Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

02.01.2018 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила стягнути аліменти на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що не перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, проте, має з ним спільну дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не працевлаштований, на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків немає, не надає матеріальної чи речової допомоги на утримання дитини, що є підставою звернення з позовом до суду. 05.01.2018 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання на 02.02.2018 року. 02.02.2018 року позивач в судове засідання не зявилась, проте у позові клопотала про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, не зявився в судове засідання без повідомленням причини, не подав відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, судом, в порядку\~ст.280-281 ЦПК України\~ухвалено про заочний розгляд справи.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 18.09.2014 року народилась [PERSON], батьками якої є сторони. /а.с.6/ Дитина [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: Миколаївська обл., Кривоозерський район, с.Курячі Лози, вул.Лісова, 13, у будинку, що належить її дідусю [PERSON], та знаходиться на утриманні матері. /а.с.7/ Сторони по справі проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ч. 10\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч.ч. 1,2 чт. 184\~СК України\~визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частинами 2,3\~ст. 183 СК України\~передбачено, у разі, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пунктом 17\~Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СКУ при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. передбачено, що суд при визначені розміру аліментів, повинен врахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи положення\~ст. 184 СК України, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, а саме: щомісячного стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/7 частки від усіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, тобто з 02 січня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved