Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У липні 2014 року TOB «Вініл» звернулось до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого (з урахуванням доповнень) посилався на те, що відповідач під час виконання своїх трудових обов'язків водія 26 травня 2014 року о 05 годині 10 хв., керуючи автомобілем «Volvo FH», державний номер [NUMBER], разом з напівпричепом KROMHOUT, державний номер [NUMBER], на 15 кілометрі + 900 м автодороги «М. Курган - Успенка» на території Російської Федерації не впорався з керуванням автомобіля та скоїв ДТП, що призвело до істотних пошкоджень зазначених транспортних засобів та партії товару (шпалери), що належать TOB «Вініл». Протиправність дій та вина відповідача підтверджена постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. Відповідно до висновків авто товарознавчих досліджень вартість відновлювального ремонту автомобіля та напівпричепу складає 230 680,57 грн. та 91 131,35 грн. відповідно, а загальна сума матеріальних збитків від знищення та пошкодження шпалер складає 561 052,00 грн. Оскільки відповідачем до теперішнього часу сума заподіяної шкоди не відшкодована, позивач з посиланням на ч.ч. 1-3 ст. 130, ч.І ст. 135-5, ст. 136 КЗпП України, ст.ст. 11, 16, 22, 1166 ЦК України, просив відшкодувати йому спричинені збитки в судовому порядку у повному обсязі, виходячи із понесених ним фактичних витрат: 882 863, 62 гр. (автомобіль, напівпричіп та шпалери), а також 3967,62 грн. вартості палива, 1350,00 грн. безпідставно отриманих коштів з належного позивачу банківського рахунку із використанням корпоративної картки, а також 1600,00 грн. у зв'язку оплатою послуг експерта товарознавця (а.с 1-4, 114-116, 122-124). Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 жовтня 2014 року позов задоволено: стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вініл» матеріальні збитки в сумі 889781 (вісімсот вісімдесят дев'ять тисяч сімсот вісімдесят одну) грн. 54 коп. Вирішено питання судових витрат (а.с. 160-168). В апеляційній скарзі [PERSON] посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення по справі, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, про відмову в задоволенні позову (а.с. 176-179). Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом 1 інстанції встановлено, що [PERSON] 12 червня 2013 року був прийнятий в ТОВ «Вініл» на посаду водія автотранспортних засобів. У цей же день між ТОВ «Вініл» та [PERSON] був підписаний договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження наданих йому підприємством матеріальних цінностей та комісією підприємства у складі заступника генерального директора ТОВ «Вініл» по транспорту Мащенко С.В., начальника АРМ Бондаренко В.В., начальника служби економічної безпеки Деркач М.С., бухгалтера Ігнатьєвой Л.П. та [PERSON] були підписані відповідні акти прийому-здачі у відповідальне користування останнього автомобіля Volvo FH, державний номер [NUMBER], та напівпричепа KROMHOUT, державний номер [NUMBER] (а.с. 6, 136, 137,138). Згідно подорожнього листа TOB «Вініл» №403800 від 23 травня 2014 року автомобіль Volvo FH, державний номер [NUMBER], та напівпричіп KROMHOUT, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] 25 травня 2014 року було відправлено у міжнародне автомобільне перевезення із вантажем шпалер 20т. за маршрутом м. Дніпропетровськ (Україна) - м. Ростов на Дону (Росія) (а.с. 10). 26 травня 2014 року [PERSON], керуючи автомобілем Volvo FH, державний номер [NUMBER], разом напівпричепом KROMHOUT, державний номер [NUMBER], на 15 кілометрі + 900 м автодороги "М.Курган - Успенка" на території Російської Федерації, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не впорався з керуванням автомобіля та скоїв ДТП, що призвело до істотних пошкоджень вищезазначених транспортних засобів. Вказані факти підтверджуються Довідкою про ДТП від 26 травня 2014 pоку, складеною лейтенантом поліції інспектором ДПС ДІБР № 1 ГУ МВС Російської Федерації по Ростовській області Битим Є.В. (а.с. 11), протоколом про адміністративне правопорушення № 61 0Г 382298, письмовими поясненнями [PERSON] в протоколі про те, що на таможні він випив пиво, після чого потрапив в ДТП, (а.с 12, 13), постановою по адміністративній справі № 5-236/2014 від 08 серпня 2014 року мирового судді судової дільниці № 2 Матвєєво-Курганського судового округу Ростовської області (а.с. 75). Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріальних збитків у зв'язку з аварійними ушкодженнями, завданими автомобілю «VOLVO FH», державний номер [NUMBER] № ZU250614-1 від 03 липня 2014 p., вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу складає 230680,57 грн. Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріальних збитків у зв'язку з аварійними ушкодженнями, завданими напівпричепу KROMHOUT, державний номер [NUMBER] № ZU 250614-2 від 08 липня 2014 p., вартість відновлювального ремонту напівпричепа з урахуванням зносу складає 91131,35 грн. (а.с. 14-18, 42-44). Вартість послуг експерта, відповідно до акту приймання передачі виконаних робіт №2506 від 08.07.2014р., складає 1600,00 грн. (а.с 129). Право власності ТОВ «Вініл» на транспортні засоби підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу АЕС 232575 від 10.06.2008 р. та Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САК 640743 від 08 травня 2012 року (а.с.50,51). Право власності ТОВ «Вініл» на товар, який було пошкоджено внаслідок ДТП, підтверджується експортною вантажно-митною декларацією №.10319010/040614/0006737, експортною вантажно-митною декларацією №.11070000/ 2014/305780, контрактом № 1217 від 17.12.2012 p., рахунком фактурою № 95 від 23.05.2014 p., видатковою накладною № 1842 від 23.05.2014 pоку (а.с. 52-62). Згідно висновку експертного дослідження з товарознавчої експертизи № ГО-2709 від 19 червня 2014 pоку, загальна сума матеріальних збитків шпалер, вінілових марки «Ланіта» із нанесеним полівінілхлоридним покриттям та друкованим малюнком, пошкоджених внаслідок ДТП, складає 561052,00 грн. (а.с. 47-49). Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що [PERSON] під час виконання своїх службових обов'язків, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не впорався з керуванням автомобіля та скоїв ДТП, що призвело до істотних пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, у зв'язку з чим позивачем були понесені збитки, які підлягають відшкодуванню з працівника, який несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність згідно відповідного договору. Висновки суду про задоволення позовних вимог (за виключення вартості пального і витрачених коштів у сумі 1350,00 грн.) відповідають вимогам закону і підтверджуються матеріалами справи. Так, відповідно ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. А згідно п. 4 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані. Оскільки факт керування водієм [PERSON] транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння знайшов своє підтвердження у судовому засідання, суд правильно задовольнив позов у повному розмірі шкоди, заподіяної підприємству, а посилання в апеляційній скарзі на те, що в справі відсутні об'єктивні докази алкогольного сп'яніння відповідача - є голослівними та спростовуються матеріалами справи. Доводи апелянта про порушення позивачем вимог трудового законодавства (незабезпечення другого водія, щоб керувати автомобілем позмінно і відповідач мав час для відпочинку) - не мають правового значення для вирішення спору. Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач не посилався на ст. 134 КЗпП України, яка регулює випадки повної матеріальної відповідальності працівника є безпідставними, оскільки підставою позову, за межі якого не можна виходити (ст. 11 ЦПК України), є відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, працівником при виконанні покладених на нього трудових обов'язків. Посилання апелянта на те, що позивачем не вірно визначена сума завданої шкоди автомобілю «Вольво» у розмірі 230 680 грн. 57 коп., тоді як висновком експерта, така шкода визначена у розмірі 147 381 грн. 57коп., не може бути прийнято судом до уваги, оскільки згідно із ч.1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, позивач скористався своїм правом і заявив позов про відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля, згідно із висновком судового експерта від 03 липня 2014 року складає 230 680 грн. 57 коп. (а.с. 18 зворот). Посилання апелянта на те, що судом неправомірно застосовані норми Цивільного Кодексу України, - не являється підставою для скасування рішення суду, оскільки не призвело до неправильного вирішення спору, а посилання на те, що посада водія не передбачає укладення договору про повну матеріальну відповідальність згідно із Постановою Держкомпраці СРСР № 447/24 від 28.12.1977 "Про затвердження переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для збереження, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва, а також типового договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність" - не являється підставою для скасування рішення суду, оскільки [PERSON] несе повну матеріальну відповідальність як особа, що спричинила шкоду у стані алкогольного сп'яніння. Доводів щодо незгоди із розміром вартості пошкодженого вантажу в апеляційній скарзі не зазначено. У той же час висновки суду про віднесення до суми матеріальної шкоди вартості дизельного палива, яке рахується за автомобілем [PERSON], у сумі 3967,62 грн. та 1350,00 грн. безпідставно отриманих коштів з належного позивачу банківського рахунку із використанням корпоративної картки, - протирічать ч.2 ст. 130 КЗпП України, оскільки позивач посилається при цьому лише на те, що відповідач не подав позивачу звіту про використання цього пального і коштів. Таким чином, вказані суми не відносяться до прямої дійсної шкоди, тому рішення суду на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні, а сума матеріальної шкоди - зменшенню на 5317гр. 62коп.

Outcome: partial