Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Ухвалою Київського райсуду м.Одеси від 27.11.2019 року відкрите спрощене позовне провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини і справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін про дату, час та місце розгляду справи. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала і просила суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 3500 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття, стверджуючи, що відповідач ухиляється від утримання малолітньої дочки. Відповідач позов визнав частково і пояснив, що має можливість сплачувати на утримання дитини щомісяця аліменти в розмірі 1500 грн. Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи і встановив наступне: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з жовтня 2017 року - актовий запис про шлюб № 2669, вчинений 25 жовтня 2017 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] - актовий запис про народження № 1076, вчинений 17 серпня 2018 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області . Сторони спільно не проживають, батько не приймає участі в утриманні і вихованні дитини, яка проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Позивач доводить, що перервала відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, але її доходи не дозволяють самотужки надати належний рівень матеріального забезпечення дитині, тому звернулась до суду з цим позовом і вимагає стягнути з відповідача на утримання дочки 3500 грн щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Як стверджує [PERSON] , зазначена сума грошових коштів є необхідною для утримання дитини, а відповідач має матеріальну можливість сплачувати цю суму. Відповідач, визнаючи позовні вимоги частково, стверджував, що він працює в торгівельному центрі «Мегадім» без оформлення трудового договору, має мінливий і непостійний дохід, на його утриманні знаходиться непрацездатна мати, тому сплачувати аліменти в розмірі 3500 грн він не має можливості і згоден щомісяця надавати позивачу аліменти в розмірі 1500 грн. Дослідивши наведені сторонами доводи і надані докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ, зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частина 2 ст.59 Закону України "Про освіту" на кожного з батьків покладає однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Стаття 180 СК України визначає « батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив , що сторони не проживають разом, не мають спільного бюджету і після припинення сімейних відносин між батьками дитина проживає з матір`ю. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. Судом встановлено, що відповідач працює на посаді продавця в магазині «Мегадім» без оформлення трудового договору. Належні і допустимі докази щодо розміру щомісячного доходу відповідача сторони суду не надали, тому суд стягує аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі. Як убачається з наданих відповідачем письмових доказів його непрацездатна мати проживає в м.Києві і отримує пенсію в розмірі 3072 грн, тобто [PERSON] не є утриманцем відповідача. Інших утриманців, крім малолітньої дочки [PERSON] , відповідач не має. Доводи відповідача про отримання [PERSON] щомісяця заробітної плати в розмірі 13 000 грн не підтверджені будь-якими доказами. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 2000 грн щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial