Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 травня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (далі - «Позивач») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Постман» (далі разом - «Сторони») був укладений Договір про фінансовий лізинг № 00007554 (далі - «Договір») разом із Загальними комерційними умовами внутрішнього фінансового лізингу (далі разом із Договором іменуються як «Контракт») Об'єктом лізингу за Договором є транспортний засіб VW CaddyGP Kasten 1.2, TSI, 2013 року виробництва, шасі № WV1ZZZ2KZDX124153, двигун № [NUMBER] (далі - «Об'єкт лізингу»). Відповідно до пункту 3.2. Контракту Позивач придбаває Об'єкт лізингу (отримує право власності на Об'єкт лізингу) та передає ТОВ «Постман» Об'єкт лізингу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями застосовного українського законодавства та цього Контракту. 31 травня 2013 року Позивач передав ТОВ «Постман» Об'єкт лізингу, підтвердженням чого є [PERSON] прийому-передачі до Договору від 31 травня 2013 року. Об'єкт лізингу належить Позивачу на праві власності, підтвердженням чого є Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія САР № 022333. Відповідно до пункту 6.1. Контракту ТОВ «Постман» зобов'язався щомісяця виплачувати Позивачу лізингові платежі у відповідності до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування) (далі «Графік»), що являє собою невід'ємну частину цього Контракту, та інших положень Контракту. Щомісячний лізинговий платіж включає в себе: суму, яка відшкодовує частину вартості Об'єкта лізингу; проценти; комісії; покриття витрат, пов'язаних з оплатою послуг та відшкодування, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених цим Контрактом (включаючи, окрім іншого, витрати на ремонт Об'єкта лізингу, реєстраційні платежі та інші витрати передбачені або прямо пов'язані з Контрактом). На виконання своїх зобов'язань за Контрактом ТОВ «Постман» в період з 24 травня 2013 року по 05 травня 2014 року повністю виконав зобов'язання щодо сплати 11-ти лізингових платежів. Однак, під час дії Контракту Відповідачем допускалися порушеннями умов Контракту в частині своєчасності сплати лізингових платежів, у зв'язку з чим, з метою досудового врегулювання спору Позивач направляв ТОВ «Постман» нагадування про несплату платежів за Договором та обов'язковість погашення боргу, але порушення Договору не були усунуті. У зв'язку із систематичним порушенням ТОВ «Постман» умов Контракту, несплатою лізингових платежів відповідно до Графіку, Позивач звернувся до ТОВ «Постман» з Повідомленням-вимогою від 05 травня 2015 року про повернення Об'єкта лізингу, в якому викладено повідомлення про розірвання Договору (далі - «Вимога»). Відповідно до пункту 12.13. Контракту, останній припиняє свою дію на 10-й (десятий) робочий день з дня надіслання письмового повідомлення Стороною на адресу іншої Сторони. [PERSON] відмітки, зробленої на поштовому конверті, повідомлення-вимога від 05 травня 2015 року була направлена ТОВ «Постман» 29 травня 2015 року. У зв'язку з вищевикладеним, Контракт припинив свою дію 15 червня 2015 року (десятий робочий день). Як зазначено вище, згідно з пунктом 6.5. Контракту щомісячні чергові лізингові платежі здійснюється ТОВ «Постман» на рахунок Позивача, не пізніше дати, вказаної у Графіку. Сума заборгованості ТОВ «Постман» зі сплати лізингових платежів за Контрактом станом на 10 листопада 2015 року становить 66 765,51 гривень. Несплаченими є лізингові платежі № 12-25 (далі - «Прострочені платежі»). Відповідно до пункту 8.2.1. Контракту у випадку прострочення сплати платежу до [PERSON] застосовується пеня у розмірі 10% річних від вчасно невиплаченої суми за кожен день затримки до моменту повної виплати платежу. Враховуючи зазначене, Позивач просить стягнути пеню у розмірі 5 755,07 гривень. Позивач також на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 3 % річних, що становить 1 726,50 гривень, а також суму інфляційних витрат у розмірі 20792 гривні 78 копійок. Позивач також просить стягнути проценти за користування чужими коштами у розмірі 13 948,47 гривень. При цьому, позивач посилається на те, що ст. 1214 ЦК України встановлено, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 ЦК України). У свою чергу стаття 536 ЦК України передбачає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. При цьому, проценти за користування чужими грошовими коштами мають зовсім іншу правову природу, ніж 3 % відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки проценти за користування чужими грошовими не є відповідальністю за порушення цивільно-правового зобов'язання і необхідність їх сплати може виникнути навіть без порушення цивільно-правового зобов'язання. На думку позивача, не виконавши вчасно грошові зобов'язання зі сплати лізингових платежів, ТОВ «Постман» фактично утримував грошові кошти, належні Позивачеві без достатньої правової підстави, отже користувався чужими грошовими коштами. Контрактом та законом розмір процентів за користування чужими коштами за період прострочення виконання грошового зобов'язання не встановлений. У такому разі відповідно до частини І статті 8 ЦКУ за аналогією повинна застосовуватися стаття 1048 ЦК України, згідно з якою, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Загальний розмір процентів за користування чужими коштами становить 13 948,47 гривень. Позивач також просить стягнути збитки. Статтею 623 ЦКУ встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Враховуючи, що ТОВ «Постман» порушив виконання взятого на себе зобов'язання, у зв'язку із чим Позивачем вчинено відмову від Договору в односторонньому порядку, лізингові платежі, строк сплати яких настав, підлягають стягненню на користь Позивача в порядку відшкодування збитків. Станом на дату подання позовної заяви зобов'язання ТОВ «Постман» щодо повернення Об'єкта лізингу не виконані. Зважаючи на характер господарської діяльності Позивача, останній поніс збитки у зв'язку із неповерненням Об'єкту лізингу ТОВ «Постман» та відсутності можливості передати Об'єкт лізингу у повторний лізинг чи продати його. Відповідно до пункту 6.17. Контракту Позивач і ТОВ «Постман» погодили, що у випадку розірвання Контракту за ініціативою Позивача відповідно до пункту 12 Контракту, Лізинговий платіж буде вважатися платою за користування Об'єктом лізингу. Таким чином, ТОВ «Постман» повинен компенсувати Позивачу упущену вигоду у вигляді щомісячних платежів за фактичний час користування Об'єктом лізингу, в розмірі 18 507,90 гривень. Крім того, при укладанні Контракту, Позивач сподівався отримати доходи впродовж дії договору, при належному виконані умов Контракту ТОВ «Постман» у вигляді процентів і комісій, які входять до складу лізингового платежу. Зважаючи на те, що станом на дату складання позовної заяви, Об'єкт лізингу так і не було повернуто Позивачеві та відповідно до Графіку, ТОВ «Постман» залишаються невиплаченими проценти і комісії за лізинговими платежами з жовтня 2015 року по квітень 2019 року, ТОВ «Постман» зобов'язаний сплатити на користь Позивача проценти та комісії по лізинговим платежам в розмірі 2 015,88 доларів США. Станом на 09 листопада 2015 року обмінний курс долару США за безготівковими операціями ПАТ «Креді [PERSON]» складає 22,80 гривні за 1 долар США. Тобто ТОВ «Постман» має сплатити на користь Позивача 2 015,88 х 22,80 - 45962,06 гривень. Лізингові платежі, підлягають стягненню в порядку відшкодування збитків у зв'язку із тим, що є доходами Позивача (упущеною вигодою), які останній не отримав з вини ТОВ «Постман». Окрім зазначеного вище, згідно з пунктом 8.2. Контракту ТОВ «Постман» зобов'язався сплатити Позивачу штрафні санкції за вимоги щодо сплати, надіслані Позивачем; еквівалент 15 доларів США/євро за першу вимогу, еквівалент 20 доларів США/євро за другу вимогу, еквівалент 25 доларів США/євро за третю вимогу, а також компенсувати витрати Позивача, нараховані/виплачені Позивачем з метою відшкодування сум, не виплачених Відповідачем-1 у відповідності до Договору. Штрафними санкціями за вимоги щодо сплати, надіслані Позивачем протягом жовтня 2014 року - травня 2015 року, є штрафи на загальну суму 4 388,17 гривень, а саме: -569.06 гривень згідно рахунку від 03.10.2014 року № 00232652; -321,48 гривень згідно рахунку від 16.10.2014 року №00234109; -435.60 гривень згідно рахунку від 04.1 1.2014 року № 00235672; -1 654,23 гривень згідно рахунку від 03.04.2015 року № 00266835; -643.38 гривень згідно рахунку від 20.04.2015 року №00271143; -764,42 гривень згідно рахунку від 05.05.2015 року № 00272612. Також у зв'язку із невиконання ТОВ «Постман» зобов'язань за Договором Позивач зазнав збитків у зв'язку із необхідністю отримання юридично-консультаційних послуг з приводу врегулювання спірних правовідносин сторін. Відповідно до пункту 8.2.3. Контракту ТОВ «Постман» зобов'язався сплатити компенсацію будь-яких витрат, понесених Позивачем та/або винагороди, включаючи, окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодування сум, не виплачених ТОВ «Постман» у відповідності до Контракту. Позивач надає ТОВ «Постман» відповідну документацію, що підтверджує понесені витрати; проте ненадання такої документації не звільняє ТОВ «Постман» від компенсації та не вважається підставою для відстрочення виплати компенсації. Відповідно до пункту 13.6. Контракту ТОВ «Постман» відшкодовує всі та будь-які витрати, понесені Позивачем у зв'язку з вилученням (поверненням) Об'єкта лізингу, у тому числі витрати, пов'язані із залученням будь-яких третіх осіб, що надають послуги пов'язані з вилученням Об'єкта лізингу. У зв'язку із невиконанням ТОВ «Постман» взятих на себе зобов'язань за договорами фінансового лізингу Позивач, на підставі договору укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Тріпл Сі» (далі - «Виконавець-1») Договір про надання юридично-консультаційних послуг від 21 червня 2012 року (далі - «Договір про надання послуг»), отримано послуги щодо повернення Об'єкту лізингу. [PERSON] наданих послуг від 28 липня 2015 року № 311 до Договору про надання послуг Виконавець-1 надав Позивачу послуги спрямовані на забезпечення повного та своєчасного виконання умов Договору ТОВ «Постман» на загальну суму 38500,00 гривень. Для відшкодування понесених для оплати юридично-консультаційних послуг Позивач виставив Відповідачу-1, рахунок-фактуру від 29 липня 2015 року № 00288789 на суму 4 200,00 гривень (в тому числі: 3 500,00 гривень - оплата послуг та 700,00 гривень - сума ПДВ;. 28 липня 2015 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за реєстровим № 1340 та зобов'язано ТОВ «Постман» повернути Об'єкт лізингу Позивачу. На підставі зазначеного виконавчого напису відкрито виконавче провадження, що підтверджується копією відповідної постанови від 03 серпня 2015 року (ВП 48322912) та Об'єкт лізингу перебуває в розшуку згідно постанови про розшук майна боржника від 21 серпня 2015 року. Крім того, у зв'язку із необхідністю отримання юридичних послуг Позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Магнуссон» (далі - «Виконавець-2») та 20 квітня 2015 року уклав Договір про надання юридичних послуг (далі - «Договір про надання юридичних послуг»). [PERSON] пункту і. і. Додатку № 8 від 30 вересня 2015 року до Договору про надання юридичних послуг Виконавець-2 зобов'язався надати послуги з підготовки процесуальних документів та представництва інтересів Позивача в суді першої інстанції у справі за позовом до Відповідача-1 про стягнення заборгованості за порушення Договору. Вартість юридичних послуг згідно пункту 2.1. Додатку № 8 до Договору про надання юридичних послуг становить 5 100,00 гривень, копія рахунку на оплату та платіжного доручення додаються. З метою відшкодування вищезазначених збитків Позивач направив ТОВ «Постман» відповідні рахунки-фактури, однак вказані рахунки не були сплачені. Пунктом 8.6 Контракту встановлено, що будь-які збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням Стороною своїх обов'язків за Контрактом, підлягають відшкодуванню у повному обсязі понад передбачені Контрактом штрафні санкції. Відповідно до пункту 16.1. Контракту усі податки, гонорари, грошові штрафи та інші витрати, що пов'язані з Контрактом і можуть виникати протягом строку дії Контракту, виплачуються або відшкодовуються виключно ТОВ «Постман». Таким чином, через порушення своїх зобов'язань за Договором, ТОВ «Постман» має відшкодувати Позивачу збитки, що складаються із суми матеріальних витрат Позивача, що виникли у зв'язку з відновленням його порушеного права (реальні збитки) та упущеної вигоди. В звязку з чим, позивач просить стягнути збитки у розмірі 78 158,13 гривень, з яких: -18 507,90 гривень - плата за користування Об'єктом лізингу; -45 962,06 гривень - проценти та комісії по лізинговим платежам; -9 300,00 гривень - вартість юридичних послуг; -4 388,17 гривень - штраф за направлення нагадування. Відповідно до положень Договору [PERSON] поручився за належне виконання зобов'язань ТОВ «Постман» за Контрактом. Відповідно до Умов поруки Поручитель несе солідарну відповідальність за виконання всіх зобов'язані, [PERSON] на підставі або у зв'язку з цим Контрактом або будь-якою його невід'ємною частиною, а також за будь-якого [PERSON], в разі переводу боргу/заміни особи [PERSON] чи смерті [PERSON]. Зобов'язання Поручителя включають, окрім іншого. Лізингові платежі, інші Платежі, штрафні санкції та відшкодування збитків, що підлягають сплаті [PERSON] у відповідності до положень цього Контракту. Проте ні після прострочення виконання зобов'язань ТОВ «Постман» за Контрактом, ні після спливу кінцевого строку сплати прострочених платежів, ні станом на дату подання цієї позовної заяви Поручитель не виконав свої зобов'язання за Договором поруки повністю чи частково. На підставі викладеного, позивач просив стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман» (62458, Харківська обл.. Харківський р-н, смт. Покотилівка, вул. Фрунзе, 18, код ЄДРПОУ 36125152) та [PERSON] (65025, [ADDRESS], ІПН [NUMBER]) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» (02152, м. Київ, просп. Павла Тичини, І-В ЄДРПОУ 35571472) 187 146,46 гривень, з яких: 66 765,51 гривень - заборгованість за лізинговими платежами, 5 755,07 гривень - пеня, 1 726,50 гривень - 3 процента річних; 20 792,78 - інфляційні втрати, 13 948.47 гривень - проценти за користування чужими коштами та 78 158,13 гривень збитків та судовий збір у розмірі 2 807,20 гривень. Ухвалою суду від 23 грудня 2015р. судом було відмовлено у відкритті провадження щодо відповідача ТОВ «Постман», оскільки вищевказані вимоги підлягають розгляду у порядку господарського судочинства. Крім того, з ЄДРСР вбачається, що позивач звертався з алогічними за змістом позовними вимоги в господарський суд Харківської області. [PERSON] поданої заяви представник позивача просив задовольнити позовні вимоги, а також розглянути справу у його відсутність, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся за місцем реєстрації, проте за вищевказаною адресою кореспонденцію не отримує, у звязку з чим, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи. За вищевказаних обставин, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути у порядку заочного провадження. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що 24 травня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Постман» був укладений Договір про фінансовий лізинг № 00007554 (далі - «Договір») разом із Загальними комерційними умовами внутрішнього фінансового лізингу (далі разом із Договором іменуються як «Контракт»). Об'єктом лізингу за Договором є транспортний засіб VW CaddyGP Kasten 1.2, TSI, 2013 року виробництва, шасі № WV1ZZZ2KZDX124153, двигун № [NUMBER] (далі - «Об'єкт лізингу»). Відповідно до пункту 3.2. Контракту Позивач придбаває Об'єкт лізингу (отримує право власності на Об'єкт лізингу) та передає ТОВ «Постман» Об'єкт лізингу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями застосовного українського законодавства та цього Контракту. 31 травня 2013 року Позивач передав ТОВ «Постман» Об'єкт лізингу, підтвердженням чого є [PERSON] прийому-передачі до Договору від 31 травня 2013 року. Об'єкт лізингу належить Позивачу на праві власності, підтвердженням чого є Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія САР № 022333. Відповідно до пункту 6.1. Контракту ТОВ «Постман» зобов'язався щомісяця виплачувати Позивачу лізингові платежі у відповідності до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування) (далі «Графік»), що являє собою невід'ємну частину цього Контракту, та інших положень Контракту. Щомісячний лізинговий платіж включає в себе: суму, яка відшкодовує частину вартості Об'єкта лізингу; проценти; комісії; покриття витрат, пов'язаних з оплатою послуг та відшкодування, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених цим Контрактом (включаючи, окрім іншого, витрати на ремонт Об'єкта лізингу, реєстраційні платежі та інші витрати передбачені або прямо пов'язані з Контрактом). На виконання своїх зобов'язань за Контрактом ТОВ «Постман» в період з 24 травня 2013 року по 05 травня 2014 року повністю виконав зобов'язання щодо сплати 11-ти лізингових платежів. Однак, під час дії Контракту Відповідачем допускалися порушеннями умов Контракту в частині своєчасності сплати лізингових платежів, у зв'язку з чим, з метою досудового врегулювання спору Позивач направляв ТОВ «Постман» нагадування про несплату платежів за Договором та обов'язковість погашення боргу, але порушення Договору не були усунуті. У зв'язку із систематичним порушенням ТОВ «Постман» умов Контракту, несплатою лізингових платежів відповідно до Графіку, Позивач звернувся до ТОВ «Постман» з Повідомленням-вимогою від 05 травня 2015 року про повернення Об'єкта лізингу, в якому викладено повідомлення про розірвання Договору (далі - «Вимога»). Відповідно до пункту 12.13. Контракту, останній припиняє свою дію на 10-й (десятий) робочий день з дня надіслання письмового повідомлення Стороною на адресу іншої Сторони. [PERSON] відмітки, зробленої на поштовому конверті, повідомлення-вимога від 05 травня 2015 року була направлена ТОВ «Постман» 29 травня 2015 року. У зв'язку з вищевикладеним, Контракт припинив свою дію 15 червня 2015 року (десятий робочий день). Як зазначено вище, згідно з пунктом 6.5. Контракту щомісячні чергові лізингові платежі здійснюється ТОВ «Постман» на рахунок Позивача, не пізніше дати, вказаної у Графіку. Сума заборгованості ТОВ «Постман» зі сплати лізингових платежів за Контрактом станом на 10 листопада 2015 року становить 66 765,51 гривень. Несплаченими є лізингові платежі № 12-25 (далі - «Прострочені платежі»). Суд вважає, що дані правовідносини регулюються наступними нормами законодавства. Так, відповідно до ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Частиною 2 статті 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено обов'язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до статті 16 вказаного Закону сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором; лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане\~\~у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач неналежним чином виконав взяті на себе грошові зобовязання за договором, а від так про законність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості по лізинговим платежем № 12-25, які не були сплачені, що станом на 10 листопада 2015 року становить 66 765,51 гривень. Відповідно до пункту 8.2.1. Контракту у випадку прострочення сплати платежу до [PERSON] застосовується пеня у розмірі 10% річних від вчасно невиплаченої суми за кожен день затримки до моменту повної виплати платежу. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Суд вважає, що розмір пені, який був нарахований позивачем у розмірі 5 755,07 гривень є таким, що підлягає задоволенню, оскільки обґрунтований нарахований. Позивач також на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України про стягнути з відповідача 3 % річних, що становить 1 726,50 гривень, а також суму інфляційних витрат у розмірі 20792 гривні 78 копійок. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, враховуючи порушення відповідачем своїх грошових зобовязань за договором, вимоги позивача щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат в цілому є законними та обґрунтованими, у звязку з чим, підлягає стягненню сума у розмірі 3 % річних, що становить 1 726,50 гривень, а також суму інфляційних витрат у розмірі 20792 гривні 78 копійок. Позивач також просить стягнути проценти за користування чужими коштами у розмірі 13 948,47 гривень. При цьому, позивач посилається на те, що ст. 1214 ЦК України встановлено, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 ЦК України). У свою чергу стаття 536 ЦК України передбачає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Однак суд вважає, що вищевказані позовні вимоги не підлягають задоволенню. Так положення ст. 1214 Цивільного кодексу України, на які посилався позивач в обґрунтування позовних вимог в цій частині, застосовуються за умови, якщо об'єктом безпідставного збагачення були грошові кошти. Обов'язковою умовою для застосування положень глави 83 ЦК України, яка визначає загальні умови існування цивільно-правових зобов'язань, що виникають у зв'язку із, так званим, безпідставним збагаченням (набуттям або збереженням майна без достатньої правової підстави) має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків. Проте, між сторонами існували правовідносини, що виникли з укладеного між позивачем та ТОВ «Постман» договору фінансового лізингу, що виключає можливість застосування у даному випадку приписів статті 1214 Цивільного кодексу України. Крім того, ТОВ «Постман» не приймало будь-які кошти від позивача, тобто відсутні боргові зобовязання. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом України в постанові від 27.12.2010 року по справі № 9/67-38. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами в сумі 13 948,47 гривень не підлягають задоволенню. Позивач також просить стягнути збитки. Статтею 623 ЦКУ встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Так ТОВ «Постман» порушив виконання взятого на себе зобов'язання щодо повернення Об'єкта лізингу. Зважаючи на характер господарської діяльності Позивача, останній поніс збитки у зв'язку із неповерненням Об'єкту лізингу ТОВ «Постман» та відсутності можливості передати Об'єкт лізингу у повторний лізинг чи продати його. Відповідно до пункту 6.17. Контракту Позивач і ТОВ «Постман» погодили, що у випадку розірвання Контракту за ініціативою Позивача відповідно до пункту 12 Контракту, Лізинговий платіж буде вважатися платою за користування Об'єктом лізингу. Суд вважає, що вищевказані вимоги є обґрунтованими, оскільки позивач несе збитки, у звязку з неповерненням автомобіля та відсутності повторно його використовувати з метою передачі в лізинг. В звязку з чим, позовні вимоги в частині стягнення упущеної вигоди у розмірі 18507,90 гривень підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, при укладанні Контракту, Позивач сподівався отримати доходи впродовж дії договору, при належному виконані умов Контракту ТОВ «Постман» у вигляді процентів і комісій, які входять до складу лізингового платежу. Зважаючи на те, що станом на дату складання позовної заяви, Об'єкт лізингу так і не було повернуто Позивачеві та відповідно до Графіку, ТОВ «Постман» залишаються невиплаченими проценти і комісії за лізинговими платежами з жовтня 2015 року по квітень 2019 року, ТОВ «Постман» зобов'язаний сплатити на користь Позивача проценти та комісії по лізинговим платежам в розмірі 2 015,88 доларів США. Станом на 09 листопада 2015 року обмінний курс долару США за безготівковими операціями ПАТ «Креді [PERSON]» складає 22,80 гривні за 1 долар США. Тобто ТОВ «Постман» має сплатити на користь Позивача 2 015,88 х 22,80 - 45962,06 гривень. Окрім зазначеного вище, згідно з пунктом 8.2. Контракту ТОВ «Постман» зобов'язався сплатити Позивачу штрафні санкції за вимоги щодо сплати, надіслані Позивачем; еквівалент 15 доларів США/євро за першу вимогу, еквівалент 20 доларів США/євро за другу вимогу, еквівалент 25 доларів США/євро за третю вимогу, а також компенсувати витрати Позивача, нараховані/виплачені Позивачем з метою відшкодування сум, не виплачених Відповідачем-1 у відповідності до Договору. Штрафними санкціями за вимоги щодо сплати, надіслані Позивачем протягом жовтня 2014 року - травня 2015 року, є штрафи на загальну суму 4 388,17 гривень, а саме: -569.06 гривень згідно рахунку від 03.10.2014 року № 00232652; -321,48 гривень згідно рахунку від 16.10.2014 року №00234109; -435.60 гривень згідно рахунку від 04.1 1.2014 року № 00235672; -1 654,23 гривень згідно рахунку від 03.04.2015 року № 00266835; -643.38 гривень згідно рахунку від 20.04.2015 року №00271143; -764,42 гривень згідно рахунку від 05.05.2015 року № 00272612 Позивач також посилається на те, що у зв'язку із невиконання ТОВ «Постман» зобов'язань за Договором Позивач зазнав збитків у зв'язку із необхідністю отримання юридично-консультаційних послуг з приводу врегулювання спірних правовідносин сторін. Відповідно до пункту 8.2.3. Контракту ТОВ «Постман» зобов'язався сплатити компенсацію будь-яких витрат, понесених Позивачем та/або винагороди, включаючи, окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодування сум, не виплачених ТОВ «Постман» у відповідності до Контракту. Позивач надає ТОВ «Постман» відповідну документацію, що підтверджує понесені витрати; проте ненадання такої документації не звільняє ТОВ «Постман» від компенсації та не вважається підставою для відстрочення виплати компенсації. Відповідно до пункту 13.6. Контракту ТОВ «Постман» відшкодовує всі та будь-які витрати, понесені Позивачем у зв'язку з вилученням (поверненням) Об'єкта лізингу, у тому числі витрати, пов'язані із залученням будь-яких третіх осіб, що надають послуги пов'язані з вилученням Об'єкта лізингу. У зв'язку із невиконанням ТОВ «Постман» взятих на себе зобов'язань за договорами фінансового лізингу Позивач, на підставі договору укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Тріпл Сі» (далі - «Виконавець-1») Договір про надання юридично-консультаційних послуг від 21 червня 2012 року (далі - «Договір про надання послуг»), отримано послуги щодо повернення Об'єкту лізингу. [PERSON] наданих послуг від 28 липня 2015 року № 311 до Договору про надання послуг Виконавець-1 надав Позивачу послуги спрямовані на забезпечення повного та своєчасного виконання умов Договору ТОВ «Постман» на загальну суму 38500,00 гривень. Для відшкодування понесених для оплати юридично-консультаційних послуг Позивач виставив Відповідачу-1, рахунок-фактуру від 29 липня 2015 року № 00288789 на суму 4 200,00 гривень (в тому числі: 3 500,00 гривень - оплата послуг та 700,00 гривень - сума ПДВ;. 28 липня 2015 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за реєстровим № 1340 та зобов'язано ТОВ «Постман» повернути Об'єкт лізингу Позивачу. На підставі зазначеного виконавчого напису відкрито виконавче провадження, що підтверджується копією відповідної постанови від 03 серпня 2015 року (ВП 48322912) та Об'єкт лізингу перебуває в розшуку згідно постанови про розшук майна боржника від 21 серпня 2015 року. Крім того, у зв'язку із необхідністю отримання юридичних послуг Позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Магнуссон» (далі - «Виконавець-2») та 20 квітня 2015 року уклав Договір про надання юридичних послуг (далі - «Договір про надання юридичних послуг»). [PERSON] пункту і. і. Додатку № 8 від 30 вересня 2015 року до Договору про надання юридичних послуг Виконавець-2 зобов'язався надати послуги з підготовки процесуальних документів та представництва інтересів Позивача в суді першої інстанції у справі за позовом до Відповідача-1 про стягнення заборгованості за порушення Договору. Вартість юридичних послуг згідно пункту 2.1. Додатку № 8 до Договору про надання юридичних послуг становить 5 100,00 гривень. Відповідно до положень статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Отже, при вирішенні даного спору на позивача покладається обов'язок довести розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, факт порушення відповідачем його обов'язку та причинний зв'язок між цим порушенням і збитками. За загальним правилом, витрати на юридичні послуги не знаходяться у безпосередньому причинному зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором фінансового лізингу. Заявлена до стягнення сума витрат на оплату юридичних послуг у розмірі 9300, 00 грн. За надання юридично-консультативних послуг з приводу врегулювання спірних правовідносин сторін не є збитками, оскільки такі витрати не мають обов'язкового характеру та необхідних ознак збитків відповідно до приписів чинного законодавства, а факт їх наявності та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором фінансового лізингу. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Частиною 2 ст. 84 ЦПК України встановлено, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. [PERSON] ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011р. № 419 розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Однак в доданих до матеріалів справи позивачем відсутні будь-які документи, які підтверджують кількість годин, яка витрачена за надання правової допомоги. На підставі викладеного, витрати за надання юридичних послуг у розмірі 9300 гривень не підлягають задоволенню. Відповідно до положень Договору [PERSON] поручився за належне виконання зобов'язань ТОВ «Постман» за Контрактом. Відповідно до Умов поруки Поручитель несе солідарну відповідальність за виконання всіх зобов'язані, [PERSON] на підставі або у зв'язку з цим Контрактом або будь-якою його невід'ємною частиною, а також за будь-якого [PERSON], в разі переводу боргу/заміни особи [PERSON] чи смерті [PERSON]. Зобов'язання Поручителя включають, окрім іншого. Лізингові платежі, інші Платежі, штрафні санкції та відшкодування збитків, що підлягають сплаті [PERSON] у відповідності до положень цього Контракту. Проте ні після прострочення виконання зобов'язань ТОВ «Постман» за Контрактом, ні після спливу кінцевого строку сплати прострочених платежів, ні станом на дату подання цієї позовної заяви Поручитель не виконав свої зобов'язання за Договором поруки повністю чи частково. Частиною 1 ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку . Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На підставі викладеного,

Outcome: partial