Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

01.09.2021 позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить: визнати недостовірною та такою, що порушує його права та повагу, честь і гідність інформацію розповсюджену підприємством Івано-Франківської міської ради «Теплий дім» щодо вивішення біля будинку [ADDRESS] інформації щодо боржників за сплату житлово-комунальних послуг, серед яких зазначена квартира №85 , в якій він проживає; зобов`язати Комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради «Теплий дім» спростувати поширену відносно нього недостовірну інформацію шляхом вивішення біля будинку [ADDRESS] повідомлення, яке спростовує поширену недостовірну інформацію щодо нього; стягнути з відповідача в його користь моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 10 000 грн. В обґрунтування позову вказує на те, що він зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] . У липні 2017 року КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», на даний час комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради «Теплий дім» безпідставно нараховано йому заборгованість за житлово - комунальні послуги за вказаною квартирою в розмірі 144,70 грн, щомісяця з липня по грудень 2017 року (загальна сума 868, 20 грн). За захистом своїх порушених прав він був змушений звернутися до суду, а КП «Теплий дім» у справі №344/17008/2018 подало зустрічний позов про стягнення заборгованості у розмірі 1076,77 грн., у якому як рішенням першої інстанції, так і апеляційної було відмовлено. Зокрема, апеляційним судом у рішенні від 01.02.2021 зазначено, що КП «Теплий дім» як позивачем за зустрічним позовом не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту виконання робіт у вересні 2016 року у квартирі [PERSON] , та відповідно обґрунтованість нарахування таких послуг на суму 349,23грн, згідно заяви про зменшення позовних вимог. Також у рішенні суддів зазначено, що [PERSON] є сумлінним платником за надані послуги, регулярно проводить відповідні платежі, а тому надані КП «Теплий дім» за зустрічним позовом розрахунки про заборгованість не можуть свідчити про наявність достатніх підстав для задоволення позову. Незважаючи на рішення суддів відповідач продовжує нараховувати заборгованість у сумі 349,23 грн. 23 березня та 07 липня 2021 року він звертався із заявами до КП «Теплий дім», в яких просив взяти до уваги рішення судів про безпідставність нарахування заборгованості, однак йому було відмовлено, мотивуючи відсутністю правових підстав для здійснення перерахунку. Працівники КП «Теплий дім» постійними дзвінками з нагадуваннями тероризують позивача та його рідних, позбавляють спокою, доводять до стресового стану. В липні та серпні поточного року сусіди та дочка повідомили його, а пізніше і він сам побачив, на дошці оголошень під`їзду їхнього будинку висить список боржників по сплаті за надані житлово-комунальні послуги, серед яких зазначено і його квартиру. Такої ганьби він ще у житті не переживав, йому соромно перед сусідами, родичами, які знали його лише із позитивної сторони. Він є учасником війни, інвалідом другої групи загального захворювання. Нанесена йому моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав унаслідок неправомірних дій відповідачів, пережив і надалі знаходиться у стресовому стані. У нього погіршився стан здоров`я, загострилась ішемічна хвороба серця, він погано спить ночами, страждає головними болями. Осягнути у повній мірі рівень моральних страждань, пов`язаних з пережитим ним, що призвело до погіршення здоров`я, а тим більше оцінити їх у грошовому вимірі надзвичайно важко. Однак, враховуючи всі перелічені факти, завдану моральну шкоду він оцінює у розмірі 10 000 грн. 06.09.2021 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду у загальному позовному провадженні. 01.10.2021 від відповідача КП «Теплий дім» Івано-Франківської міської ради надійшов відзив на позов (а.с. 37-42), де у позові просив відмовити. В обґрунтування такого, зокрема зазначено, що інформація (розрахунки за надані послуги станом на 01.07.2021 та 01.08.2021 по [ADDRESS] ) про сплату житлово-комунальних послуг, серед яких зазначена квартира №85 , є інформацією про розрахунки за послуги з управління та її достовірність підтверджується довідками та іншими розрахунковими платіжними документами, що не може порушувати особистих немайнових прав позивача та ганьбити його честь, гідність та ділову репутацію. Разом з тим, відповідно до довідки про розрахунки за наданні послуги по особовому рахунку № [NUMBER] за позивачем нараховується заборгованість у розмірі 344,53грн, це станом на вересень 2021 року. При цьому, розміщення інформації на дошках оголошення про стан розрахунків з послуги утримання є нормальною практикою у правовідносинах між управителем будинку та співвласником будинку (власником квартири), оскільки такі дії не заборонені чинним законодавством, а є лише один із різновидів ведення претензійної роботи із боржниками, поміж цього, якщо проаналізувати зміст інформації, яка було розміщена, можна зробити висновок, що така інформація не містить прізвища та ім`я, по батькові позивача. У інформації, яку позивач вважає негативною, не міститься будь-яких даних на спотворення репутації позивача чи приниження його гідності, брутальних чи принизливих висловів, а лише містяться відомості про стан розрахунків за надані послуги станом на 01.07.2021 та перелік адрес серед яких і зазначена у графі «адреса» - [ADDRESS] та у графі « Квартплата до оплати грн.» - 553,44 грн., а також містить відомості про стан розрахунків за надані послуги станом на 01.08.2021 та перелік адрес, серед яких і зазначена у графі «адреса» - [ADDRESS] та у графі «Квартплата до оплати грн»-547,60 грн. При цьому, як вбачається із аналізу судових рішень, на які посилається позивач (справа №344/17008/18) спір стосувався порядку розрахунків та оплати за житлово-комунальні послуги, зокрема [PERSON] до КП «Теплий дім» про визнання недійсними актів приймання-передачі виконаних робіт та безпідставним нарахування заборгованості. 14.12.2021 від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі. 20.12.2021 ухвалою суду відмовлено у закритті провадження у справі. У вступному слові позивач та його представник позовні вимоги підтримали та дали пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позовній заяві. Просили його задоволити. Позивач додав, що за наявності такого безпідставного боргу, він також позбавлений права на субсидію. Проживає у такій квартирі один, і вона належить йому на праві власності, після смерті дружини від успадкував її частку, при цьому будучи власником також своєї частки, а також іншим співвласником є син. Представник відповідачів позову не визнав з підстав, які викладені у відзиві. Зокрема, зазначив безпідставність позову та неефективний спосіб захисту, а також не надання доказів, що позивач є одноособовим власником такої квартири. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вислухавши вступне слово сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з таких підстав. Сторонами не заперечується, а отже, не підлягають доказуванню обставини того, що КП «Теплий дім» було надавачем послуг позивачу щодо утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно із відповіддю КП «Управляюча компанія «Комфортний дім» Івано-Франківської міської ради від 20.10.2021 № 701, рішенням Івано-Франківської міської ради «Про перейменування комунального підприємства та припинення комунальних підприємств «Івано-Франківської міської ради» від 28.01.2021 № 50-4 вирішено припинити комунальне підприємство «Теплий дім» (код ЄДРПОУ 35277442) шляхом приєднання до комунального підприємства «Управляюча компанія «Комфортний дім» (код ЄДРПОУ 44051740). КП «Управляюча компанія «Комфортний дім» є правонаступником усіх майнових та немайнових прав і обов`язків КП «Теплий дім» (а.с. 58). Згідно із розрахунком КП «Управляюча компанія «Комфортний дім», станом на 01.07.2021, за квартирою [ADDRESS] , рахується заборгованість за надані послуги у сумі 553,44 грн. (а.с. 14, 18). Такий розрахунок було вивішено на дошці оголошення у вказаному під`їзді, що сторонами не оспорюється. Станом на 01.08.2021 сума заборгованості за надані послуги за адресою: квартира [ADDRESS] , становить 547,60 грн, що підтверджується розрахунком КП «Управляюча компанія «Комфортний дім» (а.с. 19). Відповідно до рахунку-фактури № 80228/6-2021 від 30.06.2021 щодо споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] міститься інформація щодо наявності заборгованості за квартплату у сумі 553,44 грн. (а.с. 15). Вважаючи інформацію щодо суми заборгованості у сумі 349,23 грн., яка кожного місяця до нараховується до фактично використаних послуг, поширеною, звернувся з позовом про визнання її недостовірною та спростування. Допитані свідки : [PERSON] ( донька позивача) та [PERSON] ( сусід позивача) дали суду покази про те, що [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] його відвідує донька. При цьому [PERSON] є сумлінним платником всіх послуг. Однак, через те, що Комфортний дім, Теплий дім розміщує оголошення про борг відносно [PERSON] , сусіди почали пліткувати з приводу такого, внаслідок чого [PERSON] зазнає неприємних відчуттів, моральних страждань, що в свою чергу погано впливає на стан його здоров`я. У матеріалах справи відсутні достовірні докази, які свідчать про право власності на квартиру [ADDRESS] . При цьому позивач пояснив, що проживає у такій квартирі один, і вона належить йому на праві власності, після смерті дружини від успадкував її частку, будучи власником також своєї частки, а також іншим співвласником є син. При цьому з особового рахунку № [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] , наданого Управителем КП « Управляюча компанія «Комфортний дім» вбачається, що споживачем вказано [PERSON] ( а.с.15). Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством (частина перша статті 201 ЦК України). У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1 судам роз`яснено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1 зазначено про те, що обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Отже, зазначене свідчить про те, що саме на позивача покладається обов`язок довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок поширення такої інформації було порушено його особисті немайнові права, у той же час, на відповідача покладається обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною. Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] вказував на те, що інформація згідно якої у нього наявна заборгованість щодо оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є недостовірною, має негативний характер та порушує його немайнові права. На підтвердження факту відсутності у нього вказаної заборгованості позивач посилався на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.11.2020 та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01.02.2021 у справі № 344/17008/18. У зазначених рішеннях, як вказував позивач, суд дійшов висновку, що він є сумлінним платником за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, регулярно проводить відповідні платежі, а тому надані КП «Теплий дім» за зустрічним позовом розрахунки про заборгованість не можуть свідчити про наявність достатніх підстав для задоволення позову щодо стягнення заборгованості. Тобто, на думку позивача, факт відсутності у нього заборгованості підтверджується зазначеними рішенням судів. Суд не погоджується із такими доводами позивача. Так, рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.11.2020 відмовлено у задоволенні позову щодо стягнення заборгованості із [PERSON] в користь КП «Теплий дім» за період з квітня 2012 року по серпень 2019 року. При цьому, згідно розрахунків, розміщених на дошці оголошень в під`їзду будинку, в якому проживає позивач, за квартирою [ADDRESS] , наявна заборгованість за надані послуги у сумі 553,44 грн. станом на 01.07.2021 та у сумі 547,60 грн станом на 01.08.2021. Наявність заборгованості за зазначені періоди підтверджується матеріалами справи, зокрема, довідкою наданою відповідачем про розрахунки за надані послуги по особовому рахунку № [NUMBER] [PERSON] . Позивач вказаних розрахунків не спростував та не надав жодних належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження факту відсутності у нього заборгованості з оплати наданих відповідачем послуг. Долучені позивачем до позовної заяви рішення суддів самі по собі не спростовують факт наявності у позивача заборгованості, оскільки стосуються інших періодів спростування такої та містять правову оцінку судом обставин справи, а не фактичні обставини, встановлені судом, а тому не можуть вважатися такими, що мають преюдиційне значення для розгляду даної справи. Немає преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення (постанова КЦС ВС від 11.12.2019 по справі №320/4938/17). За таких обставин, суд вважає, що інформація поширена відповідачем не є недостовірною, а тому не підлягає спростуванню. Більше того, у поширеній відповідачем інформації щодо наявності у мешканців будинку [ADDRESS] заборгованості за надані послуги не міститься будь-яких ідентифікуючих конкретну особу даних, відтак, встановити, що поширена інформація стосується саме позивача та сприймалося іншими особами ( читачами) стосовно [PERSON] немає можливості. Крім того, позивачем не доведено яким чином поширена інформація завдає шкоди його особистим немайновим благам, або перешкоджає йому повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа, яка звернулася до суду, має право на захист її майнового права чи інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Ці право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 38), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 4 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (пункт 72), від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц (пункт 7.37), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 55), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 73), від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19 (пункт 7.3)). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі та припинення правовідношення (пункти 1, 5 і 7 частини другої статті 16 ЦК України). Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.12) та від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 57)). Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18, що стосувалась обґрунтованості нарахування позивачці обсягу спожитого природного газу , вказав у п. « 101. Вимога про визнання боргу безпідставним є вимогою про визнання відсутності у постачальника права вимагати оплати донарахованого боргу та відсутності обов`язку (який кореспондує вказаному праву) у споживача з оплати такого боргу. Ця вимога є ефективним способом захисту інтересу боржника в юридичній визначеності у спірних правовідносинах. У пункті 102 вказаної постанови зазначено, що ефективним способом захисту прав споживача є і вимога зобов`язати постачальника списати з особового рахунку споживача донараховану заборгованість, тобто про примусове виконання обов`язку в натурі. Її можна заявити як разом із вимогою про визнання боргу безпідставним, так і окремо. Задоволення цієї вимоги унеможливить виставлення постачальником рахунків на суму боргу, який споживач не визнає, за наявності невирішеного спору, або якщо суд визнав цей борг безпідставним». Фактично зі змісту позову та пояснень позивача вбачається, що кінцевою метою спростування оспорюваної ( недостовірної) інформації для [PERSON] є фактичне визнання судом відсутності заборгованості за відповіді періоди, оскільки така продовжує нараховуватись, відновлення права для надання йому житлової субсидії, відшкодування моральної шкоди. При цьому, право позивача на отримання цієї субсидії не можна віднести до його особистих немайнових прав, які охороняються ст. 277 ЦК України, оскільки це право за своєю юридичною природою має економічний характер. Оспорювана [PERSON] інформація, що міститься, може бути досліджена та оцінена як доказ при вирішенні за необхідності спору з приводу права на субсидію за відповідні періоди. Ефективний засіб юридичного захисту у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) має забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату. Отже, враховуючи те, що позивачем не доведено сукупність фактів, які є підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а саме: не спростовано достовірність поширеної відповідачем інформації, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову щодо визнання недостовірною та такою, що порушує його права та повагу, честь і гідність інформацію щодо вивішення біля будинку [ADDRESS] інформації щодо боржників за сплату житлово-комунальних послуг, серед яких зазначена квартира №85 , в якій він проживає та її спростування. Відповідно до статті 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Оскільки немає підстав для задоволення позову про захист честі, гідності та ділової репутації, слід відмовити і у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір необхідно компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного, відповідно до ст. 247, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed