Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

01.07.2015 позивач звернувся до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 6 344 644 (шість мільйонів триста сорок чотири тисячі шістсот сорок чотири) гривні 59 копійок за Генеральною угодою №61110N1 від 26.03.2010 та укладеним в її рамках кредитним договором № 61113К13 від 27.12.2013р., яка складається з такого: 2 800 000,00 грн.- прострочена заборгованість за кредитом; 780 961,36 грн. - прстрочені проценти за користування Кредитом 36 400,00 грн. - прострочена комісія за управління кредитом; 484 558,34 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 127 652,33 грн. - пеня за несвоєчасну оплату процентів; 5 390,76 грн. - пеня за несвоєчасну сплату комісій; 82 932,55 грн. - 3% річних згідно ст. 625 ЦК України; 1 873 749,25 грн. - втрати від інфляції згідно ст. 625 ЦК України; 153 000,00 грн. - штрафні санкції та судові витрати в сумі 3 654 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та Луганською виробничою фірмою Товариство з обмеженою відповідальністю «Контур-дельта» укладено Генеральну угоду №61110N1 від 26.03.2010 зі змінами та доповненнями, відповідно до якої Банк проводить кредитні операції в межах загального ліміту заборгованості в розмірі 3 350 000 гривень з терміном користування кредитними коштами до 30.12.2016 на підставі та з урахуванням умов кредитних договорів, укладених в рамках Генеральної угоди, а Позичальник зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі погашати Банку заборгованість за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом та інші платежі. В рамках Генеральної угоди між АТ «Укрексімбанк» та ЛВФ ТОВ «Контур-дельта» був укладений Кредитний договір №61113К13 від 27.12.2013р., на виконання якого Банк відкрив Позичальникові відновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості 3 000 000 гривень, з кінцевим терміном повернення до 26.12.2016 зі сплатою процентів за Траншами в порядку та в розмірі встановлених п.3.1 ст.3 Кредитного договору, а також зі сплатою комісій із застосуванням механізму надання коштів траншами, в порядку та розмірі передбачених п.3.2 ст. 3 та п.п.6.7-6.10 ст. 6 Кредитного договору. 27.12.2013, з метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором зі змінами та доповненнями, між Банком, Позичальником та [PERSON] укладено Договрі поруки від 27.12.2013 №61111Р6, згідно якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання Позичальником зобов'язання щодо відшкодування суми кредитів, процентів, штрафних санкцій, а також всіх та будь-яких витрат, пов'язаних з наданням та облуговуванням кредиту, тобто зобов'язання передбачені Кредитною угодою. Відповідно до умов Кредитного договору Позичальник взяв на себе зобов'язання погашати кредит згідно з Графіком зміни Ліміту заборгованості, а також здійсювати погашення окремих траншів у строки, передбачені відповідними Додатковими угодами про надання Траншів, сплачувати проценти за користування кредитом, комісією за зобов'язання щодо надання кредитної лінії, а також виконувати інші зобов'язання за Кредитним договором. Позичальник свої зобов'язання за кредитним договором у зазначені строки не виконав, у зв'язку з чим станом на 15.06.2015 виникла заборгованість, яка станом на 15.06.2015 становить - 6 344 644,59 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення, та просив додатково стягнути витрати на оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача до суду на 01.12.2015 в сумі 420 грн.00 коп. Надав суду копію рішення Господарського суду Луганської області від 07.09.2015 про стягнення з Луганської виробничої фірми Товариство з обмеженою відповідальністю «Контур-дельта» на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»: заборгованість за кредитом в сумі - 2 800 000 гривень; 780 961,36 грн. -проценти за користування Кредитом; 36 400,00 грн. - комісія за управління кредитом; 484 558,34 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 127 652,33 грн. - пеня за несвоєчасну оплату процентів; 5 390,76 грн. - пеня за несвоєчасну сплату комісій; 82 932,55 грн. - 3% річних згідно ст. 625 ЦК України; 1 873 749,25 грн. - втрати від інфляції згідно ст. 625 ЦК України; 153 000,00 грн. - штрафні санкції. Рішення набрало законної сили. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином - через засоби масової інформації в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 27.10.2015 та 27.11.2015. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 01.12.2015 згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 26.03.2010 між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та Луганською виробничою фірмою Товариство з обмеженою відповідальністю «Контур-дельта» укладено Генеральну угоду №61110N1 відповідно до якої банк проводить кредитні операції в межах загального ліміту заборгованості в розмірі 3 350 000,00 грн. з терміном користування кредитними коштами до 30.12.2016 на підставі та з урахуванням кредитних договорів, укладених в рамках Генеральної угоди.(а.с.7-14) В рамках Генеральної угоди між АТ «Укрексімбанк» та ЛВФ ТОВ «Контур-дельта» був укладений Кредитний договір №61113К13 від 27.12.2013р. на виконання якого банк відкрив позичальникові кредитну лінію з лімітом заборгованості в розмірі 3 000 000 гривень, з кінцевим терміном погашення кредиту 26.12.2016 р., зі сплатою процентів за траншами 34,2% річних, а також зі сплатою комісії за управління кредитом в розмірі 0,1% від суми траншу 27.12.2013 між Банком, Позичальником та [PERSON] укладено Договрір поруки №61111Р6, згідно якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання Позичальником зобов'язання щодо відшкодування суми кредитів, процентів, штрафних санкцій, а також всіх та будь-яких витрат, пов'язаних з наданням та облуговуванням кредиту, тобто зобов'язання передбачені Кредитною угодою. Таким чином між позивачем та третьою особою - Луганською виробничою фірмою Товариство з обмеженою відповідальністю «Контур-дельта» виникли зобов'язальні правовідносини у сфері кредитування, а між позивачем та відповідачем цивільно - правові відносини з приводу забезпечення кредиту. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Так ч.3 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так рішенням Господарського суду Луганської області від 07.09.2015 про стягнення з Луганської виробничої фірми Товариство з обмеженою відповідальністю «Контур-дельта» на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»: заборгованість за кредитом в сумі - 2 800 000 гривень; 780 961,36 грн. -проценти за користування Кредитом; 36 400,00 грн. - комісія за управління кредитом; 484 558,34 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 127 652,33 грн. - пеня за несвоєчасну оплату процентів; 5 390,76 грн. - пеня за несвоєчасну сплату комісій; 82 932,55 грн. - 3% річних згідно ст. 625 ЦК України; 1 873 749,25 грн. - втрати від інфляції згідно ст. 625 ЦК України; 153 000,00 грн. - штрафні санкції. Рішення набрало законної сили. Таким чином заборгованість Луганської виробничої фірми Товариства з обмеженою відповідальністю «Контур-дельта» на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в сумі - 6 344 644 (шість мільйонів триста сорок чотири тисячі шістсот сорок чотири) гривні 59 копійок за Генеральною угодою №61110N1 від 26.03.2010 та укладеним в її рамках кредитним договором № 61113К13 від 27.12.2013 доказуванню не підлягає. Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 3.1 ст. 3 Договору поруки, поручитель зобов'язується перед Кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником основного зобов'язання. За умовами ст.1 Договору поруки, основним є зобов'язання позичальника, передбачені Кредитною угодою, щодо відшкодування суми кредитів, процентів, штрафних санкцій, а також всіх та будь-яких витрат, пов'язаних з наданням та обслуговуванням кредиту, тобто зобов'язання, передбачені Кредитною угодою. Відповідно до п.3.2 ст.3 Договору поруки, у випадку невиконання Позичальником основного зобов'язання Кредитор має право вимагати виконання цього зобов'язання у Поручителя та/або Позичальника, як солідарних боржників. Таким чином договором поруки від 27.12.2013 № 61111Р6 чітко передбачено, що поручитель за порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором несе несе солідарну відповідальність та відповідає перед позивачем у тому ж обсязі, що і позичальник. При цьому ч.1 ст.543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем платіжним дорученням №1767 від 19.06.2015 був сплачений судовий збір у сумі 3654 гривень та здійснено витрати на оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 27.11.2015 в сумі 420 грн. 00 коп., про виклик відповідача до суду, про що свідчить меморіальний ордер №1475 від 20.11.2015, а тому ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved