Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

У березні 20221 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , як чоловіка та жінки без шлюбу з 26 травня 2017 року по дату смерті за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що з 10.01.2014 року по 26.05.2017 року перебувала у шлюбі з [PERSON] . З 26 травня 2017 року після розірвання шлюбу продовжувала проживати однією сім`єю з [PERSON] , як чоловік та жінка у вищевказаній квартирі, разом вели спільне господарство, купували речі, предмети домашнього вжитку та одягу, продукти харчування, мали спільний сімейний бюджет, піклувалися один про одного, спільно проводили дозвілля та відпочинок. [PERSON] зареєстрована та проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належала на праві приватної власності [PERSON] . Після смерті спадкодавця вона звернулася до 12 київської державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини. 09.03.2021 року нотаріусом 12 київської державної нотаріальної контори Тітовою О.В. відкрито спадкову справу за № 355/2021 щодо майна померлого [PERSON] , однак їй було рекомендовано звернутись до суду, оскільки у заявника відсутні документи, що підтверджують факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. На теперішній час вона підтримує квартиру в належному санітарно-технічному стані, несе витрати по утриманню спадкового майна. Ухвалою суду від 22.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання (а.с. 30). 06.04.2021 року на адресу суду з 12 київської державної нотаріальної контори надійшли матеріали спадкової справи та заява про слухання справи у відсутності їх представника, просять рішення ухвалити з врахуванням чинного законодавства.(а.с. 38, 39-50) [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у заяві обставинам. Представник 12 київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, направили на адресу суду лист, в якому заінтересована особа просить заяву розглядати без участі її представника. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що є другом померлого [PERSON] з 2001 року, знає заявника з 2001 року. Вказував, що [PERSON] проживала з [PERSON] як подружжя, в них були добрі відносини, похованням також займалася заявник. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що він знайомий з заявником з 2013 року, є сусідом по заміському будинку заявника, проживає за адресою: [ADDRESS] . Також знав і [PERSON] . Свідку відомо, що заявник проживала разом з [PERSON] як подружжя, вони вели спільне господарство, мали спільний побут та взаємні права і обов`язки, піклувались один про одного. Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 10.01.2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.01.2014 року (а.с. 19). 26.05.2017 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 26.05.2017 року (а.с. 20). [INFO] помер [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №271, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 18). [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи. 04.03.3021 року [PERSON] знято з реєстрації у квартирі [ADDRESS] , [PERSON] (а.с. 23). Згідно матеріалів спадкової справи (а.с.33-50) до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори 09.03.2021 року звернулась [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У пункті 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Суддя відмовляє в відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України). Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. У частині першій статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно із частинами першою та другою статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи не вбачається на етапі розгляду заяви [PERSON] про встановлення зазначеного юридичного факту спору про право між заявником та органом місцевого самоврядування. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.02.2021 року у справі № 725/3535/18. У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Приписами ч. ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що заявник уклала шлюб з [PERSON] 10.01.2014 року та продовжувала проживати разом зі спадкодавцем однією сім`єю, як подружжя, і після розірвання шлюбу у 2017 році. З огляду на зазначене, з урахуванням пояснень свідків, наданих в судовому засіданні, доказів, наданих заявником та досліджених під час судового розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що факт проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю з 26 травня 2017 року по 25.02.2021 року є доведеним. Враховуючи викладене,

Outcome: approved