Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

02.03.2016 року до суду звернувся позивач із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначає, що на праві приватної власності йому належить земельна ділянка площею 0,0800 га, що розташована по вул. Костюка, 2 в м. Новоград-Волинський. На цій земельній ділянці у 2014 році позивачем побудований житловий будинок, який не був прийнятий в експлуатацію. Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Житомирській області відмовило у реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації, оскільки будівля зведена без відповідного дозволу на виконання будівельних робіт, а Порядок прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затверджений наказом Мінрегіонрозвитку від 24.04.2015 року №79 припинив свою дію 31.12.2015 року. Позивач не має можливості узаконити будинок окрім як через суд. В судовому засіданні позивач\~та його представник позовні вимоги підтримали. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Від імені відповідача на адресу суду надійшов лист, який містить заперечення представника, з посиланням на те, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України не є належним відповідачем, оскільки будь-яких прав позивача не порушувала. Лист викладено на бланку Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сторона відповідача належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи і справу можливо розглянути за відсутності представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ ЖТ № 049592, [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,0800 га по вул. Костюка, 2, з цільовим призначенням - будівництво житлового будинку і господарських будівель. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.10.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1718, [PERSON] продала вищевказану земельну ділянку [PERSON] В той же час із матеріалів справи, зокрема технічного паспорта, встановлено, що позивачем на даній земельній ділянці, яка використана ним за цільовим призначенням, було здійснене будівництво житлового будинку, яке завершено у 2014 році. 15.02.2016 року [PERSON] через Центр надання адміністративних послуг Житомирської міської ради подав декларацію про готовність обєкта до експлуатації (а.с. 5, 6) Згідно листа Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області № 1006-3-12/704/16 від 18.02.2016 р., позивачу повідомлено про неможливість прийняття в експлуатацію будинку, оскільки Порядок прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затверджений наказом Мінрегіонрозвитку від 24.04.2015 року №79 припинив свою дію 31.12.2015 року. Суд зазначає, що вищевказаний порядок на теперішній час не припинив свою дію та є чинним. Разом з тим, він визначає порядок прийняття в експлуатацію лише обєктів збудованих без відповідного дозволу в період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року. З технічного паспорту вбачається, що будинок позивача збудовано у 2014 році. Отже, вищевказаний Порядок не може бути застосований до правовідносин, що виникли між сторонами. Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. \~\~Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно декларації про готовність обєкта до експлуатації від 15.02.2016 року та висновку № 67 від 16.10.2015 року, житловий будинок з гаражем по вул. Костюка, 2 в м. Новоград-Волинський, відповідає державним будівельним нормам і може використовуватись за призначенням. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відомості про реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою: вул. Костюка, 2 в м. Новоград-Волиснький, відсутні. Суд визнає безпідставними заперечення представника Державної архітектурно-будівельної інспекції України про те, що даний орган є неналежним відповідачем, оскільки виникнення права власності у позивача закон повязує з прийняттям обєкта нерухомості до експлуатації, а дана функція відповідно до ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» покладена на органи державного архітектурно-будівельного контролю, яким є Державна архітектурно-будівельна інспекція України. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судом встановлено, що держава в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України фактично відмовила у прийнятті декларації [PERSON] про готовність будинку до експлуатації, що є перешкодою для реєстрації права власності. В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, той факт, що земельна ділянка під будівництво гаражу виділена в передбаченому законом порядку, будова відповідає будівельно-технічним нормам, права будь-яких осіб не порушені, суд вважає необхідним задовольнити заявлені позовні вимоги.

Outcome: approved