Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

У грудні 2018 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] сільської ради про визнання за позивачем права на земельну частку (пай) розміром 8,219 в умовних кадастрових гектарах у землі колишнього КСП ім. Леніна, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Добропільського району Донецької області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 11 березня 2018 року. В обґрунтування позову зазначено, що її батько, [PERSON], фактично прийняв спадщину після померлої його матері [PERSON]. В 2015 році батько дізнався, що його мати [PERSON] мала земельну ділянку в межах території [PERSON] сільської ради. Звернувшись в 2016 році до управління Держгеокадастру у Добропільському районі Донецької області з приводу даного питання отримав лист від 04 листопада 2016 року №1705 в якому зазначалося, що згідно додатку № 1 списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства до Державного акту на право колективної власності на землю, серія ДН 09, виданого КСП ім. Леніна, відповідно до рішення [PERSON] сільської ради від 15 травня1995 року, значиться [PERSON] за № 139. В звязку з тим, що [PERSON]І мала право на земельну частку (пай) у колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Леніна, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради батько позивача звернувся до суду для встановлення, з початку факту родинних відносин, а потім факту прийняття спадщини. Так, рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2017 року встановлено факт родинних відносин та рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14 листопада 2017 року встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини після померлої 10 квітня 1999 року матері [PERSON] 11 березня 2018 року батько позивача, [PERSON], помер та не встиг оформити спадщину. Після смерті батька відкрилася спадщина на майно яке йому належало, а позивач як спадкоємець першої черги за законом звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак постановою приватного нотаріуса Добропільського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] від 02 листопада 2018 року №564/02-31 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу та рекомендовано звернутися до суду. А тому, позивач вважає, що має право на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] Ухвалою суд від 18 січня 2019 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог за клопотанням представника позивача залучено [PERSON] та [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд її позовної заяви без її участі в судовому засідання, на позовних вимогах наполягає. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, звернулась в суд з заявою про розгляд спавши у її відсутності, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Звернувся в суд з заявою про розгляд справи у відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. [PERSON] особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечують. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно державного акту на право колективної власності на землю серії ДН№09, виданий колективному сільськогосподарському підприємству ім. Леніна, [PERSON] сільською радою народних депутатів Добропільського району Донецької області, у тому що вказаному власнику землі передається у колективну власність 2771,1 га землі в межах згідно планом. Землю передано відповідно до рішення [PERSON] сільської ради народних депутатів від 15 травня 1995 року (а.с.8-9). З додатку №1 до державного акту, до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства вбачається, що під №139 є [PERSON] (а.с.12-13). Відповідно до відповіді відділу у Добропільському районі головного Держгеокадастру у Донецькій області від 05 грудня 2018 року, [PERSON] внесена до списків членів колишнього КСП ім. Леніна Добропільського району включених в остаточний пайовий розрахунок паювання земель підприємства, затверджені рішенням [PERSON] сільської ради народних депутатів від 26 грудня 1996 року та розпорядженням голови Добропільської райдержадміністрації «Про затвердження вартості та розміру в умовах кадастрових гектарів земельної частки (пай) для видачі сертифікатів по КСП ім. Леніна» від 17 лютого 1997 року №49. Сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] не був виписаний та не видавався. Розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП ім. Леніна становить 8,219 в умовних кадастрових гектарах. Вартість земельної частки (паю) станом на 01 січня 2018 року становить 263612 грн. 23 коп. (а.с.18а) З довідки Шахівської сільської ради від 25 грудня 2015 року вбачається, що [PERSON] дійсно мала земельну частку (пай), яка знаходиться в мажах території [PERSON] сільської ради (а.с.6) Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2017 року по справі №227/2/17 встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14 листопада 2017 року по справі №227/2811/17 встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини після померлої 10 квітня 1999 року матері [PERSON] (а.с.14-15). Свідоцтвом про народження підтверджується, що батьком позивача [PERSON] є [PERSON] (а.с.5). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД №526338, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 12 березня 2018 року, [PERSON], [INFO], помер 11 березня 2018 року, про складено актовий запис № 2718 (а.с.16). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 листопада 2018 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як не надано оригінал Сертифікату про право на земельну частку (пай), який підтверджує право матері спадкодавця [PERSON] на право на земельну частку (пай). (а.с.18) Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Добропільського районного нотаріального округу ГТУЮ у Донецькій області [PERSON], відкрита спадкова справа № 102/2018 до майна [PERSON], померлого 11 березня 2018 року, за заявою про прийняття спадщини [PERSON] та надана інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 54831775 від 22 січня 2019 року. На підставі ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~16\~ЦК України способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Так, пунктом 1 Указу Президента\~України від\~08.08.1995\~року №720/95 установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Відповідно до пункту 2 даного Указу право на земельну частку(пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства (далі САТ), в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Отже, для того, щоб набути право на земельну частку (пай), згідно з даним пунктом Указу, необхідна наявність таких обставин: щоб особа була членом колективного сільськогосподарського підприємства;була внесена до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю; колективне сільськогосподарське підприємство отримало акт про право колективної власності на землю. У ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~"Про\~порядок виділення\~в натурі\~(на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)" зазначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну часту (пай) у встановленому законодавством порядку. Частиною 3 статті 1\~цього\~Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст.ст. 1, 2, 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, особи, які отримали сертифікат на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай). Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду. Відповідно до ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом беззаперечно встановлено, що [PERSON] за життя мала право на земельну частку (пай), як члени колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна та була внесена до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, хоча за життя не отримала сертифікату на право власності на неї. Також рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14 листопада 2017 року по справі №227/2811/17 підтверджується факт прийняття спадщини [PERSON], [INFO], шляхом вступу в управління і володіння майном, що належало за життя його матері [PERSON], яка померла 10 квітня 1999 року. Разом з тим, враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема правила\~ЦК УРСР1963, у тому числі щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців за законом. За правилом\~ст.\~548\~ЦК\~УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.\~549\~ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] підтверджено матеріалами справи. Зокрема, згідно довідки Світлівської сільської ради від 28 січня 2019 року, [PERSON] по день смерті 11 березня 2018 року був зареєстрований і мешкав в с. Красноярське, вул. Нова, 2 Добропілсьького району Донецької області. Разом з тим за цією адресою до дня смерті [PERSON] постійно проживали і були зареєстровані з 19990 року: дружина [PERSON], дочка [PERSON], онука [PERSON]. Відповідно до статті 1216, 1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі спадкової справи вбачається, що інші спадкоємці на спадщину не претендують. Так [PERSON], дружина померлого відмовилась від спадщини за законом, про що свідчить нотаріально завірена заява. Інші спадкоємці з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Також судом встановлено, що позивачці [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 02 листопада 2018 року на земельну ділянку, площею 7,0102 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області. Отже, позивач як дочка померлого, та відповідно до ст.1261\~ЦК України віднесена до спадкоємців першої черги за законом, прийняла спадщину. Виходячи з наведеного, враховуючи, що спадкодавець [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], яка внесена до списків членів колишнього КСП ім. Леніна, хоча сертифікат на право на земельну частку (пай) не був виписаний та не видавався, а тому суд вважає, що позивач має право в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 8,219 в умовних кадастрових гектарах у землі колишнього КСП ім. Леніна, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Добропільського району Донецької області.

Outcome: approved