Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

01.02.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Ставівської сьської ради Кагарлицького району Київської області, про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким: - визнати за нею, [PERSON], право власності на земельну ділянк згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], кадастровий № [NUMBER], дляведення особистого селянського господарства, поще 2,0000 га, яка розташована на території Ставівської сільської ради Кагрлицького району Київської області, як така, що перейшла п праву спадкування за законом після помрлого [INFO] року [PERSON]. Автомтизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для слухання даної справи був призначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 03.02.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст..ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання, яке відбулося 23.02.2016 року, позивачка [PERSON] не з»явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивачки, яка просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання, яке відбулося 23.02.2016 року, представник відповідача, - Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області не з»явився, проте, на адресму Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідача, в якій відповідач просить суд слухати справу без участі його представника, позов визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та позовні вимоги задовольнити, шляхом винесення рішеня, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні, та застосування до них норм права. Позивачкою по даній справі є громадянка України, - [PERSON], [INFO], уродженка село Стави Кагарлицького району Київської області, паспорт громадянки України серії [NUMBER], виданий 1 грудня 1997 року Бобровицьким РВ УМВС України в Чернігівській області, ідентифікаційний номер [NUMBER]. Позивачка [PERSON] є рідною дочкою спадкодавця по даній справі, - [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 2 квітня 1963 року Ставівським бюро ЗАГС Кагарлицького р - ну Київської області, в якому зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] року в село Стави Кагарлицького району Київської області, про що в книзі реєстрації записів актів громадянського стану про народження 02 квітня 1963 року зроблено відповідний актовий запис за № 13. В графі «батько» зазначений спадкодавець по даній справі, - [PERSON]. В подальшому позивачка внаслідок укладення шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] яке видане 29 грудня 1987 року м. Бобровиця райвідділ ЗАГС в Чернігівській області, в якому зазначено, що [PERSON], [INFO], уродженець м. Бобровиця Чернігівської області, та [PERSON], [INFO], уродженка с. Стави Кагарлицького району Київської області уклали шлюб 29.12.1987 році, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 29 грудня 1987 року зроблено запис за № 162. Після укладання шлюбу присвоєні прізвища: Дружині - [PERSON]. Спадкодавець по даній справі, - [PERSON] омер в 2009 році. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] яке видане [INFO] року виконавчим комітетом Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, в якому зазначено, що [PERSON] помер [INFO] року у віці 81 років, про що в Книзі реєстрації смертей [INFO] року зроблено відповідний актовий запис за № 04. Місце смерті - село Кобижча Бобровицького району Чернігівської області. Як встановлено судом в судовому засіданні з довідки № 1214, яка видана 06.11.2015 року виконкомом Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, на день смерті постійно проживав і був прописаний (зареєстрований) в [ADDRESS] Разом з ним на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті за вищевказаною адресою проживали і були прописані (зареєстровані): -[PERSON] - дружина; -[PERSON] - дочка. Спадкодавцем по сільській раді заповіт не складався. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина, до спадкової маси якої, зокрема, входить земельна ділянка, яка розташована на території Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Даниф факт підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який виданий 31 травня 2006 року Кагарлицькою державною районною адміністрацією, в якому зазначено, що державний акт на право власності на земельну ділянку видано [PERSON], який проживає в [ADDRESS] на підставі розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації від 17 лютого 2006 року № 113, є власником земельної ділянки площею 2.0000 га у межах згідно з планом на території Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Цільове призначення (використання) земельної ділянки, - для ведення особистого селянського господарства. Отже, після смерті спадкодавця [PERSON], як вбачається з матеріалів справи, залишилися два спадкоємці першої черги, - [PERSON], яка є позивачем по справі, та [PERSON], дружина спадкодавця. Отже, після смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємець першої черги, - [PERSON], яка є позивачем по даній справі, в установлений законом строк звернулася до Бобровицької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], на підставі чого було заведено спадкову справу № 343\\2009. Як вбачається з матеріалів справи, дружина покійного спадкодавця, - [PERSON] з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не зверталася, відповідно, спадщини після спадкодавця по даній справі не приймала. 19 червня 2015 року за вх. №981/02-31 на адресу Бобровицької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області надійшла заява від [PERSON], що зареєстрована та проживає в [ADDRESS] яка є позивачкою по даній справі, про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, згідно державного акту серії [NUMBER], після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. До заяви було прикладено ксерокопії наступних документів: паспорт [PERSON], ідентифікаційний номер [PERSON], свідоцтво про смерть [NUMBER] [PERSON]. свідоцтво про народження [PERSON], свідоцтво про укладення шлюбу [PERSON],. та [PERSON], державний акт серії [NUMBER], газета «[INFO]» від [INFO] року [NUMBER] сторінка. Проте, 18.12.2015 року державним нотаріусом Бобровицької райдержнотконтори було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, в якій у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер № [NUMBER], що розташована на території Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року [PERSON] відмовити. Вищевказану постанову суд вважає правомірною з наступних підстав. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємця. Відповідно до гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій) свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, в тому числі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст.. 68 Закону України «Про нотаріат» та глави 10 «Порядок вчинення нотаріальних дій» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину повинен перевірити факт смерті спадкодавця, час та місце відкриття спадщини наявність підстав для закликання до спадкоємства, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину, що підтверджується відповідними документами. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, шо підляїає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та документу про вартість такого майна спадкодавцеві. Відповідно до п. 4.20 розділу 4 глави 10 II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з поземельної книги, а також витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земель. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку ( п.4.18 розділу 4 глави 10 Порядку). Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 року №24- 753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про успадкування» визнання права власності на дане спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. Як вказано було вище, позивачкою [PERSON] не було надано документів, необхідних для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на вище зазначене спадкове майно, а саме, - земельну ділянку. Відповідно, суд вважає, що позивачка [PERSON] відповідно до статті З ЦПК України правомірно, в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернулась до суду за захистом своїх прав, в даному випадку права власності на земельну ділянку. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, також: спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved