Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] та [PERSON] про звільнення з під арешту квартири [ADDRESS] , накладеного постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича у виконавчому провадженні № 61604658 шляхом припинення (зняття) обтяження за номером 36012955 від 19.03.2020 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 99/06/01-СL від 19.04.2006 року та додаткову угоду від 18.04.2008 року, відповідно до яких останній було надано кредит у формі кредитної лінії для споживчих потреб у сумі 250 000 дол. США. Позивач зазначає, що квартира [ADDRESS] є предметом іпотеки, яка належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло. У зв`язку з невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором ПАТ «Банк Форум» звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом, який судом задоволено та 18.11.2010 року у справі № 2-3480/1-2010 було винесено рішення про звернення стягнення на вказаний предмет іпотеки за договором іпотеки від 19.04.2006 року та додатковим договором до нього від 22.04.2008 року. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.12.2019 року у справі № 755/18364/19 первісного кредитора ПАТ «Банк Форум» замінено правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА». Позивач вказує, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна стало відомо, що частина квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , обтяжена арештом, про що міститься запис за № 36012955 від 19.03.2020 року внесений на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про арешт майна боржника в рамках виконавчого провадження № 61604658 про стягнення з [PERSON] на користь стягувача [PERSON] заборгованості. Позивач стверджує, що обтяження майна іпотекою зареєстроване 19.04.2006 року, тобто раніше накладення приватним виконавцем арешту, тому у даному випадку порушується право іпотекодержателя одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у зв`язку з невиконанням боржником зобов`язання. З посиланням на норми ст. ст. 1, 3, 7, 19, 33 Закону України «Про іпотеку», ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 514, 572, 589 ЦК України позивач просить задовольнити позов (т. 1 а.с. 54-61). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.11.2020 року позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позову протягом п`яти днів з дня вручення ухвали (т. 1 а.с. 40, 41). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.01.2021 року відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого судового засідання на 19.02.2021 року, відповідачам був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов та за клопотанням представника позивача витребувано від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. копію матеріалів виконавчого провадження № 61604658 (т. 1 а.с. 99 - 101). Ухвалою суду від 22.03.2021 року підготовче провадження у справі закрито, призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні (т. 1 а.с. 134, 135). Ухвалою суду від 24.06.2021 року поновлено представнику ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» Слостіну А.Г. строк для подання клопотання про витребування доказів, клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано від приватного виконавця Валявського Олександра Анатолійовича копію матеріалів виконавчого провадження № 61604658 (т. 1 а.с. 205, 206). 02.08.2021 року до суду від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. на виконання ухвали суду надійшла копія матеріалів виконавчого провадження № 61604658 стосовно боржника [PERSON] (т. 2 а.с. 7-119). В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відзив на позов відповідачі не подавали. Представник позивача Посоцький Ю.О. суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, у заяві зазначив, що позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного та заяви представника позивача у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 19.04.2006 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як іпотекодавцями, та АКБ «Форум, як іпотекодежателем, було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колєсник С.А. 19.04.2006 року за реєстровим № 1944, з внесенням змін до нього додатковим договором від 22.04.2008 року (далі - договір іпотеки, т. 1 а.с. 8-12). Договір іпотеки був укладений для забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 99/06/01-Z від 19.04.2006 року та додаткових угод до нього, відповідно якого [PERSON] АКБ «Форум» було надано кредитні кошти в сумі 250 000,00 дол. США. Предметом договору іпотеки є нерухоме майно - квартира [ADDRESS] , яка належала на праві власності іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого групою приватизації Управління справами Верховної Ради України 18.02.2002 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.11.2010 року у справі № 2-3480/1-2010, яке було ухвалено за позовом ПАТ «Банк Форум» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 19.04.2006 року та Додатковим договором до нього від 22.04.2008 року, а саме - п`ятикімнатну квартиру [ADDRESS] , в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № 99/06/01-СL від 19.04.2006 року та Додаткової угоди від 18.04.2008 року (т. 1 а.с. 14-21). Як убачається з ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 02.12.2019 року у справі № 755/18364/19, на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18.11.2010 року у справі № 2-3480/1-2010 про звернення стягнення на предмет іпотеки 29 вересня 2011 року та 28 лютого 2012 року було видано виконавчі листи (т. 1 а.с. 22-25). 26 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 0002/19/5, відповідно до якого ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА», а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 99/06/01-CLNv. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 серпня 2019 року замінено вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк ФОРУМ» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» у виконавчому провадженні № 50630597, яке відкрите на підставі виконавчого листа № 2-3480/1-2010. Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ФК «ВЕСТА» за № 06/08-2019 від 06.08.2019 року ТОВ «ФК «ВЕСТА» змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (Код ЄДРПОУ: 41264766). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.12.2019 року у справі № 755/18364/19 замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (Код ЄДРПОУ: 41264766) у виконавчому провадженні, яке відкрите на підставі виконавчих листів № 2-3480/1-2010 відносно боржників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т. 1 а.с. 22-25). За приписами частини 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У спростування викладених обставин жодних доказів відповідачами суду не надано та про такі заявлено не було. За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.10.2020 року № 226801940 (т. 1 а.с. 26-31) убачається, що обтяження заборони на нерухоме майно за договором іпотеки на квартиру [ADDRESS] було зареєстроване 19.04.2006 року реєстратором приватним нотаріусом Колєсник С.А. за реєстраційним номером обтяження 3125371 (т. 1 а.с. 29), також було внесено запис до номера запису про іпотеку 30935647 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46212973 від 29.03.2019 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна М.А. по об`єкту нерухомого майна - спірної квартири про іпотекодержателя ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА», код ЄДРПОУ 41264766 (т. 1 а.с. 27). Крім того, з вищевказаної Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що 19.03.2020 року внесено запис про обтяження 36012955 державним реєстратором: приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем про арешт нерухомого майна на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51698945 від 19.03.2020 року, згідно постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 61604658 видної 19.03.2020 року, суб`єкт обтяження - особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] (т. 1 а.с. 28, 29). Встановлено, що постанова про арешт майна боржника від 19.03.2020 року на підставі якої було внесено вищевказаний запис про обтяження, була винесена приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем у виконавчому провадженні № 61604658 у ході виконання виконавчого листа № 367/2981/14-ц виданого 26.04.2018 року Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів в розмірі 491 400,00 грн. та витрат у розмірі 3 654,00 грн. (т. 2 а.с. 27, 28). Цією простановою приватним виконавцем Говоровим П.В. накладено арешт на все майно боржника [PERSON] . Права і обов`язки державного виконавця визначені у статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час винесення постанови державного виконавця про арешт майна боржника від 19.03.2020 року). Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначено у розділі VІІ Закону України «Про виконавче провадження». Згідно частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 51 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до частин 1, 3 якої для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку». Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. При цьому за змістом частини п`ятої статті 3 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, що була чинною на момент укладення договору іпотеки), у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно частини 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як роз`яснено у пунктах 2, 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. У разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. З матеріалів виконавчого провадження убачається, що приватний виконавець Говоров П.В. звертався до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» із запитом від 12.10.2020 № 24471 про надання дозволу на звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки, при цьому позивачем ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» була надана відповідь від 30.10.2020 № 22799 про те, що товариство, як кредитор боржника [PERSON] , стягувач за виконавчими документами виданими на виконання рішень судів та іпотекодержатель за договорами іпотеки, категорично заперечує проти звернення стягнення на нерухоме майно, у тому числі на квартиру [ADDRESS] , що є предметом іпотеки та щодо якої є рішення суду про звернення стягнення на майно в рахунок погашення боргу (т. 2 а.с. 100-105). Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», як іпотекодержатель нерухомого майна право якого зареєстроване в установленому законом порядку, а також стягувач за судовим рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки - спірну квартиру за договором іпотеки, має право на звернення з позовом про звільнення майна з-під арешту, якщо вважає, що такими діями порушені його права, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 338/1118/16-ц. Оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту наведених приписів Закону України «Про іпотеку» випливає, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/4772/17, від 19.11.2019 року у справі № 137/2080/18-ц, від 24.03.2020 року у справі № 826/26460/15. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. На відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та обтяжень таких прав поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема ст. 26 цього закону визначено порядок внесення відомостей до Державного реєстру прав. Відповідно частини 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). За викладених обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження під час розгляд у справи, у зв`язку з чим слід зняти арешт накладений 19.03.2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. у виконавчому провадженні № 61604658 на квартиру [ADDRESS] та припинити обтяження за номером 36012955 від 19.03.2020 року зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором приватним виконавцем Говоровим П.В. на підставі рішення про державну реєстрації права та їх обтяжень, індексний номер: 51698945 від 19.03.2020, згідно постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 61604658 виданої 19.03.2020 - на спірне нерухоме майно. У порядку розподілу між сторонами судових витрат, відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн. слід стягнути з відповідача [PERSON] , як боржника у виконавчому провадженні, у зв`язку з чим було накладено арешт на нерухоме майно, що є предметом спору. Порушення прав позивача відповідачем [PERSON] , як стягувачем за рішенням Ірпінського міського суду Київської області по справі № 367/2981/14-ц стосовно боржника [PERSON] , у межах розгляду спірних правовідносин судом не встановлено.

Outcome: approved