Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просить скасувати постанову слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києва Мельника Я.В. від 14.08.2009 р. про накладення арешту на заставне майно, а саме: квартиру [ADDRESS] та зобов'язати слідче управління ГУ МВС України в м. Києві зняти арешт з заставного нерухомого майна. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 21.03.2007 р. між ВАТ Банк «Біг Енергія» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно умов якого остання отримала кредит на суму 115 000 доларів США. В забезпечення умов кредитного договору, між тими ж сторонами було укладено договір іпотеки, згідно умов якого [PERSON] передала Банку в іпотеку квартиру [ADDRESS]. 27.12.2013 р. та 28.01.2014 між ВАТ Банк «Біг Енергія» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» були укладені договори купівлі-продажу права вимоги, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги за кредитним договором та за договором іпотеки, укладеними з [PERSON] Однак, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» як іпотекодержатель позбавлено можливості скористатись своїм правом задовольнити вимоги за рахунок предмета іпотеки у зв'язку з наявною постановою слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києва Мельника Я.В. від 14.08.2009 р. про накладення арешту на вказане нерухоме майно та заборону на його відчуження. Оскільки наявність вказаної постанови порушує законні права та інтереси товариства, просить скасувати оскаржувану постанову та зобов'язати слідче управління ГУ МВС України в м. Києві зняти арешт з заставного нерухомого майна. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.01.2015р. позовні вимоги про скасування постанови слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києва Мельника Я.В. від 14.08.2009 р. про накладення арешту на заставне майно, а саме: квартиру [ADDRESS] залишені без розгляду. Представник позивача в судовому засіданні змінила предмет позову, просила звільнити з-під арешту майно, а саме: квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначив, що слідче управління ГУ МВС України в м. Києві є неналежним відповідачем у даному спорі, а відтак вимоги позивача є безпідставними. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами шляхом дослідження, приходить до наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Як встановлено судом, 21.03.2007 р. між ВАТ Банк «Біг Енергія» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно умов якого остання отримала кредит на суму 115 000 доларів США. (а.с.4-5) В забезпечення умов кредитного договору, між тими ж сторонами 21.03.2007 р. було укладено договір іпотеки, згідно умов якого [PERSON] передала ВАТ Банк «Біг Енергія» в іпотеку квартиру [ADDRESS]. (а.с.6-8) 27.12.2013 р. між ВАТ Банк «Біг Енергія» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір купівлі-продажу права вимоги, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги за вказаним вище кредитним договором, укладеним з [PERSON] (а.с.12-15) 28.01.2014р. між ВАТ Банк «Біг Енергія» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір купівлі-продажу права вимоги, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги за вказаним договором іпотеки, укладеним з [PERSON].(а.с.9) Як вбачається з наданого представником позивача Витягу за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на об'єкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.10.2014р., на заставне майно, а саме: квартиру [ADDRESS] в рамках досудового розслідування по кримінальній справі №18-00416 накладено арешт на підставі постанови слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києва Мельника Я.В. від 14.08.2009 р.(а.с.21-23), що також не заперечувалось в судовому засіданні представником відповідача. Згідно зі ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про зняття з нього арешту. Статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження" передбачене право заставодержателя звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» ( Із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 5 від 30.06.1978р., №3 від 30.03.1984р., №13 від 25.12.1992р., №15 від 25.05.1998р.) «відповідачами у справі суд притягує боржника, особу в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція». Разом із тим, позивач пред'явив позов до слідчого управління ГУ МВС України в м. Києві, а не до боржника [PERSON], що не відповідає положенням вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року №6 . Суд звертав увагу представника позивача на необхідність замінити первісного відповідача належним відповідачем, проте, представник позивача не скористався своїм правом, а оскільки суд відповідно до ст. 33 ЦПК України позбавлений можливості за своєї ініціативою замінити первісного відповідача належним відповідачем, суд дійшов висновку, що пред'явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у задоволенні позову до такого відповідача. У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати не підлягають стягненню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed