Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

01.04.2020 року позивач звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 27.01.1988 року він уклав шлюб з [PERSON] . Від шлюбу спільних дітей не було, а у дружини був син від іншого шлюбу - [PERSON] . [INFO] померла його дружина [PERSON] і після її смерті залишилося відповідне спадкове майно. Так, ними під час шлюбу було придбано житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу житлового будинку від 21.10.2005 року, посвідчений Бережним О.С., приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстровано в реєстрі за № 4451. Вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, хоча і було зареєстровано на ім`я дружини. За життя [PERSON] заповіту не залишила, спадкоємцями за законом після її смерті, є він, як чоловік померлої та відповідач по справі, як син померлої. Інших спадкоємців немає. Вони з дружиною проживали за однією адресою до моменту її смерті, але були зареєстровані за різними адресами. У березні 2020 року він звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з причини пропуску встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вказує, що строк, передбачений для прийняття спадщини ним пропущений через те, що він є літньою людиною, перебуває на «Д» обліку через ішемічну хворобу серця, гіпертонічну хворобу ІІ ступеня. Він тяжко переживав смерть дружини, тому за станом здоров`я він не зміг своєчасно скористатись своїм правом. Він поховав дружину за власні кошти, але відповідних чеків чи квитанцій не збереглося. Враховуючи вказане вважає, що строк для прийняття спадщини після смерті дружини пропущений ним з поважної причини, тому просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , терміном в чотири місяці. Ухвалою суду від 30.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання (а.с.20-21). Ухвалою суду від 02.06.2021 року закрито підготовче провадження по даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.58). У судове засідання позивач не з`явився, в матеріалах справи наявні його заяви, згідно яких просить підготовче та судове засідання провести за його відсутності, на задоволенні вимог наполягає (а.с. 43). У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] , кожен окремо проти задоволення позову заперечували, вважають, що підстави для визначення додаткового строку відсутні. Вислухавши відповідача [PERSON] , представника відповідача [PERSON] , вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, 27.01.1988 року позивач уклав шлюб з [PERSON] (а.с.7). [INFO] померла дружина позивача - [PERSON] (а.с.6), яка до дня смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , фактично проживала за адресою - [ADDRESS] (а.с.12). За життя [PERSON] заповіту не залишила, сторони є спадкоємцями за законом після її смерті, інших спадкоємців немає. Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] заведено спадкову справу № 449/2017 року (а.с. 28-37) з якої вбачається, що 03.10.2017 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звертався син померлої, відповідач по справі [PERSON] (а.с.29). Також 05.03.2020 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та про видачу свідоцтва про право власності на частину у спільному майні подружжя, згідно ст. 60-63 СК України звертався [PERSON] за дорученням в інтересах позивача (а.с. 30). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.03.2020 року державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори, Такачовою Л. П. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва пр. оправо на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] з причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 4). В обґрунтування позову позивач посилався, що строк, передбачений для прийняття спадщини ним пропущений через те, що він є літньою людиною, перебуває на «Д» обліку через ішемічну хворобу серця, гіпертонічну хворобу ІІ ступеня. Він тяжко переживав смерть дружини, тому за станом здоров`я не зміг своєчасно скористатись своїм правом. Частиною 1статті 1268\~ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1\~ст. 1269 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані\~з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. Згідно принципу диспозитивності цивільного процесу, визначеного у\~ст. 13 ЦПК України, сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору, а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти застосуванню таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом. Відповідно до частин 1, 2\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 06 червня 2018 року у справі № 592/9058/17-ц. Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена пунктом 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. В обґрунтування своїх вимог та на підтвердження свого стану здоров`я позивачем додано до позову копії записів з амбулаторної картки (а.с. 13-14), з яких вбачається, що позивач звертався до лікаря двічі у квітні 2016 року, тобто до моменту смерті своєї дружини, потім 27.11.2017 року з приводу поганого самопочуття, при цьому лікарем призначено відповідне лікування (а.с. 13 на звороті), згодом повторно звертався 29.11.2017 року, скарг не мав, стан здоров`я задовільний. Також в амбулаторній картці позивача маються два запису до лікаря у 2018 році - від 06.11.2018 року, при цьому позивач скарг не мав, стан його був задовільний, і від 08.11.2018 року, стан позивача знову був задовільний, мав скарги на підвищений тиск (а.с. 14 на звороті). Останній запис до лікаря датований 08.10.2019 року, лікарем призначено позивачу лікування. Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що позивач за станом здоров`я не міг звернутися до нотаріуса матеріали справи не містять і таких доказів з боку позивача надано не було. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем, всупереч вимог ст.ст. 12,81 ЦПК України суду не надано належних та допустимих доказів, які б доводили існування об`єктивних, непереборних та істотних труднощів у своєчасному прийнятті ним спадщини та які б були \~достатньою правовою підставою для задоволення його позову про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. За зазначених обставин суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed