Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

У грудні 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач [PERSON] з 2002 року самоусунувся від виховання дитини, не опікується нею, не виконує покладені на нього обов'язки по утриманню дитини, не займається доглядом та вихованням дитини, не відвідує дитину, не цікавиться навчанням, не приймає взагалі ніякої участі в житті дитини. На даний час малолітня дитина [PERSON] проживає разом з відповідачкою [PERSON] у родині позивачки, та фактично виховується та утримується нею, оскільки [PERSON] за станом здоров'я не може в повній мірі опікуватись дитиною та виконувати всі необхідні батьківські обов'язки. До початку розгляду справи по суті позивач [PERSON] змінила позовні вимоги, просила позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON], [INFO] і призначити її опікуном над цією дитиною. В частині позовних вимог до [PERSON] відмовилася від позову. Ухвалою Ладижинського міського суду від 13 січня 2013 року було закрито провадження в частині позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO] у зв'язку з відмовою позивача від позовних вимог в цій частині. В судовому засіданні [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] вимоги позову не визнав та пояснив, що його малолітній син [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та бабусею [PERSON] в [ADDRESS]. Він дійсно з 2002 року з дитиною ніяких стосунків не підтримує, здоров'ям, навчанням та вихованням сина не займається і не цікавиться, про інтереси, захоплення та потреби дитини йому нічого невідомо, і він цим не цікавиться і не має наміру цікавитись, оскільки проживає окремо в с. Кинашів Вінницької області, має напружені стосунки з родиною дитини та вважає достатнім те, що з нього стягуються за рішенням суду на утримання дитини аліменти, які він на даний час не сплачує у зв'язку з важким матеріальним станом його сім'ї. Зазначив, що у судовому порядку оспорював факт батьківства, проте згідно генетичної експертизи він являється біологічним батьком дитини. Будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає, так як не має постійного заробітку і бажання. Єдиною причиною заперечення проти позову є те, що він вважає, що позивач [PERSON] хоче позбавити його батьківських прав виключно з метою отримання коштів від держави як опікун, тобто має корисливі мотиви. Представник Органу опіки та піклування Ладижинської міської ради Таран В.В. вимоги позову підтримала і пояснила, що [PERSON] проживає в с. Кинашів Тульчинського району Вінницької області, від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню свого малолітньої дитини ухиляється. Самоусунувся від виховання дитини, не опікується нею, не виконує покладені на нього обов'язки по утриманню дитини, не займається доглядом та вихованням дитини, не відвідує дитину, матеріально не забезпечує, не цікавиться навчанням, не приймає взагалі ніякої участі в житті дитини. Матеріально не допомагає. Тому не заперечуючи проти позбавлення відповідача батьківських прав, вважає, що більш доцільніше призначити йому опікуна [PERSON], оскільки мати дитини, [PERSON], за станом здоров'я не може в повній мірі опікуватись дитиною та виконувати всі необхідні батьківські обов'язки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона тривалий час товаришує з сім?єю позивача, в якій росте малолітня дитина [PERSON] Відповідач ніколи до дитини не приходив, не допомагав їй нічим. Не піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Взагалі, вона ні від дитини, ні від її родини жодного разу не чула про бажання з боку відповідача проявляти будь-яким шляхом батьківську турботу та увагу. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, представника органу опіки та піклування Ладижинської міської ради, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.7). Шлюб між батьками дитини було припинено шляхом його розірвання, на що вказує свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] (а.с.8). Як слідує із довідки, виданої виконавчим комітетом Ладижинської міської ради Вінницької області від 27.11.2013 за №3431, дитина [PERSON], [INFO] проживає разом із мамою [PERSON] та братом [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.9); мати дитини - [PERSON] є інвалідом з дитинства та має ІІІ групу інвалідності (а.с. 10-12), тому за своїм станом здоров'я не може в повній мірі опікуватись дитиною та виконувати всі необхідні батьківські обов'язки. Батько дитини - [PERSON] проживає в с. Кинашів Тульчинського району Вінницької області, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню свого малолітнього сина, з ним ніяких стосунків не підтримує, здоров'ям, навчанням та вихованням сина не займається і не цікавиться, про інтереси та захоплення дитини, його потреби йому нічого невідомо і він цим не цікавиться, будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проживає окремо, постійного місця роботи не має. З довідки ВДВС Тульчинського районного управління юстиції від 10.10.2013 № 401 вбачається, що [PERSON] за період з 01.04.2013 по 01.10.2013 не отримувала аліментів згідно з виконавчим листом №2-1092, який виданий Ладижинським міським судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 112 грн (а.с.13). У відповідності до розрахунку заборгованості по аліментах ВДВС Тульчинського районного управління юстиції станом на 01.06.2012 заборгованість становить 4664,25 грн (а.с.14). Позивач [PERSON] створила належні умови для проживання, виховання, навчання, розвитку малолітнього [PERSON] та засвоєння ним культурних та інших духовних цінностей і загальновизнаних норм моралі. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] було розглянуто на виконкомі Ладижинської міської ради. Висновком Органу опіки та піклування Ладижинської міської ради від 25.12.2013 року № 2-20-4426 було визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. У відповідності до подання Органу опіки та піклування Ладижинської міської ради від 25.12.2013 року № 2-20-4425 орган опіки та піклування вважає доцільним призначити [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] опікуном [PERSON], [INFO] (а.с.) Отже, судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами є сімейними, а відтак регулюються Главою 13 "Особисті немайнові права і обов'язки батьків та дітей" Сімейного кодексу України. За змістом ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, суди у всіх діях щодо дітей повинні приділяти першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Як слідує зі змісту ч.2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частина 2 ст. 157 СК України встановлює норму, якою закріплено, що, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У п. 16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У відповідності до ст. 60, ст. 63 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування; опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. Із здобутих у справі доказів судом встановлено, що батько дитини [PERSON] вже досить довгий час (протягом 11 років) проживає окремо від дитини [PERSON] в с. Кинашів Тульчинського району Вінницької області, не дбає про його утримання, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, не займається його підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з нею у обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти, не проявляє будь-якої іншої батьківської турботи до дитини. Зважаючи на викладене, таку поведінку відповідача суд розцінює як ухилення батька від виховання дитини та покладених на нього законодавством обов'язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав та задоволення позову. Окрім того, враховуючи ту обставину, що мати малолітньої дитини [PERSON], [INFO] [PERSON] є інвалідом дитинства та має ІІІ групу інвалідності, за своїм станом здоров'я не може в повній мірі опікуватись дитиною та виконувати всі необхідні батьківські обов'язки, тому дитина залишилася без батьківської опіки, то над ним необхідно встановити опіку та за поданням органу опіки та піклування Ладижинської міської ради призначити опікуном його бабусю - [PERSON] Вирішуючи питання судових витрат суд керується нормами ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 141, 150, 157, 164, 165 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", та

Outcome: approved