Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

01.04.2019 [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 12.09.2008 між [PERSON] та АТ « «Укрсиббанк» укладений кредитний договір на суму 217 690.00 грн зі сплатою за користування кредитом 23% річних, на строк до 11.09.2019. [INFO] [PERSON] помер. Звернувшись до нотаріуса за отриманням спадщини вона довідалась, що 12.09.2008 в рахунок забезпечення виконання умов кредитного договору [PERSON] передав в заставу квартиру [ADDRESS] , шляхом укладення договору іпотеки. Спірна квартира придбана [PERSON] 29.12.2003. 15.12.2011 АТ «Укрсиббанк» повідомив її, як поручителя, що по вищевказаному кредитному договору ними укладений договір про відступлення прав вимоги з ТОВ « Кей-Колект» Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15.11.2018 встановлений факт її проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 1999 року по день його смерті. Отже квартира придбана на ім`я [PERSON] у період їхнього спільного проживання, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, та відповідно до вимог ст. 74 СК України майно набуте під час спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності. Вважає, що передача спірної квартири в іпотеку повинна була б відбутися за її письмовою згодою, тоді як вона такої згоди не давала, а тому вважає договір іпотеки недійсним з вказаних підстав. Просила визнати недійсним договір іпотеки від 12.09.2008 що укладений між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] , що посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В., скасувати заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер 7904873 від 12.09.2008 зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна , скасувати іпотеку, зареєстровану 09.04.2012 в Державному реєстрі іпотек. 03.05.2019 відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження ( суддя Антонов А.В.) 31.05.2019 надійшов відзив на позов від ТОВ «Кей-Колект», в якому відповідач позовні вимоги не визнав у зв`язку з відсутністю будь-яких правових підстав для задоволення позовних вимог. 10.06.2019 надійшов відзив АТ «Укрсиббанк», в якому відповідач позовні вимоги не визнав, пославшись на те, що на момент укладення договору іпотеки були дотримані усі умови його укладення, що передбачені діючим законодавством. 25.07.2019 в результаті повторного автоматизованого розподілу справа передана на розгляд судді Васильєвій Л.М. з тих підстав, що суддя Антонов А.В. звільнений у відставку. Позивач у судове засідання не з`явилась будучи повідомленою про час і місце розгляду справи. У судовому засіданні представник позивача адвокат Коханчук Г.М. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. Відповідачі, АТ « Укрсиббанк» та ТОВ « Кей-Колект» своїх представників у судове засідання не направили, заяв про неможливість розгляду справи у їхню відсутність не надавали. Треті особи, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Башинська Т.В., Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В. у судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідачів та третіх осіб. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд керується наступним. Встановлено, що 12.09.2008 між [PERSON] та АТ « Укрсиббанк» укладений кредитний договір на суму 217 690.00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами 23% річних на строк до 11.09.2018. 12.09.2008 в рахунок забезпечення виконання умов кредитного договору [PERSON] передав в іпотеку АТ «Укрсиббанк» квартиру [ADDRESS] ( а.с. 23-24) , яку він придбав 29.12.2003 (а.с. 19 зворот) . 12.09.2008 на підставі договору іпотеки від 12.09.2008, що посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В., реєстровий номер 5801, внесені відомості заборон на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] , право власності на яку мав [PERSON] 09.04.2012 на підставі договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 12.12.2011 посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу, реєстровий номер 5027-5208 іпотекодержателем вказаної квартири зареєстроване ТОВ «Кей-Колект» ( а.с. 18). [INFO] [PERSON] помер. Частинами 1-4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що: 1. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.2. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.4. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1-2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що : 1. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 2. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як на підставу задоволення позовних вимог позивач посилається на рішення Київського районного суду м. Полтави від 15.11.2018, яким встановлений факт її проживання з [PERSON] як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 1999 року по день його смерті. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною підставою для виникнення у них прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. СК України ( ст. 74) , на який посилається позивач, як на підставу задоволення її позовних вимог, є чинним з 01.01.2004, а тому встановлення факту проживання позивача з [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з 1999 року не породжує жодних правових наслідків, оскільки спірна квартира придбана [PERSON] 29.12.2003, тому правовий режим статті 74 СК України не може бути застосований до вказаних правовідносин. Будь-яких інших доказів того, що спірна квартира придбана [PERSON] , у тому числі за особисті кошти позивача , та за позивачем зареєстроване, у встановленому законом порядку, право спільної часткової (або сумісної власності) на частку у спірній квартирі позивач не надала. Укладаючи кредитний договір та передаючи спірну квартиру в іпотеку, в рахунок забезпечення виконання умов кредитного договору, [PERSON] був не одружений та в пункті 1.4 договору іпотеки зазначав , що квартира у спорі та під арештом не перебуває, права та інтереси третіх осіб, дітей не порушені. Так як позивач не надала суду жодного доказу у підтвердження того, що на час укладання договору іпотеки та передання спірної квартири у заставу за нею було зареєстроване право власності на будь-яку частку у спірній квартирі, позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки договір іпотеки укладений з дотриманням вимог ЗУ « Про іпотеку» , ст. 203 ЦК України. Інші посилання позивача на недійсність договору іпотеки, а саме на те, що на оригіналі примірника договору іпотеки, що знаходиться у неї, відсутній посвідчувальний напис нотаріуса, а в самому тексті відсутнє посилання на кількість примірників іпотечного договору, не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки позивач не була стороною договору, не є власником спірної квартири. Не заслуговують на увагу посилання позивача на правові висновки, що викладені у постанові ВСУ від 24.05.2017 у справі № 6-843цс 17 та постанов КС/ВС від 06.02.2018 та від 05.04.2018, оскільки вони стосуються правовідносин, що склалися між особами, які перебували у зареєстрованому шлюбі на час укладення договору іпотеки.

Outcome: dismissed