Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Черкаський національний університет імені Богдана Хмельницького (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення коштів за отриманий цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що між позивачем і відповідачем укладено угоду № 07 від 11 грудня 2003 року про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття останнім вищої освіти. Відповідачу, як студенту даного університету, надано згідно з вказаною угодою цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр та спеціальністю фізичне виховання за денною формою навчання у розмірі 7432,00 гривень на весь термін навчання. 1 липня 2004 року відповідача відраховано з університету за академічну неуспішність, припинено дію договору про навчання та видано академічну довідку. Разом з тим, відповідач повинен повернути наданий йому кредит відповідно до умов угоди, а саме до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з 12-го місяця після закінчення навчання. Відповідно до умов угоди, у разі відрахування із навчального закладу, відповідач повинен повернути протягом 15 років всю суму одержаного кредиту та 3% річних за користування кредитом починаючи з третього місяця після відрахування. Відповідач кошти не повернув, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 7205,93 гривень. Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2015 року у цивільній справі № 709/2220/15-ц за позовом прокурора м. Черкаси в інтересах держави в особі ЧНУ ім. Б. Хмельницького до [PERSON] було задоволено позовні вимоги та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 7205,93 гривень. Однак, починаючи з 2016 року, всупереч умовам угоди відповідач не здійснював платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим відсоткам, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 2873,67 гривень, з яких: 1981,83 гривень складає заборгованість по тілу кредиту; 891,84 гривень - 3% річних за користування кредитом; 976,34 гривень - пеня у розмірі подвійної кредитної ставки НБУ за період з 31 грудня 2018 року по 31 грудня 2019 року. \~ \~ \~ \~Крім того, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, позивач просив стягнути інфляційні втрати у розмірі 861,09 гривень та 3% річних у розмірі 259,00 гривень. Враховуючи викладене та посилаючись на приписи діючого законодавства, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 4970,10 гривень та судові витрати. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечував (а.с. 30). Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Поштове відправлення з копією ухвали суду та позовною заявою і доданими до неї документами, що надсилалося на адресу його реєстрації, повернулося без вручення з відміткою, що адресат за зазначеною адресою відсутній. За таких обставин відповідач викликався до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, однак до суду не прибув. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно з наказом Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького № 64-с від 25 серпня 2000 року відповідач зарахований студентом першого курсу факультету фізичної культури за спеціальністю фізичне виховання на денну форму навчання (а.с. 8). 11 грудня 2003 року між навчальним закладом Черкаський національний університет імені Богдана Хмельницького в особі ректора [PERSON] та [PERSON] укладено угоду № 07 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти (а.с. 9-10). Вказаною Угодою передбачено, що навчальний заклад надає відповідачу цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр та спеціальністю фізичне виховання за денною формою навчання у розмірі 7432,00 гривень на весь термін навчання. Відповідно до наказу № 127-с від 6 липня 2004 року "Про закінчення навчання студентами 4 курсу факультету фізичної культури денної форми навчання" відповідача відраховано з університету з 1 липня 2004 року за академічну неуспішність, припинено дію договору про навчання та видано академічну довідку (а.с. 11-12). Розділом 6 вказаної Угоди визначено порядок повернення наданого кредиту. Зокрема, п. 6.1. Угоди визначено, що Одержувач кредиту, тобто [PERSON] (відповідач), повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 7432 грн. та 3% за користування ним до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним. Крім того, розділом 3 Угоди передбачено, що одержувач кредиту у разі його відрахування із навчального закладу повертає протягом 15 років всю суму наданого навчальним закладом кредиту та три відсотки річних за користування кредитом починаючи з третього місяця після відрахування. Відповідач після відрахування, всупереч умовам Угоди не здійснював платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим відсоткам, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 7205,93 гривень. Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2015 року у цивільній справі № 709/2220/15-ц за позовом прокурора м. Черкаси в інтересах держави в особі Черкаського національного університету ім. Богдана Хмельницького до [PERSON] про стягнення коштів задоволено позовні вимоги та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 7205,93 гривень (а.с. 15-16). Проте, починаючи з 2016 року, всупереч умовам Угоди відповідач не здійснював платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим відсоткам, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 2873,67 гривень, з них: 1981,83 гривень - тіло кредиту; 891,84 гривень - 3% за користування кредитом; 976,34 гривень - пеня у розмірі подвійної кредитної ставки НБУ за період з 31 грудня 2018 року по 31 грудня 2019 року. При цьому заборгованість по вказаному кредитному договору з урахуванням інфляційних втрат за період з 31 грудня 2016 року по 31 грудня 2019 року включно становить - 861,09 гривень та 3% річних у розмірі 259,00 гривень. Загальна сума заборгованості становить 4970,10 гривень. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість по кредиту не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 610 ЦК України обумовлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання, а саме боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до абз. 4 ч. 3 ст. 3 Закону України "Про вищу освіту" реалізація державної політики у галузі вищої освіти забезпечується шляхом надання цільових, пільгових державних кредитів особам для здобуття вищої освіти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У відповідності із вимогами абз. 2 п. 22 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 916 від 16 червня 2003 року), одержувач кредиту на навчання за рахунок Державного бюджету України повертає кредит та відсотки за користування ним через вищий навчальний заклад на рахунки МОН, інших центральних органів виконавчої влади, у підпорядкуванні яких перебуває вищий навчальний заклад, з подальшим зарахуванням коштів до Державного бюджету України. Черкаський національний університет імені Богдана Хмельницького надає кредити для здобуття вищої освіти за рахунок коштів Державного бюджету відповідно до п. 3 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 916 від 16 червня 2003 року. Не сплачуючи коштів, отриманих з Державного бюджету України внаслідок укладення угоди про надання цільового пільгового державного кредиту, відповідач діє протиправно, у зв`язку із чим порушено економічні інтереси держави, які виразились у ненадходженні до Державного бюджету України коштів у сумі 3850,01 гривень, а тому зазначена сума підлягає примусовому стягненню з відповідача судом. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, якими передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, суд, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок) гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved