Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

01.06.2017 р. ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (далі за текстом - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідач), в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором на загальну суму 27 750,08 (двадцять сім тисяч сімсот пятдесят) гривень 08 копійок. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 07.02.2012 р. укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 8\~000.00 (вісім тисяч) гривень 00 копійок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 на рік, від суми залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязання, за вказаним договором, належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 26.04.2017 р., перед позивачем виникла заборгованість (по кредиту, процентам, пені і штрафам) в сумі 27\~750.08 (двадцять сім тисяч сімсот пятдесят) гривень 08 копійок. Позивач просить стягнути заборгованість з відповідача, оскільки останній ухиляється від добровільного погашення боргу. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1\~600.00 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок. 02.06.2017 р. провадження у справі відкрито Саратським районним судом Одеської області /а. с. 33/. 15.12.2017 р. набув чинності\~Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VII від 03.10.2017 р., на підставі якого Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Згідно підпункту 9 пункту 1 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання, юридична особа не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі /а. с. 30/. Відповідач в судове засідання не зявився, від 24.05.2018 р. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі /а. с. 39, 40, 142/. У звязку з неявкою сторін в судове засідання, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального Кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши надані сторонами докази, давши їм оцінку в їх сукупності, вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобовязального права, повязані з ухиленням боржника від виконання своїх обовязків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору слід керуватися\~Цивільним Кодексом\~України (далі за текстом ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За правилами ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених Законом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНКом», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], на підставі Заяви і Умов та Правил надання банківських послуг від 07.02.2012 р. укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до якого позивач передав кредит відповідачу у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом /а. с. 9-25/. В порушення умов зазначеного кредитного договору відповідач взяті на себе зобовязання не виконував, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед позивачем, яка згідно розрахунку, наданого позивачем станом на 26.04.2017 р., з урахуванням заборгованості за кредитом, процентами, пені і штрафам склала загальну суму 27\~750.08 (двадцять сім тисяч сімсот пятдесят) гривень 08 копійок /а. с. 6-8/. Суд першої інстанції при вирішенні справи виносить рішення на підставі належних та допустимих доказів, досліджених в судовому засіданні відповідно до Глави 6 ЦПК України. Стаття 81 ЦПК України\~зобовязує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи,\~відповідно до\~ст.\~76ЦПК\~України. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: 1)письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам, зазначеним у статтях 77-79 ЦПК України. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний звязок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі статтею 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит)\~позичальникові в розмірах та\~на\~умовах, установлених\~договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, на підставі ч. 1 ст. 1055 ЦК України. За змістом статті 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до частини першої\~статті 628 ЦК України,\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди, відповідно до норм статті 638 ЦК України. Судом не встановлено факту надання позивачем кредит в розмірі та на умовах, передбачених кредитним договором, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачу був наданий кредит у розмірі 8000,00 грн. Відповідно до Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг сума кредитного ліміту в загалі не зазначена /а. с. 9/. До позову в якості доказу позивачем надано витяг з Умов та Правила надання банківських послуг, які не підписані відповідачем, тому суд позбавлений можливості зясувати, що саме ті зазначені Умови та Правила надання банківських послуг мав на увазі відповідач, підписуючи Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг/а. с. 11-25/. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 р. у справі №6-2320цс16. Суд звертає увагу, що за даними виписки по рахунку заборгованість по кредитному договору становить 27\~750.08 (двадцять сім тисяч сімсот пятдесят) гривень 08 копійок, однак позивачем не надано доказів, а судом не встановлено, що вказана заборгованість виникла саме по спірному кредитному договору б/н від 07.02.2012 р. В судовому засіданні позивач не надав жодного доказу тих обставин, які свідчать про факт отримання [PERSON] від 07.02.2012 р. кредиту у розмірі 8000.00 (вісім тисяч) гривень 00 копійок. Хоча, в обґрунтуванні позовної заяви це зазначено. Також, про даний факт заперечував відповідач у своїх письмових поясненнях /а. с. 39, 40/. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом на загальну суму 27\~750.08 (двадцять сім тисяч сімсот пятдесят) гривень 08 копійок. У звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог позивача, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення судових витрат з відповідача. На підставі ст. ст. 207, 257-259, 264, 626, 628, 638, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: dismissed