Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом де вказує, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.01.2005 року їй та відповідачу належить по ? частині житлового будинку з надвірними будівлями №29 по вул.Шляхова у смт.Пісочин Харківського району Харківської області. Однак, відповідач перешкоджає користуватися позивачу своєю частиною житлового будинку, відмовляється спілкуватися та пускати до будинку. Просила вселити її до вказаного домоволодіння, усунути перешкоди користування, стягнути моральну шкоду та понесені нею судові витрати. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою просила суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Тому суд, у відповідності зі ст.224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у його відсутність, постановивши по справі заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. Згідно з ч.1, ч.3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] належить по ? житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вул. Шляхова, буд.29, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.01.2005 року, виданого державним нотаріусом другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області. (а.с.9) Відповідно до технічного паспорту житловий будинок, який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вул. Шляхова, буд.29, належить в рівних частках позивачу та відповідачу. (а.с.10-13) Враховуючи те, що між сторонами склались неприязні стосунки щодо користування належним ним на праві спільної часткової власності домоволодінням, що фактично позивач позбавлена можливості здійснювати повноваження власника по відношенню до належної їй частки домоволодіння, суд вважає за можливе позов в частині вселення позивача та зобов'язання відповідача не чинити позивачеві перешкод у здійсненні повноважень власника по відношенню до належної їй частині домоволодіння задовольнити у повному обсязі. Як роз'яснив пленум Верховного суду України у п.2 своєї постанови №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"(з наступними доповненнями та змінами) моральна шкода відшкодовується лише у випадках: - коли це прямо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; - коли це прямо передбачено нормами діючого законодавства. Оскільки право на відшкодування моральної шкоди при вселенні не передбачено ані нормами Конституції ані нормами діючого законодавства, суд вважає за можливе у задоволенні позову в цій частині відмовити. У відповідності з п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати на правову допомогу. Як вбачається з квитанції №5078 від 22.06.2015 року, позивач понесла витрати на правову допомогу у розмірі 3000 гривень.(а.с.19) Таким чином, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 317, 319, 358, 391 ЦК України, ст.150 ЖК України, постанови пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року (з наступними доповненнями та змінами),

Outcome: partial