Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-10 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою, у якій просив встановити факт смерті [INFO] у місті Харцизьк Донецької області [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] у місті Харцизьк Донецької області померла його баба [PERSON] , що підтверджується копією довідки про причини смерті № 491 від 14 вересня 2019 року та копією свідоцтва про смерть № [NUMBER] від 16 вересня 2019 року, виданими на тимчасово окупованій території України. Для реєстрації факту смерті баби [PERSON] , він звернувся до Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Відділ РАЦС), проте рішенням цього Відділу від 27 листопада 2019 року у реєстрації смерті баби [PERSON] йому відмовлено, оскільки ним пред`явлено документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті баби [PERSON] йому необхідно для державної реєстрації смерті останньої. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві просив суд розглянути справу за його відсутності. Заінтересована особа: Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу без участі їхнього представника, у зв`язку з тим, що Відділ РАЦС залучений до участі у справі як заінтересована особа самостійних вимог не заявляє та прав заявника не оспорює. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Суд встановив, що заявник [PERSON] народився [INFO] у місті Харцизьк Донецької області, його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , яка є дочкою [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження заявника та його матері. Згідно із копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] заявник [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки від 04 листопада 2019 року № 3250-5000223915 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичним зареєстрованим місцем проживання заявника [PERSON] є наступна адреса: [ADDRESS] . Із копії паспорта громадянки України серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] у селі Калинівки міста Макіївки Донецької області, зареєстрованим місцем її проживання з 16 грудня 1976 року є адреса: [ADDRESS] . Із копії довідки про причину смерті № 491 від 14 вересня 2019 року та свідоцтва про смерть № [NUMBER] від 16 вересня 2019 року, виданих на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади не здійснюють своїх повноважень, видно, що [INFO] у місті Харцизьк Донецької області у віці 82 років померла [PERSON] , [INFO] , місце народження: село Калинівка міста Макіївки, Донецька область, Україна; причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз гіпертензії, ішемічна хвороба серця. Рішенням Відділу РАЦС від 27 листопада 2019 року за № 2829/16.6-79 у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заявнику [PERSON] було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті даної особи ним пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Із Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р, видно, що місто Харцизьк Донецької області включене до даного переліку населених пунктів. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року № 1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01 липня 2010 року № 2398-VI визначено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За змістом п. 1 розділу І, п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (у редакції наказу від 24 грудня 2010 року № 3307/5), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. У ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За змістом ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи наведене, обставини справи, суд вважає вставленим факт смерті [INFO] у місті Харцизьк Донецької області у віці 82 років громадянки України [PERSON] , тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. Факт смерті [INFO] [PERSON] судом встановлено для проведення державної реєстрації смерті даної особи в порядку, визначеному законодавством України. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved