Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Фінансове управління Веселинівської районної державної адміністрації звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. В обгрунтування позовних вимог вказав, що 19.05.2014 року вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначено покарання у виді обмеження волі на строк один рік., на підставі ст.ст. 75, КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік та на підставі ст. 1 п. «в» Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 20014 року останнього звільнено від відбування призначеного покарання. Посилаючись на те, що в результаті заподіяння потерпілому [PERSON] легких тілесних ушкоджень, останній перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Веселинівської ЦРЛ з 04.04.2014 року по 14.04.2014 року, тому відповідач [PERSON] зобов'язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого. Позивач у судове засідання не з'явився подав заяву про розгляд справи в відсутність представника, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх у повному обсязі.. Відповідач [PERSON] заявлені вимоги визнав повністю і не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та зазначених і доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідача [PERSON] вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19.05. 2014 року було засуджено за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначено покарання у виді обмеження волі на строк до 1 року, на підставі ст.ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік та відповідно до ст. 1 п. «в» Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 20014 року останнього звільнено від відбування призначеного покарання. В результаті кримінального правопорушення [PERSON] заподіяв потерпілому [PERSON] легких тілесних ушкоджень, з приводу чого останній перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Веселинівської ЦРЛ з 04.04.2014 року по 14.04.2014 року. З розрахунку витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, проведеного Веселинівською центральною районною лікарнею Миколаївської області, вбачається, що [PERSON] дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 04.04.2014 року по 14.04.2014 року, що становить фактично 10 ліжко - днів. /а.с.-4/. Згідно вищезазначеного розрахунку, всього на лікування потерпілого [PERSON] закладом охорони здоров'я було витрачено 638 грн. 90 коп. (вартість ліжко - дня Х кількість днів перебування на стаціонарному лікуванні). Відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року №545 сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведеним ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. В силу ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до. п.п. «а» п.3 ч.1 ст.89 Бюджетного кодексу України, до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансферів, належать видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, пологові будинки, станції швидкої та невідкладної медичної допомоги, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки). Веселинівська центральна районна лікарня фінансується з бюджету Веселинівського району Миколаївської області, розпорядником коштів якого є фінансове управління Веселинівської районної державної адміністрації, тому кошти повинні бути стягнуті на користь місцевого бюджету Веселинівського району Миколаївської області. За таких обставин, суд приходить до переконання, що відповідач [PERSON] зобов'язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого , який перебував на стаціонарному лікуванні в Веселинівській центральній районній лікарні з 04.04.2014 року по 14.04.2014 року через неправомірні дії відповідача, тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того, у зв'язку з тим, що при подачі позовної заяви позивач був звільнений від сплати судового збору та його вимоги задоволені, а тому сума у розмірі 243 грн.60 коп. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved