Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

01.08.2019 [PERSON] (далі заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, факту загибелі її сина [PERSON] , [INFO] , при виконанні ним 05.09.2014 обов`язків військової служби в районі м. Щастя Новоайдарського району Луганської області, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти держави Україна. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що встановлення вказаного вище юридичного факту необхідно для подальшого визнання статусу [PERSON] як особи, яка перебувала під захистом Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях, яка ратифікована Україною 03.07.1954, тобто жертв міжнародного збройного конфлікту, що обумовлює виникнення прав і обов`язків, передбачених цієї Конвенцією. \~ \~ \~ \~Заявник і представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. \~ \~ \~ \~Заявник і представник Міністерства соціальної політики України надіслали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності; Російська Федерація про причини своєї неявки представника суд не повідомила, що не перешкоджає розглядові справи за відсутності її учасників. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявник, є матір`ю [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Чернігова, який відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 26.08.2014 № 51 проходив військову службу на посаді водія-електрика польової лазні (а.с. 31, 33). Як убачається з копії свідоцтва про смерть (а.с.32), [INFO] [PERSON] помер у віці 37 років. Згідно з матеріалами справи, зокрема: копії акту службового розслідування від 04.03.2015, копії повідомлення про смерть, копії наказу командира військової частини [NUMBER] від 22.04.2015 № 84, копії лікарського свідоцтва про смерть від 09.09.2014 № 242, копії витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 17.11.2014 (протокол № 3602) та копії наказу командира військової частини [NUMBER] від 17.09.2014 № 71 (а.с. 33-44), які в сукупності узгоджуються між собою, а тому вважається доведеним, [PERSON] загинув [INFO] внаслідок вогнепального вибухового осколкового поранення грудної клітини з пошкодженням внутрішніх органів при безпосередній участі в проведенні Антитерористичної операції (АТО). Суд констатує, що факт збройної (військової) агресії Російської Федерації проти держави Україна є загальновідомим, оскільки зафіксований в багатьох нормативно-правових актах як національного так і міжнародного рівня, зокрема: - в Законі України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», ухваленому парламентом в зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України; - в резолюції ООН від 19.12.2017, якою підтверджено існування збройного конфлікту між Україною та Росією, засуджено застосування Росією власних законів на окупованій території та примусове переведення громадян України на російське громадянство, заявлена вимога до Росії виконати проміжне рішення\~Міжнародного суду ООН\~з відновлення прав і свобод громадян України на півострові; - в постанові Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VІІІ, якою затверджено Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, [PERSON] , національних парламентів світу про визнання Російської Федерації державою-агресором по відношенню до України, і силу положень частини третьої статті 82 ЦПК України не підлягає доведенню в межах цієї справи. Відповідно до положень Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях, яка поширюється й на померлих осіб (ст.4), [PERSON] знаходився під правовим захистом цієї Конвенції, тобто є жертвою міжнародного збройного конфлікту, що обумовлює виникнення прав і обов`язків, передбачених цієї Конвенцією. Оскільки натепер в Україні відсутній порядок встановлення факту загибелі військовослужбовців саме внаслідок збройної (військової) агресії Російської Федерації, вимоги заявника про встановлення факту загибелі її сина внаслідок збройної агресії Російської Федерації в судовому порядку є такими, що ґрунтуються на законі, а тому подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved