Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

01.08.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Шепетівський гранкарєр» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 10\~091,52 грн., компенсації втрати частини доходу у звязку з порушенням строку виплати в розмірі 892,46 грн. та моральної шкоди в сумі 20000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період з 27.08.2013 року по 02.03.2015 року він працював в ТОВ «Шепетівський гранкарєр» машиністом бульдозера. Після звільнення виплата його заробітної плати була здійснена лише 05.10.2015 року. В звязку з цим вважає, що йому належить виплатити середній заробіток за період з 02.03.2015 року по 04.10.2015 року в сумі 10091,52 грн., а також компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати за квітень, травень та вересень 2015 року в сумі 892,46 грн. Крім того, відповідач своїми діями, які виявилися у невчасній виплаті заробітної плати, затримці у її виплаті, невизнанні заборгованості під час перевірки діяльності правоохоронними органами, ведені незрозумілої бухгалтерії, подвійного обліку, відмові надавати довідку про нараховану заробітну плату, про відрахування та інші довідки на його вимоги, змусив переживати його моральні страждання, що зумовило нестабільність у його житті, вимагало вжиття додаткових заходів для врегулювання його фінансового становища та його сімї, пошуку додаткових джерел до існування. Розмір моральної шкоди оцінив у 20000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував, вважає його безпідставним, проте визнав порушення строку розрахунку з відповідачем при звільненні. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п.п.2, 5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, у випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов?язана відповідна виплата. Час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за це період. Згідно записів в трудовій книжці позивач з 27.08.2013 року по 02.03.2015 року працював машиністом бульдозера в ТОВ «Шепетівський гранкарєр». Судом встановлено, що після звільнення позивача остаточний розрахунок з ним було здійснено 05.10.2015 року, тому відповідач зобовязаний виплатити позивачу його середній заробіток за час затримки з 03.03.2015 року по 05.10.2015 року. Згідно наказу ТОВ «Шепетівський гранкар?єр» № 01-к від 02.01.2015 року позивачу встановлено скорочений робочий час 1 год. на місяць. Згідно довідки ТОВ «Шепетівський гранкар?єр» № 48 від 16.09.2016 року заробітна плата [PERSON] за два останні місяці роботи склала: січень 2015 року 8,67 грн., лютий 2015 року 8,61 грн. Тому середньогодинний заробіток складає 8,64 грн. ((8,67 грн. + 8,61 грн. ) : 2 роб.год.) Згідно табелю обліку робочого часу за січень, лютий 2015 року [PERSON] працював 2 го числа кожного місяця. Отже, кількість годин затримки розрахунку з 03.03.2015 року по 05.10.2015 року становить 7. Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить: 8,64 грн. х 7 год. = 60,48 грн. Відповідно до ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати компенсація громадянам втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов?язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Згідно Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв?язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов?язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Згідно розрахунку позивача сума компенсації заробітної плати становить 892,46 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 60,48 грн. і компенсації заробітної плати в сумі 892,46 грн. Відповідно до ст.2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що в звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати позивачу спричинено моральної шкоди, яка полягала у моральних стражданнях з приводу неможливості розпоряджатися власними коштами, необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя, але разом з тим він протягом часу затримки розрахунку періодично отримував кошти від відповідача на погашення заборгованості з заробітної плати, а також отримував винагороду за роботу за цивільно-правовим договором з ДП «Шепетівський військовий лісгосп». Доказів вчинення відповідачем інших протиправних дій на спричинення моральної шкоди позивач суду не надав. Враховуючи це, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 200 грн. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 554,50 грн. (551,20 грн. + 551,20 грн. х 0,6%) в дохід держави та 5,51 грн. ( 551,20 х 1%) на користь позивача.

Outcome: partial