Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

01.04.2019 року [PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в якому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 10000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач покладає наступне. Так, від шлюбу з відповідачем позивач має неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . З моменту припинення ведення спільного господарства та розірвання шлюбу 11.12.2017 року відповідач перестав брати участь у вихованні дитини, а кошти на утримання дитини надає лише періодичне в малому розмірі. Позивач зазначає, що вона прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє позивачу повністю забезпечити потреби неповнолітньої доньки на її повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття, ліків у разі хвороби, та на інші життєві потреби дитини. На неодноразові прохання про сплату аліментів на утримання доньки відповідач не звертає уваги. В обґрунтування заявленого розміру аліментів позивач вказує, що батько дитини є приватним підприємцем та має мінливий дохід у зв`язку з чим аліменти у розмірі 10000 гривень будуть відповідати інтересам доньки. Відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що з позовними вимогами не погоджується частково. Відповідач не заперечує факт проживання доньки разом з позивачкою, однак дохід відповідача не дозволяє сплачувати аліменти у розмірі 10000 гривень, оскільки на теперішній час відповідач за станом здоров`я припинив підприємницьку діяльність та тимчасово безробітний, внаслідок того, що за прогнозом лікарів відповідач потребуватиме лікування до жовтня 2019 року. З 30 квітня 2019 року відповідач перебував на стаціонарному лікуванні ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім.. В.П. Філатова НАМН України» в м. Одеса. Також, відповідач зазначає, що він приймає участь у вихованні дитини, сплачує половину комунальних послуг на утримання будинку, де мешкає донька, тим самим сприяє створенню належних умов проживання для своєї дитини та позивача. Відповідач вказує, що позивач працює один-два рази на тиждень, а саме добу працює три відпочиває, і коли вона знаходиться на роботі донька весь час перебуває з позивачем. Відпочинок Таїісії проходить з відповідачем та за рахунок відповідача. Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 12 квітня 2019 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] у судовому засідання проти задоволення позову заперечував та зазначив, що сума у розмірі 10000 гривень є необґрунтовано завищеною. Дослідивши у судовому засідання матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 26 березня 1998 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що 26.03.1998 в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 29, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.10.2007 року. Копією рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 11 грудня 2017 року підтверджується, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Як вбачається з копії довідки Виконавчого комітету Курахівської міської ради про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку від 20.03.2019 року за № 570/02-18 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані/входять до складу сім`ї: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] (донька), [PERSON] [INFO] (донька) та [PERSON] [INFO] (колишній чоловік). Згідно довідки Виконавчого комітету Курахівської міської ради від 20.03.2019 року за № 571/02-18 [PERSON] 1974 року народження мешкає разом та здійснює догляд за [PERSON] 2007 року народження. Як вбачається з копії листка непрацездатності серії [NUMBER] [PERSON] перебував у стаціонарі з 30 квітня 2019 року, причина непрацездатності захворювання загальне. Визначено стати до роботи 05 червня 2019 року. Як вбачається з копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого 04.07. [PERSON] 11 червня 2019 припинив підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець, номер запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності 22440060003003076. Згідно\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вбачається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~СК\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1\~статті 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~статті 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу Українип\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини [INFO] 2019 року. При визначенні розміру аліментів суд на дотримання положень\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України враховує матеріальний стан відповідача, те, що відповідач офіційно припинив свою підприємницьку діяльність у якості фізичної особи-підприємця, стан здоров`я відповідача, зокрема факт його перебування на стаціонарному лікуванні в ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова НАМН України» та вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1200 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що буде відповідати\~принципам\~розумності та справедливості. Доводи про те, що у відповідача є можливість сплачувати аліменти в розмірі 10000 гривень щомісячно не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки позивачем не надано обгрунтувань такого розміру та доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати неповнолітніх дітей сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Доводи про те,що відповідач має дохід та може сплачувати аліменти в розмірі 10000 гривень щомісячно, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами. Згідно\~ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України\~рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Як вбачається з ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст.\~133,\~141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 92 гривні 20 копійок (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 1200 гривень х 100 % : 10000 гривень ціни позову = 12%; 12 % від ціни позову х 768,4 гривень : 100% = 92,20 гривні).

Outcome: partial