Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

01 лютого 2018 року позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовними вимогами до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом (ціна позову 102552 грн.) посилаючись на те, що 31 січня 2014 року помер його батько - [PERSON], який проживав та був зареєстрований в [INFO], вул.Шевченка,28, Дунаєвецького району Хмельницької області. Після його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Велика Побійна вул.Шевченка,28 Дунаєвецького району Хмельницької області, земельна частка (пай) на яку позивач вже отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач є сином померлого та відповідно спадкоємцем за законом 1-ої черги, спадщину прийняв, звернувшись з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору в установлений законом строк, крім нього спадкоємцем за законом є його мати, яка на спадщину не претендує, до нотаріальної контори подала заяву про відмову від прийняття спадщини в установлений законом строк, інших спадкоємців не має. 08 грудня 2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу [PERSON] за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом на майно матері, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с.Велика Побійна вул.Шевченка,28 Дунаєвецького району Хмельницької області, що належав померлому 31 січня 2014 року [PERSON] у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане майно. Згідно довідки, виданої Дунаєвецьким КП «Інвентарбюро» від 06 грудня 2017 року, акт про завершення будівництвом житлового будинку в с.Велика Побійна вул.Шевченка,28, не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецького районною радою не видавалось на прізвище [PERSON]. Те, що за померлим рахується житловий будинок, підтверджується зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд, довідками Дунаєвецької міської ради та випискою з погосподарських книг с.В.Побійна Дунаєвецького району Хмельницької області, а тому позивач завернувся з даним позовом до суду. Представник позивача по довіреності [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить проводити розгляд справи у її відсутності і розглянути справу у підготовчому судовому засіданні, оскільки відповідачем визнано позов в повному обсязі. Представник відповідача: Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак надав суду відзив на позовну заяву, в якій позов визнав в повному обсязі та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, про що свідчить відзив на позов і визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд ухвалює про винесення рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 31 січня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є сином та спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON], який прийняв спадщину на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки подав в установлений законом строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, інші спадкоємці за законом, а саме: [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися, що підтверджується копією спадкової справи №73-2014, заведеної 28 липня 2014 року за заявою [PERSON] після смерті його батька [PERSON], померлого 31 січня 2014 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18 лютого 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №202. До маси спадкового майна, після смерті [PERSON], входить житловий будинок площею 112 кв.м. з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: веранда (а), підвал під частиною будівлі (а1), веранда (б), господарські будівлі заблоковані (Б), сарай (В), сарай (Г), погріб з шийкою (Д), огорожа (N) вартістю 102552 грн., що підтверджується зведеним актом вартості будівель і споруд, технічним паспортом на житловий будинок. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 грудня 2017 року приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Велика Побійна вул.Шевченка,28 Дунаєвецького району Хмельницької області та належав [PERSON], який помер 31 січня 2014 року, на імя позивача в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Згідно з довідкою Дунаєвецького КП Інвентарбюро від 06 грудня 2017 року видно, що акт про завершення будівництвом житлового будинку в с. .[PERSON] вул.Шевченка,28 Дунаєвецького району Хмельницької області не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою районною радою на імя [PERSON] не видавалося. Як вбачається з виписки з погосподарської книги за 1991-2015 рік, довідки № 25 від 18.01.2018 р., виданими Дунаєвецькою міською радою Хмельницької області житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, розташований за адресою: с. Велика Побійна вул.Шевченка,28 Дунаєвецького району Хмельницької областіз 1991 року зареєстрований за померлим 31 січня 2014 року [PERSON], який і є головою домогосподарства, рік побудови будинку 1970 рік, розмір земельної ділянки, який виділено біля домоволодіння - 0,58 га. Виникнення права власності у спадкодавця [PERSON] регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, померлий [PERSON] своє право власності в БТІ не оформив. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Тому, [PERSON] набув право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в с.В.Побійна вул.Шевченка,28 Дунаєвецького району Хмельницької області. Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у звязку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 31 січня 2014 року.

Outcome: approved