Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] Аваль звернулось до суду з позовом, та уточнивши свої просить: визнати претензію до спадкоємців, такою, що подано в встановлені законом строки; стягнути з [PERSON], як спадкоємиці померлого позичальника [PERSON], на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/08-11/89/3-06 від 10.06.2008 року укладеного в рамках Генеральної кредитної угоди № 014/08-11/89-06 від 13.03.2006 року у сумі - 18396 доларів США 16 центів, що по курсу НБУ станом на 27.02.2015 р. 27, 763120 за 1 долар США складає 510734 гривен 79 копійок, де: 17776,79 доларів США, або 493 539,15 гривен - сума заборгованості за кредитом; 172,74 доларів США, або 4795,80 гривен - сума заборгованості за відсотками; 446,63 доларів США, або 12399.84 гривен - нарахована пеня за несвоєчасну виплату кредиту та відсотків, шляхом звернення стягнення на отримане ними у спадок майно, а саме: приміщення магазину непродовольчих товарів (вбудоване приміщення № 18) за адресою м. Дніпродзержинськ вул. Медична. 5, що є предметом іпотеки ПАТ «[PERSON] Аваль»; земельні ділянки в Дніпропетровській обл. Верхньодніпровському р-н., с.Калужине, вул. Малишева, кадастровий номер № 122108440030010015, №1221084400030010016, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною, яка буде визначена на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, згідно з оцінкою майна під час проведення виконавчих дій передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна; витрати по справі покласти на Відповідачів, а саме: судові витрати в загальній сумі - 3654,00 грн., витрати на проведення експертизи спадкового майна в загальній сумі - 4500,00 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначають, що 13 березня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» та [PERSON] укладено Генеральну кредитну угоду № 014/08-11/89-06, відповідно до якої загальний розмір позичкової заборгованості Позичальника за наданими кредитами не повинен перевищувати суми 40000,00 доларів США строком з 13.03.2006 року по 12.03.2011 року. В забезпечення виконання зобов'язань по поверненню кредитних коштів, які витікають з Генеральної кредитної угоди, 13.03.2006 року між Позивачем (іпотекодержатель) та Позичальником (іпотекодавець) укладено договір іпотеки № 014/08-02/187-06 про передачу в заставу належного Позичальнику нерухомого майна, а саме приміщення магазину непродовольчих товарів (вбудоване приміщення № 18), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, вул. Медична, будинок №5 (п'ять), який належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва право власності на нерухоме майно, виданого Фондом комунальної власності м.Дніпродзержинська 22.11.02 р., зареєстрованого в Дніпродзержинському бюро технічної інвентаризації майна з р.№390, зареєстрованого в електроном реєстрі прав власності на нерухоме майно за р.№ 14097314, та Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, який видано Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації 10 березня 2006 року за р.№10057744. В рамках зазначеної Генеральної кредитної угоди укладено між Позивачем та Позичальником Кредитний договір № 014/08-11/89/3-06 від 10.06.2008 р. про надання Кредиту в розмірі 40000,00 доларів США з відсотковою ставкою за користування кредитом 15,00% відсотків річних, строком на 33 місяці та погашення відповідно до графіку погашення. Позивач перерахував кошти в розмірі 40000 доларів США 00 центів на поточний рахунок Відповідача, який надалі на підставі заяви на видачу готівки № 1 від 11.06.2008 року отримав через касу Позивача. 03 червня 2010 року між Позивачем та Позичальником укладена додаткова угода №014/08-11/89/3-06/1 до Кредитного договору, згідно якої прострочена заборгованість за відсотками - 1592,92 доларів США була приєднана до фактичної заборгованості за Кредитом. Строк видачі кредиту збільшився до 12.03.2014 року. 14 січня 2011 року між Позивачем та Позичальником укладена Додаткова угода №014/08-11/89/3-06/2 до Кредитного договору, згідно якої, тимчасово, на період з 27.01.2011 р. по 27.04.2011 р., сторони погодили зменшення розміру щомісячного платежу Позичальника за Кредитним договором до розміру процентів в сумі - 126,70 доларів США. 03.03.2011 р. Позичальник помер, про що стало банку відомо 30.03.2011 року при зустрічі з дружиною позичальника [PERSON], про що складений протокол зустрічі з співробітниками банку, від підпису в якому Відповідачка відмовилась. 15.07.2011 р. в зв'язку із смертю позичальника було направлено претензію до Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори за місцем знаходження останнього проживання та прописки, яка було проігнорована. Інші претензії Банку також були залишені без задоволення. 14.05.2012 р. було отримано відповідь від Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори відповідно до якої повідомлялось, що необхідно оплатити нотаріальні витрати. Станом на 27.02.2015 року загальна сума заборгованості Позичальника перед Заявником складає - 18396 доларів США 16 центів, що по курсу НБУ станом на 27.02.2015 р. 27, 763120 за 1 долар США складає - 510734 гривень 79 копійок, де: 17776,79 доларів США, або 493539,15 гривен - сума заборгованості за кредитом, 172,74 доларів США, або 4 795,80 гривен - сума заборгованості за відсотками, 446,63 доларів США, або 12399,84 гривен - нарахована пеня за несвоєчасну виплату кредиту та відсотків. Банку стало відомо в телефонному режимі від імовірних спадкоємців, що спадкова справа була відкрита у Приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], до якого 21.09.2012 була направлена претензія вих.№1359, в якій зазначались вимоги до спадкоємців. 19.11.2012 р. від Приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] отримано відповідь про відкриття спадкової справи після померлого 03.03.2011 року [PERSON], [INFO]. Згідно відповіді спадкоємицею за заповітом є [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою [INFO]. Також у померлого є син [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою м. Дніпродзержинськ, вул. Медична, будинок№23 кв.№20, який на момент смерті батька був неповнолітнім і обов'язкову частку спадщини прийняв. Спадкоємці за видачею Свідоцтва про право на спадщину не звертались, на даний момент Свідоцтва не видані, тому нотаріусом не повідомлено склад спадкового майна. В зв'язку з тим, що спадкоємці несуть відповідальність по кредитним зобов'язанням в межах отриманого в спадок майна, в судовому слуханні було проведено визначення вартості спадкового майна, до складу якого входить приміщення магазину непродовольчих товарів (збудоване приміщення № 18) за адресою м. Дніпродзержинськ вул. Медична, 5, та земельні ділянки в Дніпропетровській обл. Верхньодніпровському р-н. с. Калужине, вул. Малишева, кадастровий номер 122108440030010015, № 1221084400030010016. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталися, а також не скористалися правом надання заперечень проти позову. Представники третіх осіб - Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, Приватний нотаріус Дніпродзержинського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилися, письмово просили суд провести розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з чим суд, з урахуванням згоди представника позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~ розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 13 березня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль», та [PERSON] укладено Генеральну кредитну угоду № 014/08-11/89-06, відповідно до п.1.2 якої, з урахуванням Додаткової угоди № 1 від 10.06.2008 р., а також Додаткової угоди № 2 від 03.06.2010 р., загальний розмір позичкової заборгованості Позичальника за наданими в рамках даної Генеральної кредитної угоди кредитами не повинен перевищувати суми 40000,00 доларів США строком до 12.03.2014 року під 15 % річних. В рамках зазначеної Генеральної кредитної угоди укладено між Позивачем та Позичальником Кредитний договір № 014/08-11/89/3-06 від 10.06.2008 р. про надання Кредиту в розмірі 40000 доларів США 00 центів із сплатою 15,00% відсотків річних, строком на 33 місяці та погашення відповідно до графіку погашення (Додаток № 1 до цього договору), що є невідємною частиною цього Договору, що підтверджується Генеральною кредитною угодою № 014/08-11/89-06 від 13.03.2006 року, кредитним договором № 014/08-11/89/3-06 від 10.06.2008 р. (а.с.3-9, 19-20 т.1). Відповідно до п. 9.1 Кредитного договору № 014/08-11/89/3-06 від 10.06.2008 р., за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положенням цього Договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення. Крім того, судом встановлено, що 03 червня 2010 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] укладено додаткову угоду №014/08-11/89/3-06/1 до Генеральної кредитної угоди № 014/08-11/89-06 від 13 березня 2006 року, відповідно до якої строк користування кредитом було збільшено до 45 місяців до 12 березня 2014 року, зафіксована фактична сума заборгованості Позичальника за Договором по сплаті суми кредиту у розмірі 18472,66 доларів США, а також заборгованість з погашення процентів у розмірі 1592,92 доларів США. На підставі цієї Додаткової угоди з 03.06.2010 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, при цьому за згодою сторін відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів Позичальнику (а.с.20-21 т.1). З матеріалів справи вбачається, що 14 січня 2011 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] укладено додаткову угоду №014/08-11/89/3-06/2 до Кредитного договору №014/08-11/89/3-06 від 10.06.2008 р. в рамках Генеральної кредитної угоди № 014/08-11/89-06 від 13 березня 2006 року, відповідно п.2 якої встановлено, тимчасово на період з 27.01.2011 р. по 27.04.2011 р. (Кредитні канікули) Сторони домовилися зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми Кредиту у розмірі 126,0 доларів США та починаючи з 27.05.2011 року змінити строк сплати решти щомісячного платежу у сумі 228,26 доларів США відповідно до Графіка погашення кредитної заборгованості, що є Додатком до цієї Додаткової угоди та її невідємною частиною (а.с.23-26 т.1). Позивач виконав свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином, перерахувавши [PERSON] кошти в розмірі 40000,00 доларів США на поточний рахунок №262072354071, відкритий в Дніпр.ОД «[PERSON] Аваль» м.Дн-ськ, які надалі на підставі заяви на видачу готівки № 1 від 11.06.2008 року [PERSON] отримав через касу Позивача, що підтверджується меморіальним ордером № 1 від 11.06.2008 року, заявою на видачу готівки від 11.06.2008 р., розпорядженням від 11.06.2008 р., (а.с.17, 18 т.1). В забезпечення виконання Генеральної кредитної угоди № 014/08-11/89-06 від 13.03.2006 р. (а також усіх додаткових угод до неї, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Генеральної кредитної угоди) між Позивачем та [PERSON] укладено Договір іпотеки № 014/08-02/187-06 від 13.03.2006 року, а також Договір про внесення змін та доповнень від 10.06.2008 р. до Договору іпотеки № 014/08-02/187-06 від 13.03.2006 року, які посвідчені приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровані в реєстрі за № 657, № 2182, відповідно до якого в іпотеку Банку було передано нерухоме майно - приміщення магазину непродовольчих товарів (вбудоване приміщення № 18), що знаходиться за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Медична, будинок №5 (п'ять), який належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва право власності на нерухоме майно, виданого Фондом комунальної власності м.Дніпродзержинська 22.11.02 р., зареєстрованого в Дніпродзержинському бюро технічної інвентаризації майна з р.№390, зареєстрованого в електроном реєстрі прав власності на нерухоме майно за р.№ 14097314, та Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, який видано Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації 10.03.2006 р. за р.№10057744. Згідно з витягом з реєстру прав Власності на нерухоме майно Предмет іпотеки складається з магазину непродовольчих товарів загальною площею 60,00 кв.м. (а.с10-13 т.1). Згідно п. 3.1.4 Договору іпотеки № 014/08-02/187-06 від 13.06.2006 року, іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем зобовязань за цим договором або за Кредитною угодою звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п.5 цього Договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу. Право вибору способу задоволення вимог Іпотекодержателя, встановлених п.5.5 цього Договору, та вибір способу задоволення таких вимог належить Іпотекодержателю (п.5.6 Договору іпотеки). Згідно протоколу зустрічі від 30.03.2011 року, що відбулась між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], Банку стало відомо, що 03 березня 2011 року позичальник [PERSON] помер, що підтверджується протоколом зустрічі від 30.03.2011 року, свідоцтвом про смерть серія І-КИ № 390201 від 21.03.2011 року (а.с.32, 33 т.1). Станом на 27.02.2015 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед позивачем, визначена на дату смерті позичальника, складає - 18396 доларів США 16 центів, що по курсу НБУ станом на 27.02.2015 р. 27,763120 за 1 долар США складає - 510734 гривень 79 копійок, з яких: 17776,79 доларів США, або 493539,15 гривен - сума заборгованості за кредитом, 172,74 доларів США, або 4795,80 гривен - сума заборгованості за відсотками, 446,63 доларів США, або 12399,84 гривен - нарахована пеня за несвоєчасну виплату кредиту та відсотків. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до вимог частини 2 статті 1281 Цивільного кодексу України 15 липня 2011 року ПАТ «[PERSON] Аваль» було направлено Претензію на суму 148730,01 грн. до Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори з проханням прийняти Претензію в спадкову справу та довести до відома спадкоємців [PERSON]; прийняти заходи щодо збереження спадкового майна в розмірах суми даної Претензії, шляхом проведення його опису, з передачею спадкоємцям зазначеної Претензії до виконання та про дату проведення опису; після закінчення строку подачі заяв про прийняття спадщини [PERSON], повідомити Кредитора про наступне: чи прийняли спадщину спадкоємці померлого, відомості стосовно спадкоємців та успадковане ними майно (а.с.34-39 т.1). Крім того, судом встановлено, що 24.04.2012 року ПАТ «[PERSON] Аваль» було направлено Запит по надісланій Претензії по померлому [PERSON] до Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори з проханням повідомити, чи прийнято Претензію в спадкову справу та чи доведена вона до відома спадкоємців [PERSON]; які прийняті заходи щодо збереження спадкового майна в розмірах суми даної Претензії, чи передане спадкоємцям на відповідальне зберігання; повідомити Кредитора про прийняття зазначеної Претензії до виконання та про дату проведення опису спадкового майна; повідомити Кредитора про наступне: чи прийняли спадщину спадкоємці померлого, відомості стосовно спадкоємців та успадковане ними майно (а.с.40,41 т.1). Згідно листа Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори від 09.11.2011 року, який направлений на адресу ПАТ «[PERSON] Аваль», після оплати квитанції за послуги ДП «Інформаційний центр» МЮУ, нотаріальна контора, в разі необхідності, включить кредиторські вимоги ПАТ «[PERSON] Аваль» у спадкову масу (а.с.43). 11 червня 2012 року ПАТ «[PERSON] Аваль» сплатило за послуги ДП «Інформаційний центр» МЮУ за перевірку дійсності довіреності в сумі 34,00 грн., за перевірку спеціального бланку нотаріального документу в сумі 1,00 грн., та за Витяг/інформаційну довідку із спадкового реєстру в сумі 102,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 45873 від 11.06.2012 року, №45878 від 11.06.2012 року, №45871 від 11.06.2012 року (а.с.45,46). За матеріалами спадкової справи № 40/2011 після померлого [PERSON] спадкоємцями померлого є - за заповітом його дружина [PERSON], [INFO], а також син [PERSON], [INFO], який на момент смерті батька був неповнолітнім і прийняв обовязкову частку у спадщині. Зазначені обставини підтверджується: заповітом від 08 лютого 2011 року на користь відповідача [PERSON] (зареєстровано в реєстрі за № 266, приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON]М.); витягом № 26081746 від 08 лютого 2011 року про реєстрацію заповіту в спадковому реєстрі; заявою [PERSON] про прийняття спадщини (зареєстровано у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 153 від 30 серпня 2011 року); заявою [PERSON] про прийняття спадщини (зареєстровано у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 97 від 23 червня 2011 року) (а.с.110, 124, 125, 126, т.1). До спадкового майна належить приміщення магазину непродовольчих товарів (вбудоване приміщення під номером 18, у будинку № 5) площею 60,0 кв.м., що розташоване по вулиці Медичній у місті Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, яке згідно Договору іпотеки від 13 березня 2006 року перебуває в іпотеці ПАТ «[PERSON] Аваль», вартістю згідно звіту про оцінку нерухомого майна субєкта оціночної діяльності [PERSON] від 23 грудня 2014 року 715590,00 грн. без ПДВ (а.с.63-105 т.2), що підтверджується свідоцтвом про право власності виданим 28 листопада 2002 року Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська, а також земельні ділянки площею 1,0000 та 0,2500 гектарів, що розташовані по вулиці Малишева, с. Калужине, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, вартістю згідно звіту про оцінку нерухомого майна ТОВ «НВП «Геопроект» від 23 грудня 2014 року 57500,00 грн. та 17900,00 грн. без ПДВ, відповідно (а.с.41-62, 106-127 т.2), що підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки виданими 13 вересня 2007 року Верхньодніпровським районним відділом земельних ресурсів Дніпровокамянської сільської ради (а.с.130-132 т.1). Відповідачі спадкоємці [PERSON] та [PERSON] були повідомленні Приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] про існування обовязку померлого [PERSON] щодо сплати боргу на загальну суму 18657,72 доларів США на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» відповідно до отриманої претензії, що підтверджується листами № 354/02-14 від 16 жовтня 2012 року, № 353/02-14 від 16 жовтня 2012 року (а.с. 169-172 т.1). Спадкоємці за видачею Свідоцтва про право на спадщину не зверталися, станом на дату надання відповіді Свідоцтва не видані, що підтверджується листом приватного нотаріуса Дніпродзержинського МНО [PERSON] від 13.11.2012 р. № 405/02-14 (а.с.71 т.1). Витребуваними від нотаріуса копіями документів спадкової справи підтверджено, що відповідачі спадщину прийняли, а позивач пред'явив свої вимоги до спадкоємців у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. За змістом ст. 526, 527, 530, 532, 533 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами, у строк, у встановленому місці та відповідній\~валюті. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом відповідно до вимог ч.1 ст. 611, ч.1 ст. 612 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобовязання позичальника за вищевказаними кредитними договорами не є нерозривно повязаними з особою позичальника та можуть бути виконані як самим позичальником, так і будь-якою третьою особою. Згідно із ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору, а також з інших підстав, передбачених цим Законом. Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені у статтях 12, 33 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до цих норм такими підставами є порушення іпотекодавцем умов іпотечного договору, невиконання або неналежне виконання боржником основного зобовязання. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщину входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві та момент відкриття спадщини і не і припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобовязанням. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу(частина перша, четверта статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). З урахуванням положення ст. 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу. Відповідно до п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. У разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо боржник та іпотекодавець одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця переходять не лише права та обовязки іпотекодавця, а й обовязки за основним зобовязанням у межах вартості спадкового майна (п.36 вищевказаної Постанови ВССУ від 30.03.2012 р. № 5). Тобто, у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, суд вважає доведеними вимоги позивача про стягнення заборгованості. При цьому суд дотримується правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи № 6-18цс13, про те, що у випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обовязки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (пункт 5 статті 1219, стаття 1282 ЦК України). Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобовязанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах з кожного має бути стягнуто на користь позивача судові витрати у справі, які складаються з судового збору у розмірі 3654,00 грн. та витрат на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 4500,00 грн.

Outcome: approved