Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

01 листопада 2018 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON], заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про встановлення факту, належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 21 вересня 2018 року вона звернувся з заявою та відповідними документами до Межівського сектору обслуговування громадян (сервісний центр) Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з метою отримання довідки про наявний страховий стаж, яка необхідна їй для подальшого призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. В наданій письмовій відповіді вказано, що при дослідженні її документів було встановлено відсутність в трудовій книжці на титульній сторінці при внесенні змін записів про прізвище, мокрої печатки підприємства і підпису керівника, де вона працювала на час зміни прізвища, що унеможливлює підрахунок та видачу довідки про наявний страховий стаж. Окрім цього, для врахування до трудового стажу певних періодів її трудової діяльності нею було отримано довідку відділу трудового архіву Межівської районної ради №Ш-165-18 від 18.05.2018 року, з помилками та неповнотою написаного її прізвища, ім'я по батькові, а саме, де її зазначено за період роботи жовтень - листопад 1981 року як «[PERSON].», за листопад-грудень 1982 року як «[PERSON].», за січень-жовтень 1983 року як «[PERSON].» Виправити цей недолік неможливо в зв'язку з тим, що підприємство, яке заповнювало книжку вже не існує, як і не існує підприємства, яке надавало звітність до архівного фонду. За таких обставин в позасудовому порядку вирішити питання неможливо. Встановлення даного факту необхідно для призначення тимчасової державної соціальної допомоги. Просить суд встановити факт належності їй трудової книжки та архівної довідки. У судове засідання заявник не з'явився, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Доводи заяви підтримує та на задоволенні заявлених вимог наполягає. Представник заінтересованої особи - Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення заяви не заперечують, в прийнятті рішення цілком довіряють суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з огляду на наступні встановлені факти та обставини. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно відповіді №478-02.32-11 від 21.09.2018 року Межівського сектору обслуговування громадян (сервісний центр) Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, при дослідженні документів заявника було встановлено відсутність в трудовій книжці [PERSON] на титульній сторінці при внесенні змін записів про прізвище, мокрої печатки підприємства і підпису керівника, де вона працювала на час зміни прізвища. У судовому засіданні встановлено, що довідка відділу трудового архіву Межівської районної ради №Ш-165-18 від 18.05.2018 року, містить помилки та неповноту написаного прізвища, ім'я по батькові заявниці, а саме, де її зазначено за період роботи жовтень - листопад 1981 року як «[PERSON].», за листопад-грудень 1982 року як «[PERSON].», за січень-жовтень 1983 року як «[PERSON].» Паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданим Межівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 29 грудня 1997 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], свідоцтвом про народження серії [NUMBER], свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та атестатом [NUMBER] підтверджується, що прізвище, ім'я та по батькові заявника правильні, як [PERSON]. Тобто вбачається, що посадовою особою допущено помилки написання прізвище, ім'я та по батькові заявника. З огляду на вищевикладене, та з урахуванням того, що існують розбіжності імені заявника з правовстановлюючими документами, суд вважає за можливе встановити факт належності документів про який зазначає [PERSON] Частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов'язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. П. 1 Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для призначення тимчасової державної соціальної допомоги, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, суд вважає встановити факт належності [PERSON], [INFO], уродженці с. Піщанка, Красноармійського району, Донецької області, паспорт громадянина України серії [NUMBER], виданий Межівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 29.12.1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER]: - трудової книжки [NUMBER], заповненої 30 липня 1979 року на ім'я «[PERSON]»; - архівної довідки відділу трудового архіву Межівської районної ради Дніпропетровської області №Ш-165-18 від 18.05.2018 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved