Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

01 квітня 2014 року позивач звернувся до відповідача із вищезазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 вересня 2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1094. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання з`явився, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав клопотання, у якому справу просив розглядати за його відсутності, заперечень проти позовних вимог не має. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 17 вересня 2009 року і по теперішній час, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]. Від зареєстрованого з відповідачем шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]), яка проживає разом із позивачем та знаходиться на його утриманні. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на утриманні відповідача є троє неповнолітніх дітей від першого шлюбу - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які народилися [INFO] року, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серія [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. На утримання дітей відповідач сплачує 1/3 частину доходу щомісячно на підставі виконавчого листа від 06 червня 2013 року. Позивачка у судовому засіданні як на підставу своїх позовних вимог посилалась, на те, що відповідач постійно перебуває у відрядженнях, а тому не надає стабільної матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте, згоди щодо добровільного порядку здійснення свого обов`язку між позивачем та відповідачем не досягнуто. За рішенням суду аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі згідно ст. 181 СК України. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як вбачається з довідки про доходи № 565/03-14 від 31 березня 2014 року, відповідач працює в АТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» на посаді регіонального директора, та його заробіток за період з жовтня 2013 року по березень 2014 року становить 848 038,92 грн. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved