Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що з 12.09.2008 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , від якого вони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Оскільки домовленості щодо утримання дітей між ними не досягнуто, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн. з подальшою індексацією відповідно до законодавства України, починаючи з 30.10.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. У відзиві на позовну заяву [PERSON] просить у позові про стягнення аліментів у заявленому розмірі відмовити, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість та такому, що не відповідає дійсним обставинам справи. У відповіді на відзив позивачка просила задовольнити позовні вимоги повністю і стягнути з відповідача заявлений у позові розмір аліментів. Позивачка та її представник у судовому засіданні просили задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала частково. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що 12.08.2005 року між сторонами укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 12.09.2008 року серії [NUMBER] , актовий запис № 1021, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 20.04.2010 року серії [NUMBER] , актовий запис № 922, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 29.05.2012 року серії [NUMBER] , актовий запис № 1243, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 9-10). Діти проживають разом з позивачкою, що відповідачем не оспорюється. Відповідно до довідки ДУ «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології імені академіка О.М. Лук`янової НАМН України» № 131 від 19.11.2019 року [PERSON] обіймає посаду завідувача відділенням, його середній заробіток за період з 01.05.2019 року по 31.10.2019 року склав 19 705 грн. 89 коп. (а.с. 124). Відповідно до книги обліку доходів та витрат ФОП [PERSON] дохід, що оподатковується за ІІІ квартал 2019 року становить 13 500 грн. (а.с. 127). З наданої медичної документації [PERSON] вбачається, що останній перебував на стаціонарному лікуванні у період з 12 по 23.09.2019 року (а.с. 121-123). За інформацією ГУ ДПС у м. Києві, [PERSON] є платником єдиного податку 2 групи, станом на 28.01.2020 року декларація ФОП [PERSON] платника єдиного податку 3 групи, з відображенням доходів, отриманих від підприємницької діяльності за 2019 рік відсутня. Обсяг доходу, отриманий від підприємницької діяльності [PERSON] на підставі поданої податкової декларації за три квартали 2019 року складає 37 500 грн. (а.с. 164-165). Як вбачається з квитанцій про перерахування грошових коштів АТ "Приватбанк" [PERSON] у період з липня по листопад 2019 року перераховував по 4 000 грн. в рахунок аліментів на утримання дітей (а.с. 101-107). Крім того, з наданих сторонами квитанцій також вбачається, що кожен з них несе витрати на утримання дітей. Окрім цього у власності [PERSON] перебуває транспортний засіб "Hyundai Santa FE", 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , яким на час вирішення справи сторони не користуються і який є предметом спору між ними, що учасниками процесу не заперечується. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Частиною 2 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі зібраних доказів установлено, те, що відповідач має стабільний дохід, враховуючи стан його здоров`я, виходячи із засад розумності та справедливості, обов`язку обох батьків брати участь в утриманні дітей, а також враховуючи інтереси дітей, які проживають з позивачкою, участь відповідача в їх утриманні, розмір його доходу, суд дійшов висновку про присудження на користь [PERSON] з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з цим позовом до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому, при визначенні розміру аліментів суд не бере до уваги доводи позивачки про її витрати на відвідування дітьми спортивних секцій та додаткових гуртків, оскільки за своєю суттю такі витрати є додатковими витратами на утримання дитини, вимогу про стягнення яких позивачкою не заявлено. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст.ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: partial