Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

01.10.2015 року ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 7 489,51 доларів США та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 09.07.2007 року було укладено Кредитний договір №11-1/457к-07 на загальну суму 12 000,00 доларів США, з терміном повернення кредиту до 08.07.2012 року, з процентною ставкою 11,5% річних, а [PERSON] зобов'язувалась повністю повернути кредит позивачу та погашати заборгованість по кредиту, відповідно до умов даного договору. Зазначений кредит Боржником отримано на споживчі потреби. Факт отримання кредитних коштів гр. [PERSON] підтверджується заявою про видачу готівки №631 від 09.07.2007 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23.06.2014 року було визначено заборгованість за кредитним договором, а після винесення рішення суду накопичилась заборгованість, що станом на 01.10.2015 року становить 7 489,51 дол. США. Відповідач, в терміни, встановлені Кредитним договором, кошти не повернув. Станом на 15.09.2015 року заборгованість Боржника становить 7 489,51 дол. США, з них: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 2 317,81 дол. США; відсотки - 1 797,15 дол. США; комісії - 432,00 дол. США; пеня - 2 942,55 дол. США. Таким чином, ПАТ «Універсал Банк» звертається до суду з вимогою про стягнення заборгованості з Відповідача за Кредитним договором. Представник позивача ПАТ «Універсал Банк» - Кузь В.Л., згідно довіреності від 11.11.2015 року, копія якої міститься у матеріалах справи, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом та матеріалами справи встановлено, що 09.07.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №11-1/457к-07, за умовами якого позичальнику [PERSON] були надані грошові кошти у сумі 12 000,00 дол. США на строк до 08.07.2012 року зі сплатою 11,5 % річних за користування кредитними коштами. На підставі п. 6.1.1. Договору кредиту відповідач [PERSON] зобов'язалась своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені Договором терміни, а також виконувати інші свої зобов'язання згідно даного Договору. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23.06.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь Публічого акціонерного товариства «Універсал Банк» - 43 627,56 грн. заборгованості за кредитним договором №11-1/457к-07 від 09.07.2007 року, а також 226,43 грн. судового збору. Але, під час слухання справи у суді відповідач повністю погасила заборгованість за кредитним договором №11-1/457к-07 від 09.07.2007 року та ПАТ «Універсал Банк» було надано заяву на переказ готівки №049В601150820019 на загальну суму 43 627,56 грн. Представник позивача в суді не заперечував факт погашення кредиту відповідачем. За таких обставин, суд вважає, що оскільки кредит на загальну суму 43 627,56 грн. погашено, то в задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» в частині стягнення простроченої заборгованості по сумі кредиту необхідно відмовити. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 2 942,55 доларів США, що еквівалентно 76565,15 грн., то така на думку суду не підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором. Кредитним договором передбачено сплату неустойки в разі порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Позикодавцю (позивачу) про порушення відповідачем умов кредитного договору, зокрема, прострочення термінів повернення боргу, стало відомо коли відповідач порушив графік щомісячних внесків за кредитним договором, який є невід'ємною частиною кредитного договору. Згідно наданого банком розрахунку, сума пені складає 76565,15 грн., однак позивачем не надано чіткого розрахунку пені, законності та обґрунтованості її розміру та нарахування. Суд вважає що позивачем за вимогами про стягнення пені пропущено спеціальну позовну давність в один рік та у її стягненні слід відмовити. Відтак, заборгованість за Кредитним договором складається з відсотків за період з 03.07.2014 року по 23 травня 2015 року в розмірі 1797,15 доларів США ( у гривневому еквіваленті станом на 14.03.2016 р. сума становить 46 761,84 грн. - підлягає стягненню з відповідача в користь позивача в примусовому порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, оскільки заборгованість відповідача перед Банком виникла внаслідок невиконання умов кредитного договору. В зв'язку із частковим задоволенням позову із відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі відповідно до частки задоволених позовних вимог в сумі 1 218,00 грн.

Outcome: partial