Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до ТдОВ «СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування з відповідача-1 та стягнення матеріальної шкоди з відповідача-2. (В ході розгляду справи провадження в частині відповідача-1 було закрито). В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 28.03.2017 року об 6:30 на вул. Центральна в с. Максимільянівка, Донецької області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобілів «БАЗ» д.н.з. [NUMBER] , належного йому на праві власності та «Ауді А6» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль «БАЗ» отримав механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у TдOB «СК «Альфа-Гарант». Вартість відновлювального ремонту, відповідно до звіту від 18.12.2017 року № 35 становить 133 649, 50 грн. 18.09.2017 року страховою компанією було сплачено страхове відшкодування в розмірі 59 991,92 грн, що є меншою від суми реальних пошкоджень, зафіксованих у звіті від 18.12.2017 року № 35 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику автомобіля марки «БАЗ» д.н.з. [NUMBER] . З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 52 657,58 грн та судові витрати. Ухвалою суду від 18.06.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою від 05.09.2018 року здійснено перехід з спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на загальне позовне провадження. Справу призначено в підготовче судове засідання. 21.02.2019 року представником позивача до суду подано заяву про збільшення позовних вимог до відповідача [PERSON] , в якій збільшено позовні вимоги до 52 567,58 грн. Згідно із заявою представника позивача, зареєстрованої в канцелярії суду 22.02.2019 року за вих.24329 позивач відмовився від позовних вимог до ТдОВ «СК «Альфа-Гарант». Ухвалою від 19.05.2019 року провадження у справі в частині відповідача ТдОВ «СК «Альфа-Гарант» закрито. В судове засідання сторони не з`явились. Від представника позивача надійшло клопотання, в якому він просив позов задовольнити та розглянути справу без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі за зареєстрованим місцем проживання та у порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 28.03.2017 року о 6:30 по вул. Центральна в с. Максимільянівка, Донецької області сталася ДТП за участю автомобілів «БАЗ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (належного [PERSON] ) та «Ауді А6» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Мар`їнського районного суду Донецької області від 14.07.2017 року [PERSON] визнано винним у вказаній ДТП, разом з тим провадження у справі закрито в зв`язку з закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності (а.с. 9-10). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП застрахована у TдOB «СК «Альфа-Гарант», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів серії АЕ № 9974236 (а.с. 11, 83). 18.09.2017 року страховою компанією було сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 59 991,92 грн (а.с. 82, 140-141). Згідно висновку про вартість майна №60-D/30/0/0617 від 30.03.2017 року вартість матеріального збитку заподіяного власнику «БАЗ» д.н.з. [NUMBER] становить 71 990,30 грн (а.с. 88-107). Згідно звіту №35 від 18.12.2017 року про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, шкода завдана власнику автомобіля марки «БАЗ» д.н.з. [NUMBER] становить 133 649,50 грн. Згідно ст. 8 Закону України "Про страхування", страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Частиною 22.1 статті 22 вищезгаданого закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ч.2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Разом з тим, згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Визначення вартості матеріального збитку має здійснюватися на момент завдання шкоди, таку правову позицію висловив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалах від 19.04.2017 року у справі № 638/3311/14-ц та від 15.06.2016 року по справі №645/6511/15-ц. Так позивачем, оцінка (експертиза) вартості відновлювального ремонту його автомобіля була проведена 18.12.2017 року, через 9 місяців з моменту ДТП. Таким чином, суд не бере до уваги висновок від 18.12.2017 року. Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про настання страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 13 998,38 грн, різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, з урахуванням висновку від 31.03.2017 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 213,83 грн судового збору сплаченого при поданні позову.

Outcome: partial