Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

01 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого із [PERSON] 05 вересня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану м. Миргород Полтавської області, актовий запис № 198. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05 вересня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу є неповнолітня дитина, дочка [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, поваги та любові. Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе і суперечить її інтересам. Ухвалою судді від 07 жовтня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін . Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] » (а.с.23). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу у його відсутність (а.с. 25). В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05 вересня 2004 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану м. Миргород Полтавської області, актовий запис № 198 (а.с. 4,24). Від шлюбу є неповнолітня дитина: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.02.2005 (а.с.8). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та неповнолітньої дитини. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », тому суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до пункту 1 частини 2 та частини 6 статті 141 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 908 гривень 00 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved