Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

02.05.2018 р. [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої вказали, що 22.06.2016 р. [PERSON] продав [PERSON] за 141176 грн. нежитлову будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Черкасова, 12а, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 670. Грошові кошти від продажу не отримували. Вважають даний договір недійсним через помилку [PERSON] щодо обставин, які мають істотне значення. [PERSON] не володіє українською мовою, при підписанні правочину вона наполягала на здійсненні перекладу фахівцем із знанням азербайджанської мови, підпис в договорі поставила, оскільки їй пояснили, що вона підписує договір іпотеки в забезпечення укладеного між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] договору займу у розмірі 50000 доларів США. Будь-які розяснення щодо дійсної природи правочину, розуміння нею умов та наслідків правочину нотаріусом не здійснювалися та не надавалися, переклад стосовно цього не проводився. Позивачі перебувають між собою у шлюбі з 10.06.2014 р.. [PERSON], як співвласник приміщення надавала згоду для укладення зазначеного договору купівлі-продажу нежитлового приміщення. Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.07.2018 р. відкрито провадження у даній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 05.09.2018 р.. У судовому засіданні 05.09.2018 р. було оголошено перерву до 17.10.2018 р.. В звязку з зайнятістю судді в іншому провадженні розгляд справи 17.10.2018 р. не відбувся, в звязку з чим справу було відкладено на 22.11.2018 р.. У підготовчому судовому засіданні 22.11.2018 р. на виконання вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~судом було здійснено визначені у вказаній нормі дії, необхідні для забезпечення правильного та своєчасного розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 22.11.2018 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 23.01.2019 р. 23.01.2019 р. оголошено перерву у судовому засіданні до 26.02.2019 р. для надання представником позивача копії рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] і [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу від 22.06.2016 р. нежитлової будівлі по вул.Черкасова, 12-а в м.Кривому Розі удаваним правочином. 26.02.2019 р. справа не розглядалась (знято з розгляду) у звязку із зайнятістю судді в іншому провадженні №215/638/19, наступна дата судового засідання призначена на 19.03.2019 р. 19.03.2019 р. оголошено перерву у судовому засіданні до 25.04.2019 р. для підготовки до судових дебатів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги. Крім іншого, зазначив, що подані відповідачами у судовому засіданні копії рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.10.2017 р. та постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.09.2018 р. не можуть бути прийняті судом до уваги, так як подані з порушенням вимог статті 83 ЦПК України. Позивач [PERSON] в\~судовому засіданні\~підтримав позовні\~вимоги і вказав, що дійсно ввів в оману свою дружину, яка розуміє лише азербайджанську та турецьку мови. Розповів дружині, що вона підписує згоду на договір застави магазину в забезпечення повернення 50000 доларів США, які він взяв у борг у свого брата [PERSON]. Відповідач [PERSON]\~в судовому\~засіданні позов\~не визнала,\~вважає його\~незаконним,\~а викладені\~позивачами обставини\~не підтвердженими\~жодними доказами.\~Зазначила,\~що вказана\~угода посвідчена\~нотаріально,\~та дружина\~продавця [PERSON]\~Кіфаят дала\~згоду на\~продаж спільного\~сумісного майна\~подружжя,\~про що\~є її\~нотаріально посвідчена\~заява.\~Вказує,\~що [PERSON]\~Кіфаят не\~є стороною\~за договором\~купівлі-продажу.\~Зазначає,\~що вказані\~обставини унеможливлюють\~визнання договору\~купівлі-продажу\~недійсним.\~Вважає сумнівним\~посилання позивача\~[PERSON] Кіфаят\~на незнання\~державної мови,\~яка отримала\~посвідку на\~проживання в\~Україні у\~2012\~році,\~а у\~шлюбі з\~[PERSON] Натіком перебуває з 2004 року, шлюб зареєстровано в Жовтоводському міському відділі РАЦС. Діти позивачів отримують освіту в Україні, тому проживання в Україні тривалий час ставить під сумнів вказане твердження позивача [PERSON] Перебуваючи у нотаріуса позивач [PERSON] підписала заяву. Клопотання щодо незнання мови, якою посвідчувалась угода, не заявляла. Крім того, рішенням суду від 24.10.2017 р., яке набрало законної сили, відмовлено у позові [PERSON] про визнання того ж договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 22.06.2016 р. удаваним правочином. Також відповідач [PERSON] зазначила, що позивач [PERSON] не є стороною угоди, а тому якщо вона і не розуміла зміст своєї згоди на вчинення продажу як дружина продавця, то має право на компенсацію своєї частки дружини в спільному майні. Відповідач [PERSON] позов не визнав, зазначив, що судом вже розглядався аналогічний позов [PERSON] про визнання того ж договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 22.06.2016 р. удаваним правочином. Рішенням суду від 24.10.2017 р., яке набрало законної сили, відмовлено у позові. Вважає, що позов не відповідає вимогам закону, та за наявності нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, дотримання прав сторін при його нотаріальному посвідченні просить відмовити в задоволенні позову. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.655-662 ЦК України за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з нормами, викладеними у ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За приписами ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Згідно з\~і ст.\~229\~ЦК України,\~якщо особа,\~яка вчинила\~правочин,\~помилилася щодо\~обставин,\~які мають\~істотне значення,\~такий правочин\~може бути\~визнаний судом\~недійсним. Істотне\~значення має\~помилка щодо\~природи правочину,\~прав та\~обов'язків\~сторін,\~таких властивостей\~і якостей\~речі,\~які значно\~знижують її\~цінність або\~можливість використання\~за цільовим\~призначенням.\~Помилка щодо\~мотивів правочину\~не має\~істотного значення,\~крім випадків,\~встановлених законом. У\~разі визнання\~правочину недійсним\~особа,\~яка помилилася\~в результаті\~її власного\~недбальства,\~зобов'язана\~відшкодувати другій\~стороні завдані\~їй збитки. Сторона, яка своєю необережною поведінкою сприяла помилці, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Судом встановлено, що 22.06.2016 р. приватним нотаріусом криворізького міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, відповідно до якого [PERSON] Надир продав [PERSON] Мєлєк Ельчін за 141176 грн. нежитлову будівлю магазину по вул.Черкасова, 12-а в м.Кривому Розі. (а.с. 39-40; 77-78) Вказана угода\~посвідчена нотаріально,\~а дружина\~продавця [PERSON]\~Кіфаят дала\~згоду на\~продаж спільного\~сумісного майна\~подружжя,\~про що\~є її\~нотаріально посвідчена\~заява.\~(а.с.\~79). Отже, згода другого з подружжя на відчуження спільного сумісного майна надана у письмовій формі з дотриманням частини четвертої статті 203 ЦК України. В даному випадку за договором купівлі-продажу його сторонами є [PERSON] (продавець) і [PERSON] Мєлек (покупець). Таким чином, [PERSON] Кіфаят як встановлено судом та визнається сторонами, не є стороною за договором купівлі-продажу. Законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без належної письмової згоди одного з подружжя, а тому при наявності спору щодо вчинення правочину з відчуження майна без належної письмової згоди одного з подружжя на це, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сімї майна. Крім того, посилання позивача [PERSON] Кіфаят на оману з боку чоловіка [PERSON] Натіка, та з урахуванням того, що дружина не є стороною договору купівлі-продажу, повністю кореспондуються з правилами ст.ст. 69, 71 Сімейного кодексу України щодо права подружжя на спільну сумісну власність та можливість поділу вказаної власності в разі порушення прав дружини. [PERSON] Кіфаят не позбавлена можливості звернення до суду з позовом до чоловіка про стягнення грошової компенсації за частку в спільному майні подружжя. Відповідно до ч.4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.10.20017 р., що набрало законної сили встановлено, що посилання позивача [PERSON] на незнання державної мови є сумнівним, оскільки посвідку на постійне проживання в Україні вона отримала у 2012 році (а.с.11), з 2004 року перебуває в шлюбі з [PERSON] Натіком, шлюб зареєстровано в Жовтоводському міському відділі РАЦС (а.с.8). Перебуваючи у нотаріуса позивач підписала заяву, клопотання щодо не знання мови на якій посвідчувалася угода не заявляла. Крім того, свідки [PERSON] і [PERSON] підтвердили надуманість доводів позивача, щодо незнання державної мови. (а.с.143-144). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.09.2018 р. рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.10.20017 р. залишено без змін. (а.с. 146-147). Крім того, при розгляді апеляційної скарги на рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.10.2017 р. була допитана в судовому засіданні в апеляційній інстанції нотаріус, яка підтвердила, що [PERSON] перед підписанням заяву було прочитано вголос і остання розуміла яка угода укладається та підписала заяву особисто. Заперечення представника позивача щодо не прийняття поданих відповідачами у судовому засіданні доказів, а саме: копій рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.10.2017 р. та постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.09.2018 р. суд відхиляє, оскільки відповідно до ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п.4 ч.2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобовязані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Враховуючи, що відповідачі при подачі заяви від 28.11.2018 р. про розгляд справи у їх відсутність вказали про наявність зазначених доказів, проте їх до вказаної заяви не подали, а позивач і його представник будучи обізнаними з існуванням рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.10.2017 р. та постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.09.2018 р., не вважали за необхідне подати їх суду, посилаючись на недоцільність їх дослідження, суд маючи сумніви у добросовісному здійсненні позивачем та його представником виконання обовязків щодо подання доказів, вважає подані відповідачами докази належними, допустимими, достовірними та достатніми. Також, суд звертає увагу на те, що позовна заява [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, що є предметом даного розгляду, як і інші процесуальні заяви, що подані у справі позивачами, складені українською мовою та підписані, зокрема, самою [PERSON], без будь яких приміток щодо неможливості прочитати самостійно або прочитання вголос. Отже, позивачами не доведено незнання позивачем [PERSON] державної мови, як підстави для визнання договору купівлі-продажу недійсним, оскільки їх доводи спростовуються дослідженими судом доказами. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлений позов не відповідає вимогам закону та за наявності нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, дотримання прав сторін при його посвідченні в задоволенні позову слід відмовити. На підставі\~ст.ст.\~203,\~215,\~216,\~229,\~655-662\~ЦК України,\~

Outcome: dismissed