Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернулася до суду з указаним позовом. Зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки в них постійно виникали сварки та вони мають різні погляди на сімейне життя, шлюбні відносини припинили, спільних дітей не мають, разом не проживають і спільного господарства не ведуть. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 18 квітня 2017 року Коростенським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області, актовий запис № 91. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 18 травня 2018 року провадження у справі відкрито. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Надано відповідачу строк для подачі відзиву на позов. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 05 липня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 08 серпня 2018 року надано сторонам по справі строк для примирення два місяці. На період примирення провадження у справі зупинено. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2018 року провадження у справі поновлено . У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, просила шлюб розірвати та залишити їй прізвище "[PERSON]". Також зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився без повідомлення причин, відзиву на позовну заяву не подав. За таких обставин судом ухвалено рішення про розгляд справи у заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Частиною першою статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Судом встановлено, що між сторонами 18 квітня 2017 року був укладений шлюб, який зареєстрований Коростенським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області, актовий запис № 91. Від шлюбу у сторін дітей немає. Подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені, вони не проживають однією сім'єю вже понад рік, зникло взаєморозуміння, стали частими сварки. За таких обставин справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам. Статтею 113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що до реєстрації шлюбу у позивача було прізвище «[PERSON]», яке вона змінила на «[PERSON]» у зв'язку з одруженням з відповідачем. Отже, вимога позивача про залишення їй прізвища "[PERSON]" підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст. 24, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved