Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

01 вересня 2020 року [PERSON] звернулася у суд з заявою, у якій просить позбавити [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . У підтвердження своїх вимог покликається на те, що 24.11.2012р. між [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) та [PERSON] укладено шлюб, який згідно рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 09.09.2015р. розірвано. Від шлюбу в них народився - [PERSON] , [INFO] Після розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Також після розірвання шлюбу їх син залишився проживати зі матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Відповідач бачив сина останній раз три роки тому, вже більше двох років не вітає сина з днем народження, по місцю проживання дитини не з`являється, хоча проживає на одній з ним вулиці, станом здоров`я не цікавиться, участі у його вихованні не приймає, фінансово не допомагає. Згідно судового наказу Залізничного районного суду м. Львова від 01.02.2018р. [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття сина, починаючи з 27.12.2017р. Починаючи з грудня 2017 року по сьогоднішній день відповідачем не сплачено жодних коштів на утримання сина, що підтверджується відповідними довідками про неотримання аліментів виданими Залізничним ВДВС м. Львова ЗМУ МЮ м. Львів. Вихованням дитини, навчання та оплатою за харчування займалася позивачка, відповідач в дошкільний заклад не приходив, вихованням дитини не цікавився, що підтверджується відповідною довідкою виданої закладом дошкільної освіти. Також про те, що [PERSON] тривалий час не відвідує сина, не телефонує, не цікавиться його станом здоров`я, матеріально не допомагає можуть підтвердити сусіди. Згідно висновку Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, просить прийняти до уваги, що 17.08.2019р. позивачка уклала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу в них народився син - [PERSON] . У зв`язку із наведеним, позивачка звернулась до суду із позовом, який просить задовольнити. У судове засідання [PERSON] не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, однак подала до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить такі задовольнити. Суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку без відповідача, який без поважних причин у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання. Однак матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Представник третьої особи - Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи, однак її неявка не перешкоджає розгляду справи по суті заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Спірні правовідносини регламентовані ст. 164 СК України, відповідно до якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У судовому засіданні встановлено, що 24.11.2012р. між [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) та [PERSON] укладено шлюб, який згідно рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 09.09.2015р. розірвано. Від шлюбу в них народився - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Також після розірвання шлюбу їх син залишився проживати зі матір`ю за адресою: [ADDRESS] . /а.с.9-10/ Відповідач бачив сина останній раз три роки тому, вже більше двох років не вітає сина з днем народження, по місцю проживання дитини не з`являється, хоча проживає на одній з ним вулиці, станом здоров`я не цікавиться, участі у його вихованні не приймає, фінансово не допомагає. Згідно судового наказу Залізничного районного суду м. Львова від 01.02.2018р. [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття сина, починаючи з 27.12.2017р. Починаючи з грудня 2017 року по сьогоднішній день відповідачем не сплачено жодних коштів на утримання сина, що підтверджується відповідними довідками про неотримання аліментів виданими Залізничним ВДВС м. Львова ЗМУ МЮ м. Львів. /а.с.11-13/ Вихованням дитини, навчання та оплатою за харчування займалася позивачка, відповідач в дошкільний заклад не приходив, вихованням дитини не цікавився, що підтверджується відповідною довідкою виданої закладом дошкільної освіти. Згідно висновку Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] /а.с.18/ Крім того, 17.08.2019р. позивачка уклала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу в них народився син - [PERSON] ./а.с.19-20/ Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. ст. 3, 6 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Ураховуючи вище наведене суд вважає, що існують всі законні підстави для задоволення позову про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . З урахуванням норм ст. 141 ЦПК України, суд приходить до переконань, про те, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки суму сплаченого нею судового збору у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved