Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

01.10.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право проживання та користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно договору дарування житлового будинку від 03.03.2008 року він являється власником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS]. Вказує, що в належному йому житловому будинку зареєстрована його дружина [PERSON], проте вона в будинку постійно не проживає з 2012 року та по даний час, тобто більше шести років. Зазначає, що згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області шлюб між ними з відповідачкою [PERSON] розірвано. Під час випадкових зустрічей відповідачка з ним принципово не спілкується, а тому враховуючи напружений характер відносин між ними, добровільно виписатись з його житлового будинку не бажає. При цьому зазначає, що він є пенсіонером, користується газом, електроенергією та іншими комунальними послугами, відповідач не користується належним йому житловим будинком більше одного року, не ремонтує та не обслуговує його, проте у зв'язку з тим, що [PERSON] прописана в його будинку він не може отримати відповідні субсидії в Хотинському управлінні праці та соціального захисту населення та сплачує зайві кошти за комунальні послуги. Просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право проживання та користування належним йому на праві власності житловим будинком з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву уточнюючу позовну заяву, в якій уточнив свої анкетні дані як [PERSON]. Також надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі. Не заперечує щодо винесення в справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності до суду не надала. Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є власником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування житлового будинку від 03.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованим в реєстрі за № 201. Також, згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Хотинського КР БТІ № 18106366 від 16.03.2008 року вбачається, що позивач [PERSON], [INFO] являється власником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування [NUMBER]/03.03.2008, форма власності приватна, частка 1/1. Згідно облікової картки об'єкта по господарського обліку на 2016-2020 роки місцезнаходження: [ADDRESS] вбачається, що головою домогосподарства за вказаною адресою є [PERSON]. Згідно довідки № 1082 від 24.09.2018 року виданої Малинецькою сільською радою Хотинського району Чернівецької області за адресою: [ADDRESS] вбачається, що до складу сім'ї входять: [PERSON], [INFO] (власник), та дружина [PERSON], [INFO], не проживає за даною адресою. Згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 07 квітня 2014 року в цивільній справі № 724/332/14-ц шлюб між сторонами розірвано. Згідно довідки № 1101 від 27.09.2018 року виданої цією ж сільською радою підтверджується той факт, що [PERSON], [INFO] дійсно зареєстрована в [ADDRESS] в господарстві колишнього чоловіка [PERSON], [INFO], але не проживає в ньому з 2012 року. Згідно акту засвідчення факту не проживання в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] від 27.09.2018 року вбачається, що за даною адресою зареєстрована [PERSON], [INFO], але з 2012 року не проживає. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Також, у відповідності до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема пред'явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право проживання та користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved