Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

01.07.2015 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання за ним у порядку спадкування права власності на житловий будинок № 9 по ІІ-му провулку Дундича в м. Полтава. Посилався на те, що 09.01.2014 року померла його матір, [PERSON], після чого відкрилась спадщина, до складу спадщини входить житловий будинок № 9 по ІІ-му провулку Дундича в м. Полтава. За життя матір склала заповіт, яким заповідала усе належне їй майно йому. У спірному будинку він проживав з матір»ю та зареєстрований у будинку. Його матір 02.07.1979 року отримала свідоцтво на будівництво індивідуального житлового будинку, побудувала будинок, але у зв»язку з необізнаністю з вимогами чинного законодавства своє право власності в установленому законом порядку на вказаний будинок не зареєструвала. Вказана обставина перешкоджає йому отримати спадщину. Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом узв»язку з відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. У судове засідання позивач надав заяву, в якій просив розглядати справ у його відсутність. Просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач, Територіальна громада в особі Полтавської міської ради свого представника у судове засідання не направила, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи. Третя особа, приватний нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу у судове засідання не з»явився. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що неявка представника відповідача є неповажною, тому за відсутності підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України вважає за можливе провести розгляд справи без участі осіб, які не зявилися. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Установлено, що 25 лютого 1999 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала усе належне їй майно, у тому числі і житловий будинок № № 9 по ІІ-му провулку Дундича в м. Полтава Демченку [PERSON] ( а.с.8) [PERSON] померла 09 січня 2014 року ( а.с. 5). Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім»я спадкодавця ( а.с 10). Із відмови нотаріуса вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], але отримати її не має можливості у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім»я спадкодавця. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Так на ім»я спадкодавця [PERSON] 02.07.1979 року Виконавчим комітетом Полтавської районної ради депутатів трудящися Полтавської області видане свідоцтво на будівництво індивідуального житлового будинку відповідно до якого їй дозволено побудувати житловий будинок у с. Рибці радгоспу імені Кірова на земельній ділянці площею 0.14 га. Рік початку будівництва 1979 , закінчення 1982 . Із довідки Гожулівської сільської ради №887 від 19.07.1979 року вбачається, що [PERSON] дозволено будівництво нового жилого будинку рішенням виконкому Полтавської районної Ради народних депутатів від 29 травня 1979 року № 125 замість старого будинку на присадибній ділянці розміром0.14 га, яка була виділена в 1957 році. Рішенням Гожулівської сільської ради від 06.12.1982 року [PERSON] дозволено газифікувати жилий будинок, що був нею збудований. Отже право власності спадкодавця на спірний житловий будинок, підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на нього. На час виникнення права власності на вказаний будинок чинне законодавство не передбачало державну реєстрацію нерухомого майна у сільській місцевості. Після збільшення меж м. Полтави с. Рибці увійшло в межі м. Полтави, але спадкодавець не отримала свідоцтва про право власності на нього та не зареєструвала своє право власності у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Спадкодавець [PERSON] набула права власності на спірний житловий будинок відповідно до діючого на той час законодавства. Отже відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно порушує право позивач на отримання спадщину, яке підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спірне спадкове майно.

Outcome: approved