Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

01.04.2014 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов позов [PERSON] (а.с.2), в якому вона просить стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 10136 грн. 52 коп. та неустойку (пеню) за несплату аліментів за період з 16.08.2013 р. по 31.03.2014 р. в сумі 23111 грн. 27 коп. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись у позовній заяві (а.с. 2), письмових поясненнях (а.с. 38-39) та у виступі у судовому засіданні на ті обставини, що в примусовому порядку проводилось виконання судового рішення про стягнення аліментів на сина [PERSON], який досяг повноліття в 2013 р., що на час повернення їй виконавчого листа державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по аліментах у розмірі 10136 грн. 52 коп., і до цього часу відповідач не сплатив вказану заборгованість, в зв'язку з чим зобов'язаний сплатити пеню за період з 15.08.2013 р. по 31.03.2014 р. Відповідач позов не визнав, посилаючись у письмових запереченнях (а.с. 21-24) та у виступі в судовому засіданні на ті обставини, що він не оспорює наявності заборгованості по аліментах у розмірі 10136 грн. 52 коп., яка мала б бути стягнута в межах виконавчого провадження; що заборгованість виникла із-за складного сімейного, матеріального стану; що неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів нарахована необґрунтовано. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та правовідносини. Із доказів на а.с. 5, 6-7 слідує, що з відповідача на користь позивача згідно рішенню Іллічівського міського суду Одеської області від 01.02.2002 р. були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу до повноліття дитини [INFO] Із копії постанови державного виконавця по виконавчому провадженню №14120693 вбачається, що вищевказаний виконавчий документ був повернутий стягувачеві 15.11.2013 р. (а.с. 34). Розрахунком державного виконавця від 29.11.2013 р. встановлена заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] у сумі 10136 грн. 52 коп. (а.с. 8). Цей розрахунок в порядку ст. 195 СК України сторони не оспорювали. Відповідно до ч. 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Згідно положень ч.ч.3, 5 ст. 194 СК України стягнення заборгованості за аліментами можливе за рішенням суду. За таких обставин вимога про стягнення заборгованості є обґрунтованою, доведеною та підлягає задоволенню у повному обсягу. При цьому суд не бере до уваги копії квитанцій, наданих відповідачем (а.с. 33-37), т.я. ці суми були враховані державним виконавцем під час розрахунку заборгованості. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення; розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. При визначенні розміру неустойки (пені) суд бере до уваги наявність у відповідача на утриманні дружини та двох дітей, 2011 та 2014 р.р. народження (а.с. 25-27), повернення виконавчого документа 15.11.2013 р. і наявність підстав нарахування неустойки за період з 15.08.2013 р. по 15.11.2013 р., а також те, що розмір неустойки (пені) за розрахунком позивача значно перевищує розмір заборгованості за аліментами. Таким чином, суд вважає за можливим частково задовольнити вимогу щодо пені, визначивши її розмір у 5000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial