Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

\~\~\~\~\~\~Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про звернення стягнення на нерухоме майно шляхом передачі предмета іпотеки у власність, визнання права власності на предмет іпотеки, виселення, зняття з реєстрації, зобовязанні передати правовстановлюючі документи, в якій просив в рахунок\~погашення заборгованості [PERSON] за\~кредитним договором\~№ 11268019000 від 13.12.2007\~ року, у\~розмірі 224\~952,82 дол.\~США,\~що згідно\~курсу НБУ\~станом на 14.08.2014 року складає 2\~949\~280,\~00 грн., перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» звернути стягнення\~на предмет\~іпотеки, а\~саме на\~нерухоме майно\~-\~трикімнатну квартиру\~під №48, загальною\~площею: 103,4 кв.м.,\~житловою площею: 51,7 кв.м.,\~яка знаходиться\~у будинку №12, що\~розташований по\~вулиці Палубна\~у місті\~Одеса шляхом\~передачі іпотекодержателю\~Публічному акціонерному\~товариству «Дельта\~Банк» \~вказаного предмета іпотеки у власність. Визнати за\~ПАТ «Дельта\~Банк» \~право\~власності на\~нерухоме майно,\~а саме:\~трикімнатну квартиру\~під №48,\~загальною площею:\~103,4\~кв.м.,\~житловою площею:\~51,7\~кв.м.,\~яка знаходиться\~у будинку\~№12,\~що розташований\~по вулиці\~Палубна у\~місті Одеса.\~Виселити та\~зняти з\~реєстрації [PERSON]\~та інших\~осіб,\~які зареєстровані\~та проживають\~за адресою:\~[INFO],\~дані про\~яких внесенні\~до Єдиного\~державного демографічного\~реєстру про\~місце проживання\~або місце\~перебування особи.\~Зобов'язати\~відповідача,\~яким є\~-\~[PERSON],\~передати ПАТ\~ «Дельта Банк» правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, документи, що характеризують об'єкт нерухомості (технічний паспорт на будинок), та інші документи, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно». \~\~\~\~\~\~Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду, повідомлялись належним чином у порядку ст.128,\~131 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає. \~\~\~\~\~\~ У судовому засіданні встановлено, що 13.12.2007 між АКІБ «УКРСИББАНК», яке на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на ПАТ «УКРСИББАНК», який є правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ «УКРСИББАНК» та особою, якою є - [PERSON], було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11268019000 (далі-Кредитний договір). Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит у сумі 218 000, 00 дол, США, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 13.12.2018 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за Кредитним договором 13.12.2007 між АКІБ «УКРСИББАНК» та відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки № б/н, відповідно до якого іпотекодавец, передав \~в іпотеку\~нерухоме майно\~-\~трикімнатну квартиру\~під №48, загальною\~площею: 103,4 кв.м.,\~житловою площею: 51,7 кв.м.,\~яка знаходиться\~у будинку №12, що розташований по вулиці Палубна у місті Одеса. 08.12.2011\~Публічне акціонерне\~товариство «УКРСИББАНК»\~відступило \~права вимоги\~заборгованості за\~вказаним \~кредитним договором\~ Публічному\~акціонерному товариству\~«ДЕЛЬТА БАНК»,\~що підтверджуєтьсявипискою з Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 та актом прийому передачі документації. У порушення умов кредитного договору позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 224 952,82 дол.США, що згідно курсу НБУ станом на 14.08.2014 року є еквівалентом 2 949 280,16 грн. Відповідно до Постанови [PERSON] Верховного від 21 березня 2018 року, щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за іпотекодержателем [PERSON] Верховного Суду зазначає і таке. Згідно зі ст.12 Закону України «Про іпотеку», в разі порушення іпотекодавцем обов'язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Тобто, законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання. Згідно зі статтею 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір прозадоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Отже, сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодероісателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі договору купівлі-продажу. При цьому необхідно врахувати, що стаття 37 Закону України «Про іпотеку» не містить можливості визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем за рішенням суду. Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду. Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі. З урахуванням\~вимог статей\~328,\~335,\~392\~ЦК України\~у контексті\~статей 36,\~37\~Закону України\~«Про іпотеку» суди не наділені повноваженнями звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання право власності на нього за іпотекодержателем. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Враховуючи, що відповідно до довідки від 03.10.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за відповідачем не зареєстровано іншого нерухомого житлового майна, та спірна квартира не перевищує 140 кв.м. (Загальна площа квартири (кв.м): 103,4, Житлова площа (кв.м): 51,7), то на спірну квартиру не може бути звернено примусове стягнення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягає задоволенню. \~\~\~

Outcome: dismissed