Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

01 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач послалась на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який не розірвано, проте з відповідачем проживають окремо. Вказала, що від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що діти проживають разом із нею, вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у зв`язку із чим не працює, і потребує матеріальної допомоги відповідача. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей та її утримання не надає, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду із позовом. 18 вересня 2020 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалами суду від 15 жовтня 2020 року, 12 листопада 2020 року розгляд справи відкладено, зокрема у зв`язку з неявкою сторін. Ухвалою суду від 01 грудня 2020 року розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Суду пояснила, що сторони не проживають разом тривалий час. Позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, тому не працює, відповідач у добровільному порядку допомогу на утримання дітей та дружини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що в нього є підстави сумніватися, що діти його. Пояснив, що під час спільного проживання у нього з позивачкою були скандали. Зазначив, що він не має можливості утримувати дружину, так як у нього цукровий діабет, і він не працює. Пояснив, що аліменти він нікому не сплачує. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 березня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 02 липня 2020 року (а.с.13) Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 01 липня 2014 року, серії [NUMBER] від 02 липня 2020 року (а.с.14,15) Малолітні діти [PERSON] , [PERSON] проживають разом із позивачкою [PERSON] та знаходяться на її утриманні, що не заперечувалось сторонами. Згідно судового наказу виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 01 червня 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно з 19 травня 2020 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.16) Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення [PERSON] 3-х років, тому коштів на її утримання не вистачає. Відповідач є працездатним, має інші аліментні зобов`язання, зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , однак аліменти не сплачує, що підтверджено відповідачем під час розгляду справи, що приводить суд до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дружини у зазначеному позивачем розмірі. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, з урахуванням наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд зауважує, що посилання відповідача на стан здоров`я і неможливість надання допомоги дружині не підтверджені жодними доказами, при цьому відповідачу роз`яснені його права, передбачені ст. ст. 43,49 ЦПК України, зокрема про надання доказів, жодних заяв про неможливість подання відповідних доказів, та/або клопотань про витребування доказів судом відповідачем не заявлено. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, слід допустити до негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved