Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 30 червня 1988 року , який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис 44. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. На протязі останнього року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення ними шлюбних відносин. Кожен з має діаметрально протилежні погляди шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З ініціативи відповідача між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стають їхні діти, що тяжким чином впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє позивачу душевні страждання. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між позивачкою відповідачем взаєморозуміння і довіри. Нажаль відповідач не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ним та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги. Таким чином подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її, так і його інтересам. Зважаючи на те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, однак позивачка та відповідач не мають наміру зберегти шлюб. Вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтованими і подальше спільне життя нас із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Шлюб сторони розривають вперше. Проживають разом. На даний час відповідач постійної роботи не має, має періодичний заробіток. Таким чином, відповідач має можливість надавати допомогу на утримання малолітньої дитини. Позивачці важко самостійно забезпечити матеріальні потреби дитини, а також годувати та одягати відповідача. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, то, не один з батьків повинен утримувати іншого та дітей, а обоє батьків повинні це виконувати. Оскільки відповідач ніде не працює прошу суд своїм рішенням стягнути кошти на утримання (аліменти) дітей у твердій грошовій . У зв'язку з цим позивачка звернулась до суду про стягнення з відповідача аліментів на її користь у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на дитину щомісяця. Позивачка просить суд розірвати шлюб через відсутність сімейних стосунків з відповідачем, небажанням продовжувати шлюбні стосунки, в частині стягнення аліментів позивачка в судовому засідання відмовилась. Відповідач позов визнав частково, пояснивши своєю заявою, що у позовній заяві твердження позивача відповідають дійсності, підтвердив повний розрив сімейних відносин з позивачкою та який не має намірів зберегти свою сім' ю, у стягненні аліментів відмовляється. Дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: відповідно до ч.2ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: partial