Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

01 липня 2014 року Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20 червня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено Договір № 77, відповідно до якого, Банк надав відповідачу-1 [PERSON] кредит в сумі 200 000 грн., а відповідач, в свою чергу зобов'язався забезпечити повернення кредиту не пізніше 19 червня 2018 року, сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 21,5 % річних. Відповідач-1 умови кредитного договору не виконує, в зв'язку з чим, станом на 26 березня 2013 року заборгованість за договором складає 168761,35 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 77, між позивачем та відповідачем-2 [PERSON] укладено договір поруки від 20 червня 2008 року, згідно якого відповідач-2 поручився перед банком за виконання зобов`язань відповідачем-1. Позивачем 12 березня 2014 року на адресу відповідача-1, відповідача-2 направлено досудові вимоги, згідно яких позивач просив сплатити суму заборгованості, що виникла. Оскільки станом на день звернення до суду заборгованість не сплачена, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надавали. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки представника позивача, яка не заперечила проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Згідно до ст. 11,16 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом встановлено, що 20 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» (правонаступником якого є ПАТ «Державний Ощадний банк України») і відповідачем-1 [PERSON] укладений кредитний договір № 77, відповідно до якого, Банк надав відповідачу-1 кредит в сумі 200 000 грн., а відповідач, в свою чергу зобов'язався забезпечити повернення кредиту не пізніше 19 червня 2018 року, сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 21,5 % річних. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 77 від 20 червня 2008 року, між Відкритим акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» (правонаступником якого є ПАТ «Державний Ощадний банк України») і відповідачем-2 [PERSON] укладено договір поруки № 77 від 20 червня 2008 року, згідно якого відповідач-2, поручився перед банком за виконання зобов`язань Боржника - відповідача-1. Договором поруки визначено, що Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язання за Кредитним договором. У разі порушення Боржником виконання зобов'язання Кредитор має право вимагати від Поручителя виконання зобов'язання Боржника перед Кредитором згідно з умовами Кредитного договору в порядку, передбаченому цим Договором Поручитель відповідає по зобов'язаннях за вищезазначеним Кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник. Дія Договору закінчується належним виконанням Позичальником взятих на себе зобов`язань по Кредитному договору чи виконання Поручителем своїх зобов`язань, згідно умов Договору поруки. 23 червня 2008 року, згідно Заяви на видачу готівки №91-16, позивачем надано відповідачу-1 грошові кошти в сумі 200000,00 грн. Судом встановлено, що станом на 26 березня 2013 року заборгованість за договором складає 168761,35 грн., що складається з: заборгованість по процентам - 108054,85 грн.; пеня за прострочення сплати платежів - 60706,50 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком банку. 12 березня 2014 року позивачем на адресу відповідачів направлено претензії, згідно яких позивач просив сплатити суму заборгованості, що виникла, однак відповідачі, кожен окремо, проігнорували вимоги банку. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Оскільки положеннями п.4.2.2 кредитного договору передбачено право банка на дострокове повернення кредиту, банком своєчасно направлено претензії про сплату боргу боржнику та поручителю, суд вважає позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за договором обґрунтованими. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданих квитанцій, позивач поніс судові витрати в сумі 1687,61 грн., які підлягають стягненню з відповідачів пропорційно.

Outcome: approved