Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

01 липня 2015 р. Банк звернувся до суду з вказаними позовними вимогами до відповідача. Обґрунтовували їх тим, що 28.11.2013 р. між Банком та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту № 1/17/320/23-09-13/0002, за умовами якого Банк надав боржнику кредит в сумі 11 500 грн, зі сплатою 15 % річних, а з 01.06.2014 р. 17 % річних, строком на 36 місяців, тобто до 27 листопада 2016 р. [PERSON] зобов'язана була своєчасно повернути кредитні кошти. Вказали, що [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 01.07.2015 р. у відповідача виникла прострочена заборгованість в сумі 15 860,98 грн. З посиланням на ці обставини просили суд стягнути з [PERSON] борг за кредитом у вказаній сумі. В судове засідання представник Банку не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, а справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] будучи неодноразово своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи у судове засідання не з'явилася. Про причини неявки суду не повідомила. Представник Банку у своїй заяві не заперечував проти винесення рішення у заочному порядку. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки (ч.ч. 1, 3 ст. 1054 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що 28 листопада 2013 р. між Банком та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 1/17/320/23-09-13/0002, за умовами якого відповідачу надано споживчий кредит в сумі 11 500 грн, на строк до 27 листопада 2016 року, зі сплатою 15,0 відсотків річних, а з 01 червня 2014 р. 17,0 відсотків річних та щомісячної комісії у розмірі 1,5 відсотків від первісної суми кредиту. Боржник зобов'язалася повертати кредит та проценти за його використання відповідно до встановленого графіку. Судом з'ясовано, що [PERSON] неналежним чином виконує умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка за розрахунком Банку станом на 01 липня 2015 р. становить - 15 860,98 (п'ятнадцять тисяч вісімсот шістдесят гривень 98 коп.) гривень, що складається із заборгованості з повернення кредиту - 8 277,11, заборгованості по сплаті процентів за користування коштами - 725,13 грн, заборгованості по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку - 345 грн, пені за прострочення основної суми боргу - 500,79 грн, пені за несплачені проценти - 262,95 грн, штрафу - 5 750 грн. Виходячи з того, що відповідач не з'явилася до судового засідання, а отже ухилилася від надання доказів, що спростовують вимоги позивача, то суд вважає нарахований борг безспірним, який підлягає стягненню у безспірному порядку.

Outcome: approved