Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

01 вересня 2014 року ТОВ «Житловик-плюс» звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по платі за користування житлом та комунальними послугами в сумі 15 346 гривень 85 копійок 243 гривень 60 копійок судового збору. Посилається на те, що відповідачі, проживаючи у квартирі [ADDRESS], не в повному обсязі сплатили за надані їм комунальні послуги. Таким чином, станом на 16 липня 2014 року виникла заборгованість у сумі 15 346 гривень 85 копійок, що складається з: - основного боргу в розмірі 13 157 гривень 69 копійок; - індексу інфляції в сумі 1348 гривень 52 копійок; - 3 % річних в розмірі 840 гривень 64 копійки. У судове засідання представник позивача не з'явилась. З позовної заяви вбачається, що позивач просить розглядати справу у відсутність представника ТОВ «Житловик-плюс». Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирах [ADDRESS], що підтверджується довідкою форми № 3 від 16 липня 2014 року № 841 (а.с. 8). Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості, що станом на 16 липня 2014 року становить 15 346 гривень 85 копійок, що складається з: - основного боргу в розмірі 13 157 гривень 69 копійок; - індексу інфляції в сумі 1348 гривень 52 копійок; - 3 % річних в розмірі 840 гривень 64 копійки. На підтвердження своїх доводів надав суду розрахунок заборгованості (а.с. 6). Нормами ст. 64,68 ЖК України передбачено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і за комунальні послуги. Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються на рівні з наймачем усіма правами та несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Позивач посилається на те, що між сторонами існують фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку, проте відповідачі належним чином не виконують зобов'язання по оплаті житлово-комунальних послуг, що призвело до виникнення заборгованості. Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачам як користувачам квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідачі мають заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. У ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Позивачем було вчинено дії на користь відповідачів - надано послуги, тому договір про надання послуг, письмова форма якого законодавством не вимагається, вважається укладеним з моменту отримання відповідачем таких послуг. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 15 346 гривень 85 копійок. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 88 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved