Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

01 квітня 2014 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідачка є його зведеною сестрою. [INFO] помер їх двоюрідний брат - [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить квартира [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] він (позивач) та відповідачка є спадкоємцями третьої черги за законом за правом представлення. Обидва вони прийняли спадщину, подавши заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у шестимісячний термін визначений законом. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. За життя [PERSON] переніс інфаркт мозку, перебував у безпорадному стані а тому потребував постійного догляду. Він (позивач) разом з дружиною допомагав [PERSON], а відповідачка жодної допомоги ні матеріальної ні фізичної не надавала. Враховуючи зазначене, позивач просив суд усунути [PERSON] від права на спадкування після смерті [PERSON] В судове засідання позивач та його представник з'явились, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачка та її представник в судове засідання з'явились, проти позову заперечували посилаючись на недоведеність обставини, на які посилається відповідач. Окрім того, позивачка зазначила, що її двоюрідний брат [PERSON] за життя не перебував у безпорадному стані, відносини між ними були гарні. Неодноразово він приходив до неї додому, вони спілкувались один з одним. Її чоловік іноді водив [PERSON] до лазні. Вона дійсно часто не могла відвідувати його, оскільки боялась зустрічі з відповідачем, із яким у неї склались неприязні відносини. Загалом [PERSON] міг придбати собі їжу, іноді харчувався в їдальні. Суд, дослідивши матеріали справи, мотивуючи рішення, зазначає про наступне. Судом встановлено, що [INFO] року в місті Тростянець Сумської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с.28) Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав. (а.с.12) Згідно матеріалів спадкової справи спадщину після смерті [PERSON] шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори прийняли позивач - [PERSON] та відповідачка [PERSON], оскільки є його двоюрідними братом та сестрою. (а.с.65 -79). Вирішуючи вимогу позивача про усунення [PERSON] від права на спадкування суд виходить із наступного. Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до роз'яснень викладених в листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» 16 травня 2013 № 24-753/0/4-13 виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч наведеному позивачем в ході розгляду справи не було надано належних доказів факту перебування [PERSON] у безпорадному стані, а також факту ухилення [PERSON] від надання спадкодавцеві допомоги. Як вбачається з медичної картки та виписки з історії хвороби [PERSON] дійсно з 07 по 28 квітня 2011 року та з 24 липня 2012 року по 07 серпня 2012 року проходив стаціонарне лікування в неврологічному відділенні Тростянецької ЦРЛ з діагнозом інфаркт мозку та у нього мали місце розлади особистості та поведінки.(а.с.20) Разом із тим, наявні в матеріалах справи письмові докази, а також показання допитаних як свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] свідчать про те, що [PERSON] протягом останніх років свого життя мав можливість самостійно пересуватись, спілкуватись з оточуючими, купувати та вживати їжу, розпоряджатись належними собі правами. Так, згідно відомостей зафіксованих під час огляду терапевта, що проводився 21 грудня 2012 року загальний стан [PERSON] характеризувався як відносно задовільний. Також, 24 жовтня 2012 року [PERSON] особисто приймав участь у судовому засіданні за власною заявою про встановлення факту родинних відносин, що підтверджується копією рішення суду (а.с.24), а 11 грудня 2012 року особисто в Тростянецькій Державній нотаріальній конторі Сумської області отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. (а.с.11) Крім того, допитана як свідок донька відповідача - [PERSON] ствердила, що неодноразово бачила [PERSON] в гостях у матері де вони удвох спілкувались. Відносини між ними були гарні. Натомість з [PERSON] у матері відносини були погані, між ними виникали суперечки, одного разу [PERSON] побив її (свідка) сестру, через що мати почала боятись навідуватись до будинку [PERSON] Допитана як свідок [PERSON] ствердила, що будучи сусідкою [PERSON] приблизно останні пів року його життя безкоштовно доглядала за ним, на прохання [PERSON] В цей період [PERSON] самостійно пересувався, розумів що відбувається, але мав певні відхилення, іноді купався під дощем. Він міг самостійно щось купити собі поїсти, просив привезти йому радіо чи книжки. Вона особисто готувала йому їжу так як сам він цього не міг робити. [PERSON] приблизно двічі на тиждень відвідував [PERSON], забирав його у лікарню коли було потрібно. Натомість [PERSON] вона ніколи не бачила. Допитана як свідок [PERSON] ствердила, що за життя [PERSON] вона була його сусідкою. Він був незповна розуму, через що за ним доглядала [PERSON], готувала йому їсти. Також за ним доглядав [PERSON], він возив брата у лікарню, привозив їсти. Натомість [PERSON] вона ніколи не бачила. Допитана як свідок дружина позивача - [PERSON] ствердила, що в останні роки життя [PERSON] міг сходити щось собі придбати у магазині але не міг собі приготувати їсти. Іноді загартовувався обливаючи себе холодною водою. Її чоловік та вона доглядали за ним, возили на лікування до лікарні, влаштовували його там. Також вони просили [PERSON], щоб за ним доглядала. Після смерті [PERSON] вона та її чоловік поховали його. [PERSON] участі у похованні не приймала та за життя за [PERSON] не доглядала. Відносини між нею та її чоловіком були погані, між ними виникали сварки. На думку суду наведені показання свідків також є свідченням того, що [PERSON] не потребував допомоги саме від [PERSON], оскільки мав можливість як самостійно вирішувати свої побутові питання так і користуватися допомогою [PERSON] та [PERSON] Крім того суд виходить із того, що позивачем не надані докази того, що відповідач умисно ухилявся від обов'язку щодо надання допомоги [PERSON], натомість сам факт того, що [PERSON] рідко спілкувалася чи допомагала йому не є підставою для усунення її відправа на спадкування та задоволення позовних вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed