Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

01 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернулася з позовною заявою, що надійшла до суду поштою 03 вересня 2021 року, в якій, посилаючись на ст. ст. 182,198-200 СК України, просить стягнути на її користь з [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісяця, на її утримання на весь період навчання у Національному технологічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені І. Сікорського» по 31 грудня 2022 року включно, але не більше як до досягнення нею 23 років. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що третя особа [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 13 червня 1998 року, який був розірваний рішенням Славутицького міського суду Київської області від 19 липня 2016 року (справа 377/357/16-ц). Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Славутицького міського суду Київської області від 26 травня 2016 року ( справа №377/357/16-ц) на користь [PERSON] з [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частки усіх видів його доходів щомісяця на утримання двох дітей до досягнення ними повноліття. Після досягнення позивачем повноліття стягнення аліментів на її утримання з відповідача припинилося. На даний час з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки його доходів щомісяця. На підставі рішення Славутицького міського суду Київської області від 21.12.2018 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/8 частки його доходів щомісяця на її утримання на період навчання в Національному технологічному університеті України «Київській політехнічний інститут ім. І. Сікорського». 30 червня 2021 року термін навчання позивача на здобуття ступеню бакалавра закінчився та з 01 вересня 2021 року позивач продовжила навчання у вказаному навчальному закладі на здобуття ступеню магістра з денною формою навчання за державним замовленням в Інституті енергозбереження та енергоменеджменту на першому курсі. Відповідно позивач не має змоги працювати та самостійно забезпечувати собі належний рівень життя, а тому потребує допомоги від батьків на весь період навчання, оскільки у неї є істотні витрати у цей період часу на: транспорт, харчування, придбання одягу, засобів особистої гігієни, учбових матеріалів, канцелярських товарів, оплати Інтернету, мобільного зв`язку, які становлять близько 7000 гривень в місяць; на лікування у зв`язку з наявністю у неї алергії; оплату індивідуальних занять з англійської мови в сумі 2000 гривень щомісяця. Позивач мешкає разом з матір`ю, [PERSON] , третьою собою у справі, та сестрою [PERSON] , [INFO] , яка також перебуває на утриманні [PERSON] . Разом вони проживають в м. Києві в орендованій квартирі, витрати на утримання якої в місяць становлять: 10000 гривень орендна плата, від 2245 гривень до 3950 гривень - комунальні платежі залежно від пори року. Ці витрати несе її мати, яка працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «МТІ ГРУП» та її дохід становить близько 22000 гривень. Позивач вважає, що відповідач має реальну можливість та зобов`язаний надавати їй матеріальну допомогу на період її навчання, оскільки він працює на ДСП «Чорнобильська АЕС» і його дохід значно більший, ніж у матері позивача, а в 2018 році відповідач придбав у приватну власність житловий будинок та дві земельні ділянки у с. Семенягівка Чернігівського району Чернігівської області. Ухвалою судді від 22 вересня 2021 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, та призначено судовий розгляд справи на 21 жовтня 2021 року. 16 жовтня 2021 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, що надійшов до суду поштою 19 жовтня 2021 року, в якому позовні вимоги визнав частково, просив стягнути з нього аліменти у розмірі 2/25 всіх видів його доходів щомісяця на користь позивача на її утримання на весь період навчання у Національному технологічному університеті України «Київський політехнічний інститут ім. Сікорського» по 31 грудня 2022 року включно, але не більше як до досягнення нею 23 років. В обґрунтування відзиву зазначив, що має обов`язок утримувати позивача до закінчення нею навчального закладу до досягнення 23 років, проте вважає, що витрати позивача, наведені у розрахунку, крім витрат на харчування та проїзд, є разовими та не пов`язані з її навчанням. Позивач не зазначила яку літературу вона придбала та будь-яких фіскальних чи товарних чеків, що підтверджують витрати, не надала. Договір оренди житла, копію якого надано позивачем, укладений до 01.09.2021 року, а тому закінчив свою дію. Відповідач дійсно працює на ДСП «Чорнобильська АЕС» та його середньомісячний заробіток становить 49301,60 гривень. З 07.07.2017 року він перебуває у шлюбі з [PERSON] та [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Зазначені обставини потребують від нього додаткових витрат на утримання дружини та дитини, що становлять 8000 -10000 гривень у місяць. Крім того, відповідач сплачує аліменти на утримання сестри позивача [PERSON] у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісяця. Вважає, що наявність у нього нерухомого майна не повинна впливати на розмір аліментів. Ухвалою суду від 21 жовтня 2021 року, в зв`язку з задоволенням клопотання представника позивача про витребування доказів, було оголошено перерву в судовому засіданні до 08 листопада 2021 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Суду пояснив, що враховуючи денну форму навчання та обсяг і рівень завдань в інституті, позивач не має можливості працювати та забезпечувати себе матеріально, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які є працездатними і можуть надавати їй таку допомогу. Позивач у шлюбі не перебуває та дітей не має. Єдиним джерелом її доходу є стипендія в розмірі 1660 гривень та матеріальне утримання з боку її матері [PERSON] , третьої особи у справі, яка покриває її витрати на суму 4000-5000 гривень у місяць. Також позивач має захворювання, пов`язане з алергією, витрати на лікування якого яке є разовими. Мати позивача не може повністю її утримувати, оскільки має дохід близько 22000 гривень у місяць, з яких 12000 гривень щомісяця витрачає на оренду житла для себе, позивача та ще однієї дочки. Позивач не проживає у гуртожитку, в якому вона зареєстрована, оскільки в ньому не має води та інших умов. Розмір доходу відповідача вдвічі більший за розмір доходу третьої особи. Відповідач є працездатним, а тому може надавати позивачу матеріальну підтримку в період її навчання. Крім витрат на проживання, які повністю взяла на себе мати позивачки, витрати позивача, пов`язані з навчанням, в місяць становлять близько 7000 гривень (на навчання, харчування, транспорт тощо). Позивач також додатково відвідує індивідуальні заняття з англійської мови, вартість яких становить 2000 гривень у місяць, що зумовлено характером та специфікою її навчання та необхідністю використання посібників, в яких технічні терміни викладені англійською мовою, а також бере участь у конференціях, що проводяться англійською мовою. Заперечення відповідача, наведені у відзиві, не виключають витрат позивача, а витрати відповідача на утримання дружини та дочки в розмірі 8000-10000 гривень щомісяця не підтверджені доказами. Підтримуючи позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача, позивач не заперечує проти стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/8 частини його доходів щомісяця. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив суду, що відповідач не заперечує проти сплати аліментів в період навчання, але вважає, що розмір витрат позивача та відповідно і заявлений розмір аліментів не підтверджені: відсутні фіскальні чеки чи інші документи, які б підтвердили витрати позивача. Витрати на житло також підлягають сумніву, оскільки позивач зареєстрована у гуртожитку, але там не проживає, доводи представника позивача з цього приводу про відсутність води в гуртожитку та інших умов нічим не підтверджені. Водночас у відповідача є дружина та народилася дитина, які потребують матеріального забезпечення. Крім того, відповідач має захворювання у виді варикозного розширення вен нижніх кінцівок, що потребує оперативного лікування, яке він планує проходити у грудні 2021 року, та відповідних матеріальних затрат. Дружина відповідача знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Власного житла у відповідача на даний час не має, квартиру вони винаймають. Будинок в селі Семенягівка Чернігівського району Чернігівської області та дві земельні ділянки придбані відповідачем за незначну суму грошових коштів. Просив задовольнити позов частково та визначити аліменти у розмірі 2/25 всіх видів доходів відповідача щомісяця. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, оглянувши матеріали цієї справи та цивільної справи № 377/848/18, провадження №2/377/331/18, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , третя особа, та [PERSON] , відповідач, перебували у шлюбі, зареєстрованому 13 червня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 74, який був розірваний рішенням Славутицького міського суду Київської області від 19 липня 2016 року, що набрало законної сили 31 липня 2016 року (а.с. 18; справа №377/848/18 а.с.18). Під час цього шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач, а матір`ю третя особа, що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких долучені до матеріалів справи ( а.с.19-20). Згідно з довідкою № 2315 від 30.08.2021 року [PERSON] , позивач у справі, є студенткою групи 011-11мп Інституту енергозбереження та енергоменеджменту Національного технологічного університету «Київський політехнічний інститут ім. І.Сікорського» денної форми навчання і закінчує університет 31.12.2022 року. Зарахована на 1 курс згідно з наказом № 2322 с від 12.08.2021 року (а.с.34). На підставі судового наказу від 17 грудня 2018 року у справі № 377/893/18, провадження № 2-н/377/86/18, який набрав законної сили 18 грудня 2018 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с.21). Згідно з рішенням Славутицького міського суду Київської області від 21 грудня 2018 року, яке набрало законної сили 28 січня 2019 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів його доходу щомісяця на її утримання на весь період навчання в Національному технологічному університеті України «Київській політехнічний інститут ім. І.Сікорського», починаючи з 22 листопада 2018 року, але не більше як до досягнення нею 23 років (а.с.22-27; справа № 377/848/18 а.с.111-116). Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 377/848/18, провадження №2/377/331/18, оглянутої в судовому засіданні, 04.01.2019 року Славутицьким міським судом Київської області Поплигіній В.С. було видано виконавчий лист №377/848/18 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/8 частини всіх видів його доходу щомісяця на її утримання на весь період навчання в Національному технологічному університеті України «Київській політехнічний інститут ім. І. Сікорського», починаючи з 22 листопада 2018 року, але не більше як до досягнення нею 23 років. 08 листопада 2021 року оригінал вказаного виконавчого листа повернуто до суду виконуючим обов`язки начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального\~управління\~Міністерства\~юстиції (м.\~Київ) разом з постановою про закінчення виконавчого провадження №58018107 від 09 вересня 2021 року на підставі п.7 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» ( справа №377/848/18 а.с. 143, 149-151). Як зазначено у постанові про закінчення виконавчого провадження №58018107 від 09 вересня 2021 року, копію якої долучено до матеріалів справи, виконавче провадження за вищевказаним виконавчим листом №377/848/18, виданим 04.01.2019 року Славутицьким міським судом Київської області, закінчено у зв`язку із закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення, заборгованість по сплаті аліментів відсутня ( а.с. 111). Відповідно до довідки № 00036-21в від 12 серпня 2021 року [PERSON] працює з 29.11.2018 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «МТІ ГРУП» заступником начальника відділу та її дохід з лютого 2021 року по липень 2021 року становить 156190 гривень ( а.с.28). Згідно з договором оренди квартири від 27 серпня 2020 року, копії якого долучені до матеріалів справи, [PERSON] передав [PERSON] у тимчасове платне користування (в оренду) квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.2.1 договору строк оренди складає 12 місяців з 27 серпня 2020 року до 01 вересня 2021 року. Строк оренди продовжено до 31 серпня 2022 року, про що зазначено у договорі (а.с.29-33, 87-90). Відповідно до довідки № 11336988 від 03 січня 2020 року, копія якої долучена до матеріалів справи, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як зазначено у позовній заяві, позивач фактично проживає разом із матір`ю [PERSON] , третьою особою у справі, та сестрою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 07 липня 2017 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, копія якого долучена до справи, [PERSON] та [PERSON] , 07 липня 2017 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис за №1469. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] (а.с.73). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28 серпня 2021 року Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), копія якого долучена до справи, [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої є відповідач [PERSON] , а матір`ю [PERSON] ( а.с.74). [PERSON] , відповідач у справі, працює на ДСП «Чорнобильська АЕС» на посаді начальника цеху та загальна сума його доходу за період з 01.04.2021 року по 31.09.2021 року складає 337894,82 гривні. Середньомісячна заробітна плата становить 49301,60 гривня. Вказані обставини підтверджені довідками ДСП «Чорнобильська АЕС» № 478 від 30.09.2021 року та №479 від 30.09.2021 року (а.с. 60-62, 75). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №272501617 від 30 серпня 2021 року, відповідач є власником об`єктів нерухомості, право власності на які зареєстровано 24.12.2018 року на підставі договорів купівлі-продажу № 1956, №1957, №1958, посвідчених приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 84,1 кв. м, житловою площею 29,3 кв. м, та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), площею 0,25 га з кадастровим номером 7425586300:09:000:0019, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0215 га з кадастровим номером 7425586300:09:000:0020 ( а.с. 37-39). Як видно із консультативного висновку судинного хірурга ПП«ТЕСЛА» від 03 вересня 2021 року, копія якого долучена до матеріалів справи та оригінал оглянуто в судовому засіданні, [PERSON] пройшов медичне обстеження, за результатами якого встановлено діагноз - варикозне розширення вен нижніх кінцівок без виразки або запалення, надано рекомендації: еластична компресія ІІ ст.; ЕВЛК в плановому порядку. Дата наступного візиту 20.12.2021 року (а.с.112). За змістом статті 198\~СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2 ст.200 СК України). З позовної заяви вбачається, що повнолітня дочка [PERSON] , позивач у справі, хоча і навчається за держзамовленням та отримує стипендію, але потребує матеріальної допомоги батьків у зв`язку з навчанням, оскільки у неї є істотні витрати у цей період часу (на харчування, придбання одягу, взуття, засобів особистої гігієни, учбових матеріалів та канцелярських товарів, транспортні витрати, оплата за інтернет та мобільний зв`язок та інші, в тому числі і разові витрати). Із наданого позивачем розрахунку витрат, видно, що її витрати, включаючи разові витрати, які можуть щомісяця змінюватися, складають 9730 гривень у місяць (а.с.36). На підтвердження витрат позивача на оплату проїзду до місця навчання суду надано копію чека №MDHFKTJC10929 від 29.09.2021 року на суму 145 гривень (а.с.94).Інших доказів на підтвердження понесення витрат, вказаних у розрахунку, позивачем не надано. Твердження представника відповідача про те, що витрати позивача на проживання в орендованій квартирі підлягають сумніву, оскільки позивач зареєстрована у гуртожитку, але там не проживає, а доводи представника позивача з цього приводу про відсутність води в гуртожитку та інших умов не підтверджені, суд до уваги не бере, оскільки сума витрат на проживання позивача в орендованій третьою особою квартирі взагалі не внесена позивачем до розрахунку її витрат на місяць. Крім того, як як вбачається з позовної заяви та пояснень представника позивача, наданих у судовому засіданні, витрати на проживання позивача в орендованій квартирі несе її мати [PERSON] , третя особа у справі. Як зазначено в позовній заяві, позивач також потребує витрат на оплату індивідуальних занять з англійської мови у розмірі по 2000 гривень щомісяця. Доводи представника відповідача про те, що ці витрати не пов`язані з навчанням позивача та є непідтвердженими, не заслуговують на увагу, оскільки здобуття вищої освіти за ступенем магістр не може не передбачати вивчення англійської мови. При цьому суд зазначає, що враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7\~СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від обставин, їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Оцінюючи на підставі наданих сторонами доказів обставини, зазначені у ст. 182 СК України, які враховуються при визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги те, що за своїм матеріальним становищем позивач у зв`язку з продовженням навчання після досягнення повноліття потребує матеріальної допомоги батьків, незважаючи на те, що навчається безкоштовно і одержує стипендію, якої явно не достатньо для забезпечення її нормального рівня життєдіяльності. Її мати, третя особа у справі, матеріально забезпечена гірше за батька, а батько- відповідач у справі, має постійне місце роботи і достатній щомісячний заробіток, одружений з [PERSON] , з якою має спільну дитину [PERSON] , [INFO] , а також з нього стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку щомісяця на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] сестри позивача. Доказів на підтвердження стану здоров`я позивача суду не надано як і не надано доказів понесення витрат на лікування позивача, пов`язаного із захворюванням на алергію. На підтвердження стану здоров`я відповідача його представником суду надано консультативний висновок, проте будь-яких документів, які б підтверджували понесення відповідачем витрат на лікування, що могло б вплинути на визначення розміру аліментів, суду не надано. Враховуючи наведені обставини, суд вважає правильним визначити розмір аліментів на користь [PERSON] на час її навчання у Національному технологічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені І. Сікорського» у розмірі 1/9 частини всіх видів доходів відповідача щомісяця, що становитиме, виходячи з середньомісячного заробітку відповідача близько 5478 гривень щомісяця та буде необхідною та достатньою участю батька в утриманні повнолітньої дочки на період її навчання та здобуття вищої освіти, але не більше як до досягнення нею 23 років. В іншій частині позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів задоволенню не підлягають. Доводи відповідача та його представника про визначення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 2/25 доходів відповідача щомісяця, які він навів у відзиві та які підтвердив його представник у судовому засіданні, суд вважає непереконливими, оскільки розмір заробітку відповідача, з урахуванням аліментів, які стягуються з нього на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та наявності у відповідача дружини [PERSON] та неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яких він відповідно до ст.ст.84, 180 СК України зобов`язаний утримувати, достатній для надання утримання позивачу за умови її навчання, в розмірі 1/9 частини заробітку відповідача щомісяця. Виходячи із змісту ст.201, ч.1 ст.191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. У судовому засіданні представник позивача також просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 гривень. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. За правилом ч. 3 вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. За правилом ч. 2 цієї статті у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Як вбачається з матеріалів справи, позивач разом із першою заявою по суті, якою є позовна заява, не подала до суду попередній розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до акту виконаних робіт від 21 жовтня 2021 року за договором про надання професійної правничої допомоги, який був укладений позивачем з адвокатом адвокатського об`єднання «Славутицька міська юридична консультація «Захист» Прокопенком О.П. 01 вересня 2021 року, позивачу надавалась професійна правнича допомога, а саме: надання консультацій з питань сімейного та цивільно-процесуального законодавства, вивчення матеріалів справи, аналіз судової практики, підготовка до судового засідання 2 години, вартість наданої послуги -1000 гривень з розрахунку 500 гривень за годину; представництво інтересів довірителя в суді з розрахунку 500 гривень за 1 годину, усього на суму 1500 гривень. Згідно з п. 4.3 договору про надання професійної правничої допомоги від 01 вересня 2021 року вартість послуг виконавця згідно з умовами даного договору в загальній сумі становить 1500 гривень, з розрахунку 500 гривень за годину (а.с.31-34). Таким чином, позивачу на час подання позовної заяви було відомо попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. З огляду на те, що під час розгляду справи позивач разом з першою заявою по суті спору не подала до суду попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які вона очікувала понести у зв`язку з розглядом справи, суд відмовляє у відшкодуванні таких судових витрат. Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18. Виходячи зі змісту ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, виходячи з такого розрахунку: 908 гривень : 100 х 66,53% = 604,09 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову), від сплати якого позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial