Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

ТзОВ ,,Факторингова компанія ,,Рантье звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № Л69.188.15300 від 27.11.2012 року в розмірі 8714,16 грн. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 27.11.2012 року між ПАТ ,,[PERSON] та відповідачкою було укладено вказаний кредитний договір, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 5293 грн. зі сплатою 25,25 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. 30.09.2015 року між ПАТ ,,[PERSON] та позивачем укладено договір факторингу №30/09-1, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги за даним кредитним договором, укладеним з відповідачкою. Останній платіж відповідачкою здійснено 08.02.2013 року. Станом на 30.03.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 8714,16 грн., з них: 5221,45 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3492,71 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. Представник позивача просив про розгляд справи за відсутності представника, підтримуючи позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причину неявки суд не повідомила. В рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява N 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "[PERSON] проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Відповідачка належним чином повідомлена судом про час і місце розгляду спору за її участі. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. 27.11.2012 року ПАТ ,,[PERSON] та відповідачка уклали кредитний договір № Л69.188.15300, згідно якого відповідачка отримала кредит на поточні потреби в сумі 5293 грн. строком на 60 місяців зі сплатою 25,25% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. 30.09.2015 року ПАТ ,,[PERSON] та позивач уклали договір факторингу №30/09-1, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги за кредитним договором від 27.11.2012 року. Заборгованість відповідачки по кредитному договору № Л69.188.15300 від 27.11.2012 року станом на 30.03.2016 року становить 8714,16 грн., з них: 5221,45 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3492,71 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. Статтею 1054 ЦК України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. За змістом ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦПК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Відповідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст.ст. 1077, 1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідачка не надала суду жодного доказу або обґрунтованого розрахунку на спростування позову. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В ч.1 ст.60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved