Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», Товариства з обмеженою відповідальністю «Резерв-Ойл», де третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського місткого нотаріального округу [PERSON], про визнання договору поруки, іпотеки припиненими, визнання дій незаконними та зобов'язанням вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначила, що 25.08.2010 між нею та ПАТ «Банк «Київська Русь» був укладений договір поруки за № 36241-20/10-5, щодо виконання зобов'язань за кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії в національній валюті № 36239-20/10-1 від 25.08.2010, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Резерв-Ойл», за умовами, що останній зобов'язаний до 25.08.2011 включно, повернути кредит у розмірі 2 500 00,00 гривень (далі договір поруки). Останні зміни внесені до договору поруки були оформлені договором про внесення змін №4 від 28.08.2012, яким встановлений граничний строк поруки 14.08.2013. Також 25 серпня 2010 року між Позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь» був укладений договір іпотеки, що був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за № 1502. Іпотека за цим договором забезпечувала вимоги Іпотекодержателя за кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії в національній валюті № 36239-20/10-1 від 25.08.2010 року, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Резерв-Ойл», за умовами, що останній зобов'язаний до 25.08.2011 року, включно, повернути кредит у розмірі 2 500 00,00 гривень. Предметом іпотеки є нерухоме майно: нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS], приміщення 215. До договору іпотеки неодноразово вносилися зміни щодо граничного строку повернення кредиту за кредитним договором № 36239-20/10-1 від 25.08.2010, і останні зміни були оформлені договором про внесення змін та доповнень №4 до договору іпотеки, яким встановлений граничний строк повернення кредиту у розмірі 2 235 000,00 грн. до 14 серпня 2013 року. Позивач 01.04.2014 звернувся до ПАТ «Банк «Київська Русь» щодо внесення до Державного Реєстру іпотек та Реєстру заборон відчуження нерухомого майна відповідних записів шляхом направлення листа до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] щодо внесення до Державного реєстру іпотек та Реєстру заборон відчуження нерухомого майна відповідних записів щодо зняття заборони відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення, що розташована за адресою: [ADDRESS], приміщення 215, у зв'язку з припиненням договору поруки від 25.08.2010 за № 36241-20/10-5 та договору іпотеки від 25.08.2010, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1502. На час подання позовної заяви ПАТ «Банк «Київська Русь» не було направлено до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] листа, у зв'язку з чим Позивач вважає, що її законі права та інтереси порушенні, що стало підставою для звернення до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, на задоволенні позову наполягала. Представники відповідача ПАТ «Банк «Київська Русь» Холоденко Г.М. та Мироненко О.А. в судовому засіданні позов не визнали, та просили в задоволенні позову відмовити, оскільки останній не ґрунтується на вимогах закону. Представник відповідача ТОВ «Резерв-Ойл» у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлений належним чином, клопотання про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, про поважність причини неявки суду невідомо. Від третьої особи до канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд цивільної справи за її відсутністю. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного виконання всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Із роз'яснень викладених у п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вбачається, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому, строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а строком існування (дії) самого зобов'язання поруки (преклюзивність строку), право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються як передбачено ч. 4 ст. 559 ЦК України. Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право. Судом встановлено, що 25 серпня 2010 року між позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь» був укладений договір іпотеки, що був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за № 1502. Іпотека за цим договором забезпечувала вимоги Іпотекодержателя за кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії в національній валюті № 36239-20/10-1 від 25.08.2010, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Резерв-Ойл», за умовами, що останній зобов'язаний до 25.08.2011 включно, повернути кредит у розмірі 2 500 00,00 гривень. Предметом іпотеки є нерухоме майно: нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS], приміщення 215. До договору іпотеки неодноразово вносилися зміни, що граничного строку повернення кредиту за кредитним договором № 36239-20/10-1 від 25.08.2010, і останні зміни були оформлені договором про внесення змін та доповнень №4 до договору іпотеки, яким встановлений граничний строк повернення кредиту у розмірі 2 235 000,00 грн. до 14 серпня 2013 року. 25.08.2010 між позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь» був укладений договір поруки за № 36241-20/10-5, щодо виконання зобов'язань за кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії в національній валюті № 36239-20/10-1 від 25.08.2010, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Резерв-Ойл», за умовами, що останній зобов'язаний до 25.08.2011 включно, повернути кредит у розмірі 2 500 00,00 гривень. Оскільки договором про внесення змін та доповнень №4 до договору іпотеки та договору поруки, було встановлено граничний строк повернення кредиту у розмірі 2 235 000,00 грн. до 14 серпня 2013 року, а ПАТ «Банк «Київська Русь» звернувся з позовною заявою до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська лише наприкінці березня 2014 року, тобто зі спливом шестимісячного строку для звернення до суду, оскільки граничний строк є дата - 14 лютого 2014 року, договір поруки є припиненим саме з 14.02.2014. Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із частиною п'ятою статті 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. З договорів поруки, іпотеки вбачається, що в них не встановлено строку, після якого забезпечення виконання основного зобов'язання припиняється, а умова договору про дію договорів про забезпечення до повного виконання ТОВ «Резерв-Ойл» зобов'язання перед ПАТ «Банк «Київська Русь» або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, іпотеки, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України. Згідно із цією нормою права строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Цього в договорі поруки та в договорі іпотеки не встановлено. ПАТ «Банк «Київська Русь» заперечуючи проти позову посилається на те, що 07 лютого 2014 року ними направлено претензію на адресу [PERSON] Разом з тим, суд не може погодитися з такими посиланнями представників відповідача ПАТ «Банк «Київська Русь», оскільки належних доказів того, що дана вимога була направлена через відділення зв'язку та отримана [PERSON], суду не надано. Крім того, умовами договору передбачено направлення вимоги рекомендованим листом, тоді як представник відповідача пояснив, що така вимога направлена простою кореспонденцією. Таким чином, станом на 14.02.2014 ПАТ «Банк «Київська Русь» в передбачений договором та законом спосіб не пред'явив вимоги до Позивача відносно виконання забезпечених зобов'язань по кредитному договору, тому у позивача відсутній обов'язок щодо погашення боргу по Кредитному договору № 36239-20/10-1 від 25.08.2010, а договір поруки та іпотеки є припиненим з 14.02.2014. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме слід визнати договір поруки №36241-20/10-5 від 25 серпня 2010 року, укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» та договір іпотеки від 25 серпня 2010 року, укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь», нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за № 1502 - припиненими. Що стосується інших позовних вимог, то вони не підлягають задоволенню, оскільки позивачем обрано спосіб захисту, який не передбачено ст.16 ЦК України. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з з відповідачів Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Резерв-Ойл» на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені нею судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Outcome: partial