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 9337 кв.м. Позивачу було поновлено право власності на нерухоме майно в судовому порядку на підставі судових рішень Сєвєродонецького міського суду Луганської області по справі №1227/9449/2012, справі №428/2566/13-ц, і на підставі судових рішень Сєвєродонецького міського суду Луганської області по справі №428/6887/15-ц, справі №428/13489/16-ц є єдиним законним власником з усіма належними правами на спірне майно, що підтверджується договором купівлі-продажу нежилих будівель від 01.06.2007 року. Позивач вважає ознакою фіктивності договору іпотеки від 25.03.2014 року №542 є те, що [PERSON] та її батько [PERSON] 14.01.2014 року зареєстрували Товариство з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецькнафтопродукт» (код ЄДРПОУ 39051870) (далі - ТОВ «Сєвєродонецькнафтопродукт») та виступили його засновниками. Внесок [PERSON] до статутного фонду вказаної юридичної особи становить 758780 грн, з яких готівкою 30000 грн., а решта нерухоме майно, а саме: будівля механічної майстерні «Г», адміністративна будівля «Л» і «Л1», навіс «Н», естакада №9, що розташовані на земельній ділянці площею 0,8556 га, кадастровий номер №4412900000:04:002:0153, що становить 2/3 реальної частки складу №3 за адресою: [ADDRESS] . Вказане майно, передане [PERSON] до статутного фонду є майном, яке належить позивачу, та одночасно є майном, яке передано в заставу за договором іпотеки від 25.03.2014 року. [PERSON] порушила норми ст. 5 Закону України «Про іпотеку» як іпотекодавець при укладанні спірного договору іпотеки, оскільки зазначила, що вона є власником предмета іпотеки, тобто на момент укладання вказаного договору вказаний предмет іпотеки нікому іншому не проданий, не подарований і не відчужений іншим способом. Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на момент укладення спірного договору іпотеки ТОВ «Сєвєродонецькнафтопродукт» не зареєструвало за собою права власності на передане нерухоме майно, але мало право володіти та користуватися ним, не мало право лише розпоряджатися ним. Відсутність реєстрації права власності не може бути підставою для забезпечення боргових зобов`язань нерухомістю, що було внесено в статутний фонд [PERSON] , оскільки вказане право підтверджується актом приймання-передачі майна і державною реєстрацією юридичної особи 14.01.2014 року. При цьому, договір іпотеки був укладений лише 25.03.2014 року. Таким чином, на момент передачі спірного нерухомого майна в іпотеку за спірним договором іпотеки [PERSON] не мала права розпоряджатися майном, яке їй не належало. Крім того, [PERSON] , який діяв за довіреністю від імені [PERSON] , передаючи в іпотеку нерухоме майно, знав, що є засновником з донькою [PERSON] ТОВ «Сєвєродонецькнафтопродукт», до статутного фонду якого вона передала вказане майно. Отже [PERSON] міг передбачити негативні наслідки для себе і [PERSON] у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки і для заснованої ними юридичної особи. На підставі рішення Господарського суду Луганської області від 22.04.2019 року у справі №913/625/18 було витребувано ПП «УКРБУДПОСТАЧ І К» із чужого незаконного володіння ТОВ «Сєвєродонецькнафтопродукт» спірне майно. Вказане рішення суду підтверджує факт, що спірне майно з 14.01.2014 року було власністю ТОВ «Сєвєродонецькнафтопродукт» і не належало [PERSON] 25.03.2014 року на момент укладання спірного договору іпотеки, в тому числі не могло бути забезпеченням виконання зобов`язання. Тому, передаючи спірне майно до статутного фонду та 25.03.2014 року ще в іпотеку, [PERSON] усвідомлювала, що фактично все це майно як було, так і буде її власністю, бо ТОВ «Сєвєродонецькнафтопродукт» не проводило і не проводить господарської діяльності з моменту реєстрації. Отже, ніякої позики у розмірі 350000 грн. не було, тому що повернення позики повинно було статися 25.04.2014 року, а іпотекодержатель у відповідності до розділу V Закону України «Про іпотеку» та п. 20 спірного договору іпотеки ніяких дій по поверненню грошей не приймав, оскільки запис про обтяження існує до цього часу, хоча строк позовної давності сплинув 26.04.2017 року. В Державному реєстрі іпотек іпотекодержателем за вказаним спірним договором іпотеки значиться [PERSON] , мати [PERSON] . Таким чином, вказані факти свідчать про те, що сторони спірного договору іпотеки уклали його лише для виду, знаючи заздалегідь про його невиконання і не мали на меті встановлення будь-яких правових наслідків. На підтвердження відсутності наміру настання вказаних правових наслідків свідчить відсутність доказів страхування вказаного іпотечного договору, шо передбачено Законом України «Про іпотеку». Право власності на спірне майно, отримане [PERSON] , зареєстроване за позивачем 18.05.2017 року, а на спірну земельну ділянку - 06.06.2017 року. Отже, іпотека спірного майна, що стало власністю позивача, порушує його право вільного розпорядженням цим майном. Спірний договір іпотеки не відповідає загальним підставам дійсності правочинів, зазначених у ч. 5 ст. 203 ЦК України, оскільки не спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України, що за правилами ст. 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним відповідно до ст. 234 ЦК України. У зв`язку з чим позивач просить визнати недійсним договір іпотеки, укладений 25.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., зареєстрований в реєстрі за №542, у зв`язку з його фіктивністю; скасувати записи №5106710 і №5103824 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іпотеки, вчинені 25.03.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною, та записи №5107176 і №5104758 про державну реєстрацію обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною; та стягнути з [PERSON] і [PERSON] судовий збір в розмірі 3842 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Представник третьої особи адвокат Даниленко Є.М. в судове засідання в режимі відеоконференції, призначеної за його клопотанням, не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. В письмових поясненнях зазначив, що позивач не надав допустимих і достовірних доказів передання майна, що було предметом спірного договору іпотеки, у власність ТОВ«Сєвєродонецькнафтопродукт». У [PERSON] наявні сумніви щодо легального способу отриманням позивачем виписки зі статуту ТОВ «Укрбудпостач і К» і її відповідності оригіналу. Здійснення 14.01.2014 року реєстрації ТОВ «Сєвєродонецькнафтопродукт» не є свідченням передачі спірного нерухомого майна в його статутний фонд та набуття ним права власності. Вказана реєстрація свідчить про те, що [PERSON] взяла на себе зобов`язання з внесення спірного нерухомого майна ТОВ «Сєвєродонецькнафтопродукт», а не про виконання цього зобов`язання. Акт приймання-передачі спірного майна в статутний фонд ТОВ «Сєвєродонецькнафтопродукт» позивачем не доданий до позовної заяви. Рішення Господарського суду Луганської області від 23.03.2014 року по справі №913/625/18 не підтверджує факт передачі спірного нерухомого майна ТОВ «Сєвєродонецькнафтопродукт» і відповідно відсутність у [PERSON] права передавати його в іпотеку. Спірний договір іпотеки є реальним правочином, спрямованим на забезпечення виконання умов реального договору позики, який частково вже було виконано сторонами, а тому не може бути визнаний фіктивним. При цьому позивачем не заявлялася вимога щодо визнання фіктивним договору позики від 25.03.2014 року. Позивачем не доведено наявність умислу у всіх сторін спірного договору іпотеки на укладення фіктивного договору, оскільки спірне нерухоме майно реально було передано в іпотеку. Вимоги позивача щодо скасування відповідних записів у реєстрі також не підлягають задоволенню, оскільки вони є похідними від вимог про визнання недійсним спірного договору іпотеки. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з їх незаконністю та необґрунтованістю. Враховуючи, що відповідачі та треті особи були належним чином повідомлені про місце, день і час судового розгляду справи, що підтверджується даними рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, діючи відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності зазначених осіб. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі №428/13312/19 та матеріали цивільної справи №760/3360/18, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Стаття 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року зазначено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 1 ст. 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 115 ЦК України господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу. Судом встановлено, що згідно з копією договору купівлі-продажу від 01.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Михайловським А.Т., зареєстрованого в реєстрі за №1703, між Приватним підприємством «УКРБУДПОСТАЧ І К» та Відкритим акціонерним товариством «Лисичанськнафтопродукт» укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого позивач придбало у Відкритого акціонерного товариства «Лисичанськнафтопродукт» у власність склад №3, а саме: будівлю операторної - літ. «A-1H, а», загальною площею 25,3 кв.м; будівлю насосної - літ. «Б», загальною площею 15,8 кв.м; гараж - літ «В», загальною площею 13,1 кв.м; гараж - літ «Г», загальною площею 51,9 кв.м; будівлю насосної - літ. «Е», загальною площею 7,0 кв.м; склад - літ. «Ж, ж», загальною площею 162,4 кв.м; № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 - огорожу; № 9 - естакаду; № 8 - водопровід; вбиральню - літ. «У»; № 10-37 - резервуари, розташовані за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 9337 кв.м. Згідно з копією договору іпотеки від 25.03.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., зареєстрованого у реєстрі за №542, [PERSON] , як іпотекодержатель з однієї сторони, та [PERSON] , як іпотекодавець з іншої сторони в особі [PERSON] , уклали договір іпотеки, за умовами якого іпотекодавець з метою забезпечення повного виконання зобов`язання, зазначеного в п. 2 даного договору, передає в іпотеку іпотекодержателю, а іпотекодержатель приймає від іпотекодавця в іпотеку на умовах, визначених даним договором, нерухоме майне зазначене в п. 5 даного договору. Згідно з п. 5 вказаного договору в іпотеку передаються земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS] (два під літерою «А»), площею 0,8556 га, кадастровий номер 4412900000:04:002:0153. Земельна ділянка належить іпотекодавцю на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Михайловським А.Т. 12.07.2013 року за реєстровим №1572 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1627020, виданого приватним нотаріусом Михайловським А.Т.; та нерухоме майно, а саме: будівля механічної майстерні - «Г», адміністративна будівля - «Л» і «Л1», навіс - «Н», естакада - № 9, розташоване на земельній ділянці площею 0,8556 га, кадастровий № 4412900000:04:002:0153, що становить 2/3 реальної частки складу № 3, за адресою: [ADDRESS] (два під літерою «А»), і нерухоме майно належить іпотекодавцю на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Михайловським А.Т. 12.07.2013 року за реєстровим №1570 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1625532, виданого приватним нотаріусом Михайловським А.Т. Відповідно до п. 2 вказаного договору забезпечується виконання зобов`язань [PERSON] перед іпотекодержателем за договором позики, що укладений між іпотекодержателем та іпотекодавцем 25.03.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., зареєстрований в реєстрі за №540, а саме: повернення позики у розмірі 350000 грн. в строк до 25.04.2014 року. Згідно з копією договору про відступлення прав вимоги від 16.04.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., зареєстрованого у реєстрі за №728, [PERSON] передала [PERSON] всі права та обов`язки за договором іпотеки від 25.03.2014 року, зареєстрованим у реєстрі за №549. Згідно з рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.01.2013 року по справі №1227/9449/2012 визнано за [PERSON] право приватної власності на будівлю механічної майстерні, інвентарний № 150, літер. «Г», адміністративну будівлю, інвентарний № 269, літер. «Л і Л1», естакаду №9, інвентарний №188. Додатковим рішенням суду від 08.02.2013 року [PERSON] майно виділено в натурі. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05.04.2013 року по справі №428/2566/13-ц визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та ПП «Укрбудпостач і К», згідно з якою ПП «Укрбудпостач і К» передає у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,8556 га в [ADDRESS] , кадастровий №4412900000:04:002:0153, що знаходиться під 2/3 частками від цілісного майнового комплексу «Склад ППМ №3», що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2013 року. Рішенням апеляційного суду Луганської області від 24.06.2015 року по справі №428/4337/14-ц рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.01.2013 року та додаткове рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08.02.2013 року скасовані. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПП «Укрбудпостач і К» про стягнення боргу відмовлено. Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.04.2016 року по справі №428/6887/15-ц витребувано із чужого незаконного володіння [PERSON] на користь ПП «Укрбудпостач і К» нерухоме майно, що було предметом договору дарування від 12.07.2013 року, а саме: будівлю механічної майстерні - літ. «Г»; адміністративну будівлю - літ. «Л і Л1»; навіс - літ. «Н»; естакаду - № 9, що становить 2/3 частки складу № 3, розташоване на земельній ділянці площею 0,8556 га, кадастровий №4412900000:04:002:0153, за адресою: [ADDRESS] , отримане [PERSON] на підставі договору дарування від 12.07.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Михайловським А.Т., реєстровий №1570, та повернуто зазначене нерухоме майно в цілому у власність Приватного підприємства «Укрбудпостач і К». Право власності на витребувану нерухомість зареєстровано за ПП «Укрбудпостач і К» 18.05.2017 року. Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду від 07.03.2017 року по справі №428/13489/16-ц витребувано із чужого незаконного володіння [PERSON] на користь ПП «Укрбудпостач і К» нерухоме майно, що є предметом договору дарування від 12.07.2013 року, а саме: земельну ділянку площею 0,8556 га, розташовану в [ADDRESS] , кадастровий №4112900000:04:002:0153. Право власності на витребувану земельну ділянку зареєстроване за ПП «Укрбудпостач і К» 06.06.2017 року. Згідно з копією рішення Господарського суду Луганської області від 22.04.2019 року по справі №913/625/18 позов ПП «Укрбудпостач і К» до ТОВ «Сєвєродонецькнафтопродукт» про витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено повністю. Зобов`язано ТОВ «Сєвєродонецькнафтопродукт» (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 2-А, офіс 1, код ЄДРПОУ 39051870) повернути ПП «Укрбудпостач і К» (93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Ворошилова, буд. 5, офіс 205, код ЄДРПОУ 33871256) нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ПП «Укрбудпостач і К», а саме: будівлю механічної майстерні - літ. «Г»; адміністративну будівлю - літ. «Лі Л1»; навіс - літ. «Н»; естакади - № 9, розташовані на земельній ділянці площею 0,8556 га, кадастровий номер 4412900000:04:002:0153, що становить 2/3 частки складу №3, за адресою: [ADDRESS] ; рухоме майно (повний перелік якого зазначено у рішенні суду), яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Постанови Верховного Суду від 22.01.2020 року по справі №428/13373/17 за позовною заявою [PERSON] до державного реєстратора Набатової Владислави Вікторівни Сєвєродонецької міської ради Луганської області про скасування рішення про державну реєстрацію прав на земельну ділянку, треті особи ПП «Укрбудпостач і К», [PERSON] рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23.04.2018 року, яким було відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] , та постанову апеляційного суду Луганської області від 17.07.2018 року змінили, виклавши їх мотивувальні частини у редакції постанови. В судовому засіданні встановлено, що договір іпотеки від 25.03.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., зареєстрований у реєстрі за №542, укладений між [PERSON] та [PERSON] , був вчинений всупереч вимогам ст. 5 Закону України «Про іпотеку», згідно з якою не може бути предметом іпотеки нерухоме майно, яке не належить іпотекодавцю на праві власності, тобто у розумінні ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст цього правочину суперечить цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства, оскільки на момент укладення цього договору у іпотекодавця [PERSON] було відсутнє право власності на зазначене нерухоме майно, внаслідок передання нею цього майна в якості внеску до статутного фонду ТОВ «Сєвєродонецькнафтопродукт», а дійсний власник нерухомого майна ПП «Укрбудпостач і К», не був стороною даного договору. Суд вважає, що [PERSON] , передаючи в іпотеку нерухоме майно, діючи як засновник ТОВ «Сєвєродонецькнафтопродукт» і передаючи це майно до його статутного фонду, не мала права розпоряджатися спірним майном на свій розсуд. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] свідомо уклали договір іпотеки №542 без наміру створення реальних правових наслідків, обумовлених цими правочинами, тобто всупереч ч. 5 ст. 203 ЦК України, а тому суд вважає, що договір іпотеки, укладений 25.03.2014 року, має бути визнаний недійсним, а записи про державну реєстрацію іпотеки та про державну реєстрацію обтяжень, вчинені на підставі вказаного договору іпотеки, підлягають скасуванню. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги Приватного підприємства «УКРБУДПОСТАЧ і К» про визнання договору іпотеки недійсним обтяжень підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про скасування записів про державну реєстрацію іпотеки і про державну реєстрацію обтяжень суд відзначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.09.2017 року №97622094 земельна ділянка, площею 0,8556 га, кадастровий №4412900000:04:002:0153, з 06.06.2017 року належить на праві приватної власності ПП «УКРБУДПОСТАЧ І К». Крім того, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо вищевказаного нерухомого майна містяться запис про іпотеку №5103824 від 25.03.2014 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. на підставі договору іпотеки від 25.03.2014 року №542, з іпотекодержателем [PERSON] та іпотекодавцем [PERSON] ; запис про обтяження №5104758, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. на підставі договору іпотеки від 25.03.2014 року №542, з видом обтяження - заборона на нерухоме майно, обтяжувачем [PERSON] та особою, майно/право якої обтяжується [PERSON] . Згідно з копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 16.04.2014 року №20603792 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. внесений запис за №5106710 від 25.03.2014 року за заявою [PERSON] щодо державної реєстрації іпотеки на підставі договору іпотеки від 25.03.2014 року №542 щодо об`єкту нерухомого майна - складу №3 за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 16.04.2014 року №20604537 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. внесений запис за №5107176 від 25.03.2014 року за заявою [PERSON] щодо державної реєстрації обтяження на підставі договору іпотеки від 25.03.2014 року №542 щодо об`єкту нерухомого майна - складу №3 за адресою: [ADDRESS] 1 Судом визнано недійсним договір іпотеки, укладений 25.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., зареєстрований в реєстрі за №542. Отже, наявні правові підстави для скасування вищевказаних записів про державну реєстрацію іпотеки та про державну реєстрацію обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За таких обставин позовні вимоги ПП «УКРБУДПОСТАЧ І К» в цій частині також підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1921 грн. з кожного, у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved