Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

02.03.2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що за вказаною адресою проживала її мати [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , [INFO] , бабуся [PERSON] , [INFO] , якій у відповідності з рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 02.12.2005 року на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по зазначеній адресі. [INFO] помер батько [PERSON] , а [INFO] померла бабуся [PERSON] . Після смерті бабусі відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно. Бабуся ще за життя посвідчила на її ім`я заповіт. Вона звернулася до Тлумацької державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння, оскільки відсутні документи підтверджуючі родинні відносини зі спадкодавцем. Дані обставини позбавляють її можливості оформити спадщину, а тому просила постановити рішення, яким визнати за нею права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON] , в мотивувальній частині якого просила встановити факт родинних відносин між нею [PERSON] та її бабусею [PERSON] , оскільки існують розбіжності в зазначенні її прізвища та прізвища спадкодавця у правовстановлюючих документах. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, однак через канцелярію суду подали заяви, в яких позов визнали, просили його задовольнити. Ствердили, що покійна [PERSON] , [INFO] , дійсно являється рідною бабусею [PERSON] , а їхньою матір`ю (а.с. 50, 52). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 02.12.2005 року визнано за [PERSON] (бабуся позивача) право власності на житловий будинок та належні до нього господарські будівлі і споруди по [ADDRESS] (а.с. 15). Дані відомості також підтверджуються витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18440561 від 09.04.2008 року (а.с. 16) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 29923220 від 24.11.2014 року (а.с. 17-18). Згідно копії технічного паспорту від 22.11.2019 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , побудовані у період з 1965 року по 1991 рік (а.с. 4-7). [INFO] помер [PERSON] (батько позивача), а [INFO] померла [PERSON] (бабуся позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 11, 12). Ще за життя [PERSON] (бабуся позивача) посвідчила заповіт, яким усе своє майно, що буде їй належати на день її смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, а також все те, на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (позивач), що підтверджується копією заповіту від 26.12.2014 року (а.с. 10). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивач) прийняла спадщину за заповітом після смерті бабусі [PERSON] , так як була зареєстрована та постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 433 від 02.03.2020 року (а.с. 9). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 70/2017 від 03.11.2017 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (бабуся позивача) (а.с. 60-85), згідно якої [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом, яка прийнала та бажає оформила спадщину за заповітом, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач [PERSON] правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими за адресою: [ADDRESS] , які належали її бабусі [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом. В нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] ,оскільки відсутні документи, що підтверджують родинні відносини між спадкодавцем [PERSON] (бабуся позивача) та спадкоємцем [PERSON] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 704/02-31 від 28.11.2019 року (а.с. 14). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Згідно п.5 ч. 2 ст. 293 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] (дідусь позивача) та [PERSON] (бабуся позивача) з 05.06.1945 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 29). У шлюбі [PERSON] (дідусь позивача) та [PERSON] (бабуся позивача) [INFO] народився син [PERSON] (відповідач) (а.с. 32), як вбачається з наведених документів прізвище батьків та їхнього сина вказано як « [PERSON] ». Однак згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 00023237469 від 26.06.2019 року (а.с. 28) та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 33) батьками: [PERSON] (відповідач), [INFO] , та [PERSON] (батько позивача), [INFO] , є [PERSON] (дідусь позивача) та [PERSON] (бабуся позивача), як вбачається з наведених документів прізвище батьків та їхніх дітей вказано як « [PERSON] ». 14.10.1972 року батько позивача [PERSON] одружився з [PERSON] (а.с. 30) і [INFO] у них народилася дочка [PERSON] (позивач) (а.с. 31). 14.02.2013 року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 34). Згідно довідки Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 433 від 02.03.2020 року (а.с. 9) та копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд. [ADDRESS] (а.с. 19-27) [PERSON] постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , та на день смерті [INFO] мала за даною адресою наступний склад сім`ї: невістка (мати позивача) [PERSON] , 1954 р.н., онук (брат позивача) [PERSON] , 1974 р.н., правнук (племінник позивача) [PERSON] , 1995 р.н., онучка (позивач) [PERSON] , 1986 р.н., правнучка (дочка позивача) [PERSON] , 2015 р.н. З оцінки наявних у справі доказів в судовому засіданні встановлено факт родинних відносин про те, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , дійсно являлася бабусею позивача [PERSON] , враховуючи те, що цей факт дійсно має для позивача юридичне значення. Нормами статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що представник відповідача визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 1103,65 грн. (квитанція № 0.0.1536782921.1 від 27.11.2019 року на суму 384,20 грн. (а.с. 38) та квитанція № 0.0.1566393264.1 від 26.12.2019 року на суму 719,45 грн. (а.с. 39)), а саме 551,83 грн. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved