Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

У січні 2016 року представник позивача звернувся у суд з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього суму страхового відшкодування 23620,63 грн. та судовій збір 1600 грн. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 24.09.2015 року сторони уклали договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Зазначив, що 09.11.2015 року відповідач керуючи технічно не справним автомобілем здійснив ДТП та залишив місце пригоди, внаслідок чого постановою суду був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст.122-4, 124 КУпАП. За зверненням потерпілої [PERSON] останній позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 23620,63грн. У поза судовому порядку відповідач залишив без увагу претензії страхової компанії. Відтак вважає, що відповідач повинен сплатити позивачу дану суму відшкодування. Сторони у судове засідання не зявились. Представник позивача, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач був належним чином оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань не подав. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Згідно копії договору полісу №АЕ/4840422 від 26.08.2015 року обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, відповідач виступає страхувальником, обєкт страхування є автомобіль марки "ВАЗ 2107", р.н.з. 374-76ТС. Строк дії договору з 01.09.2015 року по 31.08.2016 року. Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 05.02.2016 року відповідача визнано винним у скоєнні 09.11.2015 року о 18:05 год. ДТП на вул. Стуса у м. Червонограді на технічно несправному автомобілі, із залишенням місця пригоди, та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за\~ст. 122-4, 124 КУпАП. Згідно звіту № Ю-00625 від 24.11.2015 вартість відновлювального ремонту автомобіля, що належить потерпілій, становить 24120,63 грн. Як видно з копії страхового акта № 166/цв/15 від 10.03.2016 року прийнято рішення про виплату потерпілій [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 23620,63 грн. Відповідно до копії платіжного доручення № 3689 від 10.03.2016 року, позивач здійснив виплату даної суми на рахунок [PERSON] Як вбачається з копії претензії від 30.11.2016 року, позивач надсилав на адресу відповідача вимогу про відшкодування шкоди у розмірі 23620,63 грн. Проте докази про її виконання у суду відсутні. У силу приписів ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~ст.1187 ЦК України\~\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю, щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Згідно\~ст. 993 ЦК України\~\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1\~ст. 1191 ЦК України\~\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як встановлено ст. 38 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи вище викладене, суд вважає доведеним настання ДТП з вини відповідача та підтвердженим факт виплати позивачем страхового відшкодування потерпілому у сумі 23620,63 грн. Відтак позовні вимоги є обґрунтованими та їх слід задоволити повністю. Також, згідно\~ст. 88 ЦПК України\~\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені\~\~ судові витрати. Згідно платіжного доручення №271 від 07.02.2017 р., позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн., тому така сума підлягає стягненню в його користь із відповідача.

Outcome: approved