Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

У червні 2018 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON], [INFO], із спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO] року, та за адресою будинок [ADDRESS] на час відкриття спадщини. Свою заяву обґрунтовує тим, що [INFO] року помер його брат [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, з метою її оформлення заявник звернувся до Броварської державної районної нотаріальної контори, але йому було відмовлено у її відкритті й видачі свідоцтва на спадщину, після смерті [PERSON], оскільки заявник пропустив встановлений законом шестимісячний строк. Інший спадкоємець мати померлого - [PERSON] із заявою про прийняття спадщини не зверталася та звертатися наміру не має. Заявник зазначає, що він вчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що прийняв її фактично, так як постійно проживав з померлим братом за однією адресою, доглядав його, вів спільний побут та господарство, а тому змушений був звернутися до суду із даною заявою про встановлення факту постійного проживання, що є необхідним для оформлення спадщини. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суд Київської області Радзівіл А.Г. від 07 червня 2018 року прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заяву підтримали та просили її задовольнити. Пояснення надали аналогічні змісту заяви. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду заяви повідомлялася належним чином. Надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що проти задоволення заяви про встановлення факту не заперечує. (а.с.21) Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає за адресою [ADDRESS], та є сусідкою заявнику [PERSON] Суду посвідчила, що за адресою [ADDRESS] проживали два брати [PERSON] та [PERSON] Останній хворів на тяжку хворобу, в нього була епілепсія, на довго його лишати самого не можна було, тому з ним разом проживав та доглядав його брат [PERSON] - заявник у цій справі. [PERSON] та [PERSON] проживали разом понад п'ять років до смерті [PERSON] у 2016 році. Брати займалися разом домогосподарством. [PERSON] сім'ї та дітей не мав. Ще при житті [PERSON], його мати [PERSON], перейшла проживати в іншій побудований дім, точну адресу вона зазначити не може. Похованням [PERSON] займався його брат [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснив, що він перебував на посаді голови Мокрецької сільської ради Броварського району Київської області з 2010 року по 2011 рік, постійно проживає в с. Мокрець, в якому мешкає не так багато населення, тому майже кожну сім'ю знає особисто, в тому числі і братів [PERSON] та [PERSON], які разом проживали за адресою [ADDRESS] Йому відомо, що [PERSON] який помер у 2016 році мав тяжке захворювання, часто проходив лікування, а його брат постійно з ним проживав, доглядав, вони разом вели господарство. Деякий час [PERSON] проживав за іншою адресою, був одружений, але більш ніж за років шість до дня смерті брата [PERSON] перейшов до нього проживати. Заслухавши думку заявника та пояснення свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази у справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Як вбачається, із копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], значяться [PERSON] і [PERSON]. (а.с.11-12) Судом встановлено, що [INFO] року помер брат заявника [PERSON] -[PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 08 серпня 2016 року виконавчим комітетом Калитянської селищної ради об'єднаної територіальної громади Броварського району Київської області, й зроблено відповідний актовий запис № 57. (а.с.9) Як вбачається із листа від 31 травня 2018 року за № 1628/02-14 Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області на заяву [PERSON], про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на майно, що належало померлому [INFO] року [PERSON], повідомила, що спадкова справа після смерті останнього заведена не була, а заявником пропущений, встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини згідно ст. 1270 ЦК України, й рекомендовано звернутися з позовом до суду. (а.с.13) Факт того, що спадкова справа до майна померлого [INFO] року [PERSON] не заведена, підтверджується також листом за № 2598/02-14, виданого 13 вересня 2018 року Броварською районною державною нотаріальною контрою Київської області. Відповідно до довідки № 494 від 18 вересня 2018 року, виданої виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, [PERSON], який помер [INFO] року а/з № 57 від 08 серпня 2016 року, проживав до дня смерті разом з братом [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS] Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщину, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що заявник пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини, у зв'язку із чим йому Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області відмовила у видачі свідоцтва. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у цивільних справах про спадкування " № 7 від 30 травня 2008 року) Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тривалість спільного проживання до смерті спадкодавця для прийняття спадщини законом не визначається. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту спільного проживання є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved