Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

01 червня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.01.2008 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (правонаступником якого є позивача) та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобовязавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Зобов'язання [PERSON] за кредитним договором були забезпечені договором поруки, укладеним з [PERSON] Відповідачі неналежно виконують свої зобовязання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованість у сумі 275 033,70 грн. з урахуванням процентів за користування кредитними коштами і комісії (а.с.а.с. 1 4, 61). У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачі до суду не зявилися, були повідомлені належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.01.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 69/02-08, за умовами якого ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» надало відповідачу кредит в сумі 35\~000,00 доларів США з процентною ставкою 11% на рік строком повернення до 21.01.2018 року (а.с.а.с. 6 16, 19 24, 30 40, 55). Того ж дня між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 71/15-08, згідно з яким останній зобовязався солідарно з [PERSON] відповідати за своєчасне повернення ним коштів за укладеним кредитним договором (а.с.а.с. 17, 18). Заборгованість, яка утворилася за укладеним кредитним договором станом на 01.05.2016 року, складає 275\~033,70 грн. відповідно до доданого позивачем розрахунку (а.с. 56), а саме: -основна заборгованість 269 560,58 грн. (10\~702,57 доларів США); -проценти 5 023,96 грн. (199,47 доларів США); -комісія \- 449,16 грн. (17,83 доларів США). 24 травня 2016 року позивач направив на адреси відповідачів вимогу про досудове врегулювання спору, проте дотепер кошти не повернуто (а.с. 58). Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори й інші правочини. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» передало [PERSON] грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено. У відповідності зі статтею 610 ЦК порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що [PERSON] дотепер неналежно виконує свої обовязки з повернення кредитних коштів та відсотків за ними, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобовязань у розумінні приведеної норми. За правилами частини 1 статті 553 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Частинами 1, 2 статті 554 ЦК передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що основне зобовязання (кредитний договір) було забезпечене договором поруки, укладеним з [PERSON], отже, зважаючи на те, що дотепер боржник за кредитним договором не виконав свої зобовязання, позивач вправі одночасно (солідарно) звернути свої вимоги й до поручителя. Зважаючи на те, що відповідачі неналежно виконують свої обовязки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, а також процентів за кредитом, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом. Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно предявляються. У відповідності зі статтею 611 ЦК у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити. У порядку статті 88 ЦПК суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача у рівних частках компенсацію судових витрат загальною сумою 4 122,50 грн. (по 2\~061,25 грн.) (а.с. 5).

Outcome: approved