Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

01 березня 2019 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 16 лютого 2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 57. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею. Посилаючись на те, що сімейні стосунки між ними припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає з 2013 року та не бере участі в їх утриманні й, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, взяте нею при реєстрації шлюбу [PERSON] , визначити місце проживання дітей з нею та стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. щомісячно на утримання кожної дитини. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивачка та відповідач надали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивачка, крім цього в заяві зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що позов визнає в повному обсязі. Представник третьої особи органу опіки та піклування Очаківської райдержадміністрації Бондаренко Н.А. надала заяву в якій зазначила, що проти задоволення позову щодо визначення місця проживання малолітніх дітей не заперечує та вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з їх матір`ю [PERSON] . Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 лютого 2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 57 (а. с. 18). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 14-15), і які проживають з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи з положень ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину заробітку отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Проаналізувавши викладене вище, враховуючи правову позицію відповідача, який визнав позов у повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки документально підтверджені витрати на сплату судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. за вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved