Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

У жовтні 2019 року представник АТ «Укрсоцбанк» Радченко В.Ю. звернулася до суду з позовом в якому вказано, що 22.07.2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту №838/3-27/37/8-170 на купівлю автотранспортних засобів. 17.06.2009 року укладено Додаткову угоду №1 про внесення змін до договору кредиту на купівлю автотранспортних засобів, в якій було змінено кінцевий термін повернення кредиту на 10.07.2017 року. Загальний розмір заборгованості станом на 25 липня 2019 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 261648,74 грн. (Двісті шістдесят одна тисяча шістсот сорок вісім гривень 74 копійки), з яких: Нараховані 3% річних за період з 06.08.2016 року по 07.08.2019 року - 52747 грн.; Нарахована пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ з 06.08.2018 року по 07.08.2019 року-208901,74 грн. Представником відповідача [PERSON] надано до суду відзив на позовну заяву, де просив застосувати строк позовної давності до вимог за позовом до [PERSON] , а у позовних вимогах просив відмовити у повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 261648,74 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 3924,73 грн. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засідання заперечував проти задоволення позовних вимог представника позивача, просив у їх задоволенні відмовити. Ухвалою судді від 28 жовтня 2019 року дану справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Вислухавши позиції представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Як слідує з матеріалів справи, 10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно Рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, і прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «АЛЬФА-БАНК» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року. 22.07.2008 року Акціонерно - комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», та [PERSON] уклали Договір кредиту № 838/3- 27/37/8-170 на купівлю автотранспортних засобів. 17.06.2009 року була укладена Додаткова угода №1 про внесення змін до договору кредиту на купівлю автотранспортних засобів, в якій було змінено кінцевий термін повернення кредиту на 10.07.2017 року. Загальний розмір заборгованості станом на 25 липня 2019 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 261648,74 грн. (Двісті шістдесят одна тисяча шістсот сорок вісім гривень 74 копійки), з яких: Нараховані 3% річних за період з 06.08.2016 року по 07.08.20189 року - 52747 грн.; Нарахована пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ з 06.08.2018 року по 07.08.2019 року-208901,74 грн. Нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11). Унаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання кредитор дістає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням. Тому право подати позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за кожен місяць виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. За умовами ст.ст. 1049 та 625 ЦК України після закінчення строку дії договору, на підставі якого виникло грошове зобов`язання, на існуючий борг нараховуються проценти та застосовується цивільна відповідальність за порушення умов договору. У випадку, якщо розмір процентів не передбачений договором, то проценти нараховуються на борг на рівні облікової ставки НБУ (ВСУ від 7 вересня 2016р. у справі за № 6-1412цс16). Нарахування пені у відповідному відсотковому розмірі від суми простроченого платежу передбачено Законом України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов`язань". Наведене не виключає можливості покладення на боржника також і відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України за невиконання грошового зобов`язання. Застосування пені не виключає одночасного нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами (стаття 536 ЦК України), зокрема процентів на прострочену суму оплати товару, проданого в кредит (частина п`ята статті 694 названого Кодексу), оскільки стягнення відповідних процентів не є ні видом забезпечення виконання зобов`язань, ані штрафною санкцією. Пеня за порушення грошового зобов`язання обчислюється лише у відсотках до суми простроченого платежу. Установлення розміру пені у твердій грошовій сумі законом не передбачено і суперечить змістові цього поняття; відтак позовні вимоги, пов`язані із стягненням пені, обчисленої виходячи з такого розміру, не можуть бути задоволені. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач визначив період для стягнення 3 % річних із 06.08.2016 року по 07.08.2019 року, пеню за подвійною обліковою ставкою НБУ - із 06.08.2018 року по 07.08.2019 року, з позовом звернувся 17.10.2019 року. Як підтверджується матеріалами справи, банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач порушував графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував та внаслідок чого виникла заборгованість. Позивач, з посиланням на положення ч. 1 ст. 634 ЦК України, зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягає стягненню 3 % річних у період із 06.08.2016 року по 07.08.2019 року, з урахуванням чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В частині стягнення пені, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно інформації в.о. старости Капитолівського старостинського округу Ізюмського району Харківської області Євченко К.О. від 24 жовтня 2019 року за вих..№ 02-01-31/148 відповідач [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . При таких обставинах, зважаючи на те, що пеню нараховано за період, який пізніше 14 квітня 2014 року, та імперативну заборону на її стягнення, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Стосовно клопотання представника відповідача [PERSON] щодо застосування строків позовної давності слід зазначити наступне. Строк позовної давності - це час протягом якого кредитодавець має право звернутися до суду для захисту своїх прав перед позичальником, який не справляється зі своїми фінансовими зобов`язаннями по кредитному договору. Механізм позовної давності існує для того, щоб регулювати правовідносини, дисциплінувати кредиторів і стабілізувати договірні відноси. Відповідно до висновку Верховного суду України передбачено, що перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. З огляду на вищевикладене, є цілком очевидним той факт, що в даному випадку перебіг позовної давності за кредитним договором № 838/3-27/37/8-170 від 22.07.2008 року починається зі спливом строку виконання кредитного договору в цілому, а саме 10.07.2017 року. Таким чином, АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором в межах строків, визначених чинним законодавством України. Підсумовуючи розгляд справи, вбачається, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. На підставі ст.141 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідачів понесені і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial