Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулася з позовом до суду про стягнення аліментів на свою користь на утримання неповнолітнього сина. Свої вимоги мотивує тим, що вона та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], однак відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дитини. Разом з цим зазначала, що дитина перебуває на повному її утриманні. Також вказувала, що [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід. Тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач повністю підтримала свої вимоги, обґрунтувавши їх доводами, викладеними у заяві. Відповідач позов не визнав та пояснив суду, що він не відмовляється утримувати свого сина, надає допомогу шляхом придбання продуктів та речей для дитини, однак зважаючи на те, що він не має постійного місця роботи, стабільної заробітної плати, інших доходів - не може сплачувати аліменти у розмірі 1000 гривень. Разом з цим додав, що зміг би платити на утримання сина аліменти у розмірі 30 % від мінімальної заробітної плати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. У відповідності зі ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). З пояснень сторін встановлено, що вони проживають окремо, дитина проживає разом із матір'ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач надав для огляду у судовому засіданні свою трудову книжку, з якої вбачається, що [PERSON] з 1985 року ніде офіційно працевлаштованим не був. Тобто судом встановлено,що відповідач на даний час немає постійного місця роботи, немає регулярного заробітку, тому позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі підлягають задоволенню. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року № 719-VII прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років складає 1032 гривні на місяць. Щодо розміру аліментів, то суд бере до уваги матеріальний стан як відповідача, так і позивача та враховуючи ту обставину, що відповідач має нерегулярний дохід і, що за законом обов'язок утримання неповнолітньої дитини покладається на обох батьків, суд приходить до висновку про необхідність встановлення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень щомісячно від дня пред'явлення позову. У п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тому суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. За правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі статей 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, статті 5 Закону України "Про судовий збір",

Outcome: partial