Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

02.02.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 25.05.2013 року між сторонами був укладений договір №б/н. За умовами договору банк надав відповідачу строковий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а відповідач зобов`язалась сплачувати проценти за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач стверджував, що відповідач в заяві-анкеті підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між сторонами кредитний договір. Банк виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач, однак, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 22.12.2020 року заборгованість за договором становить 11 372,16 грн. Посилаючись на порушення [PERSON] умов кредитного договору, позивач просив стягнути на свою користь наявну за договором заборгованість. Окрім задоволення позовних вимог банк вважав можливим присудження судового збору. Позивач змінив назву на Акціонерне товариство Комерційного банку «Приват Банк» (довідка АТ КБ «Приват Банк» від 07.07.2018 року). Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про Акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяв про розгляд справи без його участі, позов підтримали, не заперечували про ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про розгляд справи в порядку статей 128-130 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. За договором №б/н від 25.05.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надало відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [PERSON] за умовами договору зобов`язалась сплачувати проценти за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписала заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами Банку складають між сторонами договір про надання банківських послуг. Вказані обставини підтверджується її підписом в заяві на отримання кредиту від 25.05.2013 року. Так, заст.629ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач, однак, в порушення умов кредитного договору взятих на себе зобов`язань не виконала. За наданим банком розрахунком станом на 22.12.2020 року заборгованість за кредитним договором складає 11 372,16 грн. Розрахунок відповідачем не спростований. Враховуючи, що згідно ст. 526ЦК України зобов`язання має бути виконане відповідачем належним чином відповідно до договору та актів цивільного законодавства, заборгованість по кредитному зобов`язанню підлягає стягненню з відповідача в розмірі згідно заявлених позовних вимог. Судові витрати по оплаті судового збору підлягають присудженню на користь позивача в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved