Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

01.03.2020 року представник позивача [PERSON] [PERSON] - звернувся до суду з позовом до Прибужанівської сільської ради Вознесенського району про визнання незаконною відмови відповідача в праві [PERSON] здійснити у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизацію квартири [ADDRESS] та зобов`язання прийняти рішення про передачу їй у власність житла шляхом безплатної приватизації. В обґрунтування\~своїх вимог\~представник позивача\~зазначав,\~що позивач\~ [PERSON] \~є єдиним\~наймачем вказаної\~квартири,\~яка перебуває\~у комунальній\~власності відповідача, що підтверджується копією ордеру на зайняття житлового приміщення №1402 виданого КЕЧ Раухівського району Одеського воєнного округу 03.05.1990 року, інші наймачі [PERSON] , [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації місця проживання відповідно в 1991 році та в 2000 році через вибуття на інше місце проживання, у серпні 2019 року позивач подала заяву з необхідними документами для реалізації наданого Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» всім громадянам України права на приватизацію вказаного зайнятого житлового приміщення, але їй було відмовлено листом. Посилаючись на те, що відповідач діяв не у спосіб визначений законом при розгляді звернення позивача [PERSON] без рішення сесії сільської ради, правові підстави відмови не ґрунтуються на Законі, представник позивача просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав відзив на позовну заяву, вказуючи, що позивач дійсно в серпні 2019 року та у січні 2020 року зверталась до Прибужанівської сільської ради про передачу у власність житла, але було встановлено, що до заяви було долучено неповний перелік документів, а саме роз`яснено, що приватизація квартири не може бути проведена лише одноособово нею, а потрібно здійснити передачу квартири у спільну сумісну чи спільну часткову власність іншим наймачам житлового приміщення, які вказані в ордері на зайняття квартири, а саме [PERSON] , [PERSON] , які тимчасово відсутні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року (справа №200/18858/16-ц) розгляд справ про приватизацію державного житлового фонду за позовами про визнання незаконною відмови органів місцевого самоврядування щодо вирішення питання про надання дозволу на передання громадянам житла у власність шляхом приватизації розглядаються в порядку цивільного судочинства як приватно правовий спір, оскільки в даному випадку суб`єкт владних повноважень (відповідач) реалізує свої повноваження власника державного житлового фонду. За своєю правовою природою приватизація житла є правочином, за яким особа безплатно, в межах норм, встановлених законом, набуває у власність житлове приміщення, яке перебуває у його правомірному користуванні. Статтею ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Орган місцевого самоврядування, у даному випадку Прибужанівська сільська рада, є учасником цих правовідносин як власник, завдяки яким сільська рада забезпечує відчуження квартир (будинків), призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України, тобто забезпечує можливість громадянам реалізувати своє конституційне право на житло. У відповідності до п.30 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються питання прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об`єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади. Як передбачено ч.15 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», порядок скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради. Прибужанівська сільська рада всупереч викладеного звернення [PERSON] про передачу у власність квартири шляхом приватизації розглянула не у спосіб визначений законом, а здійснила відмову листом. Виходячи зі змісту Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», орган місцевого самоврядування за результатами розгляду заяви особи про передачу у власність житла зобов`язаний прийняти одне з рішень про передачу житла у власність особі, або мотивовану відмову у його наданні. Ненадання стороною необхідних документів або документів, які оформлені неналежним чином (є зауваження до їх форми, змісту) не може слугувати підставою для відмови у приватизації житла, усунення недоліків має здійснюватись шляхом роз`яснення стороні усунути недоліки і лише після розглядатися по суті. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] зверталася до\~відповідача у\~вересні 2019\~року та\~в січні\~2020\~року з\~заявою про\~бажання отримати\~шляхом безплатної\~приватизації займаного\~приміщення,\~що належить\~до комунального\~житлового фонду квартири [ADDRESS] , якою вона користується на підставі договору найма житлового приміщення. Необхідні документи, передбачені Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках у власність громадян затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16.12.2009 року. Із матеріалів справи слідує, що відповідач у відповідь на її звернення жодним чином не вказував на відсутність необхідного обсягу документів, їх якості, і з цими обставинами відмова у приватизації житла не пов`язується. Право позивача на зайняття вказаною квартирою підтверджено постановою Миколаївського апеляційного суду від 24.07.2019 року, згідно якої в задоволенні позову Прибужанівської сільської ради Вознесенського району до [PERSON] про\~визнання її\~такою,\~що втратила\~право користування\~спірним житловим\~приміщенням відмовлено.\~ Так, стосовно заперечень відповідача наявності у [PERSON] права на одноособову приватизацію квартири з посиланням на наявність такого права і в тимчасово відсутніх осіб [PERSON] , [PERSON] , то суд зазначає, що право на приватизацію мають особи, які постійно проживають у зайнятому приміщенні, а колишні наймачі спірної квартири [PERSON] , [PERSON] не мають статус осіб, які постійно проживають і за якими зберігається право на житло, визначення яких здійснюється за положеннями ст. 71 ЖК України. Саме з цією обставиною і було відмовлено в задоволенні звернень позивача [PERSON] з приводу передачі квартири у власність (приватизації). Посилання відповідача про те, що площа спірного житлового приміщення перевищує норму безплатної приватизації, тому наймач має сплатити вартість надлишку, є передчасним, оскільки спір між сторонами з цього питання відсутній і він підлягає вирішенню в процесі приватизації відповідно до ст.3 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Статтею 8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло. Конституцією України також серед основних прав і свобод людини й громадянина проголошено право на житло. У ст.\~47\~Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 345 ЦК України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Враховуючи те, що сільською радою за заявою позивача не приймалось відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» рішення суд, з метою повного захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача, вважає за необхідне визнати незаконною відмову відповідача щодо неприйняття за результатами розгляду заяви [PERSON] про передачу житла у власність рішення у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та зобов`язати сільську раду розглянути її заяву і прийняти згідно вказаного закону відповідне рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволенню позову - на відповідача. Розмір судових витрат складається з судового збору в сумі 840,6 грн., витрат на професійну правничу допомогу 3000 грн.

Outcome: approved