Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

01.07.2019 [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] у якову просить, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог ( а.с. 22 ), розірвати шлюб між нею та [PERSON] , що зареєстрований 25.09.2010 р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000 гривень для кожної дитини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму. В обгрунтування позову вказала, що сімейне життя з відповідачем не склалось, він зловживає спиртними напоями, чотири місяці як проживають окремо, примирення суперечитиме її інтересам. Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Ухвалою від 20 серпня 2019 року заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 20 вересня 2019 року сторонам надавався строк на примирення - один місяць, провадження у справі зупинено. Ухвалою від 23 жовтня 2019 року провадження у справі відновлено. У підготовче засідання сторони не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Від позивачки надійшла заява про слухання справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач, відповідно до поданої заяви, позов визнав. За положеннями частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, 25 вересня 2010 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайолнного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 5). Сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~статті 112\~СК України\~\~суд з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається ( статті 24 СК України). Оскільки сторони спільно не проживають, подружнє життя у сторін розладналося, позивачка не бажає зберігати шлюб з відповідачем, відповідач не заперечив проти розлучення, наданий судом строк для примирення не дав позитивного результату, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. За положеннями статті 51\~Конституції України та статті 180\~СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частин першої-третьої статті 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки між сторонами, які проживають окремо, не досягнуто згоди щодо утримання батьком дітей, наявні підстави для стягнення аліментів на дітей за судовим рішенням. Відповідно до статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано. Оскільки відповідач позов визнав, суд задовольняє позов та стягує аліменти у межах заявлених позовних вимог -1000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За положеннями ст.191 СК України аліменти присуджуються із дня пред`явлення позову до суду. Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 768,4 грн понесених нею витрат по сплаті судового збору за вимогу про розірвання шлюбу. З відповідача на користь держави належить стягнути 768,4 грн судового збору за вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого позивачка звільнення при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved