Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Укрсиббанк» 25.10.2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення у солідарному порядку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11299070000 від 14.02.2008 року в розмірі 38 312,83 дол. США, що за курсом НБУ, станом на 13.09.2013 року, становить 306 234,43 грн. та стягнення судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.02.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибанк», який відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 року було перейменовано в ПАТ «УкрСибанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11299070000 (надалі - Кредитний договір) відповідно до якого Банк надав [PERSON] грошові кошти (кредит) в іноземній валюті у сумі 50 000 дол. США, строком з 14.02.2008 року до 14.02.2018 року, зі сплатою 13,9 % річних за час фактичного користування кредитом. Відповідно до положень зазначеного кредитного договору відповідачка [PERSON] зобов'язався повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені договором строки. Наданий [PERSON] кредит забезпечений порукою [PERSON], про що 14.02.2008 року між АКІБ «УкрСибанк» та [PERSON] укладено Договір поруки № 179921, відповідно до якого [PERSON] несе солідарну відповідальність перед Банком за невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за кредитними договором виконав належним чином та надав [PERSON] кошти, які зазначені в кредитному договорі. Відповідачем [PERSON] у встановлені кредитним договором строки, повернення наданого йому кредиту (основної суми) та строки сплати відсотків за користування кредитом не дотримуються, у зв'язку з чим станом на 13.09.2013 року загальний розмір заборгованості [PERSON] перед Банком становить 38 312,83 дол. США. Про порушення зобов'язань за кредитним договором та необхідність повного погашення боргу Відповідачі повідомлені належним чином, але не виконують свої зобов'язання. В судове засідання 28.01.2014 року не з'явився представник позивача ПАТ «УкрСибанк» - Попружко В.В. (діє на підставі довіреності від 20.12.2013), але 28.01.2014 року надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином у встановленому порядку, поважних причин неявки суду не представили, чим позбавили суд можливості вислухати їх пояснення та думку по суті. Заяв про розгляд справи за їх відсутністю суду не надано. Суд, у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст.. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст. 197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.02.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибанк» (надалі Позивач, Кредитор, Позичальник), та [PERSON] (Відповідач-1, Боржник, Позичальник) був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11299070000 (надалі - кредитний договір), відповідно до якого Позивач надав [PERSON] грошові кошти (кредит) в іноземній валюті у сумі 50 000 дол. США, строком з 14.02.2008 року до 14.02.2018 року, зі сплатою 13,9 % річних за час фактичного користування кредитом (а.с.5-11). Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеного кредитного договору відповідач [PERSON] був ознайомлений та згодний, про що свідчить його підпис на кожній сторінці договору. Відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 року було внесено зміни в статут АКІБ «УкрСибанк», відповідно до яких повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСибанк», що підтверджується наявною у матеріалах справи копією статуту Позивача та копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с.29-34). Відповідно до положень зазначеного кредитного договору Позивач зобов'язався надати Позичальнику, тобто [PERSON] кредитні кошти а Позичальник зобов'язалася повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені кредитним договором строки. З позову вбачається, що Позивач умови кредитного договору виконав та надав Відповідачу [PERSON] кошти, які зазначені у кредитному договорі. Наданий кредит відповідач [PERSON] повинен був повертати у порядку, сумах і строках встановлених п. 1.2.2., 1.3.1., 1.3.3., 1.3.4. кредитного договору. Згідно п. 1.2.2. кредитного договору Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору (якщо Сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток 3 1 до Договору), але в будь якому випадку не пізніше 14.02.2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору та/або згідно умов відповідної угоди Сторін. Згідно п. 1.3.5. договору Позичальник згідно умов Договору сплачує Банку комісію на умовах, зазначених у цьому Договорі. В забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту № 11299070000 від 14.02.2008 року, між АКІБ «УкрСибанк» з одного боку та [PERSON] (надалі Поручитель, Відповідач-2) з іншого боку, 14.02.2008 року було укладено Договір поруки № 179921, відповідно до якого [PERSON] виступила Поручителем та поручилася солідарно відповідати за невиконання [PERSON] умов кредитного договору (а.с.12-13). Зі змістом, умовами та правовими наслідками договору поруки відповідачка [PERSON] була ознайомлена та згодна, про що свідчить її підпис на останній сторінці договору поруки (а.с.13). Згідно п. 1.1. договору поруки Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед Кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 11299070000 від 14.02.2008 року, укладеного між Кредитором та Боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Згідно п. 1.2. договору поруки Поручителю добре відомі усі умови кредитного договору. Згідно п. 1.3. договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за кредитним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату відсотків за користування кредитом, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбаченими Основним договором. Згідно п. 1.4 договору поруки відповідальність Боржника і Поручителя є солідарною. Згідно п. 2.2. договору поруки увипадку невиконання Боржником своїх зобов'язань за основним кредитним договором, Кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обов'язковими до виконання Поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом). Відповідно до ст. 553 ЦК України Поручителі, поручаються перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання, а також відповідають перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Згідно ч.1 ст. 554 Цивільного кодексу України, уразі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. З позову вбачається, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини кредиту кредитор (Банк) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту № 11299070000 від 14.02.2008 року, у відповідача [PERSON], станом на 13.09.2013 року, виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої, згідно розрахунку заборгованості, становить - 38 312,83 дол. США, що за курсом НБУ на 13.09.2013 року (7.993 грн. за 1 дол. США), становить 306 234 (триста шість тисяч двісті тридцять чотири) гривні 43 (сорок три) копійки, з яких: - заборгованість за кредитом - 32 896,50 дол. США, що за курсом НБУ на 13.09.2013 року (7.993 грн. за 1 дол. США), становить 262 941,72 грн.; - заборгованість по відсоткам - 4 056,94 дол. США, що за курсом НБУ на 13.09.2013 року (7.993 грн. за 1 дол. США), становить 32 427,12 грн.; - пеня за прострочення сплати по кредиту - 1 111,53 дол. США, що за курсом НБУ на 13.09.2013 року (7.993 грн. за 1 дол. США), становить 8 884,46 грн; - пеня за прострочення сплати процентів - 247,86 дол. США, що за курсом НБУ на 13.09.2013 року (7.993 грн. за 1 дол. США), становить 1 191,13 грн.. Розрахунок заборгованості зазначений в позові та додано до матеріалів справи (а.с.14-23). Судом встановлено, що розділом 4 кредитного договору передбачено в разі невиконання зобов'язань стягнення з Позичальника пені та неустойки. На підставі вищезазначеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з Відповідачів пені заявлені обґрунтовано. З матеріалів справи вбачається, що Банк направляв Відповідачам письмові вимоги за Вих. №№ 30-11/3669, 30-11/3670 від 19.09.13 року, щодо погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, про що в матеріалах справи є відповідні відомості та підтверджуючі документи (а.с.24-25). В матеріалах справи є також відомості про отримання відповідачем [PERSON] вказаної вимоги (а.с.26), однак заборгованість так і не була погашена. Отже, допустивши прострочення кредиту, Відповідачі порушили не тільки свої договірні зобов'язання, а й вимоги законодавства України. На момент розгляду справи доказів погашення кредиту, сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, інфляційних збитків, тощо у суду не має. За таких обставин суд вважає вимоги Позивача про стягнення з Відповідачів всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання , за вимогою Кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено Договором або Законом. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за спричинені простроченням збитки. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю, є Декрет КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю". При цьому згідно із ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що внаслідок невиконання Відповідачами умов кредитного договору № 11299070000 від 14.02.2008 року, Позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору на суму 3 062 (три тисячі шістдесят дві) гривні 34 копійки, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 0009252404 від 16.09.2013 року (а.с.4). За правилами ст. 88 ЦПК України розподіл судових витрат, у тому числі судового збору, а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (ст. 81 ЦПК України), здійснюється у дольовому порядку. Отже, стягненню з Відповідачів на користь Позивача підлягають витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 531,17 грн. з кожного окремо. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved