Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

01 лютого 2016 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 07 липня 2015 року помер чоловік [PERSON] [PERSON] [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка, прийняла спадщину. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у виді ? частини житлового будинку і земельної ділянки площею 420 кв. м для обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами, що йому належали на праві власності. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину будинку, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріус відмовив, оскільки відсутній Державний акт на право приватної власності на цю землю на ім.»я чоловіка. Державний акт на земельну ділянку є на ім.»я дарувальника [PERSON] і за життя чоловік не здійснив переоформлення права власності на земельну ділянку на своє ім.»я. За таких обставин позивачка не може отримати свідоцтва про право на спадщину у вигляді земельної ділянки. Просить визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку після смерті її чоловіка [PERSON] в порядку спадкування за законом. В суді представник позивачки [PERSON] доводи позову підтримує повністю і пояснила, що [PERSON] та її чоловік [PERSON] за договором дарування отримали від [PERSON] житловий будинок і земельну ділянку по вул. Чайковського, 5 в м. Полонне. Після укладення договору дарування ні позивачка, ні її покійний чоловік не зверталися за виготовленням державного акту на право приватної власності на землю, а надали лише документи на оформлення житлового будинку з господарськими спорудами. В позивачки [PERSON] від шлюбу з [PERSON] є двоє повнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], але вони на спадщину після смерті батька не претендують, інших спадкоємців першої черги нема. Представник Полонської міської ради [PERSON] проти задоволення позову не заперечує. Залучені з ініціативи суду треті особи [PERSON] та [PERSON] в суд не зявилися, направили письмові заяви про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують. Дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер 07 липня 2015 року. Він мав право власності на земельну ділянку, яку разом з дружиною [PERSON] отримав в дар від [PERSON], але за життя не переоформив земельну ділянку. Позивачка прийняла спадщину у виді ? частини будинку. Дані обставини підтверджені в суді письмовими доказами: свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про смерть [PERSON], договором дарування житлового будинку та земельної ділянки, згідно з яким [PERSON] подарував [PERSON] та [PERSON] в рівних долях житловий будинок по вул. Чайковського, 8 в м. Полонне та земельну ділянку площею 840 кв. м, державним актом на право приватної власності на землю, згідно з яким [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 840 кв. м, розташована в м. Полонне по вул. Чайковського, 5, технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою м. Полонне, вул. Чайковського, 5, замовником якої є позивачка [PERSON], витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, свідоцтвом про право на спадщину позивачки за законом після смерті [PERSON], витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі, технічним паспортом на житловий будинок. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а згідно ст.346 ч.1 п.11 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, підтверджені належними, достовірними та допустимими доказами, відповідають чинному законодавству і підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті її чоловіка за законом, прийняла спадщину після смерті чоловіка, в тому числі земельну ділянку. Позивачка не має можливості підтвердити своє право власності на спадщину у виді земельної ділянки у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа державного акта на право власності [PERSON] на земельну ділянку, оскільки останній за життя не переоформив право власності на земельну ділянку, що призвело до правомірної відмови нотаріусом видати свідоцтво про право власності на спадщину.

Outcome: approved