Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

01 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) розміром 4,30 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування, яка розташована на території Качалівської сільської ради. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. При житті [PERSON] набула права на земельну частку (пай) розміром 4,30 в умовних кадастрових гектарах з земель КСП «АФ «Мурафська» згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який знаходиться в відділі Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області як не витребуваний. На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті матері [PERSON], в зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом та прохає: поновити їй термін звернення до суду з позовом, встановити факт належності правовстановлюючого документу та визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 4,30 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] В судове засідання представник позивача, яка діяла за довіреністю, не з'явилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у її відсутність. Представник відповідача - Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у відсутність представника та при розгляді справи покладалася на розсуд суду. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], повторно виданого 16 травня 2017 року Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно, що складається з права на земельну частку (пай) розміром 4,30 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Качалівської сільської ради, КСП «Агрофірма «Мурафська», оскільки остання була включена до списку - додатку до Державного акту на право колективної власності на землю по КСП «АФ «Мурафська» серії [NUMBER] та на її ім'я виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який знаходиться у Відділі у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, про що свідчить відповідь Відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 31.05.2017 №60/0-0.23,25-61/145-17. За змістом ст. ст. 1, 9 Закону України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі землі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно ст.524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Факт, що позивач [PERSON] являється дочкою спадкодавці [PERSON], підтверджується свідоцтвом про її народження, свідоцтвом про одруження, копії яких маються в матеріалах справи. Інших спадкоємців, які б мали обов'язкову частку в спадщині, немає, про що свідчить постанова державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.08.2017 №1017/02-31, з якої вбачається, що спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась та у зв'язку з тим, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини та відсутній оригінал правовстановлюючого документу, позивачці було відмовлено в оформленні спадкових справ та рекомендовано звернутися до суду. Окрім цього позивач позбавлена можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку, в зв'язку з розбіжностями в правовстановлюючих документах, а саме: в свідоцтві про смерть прізвище спадкодавці вказано «[PERSON]», а у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] її прізвище зазначено «[PERSON]». 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувався за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що право [PERSON] на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що надало позивачу, в порядку ст.4 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх прав. Іншого шляху, ніж визнання права на земельну частку (пай) в судовому порядку, у позивача немає. Крім того, [PERSON] пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.127 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавці [PERSON], має законне право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved