Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

02.02.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Першої Харківської державної нотаріальної контори, в якому просить розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження; скасувати арешт квартири [ADDRESS] , накладений ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова б/н від 12.11.2001 року, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 6274568; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 20.12.2007 року за № 6274568 про арешт квартири [ADDRESS] . 12.02.2018 року ухвалою Московського районного суду м. Харкова провадження по вказаній справі відкрито та визначено розглянути її у спрощеному позовному провадженні. 01.03.2018 року від завідувача Першої Харківської державної нотаріальної контори Цуканової О.В. до суду надійшли заперечення, у яких вона зазначила, що ними проведено не накладення арешту, а реєстрацію арешту на квартиру [ADDRESS] . Крім того, вважає, що Перша Харківська державна нотаріальна контора не є належним відповідачем по цій справі, як зазначено в позовній заяві. 16.03.2018 року ухвалою Московського районного суду м. Харкова суд перейшов від розгляду в спрощеному до загального позовного провадження по зазначеній справі та призначено підготовче судове засідання. 15.04.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з уточненою позовною заявою до [PERSON] , ТОВ «ІНТЕРСАБ», третя особа: Перша Харківська державна нотаріального контора, в якій просить скасувати арешт квартири [ADDRESS] , накладений ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова б/н від 12.11.2001 року, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 6274568; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 20.12.2007 року за № 6274568 про арешт квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона після смерті свого чоловіка [PERSON] звернулася до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у вигляді Ѕ частини квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю [PERSON] , померлому [INFO] . Вказана квартира була приватизована нею з чоловіком у 2003 році, про що свідчить Свідоцтво від 27.03.2003 року, реєстраційний № 5 [NUMBER] , про право власності на житло, видане Харківською міською Радою Виконавчим комітетом Головного управління економіки та комунального майна Управління комунального майна та приватизації Відділом приватизації на підставі розпорядження від 27.03.2003 року № 3717. Тобто до 2003 року квартира [ADDRESS] була комунальною власністю, а з 2003 року належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Оформлюючи необхідні документи з метою отримання Свідоцтва про право на спадщину, їй з Витягу з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, стало відомо, що на квартиру [ADDRESS] Першою Харківською державною нотаріальною конторою було проведено реєстрацію арешту на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова б/н від 12.11.2001 року. У січні 2018 року вона звернулася з позовом до Першої ХДНК про зняття арешту з майна, оскільки виходячи з інформації з Державного реєстру речових прав вважала, що саме ХНДК було незаконно накладено арешт на майно. На адвокатський запит Фрунзенським районним судом м. Харкова було надано відповідь, про те що відповідно до інформації, яка отримана з алфавітних покажчиків цивільних справ та автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3», в проваджені Фрунзенського районного суду м. Харкова перебувала справа 2-71/02 від 2002 року за позовом ТОВ «ІНТЕРСАБ» до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про відшкодування матеріальних збитків. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.03.2002 року позов було залишено без розгляду. Також Фрунзенський районний суд м. Харкова повідомив, що вищезазначена справа була знищена та в архіві суду не зберігаються матеріали по справі. Таким чином, на момент винесення ухвали Фрунзенським районним судом м. Харкова та реєстрації арешту Першої ХНДК, особа, на майно якої було зареєстровано арешт не була власником майна. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить Свідоцтво про смерть. На теперішній час наявність реєстрації арешту в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на квартиру [ADDRESS] порушує законні права та інтереси власника майна. 24.06.2019 року ухвалою Московського районного суду м. Харкова закрито підготовче провадження та зазначена справа призначена до судового розгляду, в судове засідання викликані сторони та третя особа. Представник позивача [PERSON] адвокат Остапов М.О., в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, прийняти законне рішення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Відповідачі [PERSON] , ТОВ «ІНТЕРСАБ» в судове засідання не з`явилися, про день, час, місце слухання справи повідомлені належним чином і суд розглянув справу за їх відсутності, на підставі наданих доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, завідувач Першої Харківської міської державної нотаріальної контори Цуканова О.В. направила лист, в якому просила розглянути справу у відсутності представника Першої Харківської міської нотаріальної контори, рішення прийняти на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON] звернулася до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у вигляді Ѕ частини квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю [PERSON] , померлому [INFO] (а.с. 8 9). Вказана квартира була приватизована [PERSON] з чоловіком у 2003 році, про що свідчить Свідоцтво від 27.03.2003 року, реєстраційний № 5 [NUMBER] , про право власності на житло, видане Харківською міською Радою Виконавчим комітетом Головного управління економіки та комунального майна Управління комунального майна та приватизації Відділом приватизації на підставі розпорядження від 27.03.2003 року № 3717 (а.с. 10 14). Тобто до 2003 року квартира [ADDRESS] була комунальною власністю, а з 2003 року належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Оформлюючи необхідні документи з метою отримання Свідоцтва про право на спадщину, позивачу з Витягу з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, стало відомо, що на квартиру [ADDRESS] Першою Харківською державною нотаріальною конторою було проведено реєстрацію арешту на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова б/н від 12.11.2001 року (а.с. 15, 49). На адвокатський запит Фрунзенським районним судом м. Харкова було надано відповідь, про те що відповідно інформації, яка отримана з алфавітних покажчиків цивільних справ та автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3», в проваджені Фрунзенського районного суду м. Харкова перебувала справа 2-71/02 від 2002 року за позовом ТОВ «ІНТЕРСАБ» до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про відшкодування матеріальних збитків. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.03.2002 року позов було залишено без розгляду. Також Фрунзенський районний суд м. Харкова повідомив, що вищезазначена справа була знищена та в архіві суду не зберігаються матеріали по справі (а.с. 81). Таким чином, слід зазначити, що на момент винесення ухвали Фрунзенським районним судом м. Харкова та реєстрації арешту Першою ХНДК, особа, на майно якої було зареєстровано арешт не була власником майна. На теперішній час наявність реєстрації арешту в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на квартиру [ADDRESS] порушує законні права та інтереси власника майна. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. За частиною 2 статті 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для скасування реєстрації обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити та скасувати арешт квартири [ADDRESS] , накладений ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова б/н від 12.11.2001 року, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 6274568; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 20.12.2007 року за № 6274568 про арешт квартири [ADDRESS] .

Outcome: approved