Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

У серпні 2019 року позивач [PERSON] звернулась в порядку цивільного судочинства до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона перебувала у близьких стосунках з відповідачем [PERSON] [INFO] у неї народилася донька [PERSON] . Батьком дитини є відповідач у справі. Позивач стверджувала, що донька мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. [PERSON] зазначила, що вона щомісячно витрачає на утримання малолітньої [PERSON] грошову суму у розмірі більше 8000,00 грн. З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, у якій просив суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. [INFO] в [PERSON] народилася донька [PERSON] . Батьком дитини є відповідач у справі - [PERSON] . Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а. с. 5). Судом встановлено, що на сьогодні малолітня [PERSON] мешкає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги, достатньої для належного забезпечення потреб доньки та її розвитку, не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] є чоловіком працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров`я відповідачем суду не надано. У матеріалах справи відсутня інформація, що у відповідача є інші діти, окрім [PERSON] [PERSON] також не наведено доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 липня 2019 року встановлено у розмірі 2118,00 грн, з 01 грудня 2019 року - 2218,00 грн (п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік"). Нормою п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2020 року становить 2218,00 грн з подальшим його зростанням: з 01 липня - 2318,00 грн, з 01 грудня - 2395,00 грн. У своїй позовній заяві [PERSON] вказувала на те, що щомісячно витрачає на утримання малолітньої [PERSON] грошові кошти у сумі більше 8000,00 грн, проте жодних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надала. Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] має становити розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - 2118,00 грн, починаючи з 16 серпня 2019 року і до 01 грудня 2019 року, та 2218,00 грн щомісячно, починаючи з 01 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дитини її мати [PERSON] , є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов [PERSON] пред`явлено 16 серпня 2019 року, відтак аліменти суд присуджує саме з цього дня. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність позов [PERSON] задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2118,00 грн щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 16 серпня 2019 року і до 01 грудня 2019 року, а починаючи з 01 грудня 2019 року і досягнення дитиною повноліття - у сумі 2218,00 грн щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 768,40 грн в дохід держави. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial