Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 06 червня 2006 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, близько трьох місяців сторони не проживають разом не ведуть спільного господарства не підтримують подружніх стосунків, внаслідок чого позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. На даний час дитина проживає з позивачем, перебуває на повному її утриманні. Коштів для забезпечення нормальних умов для життя дитини у позивача не вистачає, вважає, що працездатний батько, має змогу сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1500 грн. щомісячно. Оскільки між ними не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини, позивач змушена звернутись до суду з цим позовом. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просила суд його задовольнити та розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання теж не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розглядати справу без його участі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 06 червня 2006 року між сторони зареєстрували шлюб у Виконкомі Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Судом встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін [INFO] року народився син - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про його народження серії [NUMBER], видане 07 грудня 2007 року Виконкомом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 59. Батьком у свідоцтві про народження дитини зазначено [PERSON] Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Обов'язок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач [PERSON] позов визнав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, шляхом стягнення із відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved