Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

02.03.2016 позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом, з проханням : визнати за ним право власності на 1/3 частку у праві спільної часткової власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок (домоволодіння), що знаходиться : [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, яку він прийняв, як син спадкодавця. До складу спадщини увійшли частка у спільній частковій власності на житловий будинок, який належав його батьку на підставі договору дарування. Проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, оскільки в договорі дарування не зазначено частки у яких житловий будинок передається у власність обдарованим. Крім того зазначена в договорі адреса не відповідає дійсності, оскільки в договір вказано будинок під [NUMBER], проте фактично будинок під [NUMBER]. Також примірник договору, що є в наявності у позивача, містяться дописки та виправлення, які не застережені органом, який склав та посвідчив документ. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачі в судове засіданні не з'явились. Відповідачем [PERSON] подано заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги визнала. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені, про причину неявки суд не повідомили. Від третьої особи Кіровської сільської ради Бориспільського району надійшов лист № 496/2-17 від 03.08.2016 з проханням слухати справу без участі представника сільської ради. Дослідивши письмові матеріали даної цивільної справи, копію спадкової справи № 10/2010 від [INFO] року відкритої після смерті [PERSON], суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 19 квітня 2010 року виконкомом Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області (а. с. 18). На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт від 08 квітня 2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Лазоренко Л.Є. Бориспільського міського нотаріального округу, реєстровий №345, яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: усе своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилоась і з чого не складалось, а також все те, на що за законом він матиме право, заповів своєму сину [PERSON] (а.с.71). Заповіт на день смерті заповідача не змінений та не скасований, є чинним, що підтверджується Витягом зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 08.09.2010 №24674949 (а.с.61). Крім того встановлено, що [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належало 1/3 частка домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.12.2010 року (а. с. 5). Зі змісту вказаного витягу підстава виникнення права власності спадкодавця [PERSON] органом державної реєстрації зазначено - Договір дарування №59 від 26.06.1992 року, Кіровська сільська рада. Так в матеріалах спадкової справи (а.с.85) наявна копія Договору дарування від 26 червня 1992 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кіровської сільської ради , зареєстрованого в реєстрі за №59, за змістом якого [PERSON] подарувала, а [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках прийняли в дар житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться [ADDRESS] в рівних частках кожному. Згідно з відміткою на Договорів дарування та згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.11.2006 року (а.с.86) право власності зареєстровано 30 листопада 2006 року. Крім того, згідно з відміткою на договорі Бориспільської районної державної нотаріальної контори зазначено, що 17.01.2007 року за р.1-55, 1-58 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку після померлої [PERSON] на ім'я [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожний (а.с.85-зворот). Відповідно до рішення Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області від 19 жовтня 2015 року № 1670-39-06 с. Кірове було перейменовано в с. Кучаків (а. с. 17). Крім того встановлено, що спадкодавцем [PERSON] 08.04.2010 року було складено заповіт відповідно до якого все своє майно він заповів своєму сину [PERSON] (а.с. 71). Позивач прийняв спадщину, а саме 21 грудня 2010 року звернувся до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується відповідною заявою (а. с. 68). Листом від 04.02.2011 року №09/01-16 приватний нотаріус Мороз О.А. повідомила позивачу, що у наданому ним договорі дарування не зазначено часток, у яких житловий будинок переданий у власність обдарованих, а також адреса майна зазначено як [ADDRESS] документ містить дописки та виправлення, які не застережені органом, який склав та посвідчив документ, в зв'язку з цим відповідно до п.п.23, 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вказаний договір дарування житлового будинку не може бути прийнятий нотаріусом як правовстановлюючий документ на спадкове майно, яке належало померлому [PERSON], а відповідно неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 його частину. Проте з досліджених в судовому засіданні вищенаведених документів встановлено, що спору щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] не існує. Так, право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] за спадкодавцем [PERSON] було належним чином зареєстровано, частки співвласників визначені органом державної реєстрації у відповідності до змісту договору дарування, який був підставою для виникнення права власності та його державної реєстрації, та будь-які докази того, що з моменту проведення державної реєстрації до цього часу співвласники оспорювали розмір частки спадкодавця [PERSON] -1/3 у праві власності на зазначений в позовній заяві будинок, відсутні. Відомості про визнання вищезазначеного заповіту [PERSON] від 08.04.2010 року, реєстровий №345,складеного на користь позивача, недійсним, в матеріалах справи відсутні. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За змістом ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що позивач який прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], в тому числі з моменту відкриття спадщини, набув право на спадщину в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частку домоволодіння. На підставі викладеного,

Outcome: approved