Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

01 квітня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], ТОВ «Скорпіон ЛТД», [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, вказавши, що між АКІБ «Укрсиббанк» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем [PERSON] 02.07.2007 року було укладено кредитний договір № 111764410000, за яким відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 200 000,00 доларів США на строк з 02.07.2007 року по 01.07.2017 року зі сплатою 13,00 % річних за користування кредитними коштами та під поручительство [PERSON] Також, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та ТОВ «Скорпіон ЛТД» був укладений іпотечний договір від 02.07.2007 року, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно (цілісний майновий комплекс), загальною площею 1 708,8 кв.м., та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав зобов'язання по поверненню кредитних коштів, внаслідок чого станом на 04.03.2013 року у нього утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 2 142 261,56 грн. У зв'язку з чим, позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором на загальну суму 2 142 261,56 грн., в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору просить звернути стягнення на предмет іпотеки та солідарно стягнути з відповідачів сплачений судовий збір в сумі 3 441,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, в письмовому клопотанні направленому на адресу суду просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав до суду заперечення, в яких позов визнав частково, а саме вказав, що згідно кредитного договору № 111764410000 від 02.07.2007 року йому кредит надавався у виді траншів; всього [PERSON] отримано траншів на суму 105 000 доларів США, що еквівалентно 1 124 687 грн. 32 коп., а щодо решти траншів на суму 95 000 доларів США зазначає, що вказані кошти не отримував та просить відмовити в задоволені позову в цій частині. Представник відповідача ТОВ «Скорпіон ЛТД» в судовому засіданні позов визнав частково, а саме на суму 1 285 365 грн. 30 коп. (з яких 839 265 грн. 00 коп. сума основного боргу(що еквівалентно 105 000 доларів США), 446 100 грн. 30 коп. відсотки), а в решті вимог просив відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову в повному обсязі, оскільки зазначив, що позивачем не надано жодного доказу того, що [PERSON] фактично отримував кредитні кошти, а не лише підписував заяви на видачу траншів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] 02.07.2007 року було укладено кредитний договір № 111764410000 (№ 111764410001), за яким відповідач [PERSON] повинен був отримати кредитні кошти в сумі 200 000,00 доларів США у виді траншів, зі сплатою за користування кредитними коштами 13,00 % річних, на строк з 02.07.2007 року по 01.07.2017 року. Позивачем на підтвердження виконання умов кредитного договору надано суду копії заяв [PERSON] на отримання траншів на суми: 6 100 доларів США, 5 500 доларів США, 21 000 доларів США, 1 920 доларів США, 59 000 доларів США, 45 000 доларів США, 60 000 доларів США (а.с. 66-72). Проте, позивач не надав суду підтвердження фактичного отримання коштів [PERSON] (у виді готівки, шляхом перерахунку на певний банківський рахунок чи іншим способом), оскільки вищевказані заяви лише свідчать про намір [PERSON] отримати кредитні кошти, а не про реальне їх отримання. Проте, згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідачем [PERSON] було визнано факт отримання ним траншів на суму 105 000 доларів США (45 000 доларів США та 60 000 доларів США), а отже даний факт суд вважає доведеним. Щодо заперечень відповідача [PERSON], то суд їх не приймає до уваги, оскільки факт отримання кредитних коштів визнано самим позичальником. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між АКІБ «Укрсиббанк» та ТОВ «Скорпіон ЛТД» був укладений іпотечний договір від 02.07.2007 року, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно (цілісний майновий комплекс), загальною площею 1 708,8 кв.м., та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Крім того, між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки від 02.07.2007 року, згідно якого він поручився перед АКІБ «Укрсиббанк» за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Вказані обставини підтверджуються копією кредитного договору № 111764410000 (№ 111764410001) від 02.07.2007 року, копією договору поруки від 02.07.2007 року, копією договору іпотеки від 02.07.2007 року, копією графіку погашення кредиту, копією додаткової угоди № 3 від 02.07.2007 року, копіями заяв на видачу готівки. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено Договором поруки. Частина 2 статті 1050 ЦК України вказує, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних йому процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач [PERSON], отримавши кредитні кошти, порушив умови кредитного договору, вчасно та в повній мірі кредит не повернув. Позивач у своєму позові просить суд стягнути заборгованість по кредиту (що, як зазначено у позові, був наданий [PERSON] в сумі 200 000 доларів США) в сумі 2 142 261 грн. 56 коп. розраховану станом на 04.03.2013 року, з яких 1 398 765 грн. 89 коп. заборгованість по тілу кредиту, 743 495 грн. 67 коп. заборгованість по відсоткам. Проте, судом встановлено, що [PERSON] по кредитному договору від 02.07.2007 року № 111764410000 (№ 111764410001) було отримано 105 000 доларів США. [PERSON] визнав той факт, що дані кошти ним взагалі не були повернуті, а тому суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача за вищевказаним кредитним договором становить 105 000 доларів США, що станом на 04.03.2013 року (день здійснення розрахунку заборгованості позивачем) згідно офіційного курсу НБУ (799,3000) еквівалентно 839 265 грн. 00 коп. Щодо розміру відсотків по кредитному договору від 02.07.2007 року № 111764410000 (№ 111764410001) із розрахунку суми кредиту 105 000доларів США, то позивачем не надано такого окремого розрахунку суми відсотків, а суд самостійно не може визначити їх розмір, оскільки для цього потрібні спеціальні знання в економічній галузі. Також, жодною зі сторін не було заявлено клопотання про призначення по справі судово-економічної експертизи. Тому, вимога позивача про стягнення відсотків за кредитним договором не підлягає задоволенню у зв'язку з недоведеністю їх розміру. Згідно п. 2.1.1 Договору іпотеки, позивач у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. Стаття 12 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що в разі порушення іпотекодавцем зобов'язань, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язань боржника, а у разі невиконання вимог - звернути стягнути на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Стаття 35 Закону України «Про іпотеку» передбачає право іпотекотримача, розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, в разі якщо вимоги іпотекотримача залишаться без задоволення. Стаття 217 ЦПК України передбачає право суду, який ухвалив рішення, визначити порядок його виконання. Враховуючи те, що термін повернення кредиту в повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не сплачена, позивач має право на звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно (цілісний майновий комплекс), загальною площею 1 708,8 кв.м., та знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить ТОВ «Скорпіон ЛТД» на праві власності Крім того, ПАТ «Дельта Банк», як сторона по справі на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача понесених документально підтверджених судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог, зокрема судового збору в сумі 1 348 грн. 06 коп. (по 449 грн. 35 коп. з кожного відповідача). На підставі викладеного та

Outcome: approved