Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

01 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь заборгованість за аліментами в сумі 7380,68 грн. та судові витрати по справі. Позовна заява мотивована тим, що з 1992 року до 2005 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду від 07.04.2004 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття. 05 червня 2015 року син досяг повноліття. 01.06.2016 року державним виконавцем Павлоградського міськрайонного відділу ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку із закінченням строку виконання так, як дитина досягла повноліття. Станом на 05.06.2015 року заборгованість за аліментами становить 7380,68 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити на підставі доводів позовної заяви. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на незаконне закінчення виконавчого провадження щодо стягнення аліментів з [PERSON] до погашення всієї заборгованості зі сплати аліментів. Представник відповідача пояснив, що постанова про закінчення виконавчого провадженні його довірителем оскаржена не була, спору щодо розміру заборгованості за аліментами в розмірі 7380,68грн. немає. Суд, вислухавши доводи сторін по справі, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2004 року стягнуто з [PERSON], [INFO] , уродженця [INFO], аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше неоподаткованого мінімуму заробітної плати, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 19 травня 2004 року та до повноліття дитини. 01 червня 2016 року постановою державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби виконавче провадження №46903862 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1516, виданого 07.05.2004 року Павлоградським міськрайонний судом Дніпропетровської області про стягнення щомісячно аліментів з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму до повноліття закінчено у звязку з досягненням дитиною повноліття. Згідно довідки Павлоградського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 02/28681 від 23.06.2016 року згідно з виконавчим листом 2/1516 від 07.04.2004 року Павлоградського міськрайонного суду про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку на день повноліття дитини залишився борг по аліментам в сумі 7380,68 грн. Відповідно до ч.1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Відповідно до ч.4 ст.195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Згідно пояснень сторін, наданих в судовому засіданні, відсутній спір щодо розміру заборгованості за аліментами. Відповідно до ч. 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років Представник відповідача заперечував проти задоволення позову у звязку з незгодою із закінченням виконавчого провадження щодо сплати аліментів до повного погашення заборгованості зі сплати аліментів. Проте, постанова про закінчення виконавчого провадження від 01 червня 2016 року не оскаржена ані позивачем ані відповідачем. З урахуванням вимог ст.385 ЦПК України у разі незгоди з постановою про закінчення виконавчого провадження від 01 червня 2016 року сторонами виконавчого провадження пропущено десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця. Виходячи з вищенаведеного та з метою дотримання прав позивача, стягувача аліментів у виконавчому провадженні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості зі сплати аліментів.

Outcome: approved