Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити факт смерті [INFO] у місті Макіївка Донецької області [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначала, що [INFO] у місті Макіївка Донецької області помер її батько [PERSON] , що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть № 539 від 28 грудня 2019 року, виданого на тимчасово окупованій території України. Для реєстрації факту смерті батька вона звернувся до Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відділ РАЦС), проте у реєстрації смерті [PERSON] їй відмовлено, оскільки нею пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті [PERSON] їй необхідно для державної реєстрації смерті батька. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, просила суд задовольнити її. Заінтересована особа: Броварський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу без участі їхнього представника, оскільки Відділ РАЦС самостійних вимог не заявляє та прав заявника не оспорює. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що заявник[PERSON] народилася [INFO] у місті Макіївка Донецької області, її батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про шлюб заявника. Згідно із копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] заявник [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки від 28 грудня 2016 року за № 3663 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичним зареєстрованим місцем проживання на даний час заявника [PERSON] є така адреса: [ADDRESS] . Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у п. Красний Бор Коногривського району Костромської області, зареєстрованим місцем його проживання з 12 грудня 2012 року є адреса: [ADDRESS] . Із копій довідки про причину смерті № 539 від 27 грудня 2019 року, лікарського свідоцтва про смерть № 539 від 28 грудня 2019 року та свідоцтва про смерть № [NUMBER] від 28 грудня 2019 року, виданих на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, вбачається, що [INFO] у місті Макіївка Донецької області помер [PERSON] , [INFO] . Причина його смерті: хронічна серцево-судинна недостатність, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний і постінфарктний кардіосклероз. Рішенням Відділу РАЦС від 23 січня 2020 року за № 196 у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , який помер [INFO] у місті Макіївка Донецької області, заявнику [PERSON] , дочці померлого, відмовлено, так як для підтвердження факту смерті батька нею пред`явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Із Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р, видно, що місто Макіївка Донецької області включене до даного переліку населених пунктів. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року № 1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01 липня 2010 року № 2398-VI визначено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За змістом п. 1 розділу І, п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (у редакції наказу від 24 грудня 2010 року № 3307/5), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. У ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За змістом ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи наведені обставини справи, суд вважає вставленим факт смерті [INFO] у місті Макіївка Донецької області у віці 61 років громадянина України [PERSON] , [INFO] , тому заява [PERSON] про встановлення цього факту підлягає задоволенню. Факт смерті [INFO] [PERSON] судом встановлено для проведення державної реєстрації смерті даної особи в порядку, визначеному законодавством України. Згідно із ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved