Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

01 березня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітної плати та інших доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2012 року, від спільного життя мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось і в січні 2021 року [PERSON] та [PERSON] припинили спільне проживання. [PERSON] разом з дитиною проживає в орендованому житлі. Позивач не має можливості самостійно утримувати дитину, адже більша частина її доходів витрачається на сплату за житло, в той час, як відповідач є працездатною особою, на обліку в медичних закладах не перебуває, інших утриманців не має, тому має можливість працювати та сплачувати аліменти. Ухвалою суду від 15 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітної плати та інших доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а. с. 12). Відповідач в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також вказав, що частково визнає позовні вимоги та просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходів замість 1/3 (а. с. 13). Суд, дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 10 серпня 2012 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що в книзі реєстрації шлюбів 10 серпня 2012 року зроблено відповідний актовий запис № 212, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] », що відображено в свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 3). 23 жовтня 2012 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області видано свідоцтво про народження [PERSON] , яка народилась [INFO] , про що 23 жовтня 2012 року складено відповідний актовий запис №651 (а. с. 4). Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд повинен врахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Приходячи до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог суд бере до уваги, зокрема, те, що відповідач хоча і є працездатною особою та не має на утриманні інших осіб, проте офіційно не працевлаштований, а тому враховуючи передбачений законом мінімум на дитину відповідного віку і ту обставину, що обов`язок утримання дитини покладається в рівній мірі на обох батьків, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів, на думку суду, забезпечить першочергові потреби дитини і буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 182 СК України. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Outcome: partial