Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

У жовтні 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеної вище позовною заявою, в якій зазначила, що 17 березня 2014 року померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з:1/2 частки квартири під № 3, розташованої в Одеській області, Овідіопольському районі, смт.Таїрове по вул. 40-річчя Перемоги в будинку № 35 , яка належала померлій на підставі Договору Дарування квартири від 17.03.2008 року та 1/2 частки квартири під № 3, розташованої в Одеській області, Овідіопольському районі, смт.Таїрове по вул. 40-річчя Перемоги в будинку № 35, яка належала померлій на підставі Договору Довічного утримання (Догляду) від 15 грудня 2010 року. Позивачка звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, відкриої після смерті її матері та отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частки квартири під № 3, розташованої в Одеській області, Овідіопольському районі, смт.Таїрове по вул. 40-річчя Перемоги в будинку № 35, що належна померлій на підставі Договору Дарування квартири від 17.03.2008 року. При цьому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки квартири під № 3, розташованої в Одеській області, Овідіопольському районі, смт.Таїрове по вул. 40-річчя Перемоги в будинку № 35 , що належна померлій на підставі Договору Довічного утримання (Догляду) від 15- грудня 2010 року, позивачці було відмовлено через ненадання доказів про внесення змін до договору довічного утримання, а також накладено заборону на відчудження. На підставі викладеного позивачка в позовній заяві просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на зазначену вище частку спадкового майна, а також зобов"язати нотаріуса зняти заборону відчудження. Позивачка в судове засідання не з"явилася, але від її представника на адресу суду надійшла заява про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Так судом встановлено, що15 грудня 2010 року будо укладеного Договір Довічного утримання (догляду)між [PERSON] (відчужувач) та [PERSON] (набувач). 17 березня 2014 року померла [PERSON] (набувач). 18 жовтня 2014 року померла [PERSON] (відчужувач). Відповідно до ст. 757 ЦК України Обов'язки набувача за договором довічного утримання (догляду)переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем. Якщо у набувача немає спадкоємців або вони відмовилися від прийняття майна, переданого відчужувачем, відчужувач набуває право власності на це майно. У цьому разі договір довічного утримання (догляду) припиняється. Позивачка є єдиним спадкоємцем за законом. Іншіх спадкоємців ні за законом ні за заповітом після смерті [PERSON] немає. Позивачка своєчасно звернулася до державної нотаріальної контори. Не відмовлялася від спадщини та виконувала умови договору довічного утримання. Договір Довічного утримання (догляду) між [PERSON] (відчужувач) та [PERSON] (набувач) від 15.12.2010 року за життя чи після смерті сторін не було розірвано, визнано недійсним чи інше. Відчужувач за життя не зверталася до суду з будь-яким позовом про розірвання договору довічного утримання чи інше, що свідчить про належність виконання його умов як моєю матір'ю позивачки, так і позивачкою. За загальним правилом - кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. З ЦПК України). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, у спосіб, визначений законами України. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко - і відеозаписїв, висновків експертів. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 1217 ЦК України передбачено - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Приписами ст.ст. 74 4-74 6,74 8 ЦК України передбачено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню Відчужувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути фізична особа незалежно від її віку та стану здоров'я. Набувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути повнолітня дієздатна фізична особа або юридична особа. Набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до ст. 334 цього Кодексу, якою передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Зазначені обставини підтверджуються наступними доказами: Свідоцтвом про смерть [PERSON]; Листом Державного нотаріуса; Свідоцтвом про право на спадщину за законом; Витягом з державного реєстру речових прав; Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі; Технічним паспортом на квартиру; Договором Довічного утримання; Витягом з Державного реєстру правочинів; Квитанціями про сплату за комунальні та інші послуги. З урахуванням обставин справи та на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та законними, у зв"язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved