Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

02.04.2018 позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про зміну розміру стягнення аліментів, обґрунтовуючи позов тим, що на підставі виконавчого листа, виданого Радомишльським районним судом Житомирської області 11.10.2010 у цивільній справі № 2-600/10, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі до суду позову і до її повноліття, тобто з 14.06.2010 по 31.07.2027. На даний час відбулися зміни в законодавстві, а саме збільшився мінімальний розмір аліментів на дитину з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму, відповідач аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, а тому позивач вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 17.05.2018 відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Окрім того, відповідачу роз'яснено право в строк для подання відзиву подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, [PERSON] отримав копію вищевказаної ухвали та копію позовної заяви із додатками 24.05.2018 (а.с.24). 15.06.2018 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції. Враховуючи,\~що розгляд\~справи відбувається\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження без\~виклику сторін,\~ні від\~позивача,\~ні від\~відповідача до\~суду в\~порядку і\~строки,\~визначені чинним\~законодавством,\~не надходило\~клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, з відповідним обгрунтуванням, суд не вбачає правових підстав, для відкладення розгляду справи та проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 15.06.2018 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, копію якого з додатками [PERSON] одночасно направив позивачу (квитанція ПАТ «Укрпошта» від 12.06.2018). Відповідно до змісту вказаного відзиву, [PERSON] позовні вимоги не визнав, зазначивши, що\~сплачує аліменти згідно рішення суду і надає добровільно допомогу на утримання дитини. Окрім того, у відповідача істотно погіршився матеріальний стан, оскільки він є особою з інвалідністю 3 групи, отримує пенсію біля 1 400,00 грн., має хворобу хребта, через стан здоров?я не може працювати та не має інших видів доходу, окрім пенсії та зазначає, що проживає з важко хворою мамою [PERSON], яка має онкологічне захворювання. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною 3\~ст. 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Т.В. з 09.11.2007 перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 18.02.2011 у справі № 2-80/11. Після реєстрації в органі РАЦСу факту розірвання шлюбу присвоєно прізвище дружині «Нестерчук» (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 20.08.2009 серії 1-ТП № 108411, яка на даний час проживає разом із позивачем (а.с.3,4). Згідно виконавчого листа, виданого Радомишльським районним судом Житомирської області 11.10.2010 у цивільній справі № 2-600/10, з [PERSON] на користь [PERSON], стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з дня подачі до суду позову і до її повноліття, тобто з 14.06.2010 по 31.07.2027 (а.с. 6). Як вбачається з копії пенсійного посвідчення серії ААЇ № 570810, відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок загального захворювання (а.с.36). Довідкою, виданою Головним управлінням ПФУ Золочівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) за Вих. №928 від 29.05.2018, підтверджується те, що [PERSON] знаходиться на обліку та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 894,00 грн. (а.с.35). Відповідно до довідки, виданої Сасівською сільською радою Золочівського району Львівської області, від 29.05.2018№ 320, [PERSON] зареєстрований та проживає разом із матір?ю за адресою: с. Ушня, Золочівський р-н, Львівська обл. (а.с.34). З доданих відповідачем до відзиву копій медичних документів слідує, що відповідачта [PERSON] мають хронічні захворювання (а.с.30-33). Відповідно до ч. 1\~ст. 180 СК України,\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч. 2, 3\~ст. 181 СК України,\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України у справі за № 6-143цс13. Зі змісту\~ст. 182 СК України,\~вбачається, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017\~внесено зміни до ч. 2\~ст. 182 СК України, яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину було збільшено з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 ст. 182 СК України\~(в редакції\~Закону №2037-VIII від 17.05.2017\~року), регламентовано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Той факт, що [PERSON] є особою з інвалідністю III групи та не працює, не звільняє його від обов'язку утримувати до досягнення повноліття дитину, батьком якої він є, до того ж позивач по справі також є особою з інвалідністю 2 групи, має онкозахварювання, що підтверджується наданими суду документами. Суд враховує положення статті 27 Конвенції «Про права дитини», яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно якої держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями\~ст. 141 СК України\~та зазначеної Конвенції з прав дитини, передбачено, що батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини. З урахуванням всіх обставин справи, принципів розумності, справедливості та виваженості, вартості цін на товари і послуги, що батьки зобов'язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, розмір аліментів слід змінити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь аліментів у збільшеному розмірі починаючи з дня звернення до суду з вказаним позовом, то підстави для задоволення позову в цій частині відсутні, оскільки, згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти виплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial