Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

01 вересня 2021 до суду надійшла позовна заява, в якій позивач [PERSON] , посилаючись на ст.ст.182, 199-200 СК України, просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі ј частини всіх видів його доходів щомісяця на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на весь період його навчання у Закладі вищої освіти «Міжнародний науково - технічний університет імені академіка Юрія Бугая», але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років та понесені судові витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 700 гривень. Позовні вимоги обґрунтувались тим, що відповідач та позивач перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 1993 року, який був розірваний на підставі рішення Славутицького міського суду Київської області від 23 липня 2014 року. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 12 жовтня 2017 року з [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частки всіх видів його доходу, починаючи з 04 вересня 2017 року і до закінчення навчання в Приватному вищому навчальному закладі « Міжнародний науково-технічний університет імені Юрія Бугая». У подальшому вона звернулася до суду з позовною заявою про збільшення розміру аліментів та рішенням Славутицького міського суду Київської області від 05 листопада 2019 року було стягнуто з [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі ј частки від його доходу щомісяця до закінчення ним навчання у зазначеному навчальному закладі, але не більш як до досягнення двадцяти трьох років. У зв`язку із закінченням сином навчання за першим договором з учбовим закладом на здобуття освіти та отримання ступеня бакалавра, стягнення аліментів за вказаним рішенням суду було припинено, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом. Після здобуття сином ступеня освіти бакалавр він продовжив навчання у цьому ж закладі з метою здобуття ступеня освіти магістра за спеціальністю «комп`ютерні науки», в зв`язку з чим між позивачем та Закладом вищої освіти «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая» було укладено договір про надання освітніх послуг для сина [PERSON] № 11755/21 за денною формою навчання. Оскільки син навчається у м. Києві та не забезпечений житлом за місцем навчання, а також з урахуванням її роботи в м.Києві, вона вимушена орендувати квартиру, вартість проживання в якій складає 10000 гривень щомісяця, та зобов`язана оплачувати за житлово- комунальні послуги, та послуги з Інтернету. Враховуючи платну форму навчання син стипендію не отримує. Крім витрат, пов`язаних з навчанням, орендою житла на цей період часу, вона змушена нести також витрати на харчування сина, його обстеження і лікування, транспортні витрати. Значні кошти необхідно по декілька разів на рік витрачати і на те, щоб одягнути дитину, придбати необхідні речі по сезону. Ухвалою судді від 16 вересня 2021 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, та призначено судовий розгляд справи на 18 жовтня 2021 року. 05 жовтня 2021 року через канцелярію суду відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково, просив стягувати з нього аліменти у розмірі 1/6 частини його доходів щомісяця до закінчення сином [PERSON] навчання. Зазначає, що стягнення з нього аліментів мало б припинитись 01.07.2021 року у зв`язку із закінченням сином навчального закладу 30.06.2021 року, проте аліменти з нього утримувалися ще у липні, серпні та вересні 2021 року щомісячно по 4111,17 гривень. Вказує, що має задовільний стан здоров`я, хронічні хвороби відсутні, його дохід складає пенсія, розмір якої становить 18000 гривень, здійснює витрати у зв`язку з доглядом за своїми непрацездатними батьками, які хворіють. У судовому засіданні, яке відбулося 18 жовтня 2021 року, позивач свої вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Суду пояснила, що їхній з відповідачем спільний син [PERSON] закінчив навчання у вищому навчальному закладі та отримав диплом бакалавра, після чого вступив до магістратури того ж вузу на денну форму навчання. Стипендію він не отримує, а тому в період навчання потребує матеріальної допомоги від батьків. Усі витрати по навчанню сина несе вона, хоча таку підтримку на період навчання зобов`язані надавати обидва батьки. У зв`язку з навчанням сина вона здійснює витрати на суму приблизно 9000-10000 гривень щомісяця, про що до позовної заяви додала відповідний розрахунок. Такі витрати складаються з: плати за навчання - 2500 гривень; за послуги Інтернету - 90 гривень, за придбання засобів особистої гігієни - 400 гривень; витрат на харчування - 2500 гривень; придбання канцелярських товарів - 200 гривень; витрат на оренду квартири та оплату за комунальних послуг- 4400 гривень. Також раніше нею було придбано для сина персональний комп`ютер, який в даний час потребує догляду та придбання комплектуючих. Вона працює та її середньомісячний дохід залежно від пори року становить від 12000 гривень до 18000 гривень, яких не достатньо для утримання сина, а тому самостійно вона не в змозі забезпечити його усім необхідним для навчання. Відповідач добровільно не допомагає сину, а тільки у разі наявності рішення суду, тому вона була вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів у розмірі ј частки його доходів. На даний час стан здоров`я сина задовільний, затрат на його лікування вона не понесла. Вона, син та дочка зараз усі разом проживають у орендованій квартирі у м. Києві, за яку дочка несе витрати самостійно, а вона несе витрати по утриманню сина. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суду пояснив, що у відзиві на позовну заяву він зазначив, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частки своїх доходів, проте на даний час позовні вимоги визнає у повному обсязі та згоден сплачувати аліменти у розмірі ј частки своїх доходів. Зазначив, що отримує пенсію, розмір якої становить близько 17000 гривень, має на утриманні непрацездатних батьків, які хворіють та проживають в м.Києві, а він мешкає у м. Славутичі в квартирі, яка належить на праві власності його батьку. Проти стягнення з нього на користь позивача витрат на правову допомогу заперечує, оскільки він також поніс витрати на правову допомогу. У зв`язку із задоволенням клопотань позивача та відповідача про витребування доказів ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року було оголошено перерву у судовому засіданні до 01 листопада 2021 року. Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року було продовжено строк для подання доказів, витребуваних ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року, та оголошено перерву в судовому засіданні до 09 листопада 2021 року. Позивач [PERSON] у призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив судове засідання провести без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив задовольнити, щодо стягнення з нього на користь позивача витрат за надання професійної правничої допомоги заперечував. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, оглянувши матеріали цієї справи та цивільної справи № 377/747/19, провадження 2/377/282/19, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 27 листопада 1993 року Полтавським міським Палацом шлюбів України, який було розірвано згідно з рішенням Славутицького міського суду Київської області від 23 липня 2014 року, яке набрало законної 03 серпня 2014 року (а. с. 10; справа №377/747/19 а.с. 12-14). Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач, а матір`ю - позивач, що підтверджено свідоцтвами про народження ( а.с. 11; справа №377/747/19 а.с.15). Як вбачається з довідки Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 26.08.2021 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Згідно з рішенням Славутицького міського суду Київської області від 05 листопада 2019 року, яке набрало законної сили 11 грудня 2019 року ( справа № 377/747/19, провадження № 2/377/282/19) змінено розмір аліментів, призначених рішенням Славутицького міського суду Київської області від 12 жовтня 2017 року у справі №377/706/17, провадження №2/377/310/17, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/6 частки всіх видів його доходів щомісяця до 1/4 частки всіх видів доходів щомісяця. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки від його доходів щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення навчання у Приватному вищому навчальному закладі «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая», але не більше як до досягнення двадцяти трьох років ( а. с. 21-23; справа № 377/747/21 а.с.119-123). 14 серпня 2021 року між закладом вищої освіти «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая» та [PERSON] укладено договір про надання освітніх послуг №11755/21 для [PERSON] , третьої особи у справі, згідно з яким виконавець взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити підготовку здобувача за освітнім ступенем - магістр за спеціальністю - комп`ютерні науки, з денною формою навчання та строком навчання - 1 рік 4 місяці. Загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання становить 32084 гривні (а. с. 13). Довідкою № 39/21 від 30.08.2021 року, копія якої долучена до матеріалів справи, підтверджено, що [PERSON] , третя особа у справі, навчається у закладі вищої освіти «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая» (м. Київ) на першому курсі денної форми навчання для здобуття другого (магістерського) рівня вищої освіти за спеціальністю 122 «Комп`ютерні науки» (наказ про зарахування № 86-С від 14.08.2021 року) за контрактом, за кошти фізичних осіб без призначення стипендії. Термін закінчення навчального закладу - 31.01.2023 року (а. с. 19). З трудового договору № 3 від 02 жовтня 2019 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , позивачем, копія якого долучена до справи, вбачається, що остання працює на посаді продавця-консультанта, тарифна ставка встановлюється у розмірі 4173 гривень у місяць (а. с. 14-16). Згідно з договором оренди житлового приміщення від 27.02.2021 року, копія якого долучена до справи, [PERSON] (орендодавець) передав [PERSON] (орендарю) для проживання квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Вартість щомісячної плати відповідно до п.4.1 договору складає 10000 гривень. Відповідно до п.3.2 вказаного договору орендар щомісячно сплачує додатково: комунальні послуги, електроенергію, водопостачання, телебачення та інтернет, послуги конс`єржа та домофон. Згідно з п. 7.5. з орендарем у квартирі проживатимуть: син [PERSON] та дочка [PERSON] (а. с. 17, 76). Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 377/747/19, провадження №2/377/282/19, оглянутої в судовому засіданні, 11 грудня 2021 року Славутицьким міським судом Київської області [PERSON] було видано виконавчий лист №377/747/19 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від його доходу щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення ним навчання у Приватному вищому навчальному закладі «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая», але не більше як до досягнення двадцяти трьох років. 08 листопада 2021 року оригінал вказаного виконавчого листа повернуто до суду виконуючим обов`язки начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) разом з постановою про закінчення виконавчого провадження №55693781 від 24 вересня 2021 року на підставі п.7 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» ( справа №377/747/19 а.с. 128, 133-136). З матеріалів виконавчого провадження, копія яких долучена до матеріалів справи слідує, що на виконанні в Славутицькому відділі державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебував виконавчий лист № 377/747/19, виданий 11.12.2019 року Славутицьким міським судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від його доходу щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення ним навчання у Приватному вищому навчальному закладі «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая», але не більше як до досягнення двадцяти трьох років. 24 вересня 2021 року виконуючим обов`язки начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Приліпком В.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №55693781, у зв`язку із закінченням [PERSON] навчання в навчальному закладі «Міжнародний науково-технічний університет» імені академіка Юрія Бугая 30.06.2021 року, на підставі п.7 ч.1 ст. 39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до платіжного доручення №5103 від 15 вересня 2021 року відділом ДВС повернуто [PERSON] помилково стягнуті 4219,69 гривень (а.с. 136-215). Як видно з інформації про проведення відрахувань з [PERSON] від 02.11.2021 року за вих. № 1000-0905-7/110842, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області в рамках виконавчого провадження № 55693781 проводилося відрахування з пенсії [PERSON] у розмірі ј частини пенсійних виплат. Відрахування за період з 01.07.2021 року по 31.08.2021 року здійснювалося у наступних розмірах: липень 2021 року - 4219,69 гривень; серпень - 4219,69 гривень (а.с.132). За змістом статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином ( ч.2 ст.200 СК України). З пояснень позивача вбачається, що повнолітній син [PERSON] , третя особа у справі, дійсно потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, оскільки вона здійснює витрати, пов`язані з навчальним процесом, на придбання канцелярських товарів, оплату проїзду до місця навчання, придбання засобів особистої гігієни, одягу, продуктів харчування. Зазначені обставини підтверджені також копією товарного чека № 1133 від 02.01.2021 року та копіями фіскальних чеків (а.с. 25-28, 79). Крім того, позивач здійснює витрати по оплаті за навчання сина [PERSON] в Закладі вищої освіти «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая», які щомісяця складають по 2250 гривень, що підтверджено копіями дублікатів чеків АТ КБ «Приватбанк» від 28.08.2021 року, 28.09.2021 року, 11.10.2021 року (а.с.24, 80, 81). Також позивач здійснює витрати по оплаті за оренду квартири, яку вона винаймає в м.Києві для себе та дітей [PERSON] та [PERSON] , за що їй необхідно сплачувати, з урахуванням комунальних послуг, за сина [PERSON] 4000 - 4500 гривень щомісяця (а.с.29). Із розрахунку витрат на дитину, доданого до позовної заяви, та наданих у судовому засіданні пояснень позивача, слідує, що витрати на сина [PERSON] , який навчається, щомісяця становлять приблизно 9000 - 10000 гривень ( а.с.20). Як пояснила в судовому засіданні позивач [PERSON] , вона отримує дохід від 12000 гривень до 18000 гривень щомісяця, яких не достатньо для утримання сина. Також, раніше нею було придбано для сина персональний комп`ютер, який в даний час потребує догляду та придбання комплектуючих, на які вона витратила, як видно із копій документів на інтернет - замовлення та квитанцій на оплату від 01.10.2021 року, 3999 гривень ( а.с.77-78). Доводи позивача щодо розміру щомісячних витрат, необхідних для утримання сина [PERSON] , що пов`язані з його навчанням у вищому навчальному закладі, відповідачем не спростовані. Згідно з довідкою про доходи № 1512965604571501, виданої 04.10.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області, [PERSON] отримує пенсію за віком, загальний розмір якої за період з 01.06.2021 року по 30.09.2021 року склав 50621,02 гривня (а. с. 60). Відповідно до довідки про доходи №4092950016031045 від 20.09.2021 року, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, сума пенсії [PERSON] за період з 01.01.2021 року по 31.07.2021 року складає 85991,91 гривня (а.с.67). Як вбачається з рішення про перерахунок пенсії від 18.06.2021 року розмір пенсії [PERSON] з надбавками за період з 01.07.2021 року по 30.11.2021 року складає 16878,77 гривень (а.с.61). Доказів щодо стану здоров`я [PERSON] , третьої особи у справі, суду не надано. У судовому засіданні позивач пояснила, що стан здоров`я сина [PERSON] на даний час нормальний. Стан здоров`я відповідача задовільний, про що він зазначив у відзиві на позовну заяву та поданій до суду заяві від 02.11.2021 року (а.с.131). Доводи відповідача про те, що на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки, які хворіють, суд вважає необґрунтованими, оскільки у судовому засіданні з пояснень відповідача встановлено, що вони проживають окремо у м.Києві та отримують пенсію. Крім того, суду не надано доказів на підтвердження того, що у відповідача є непрацездатні батьки. Оцінюючи надані докази, суд бере до уваги, що третя особа [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує допомоги батьків на своє утримання. За таких обставин, врахувавши задовільний стан здоров`я відповідача та нормальний стан здоров`я третьої особи [PERSON] , його матеріальне становище та матеріальне становище відповідача, який має постійний дохід у виді пенсії, розмір витрат, пов`язаних безпосередньо з навчанням, передбачений законодавством обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дитину в період її навчання, суд приходить до висновку, що у відповідача [PERSON] є встановлений законодавством обов`язок та фактична можливість надання матеріального утримання повнолітньому сину, який продовжує навчання, та вважає правильним визначити аліменти на утримання [PERSON] на час навчання у Закладі вищої освіти «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая», але не більше як до досягнення двадцяти трьох років, відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, в розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісяця, що буде необхідною та достатньою участю батька в утриманні повнолітнього сина за період його навчання. Виходячи із змісту ст.201, ч.1 ст.191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 700 гривень. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. За правилом ч. 3 вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. За правилом ч. 2 цієї статті у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Як вбачається з матеріалів справи, позивач разом із першою заявою по суті, якою є позовна заява, не подала до суду попередній розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до акту виконаних робіт від 31 серпня 2021 року за договором про надання професійної правничої допомоги, який був укладений позивачем з адвокатом адвокатського об`єднання «Славутицька міська юридична консультація «Захист» Прокопенком О.П. 26 серпня 2021 року, позивачу надавалась професійна правнича допомога по наданню консультацій з питань сімейного та цивільно-процесуального законодавства, підготовці позову про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання до суду. Згідно з п. 4.3 договору про надання професійної правничої допомоги від 26 серпня 2021 року вартість послуг виконавця згідно з умовами даного договору в загальній сумі становить 700 гривень, у тому числі: роз`яснення та надання консультацій з положень сімейного та цивільно-процесуального законодавства - 1 година - 200 гривень; вивчення документів та підготовка позову до суду - 1 година - 500 гривень (а.с.31-34). Таким чином, позивачу на час подання позовної заяви було відомо попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. З огляду на те, що під час розгляду справи позивач разом з першою заявою по суті спору не подала до суду попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які вона очікувала понести у зв`язку з розглядом справи, суд відмовляє у відшкодуванні таких судових витрат. Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18. Враховуючи, що позивач при поданні позовної заяви звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та виходячи зі змісту ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved