Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

У травні 2014 року до суду звернулася позивачка [PERSON] до [PERSON] з позовом про визнання права на спадщину, який 01.10.2014 р. було змінено шляхом надання суду заяви про зміну підстав позову. В позові вказувала, вона є донькою [PERSON], яка [INFO] померла. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з 1/6 частини квартири [ADDRESS]. Так як заповіту померла не залишила, позивачка [PERSON], у відповідності до ст. 1261 ЦК України, є її спадкоємицею за законом першої черги. Крім неї спадкоємцем є чоловік померлої - відповідач за позовом, який попри надання ним нотаріусу відмови від прийняття спадщини після померлої, на даний час вважає, що також має право на дане майно. При зверненні до Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини після померлої матері, [PERSON] 06.03.2014р. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, шляхом видачі Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємицею не надано правовстановлюючого документу, який відповідав би вимогам законодавства. Так на підставі Свідоцтва про власність, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів 29.08.1996 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності шістьом співвласникам: померлій [PERSON], відповідачу [PERSON], позивачці [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є третіми особами по справі. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11270991 від 19.07.2006 р., виданого Кременчуцьким МБТІ, право власності на цю квартиру зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що діяв до 01.01.2013 року, на п'ятьох власників, а саме: помилково не зареєстроване право власності на 1/6 частку квартири, що належала померлій [PERSON], відповідно до діючого на той час законодавства. Даний факт було підтверджено листом КП «Кременчуцьке МБТІ» № 61/1678 від 07.05.2013 р. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28.11.2008 р (справа № 2-5344/2008)., визначені були частки співвласників в квартирі [ADDRESS], що складають по 1/6 частці кожному зі співвласників: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. та померлій [INFO] [PERSON] Дане Рішення суду не було зареєстроване в КП «Кременчуцькому МБТІ» відповідно до діючого на той час законодавства (Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно від 18.02.2002 р.) Нотаріус при видачі Свідоцтва про право на спадщину використовує дані Реєстру прав власності на нерухоме майно у складі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а у правовстановлюючих документах та їх реєстрацією в Реєстрі прав власності на нерухоме майно була виявлена невідповідність між даними щодо часток співвласників - пропущена КП «Кременчуцьким МБТІ» (реєстраційним органом згідно діючого на той час законодавства) реєстрація права власності на 1/6 частку у квартирі, яка належала померлій моїй матері [PERSON] На даний час провести реєстрацію права власності на вищевказане майно за померлою в реєстраційній службі Кременчуцького міського управління юстиції, як цього вимагає чинне законодавство, позивачка не має змоги, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Посилаючись на вищевикладені обставини, а також на обставини та підстави викладені в уточненій позовній заяві, позивачка просила суд, визнати за нею право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] своєї матері [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву відповідно до якої уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду остаточну заяву від 30.10.2014 р. відповідно до якої проти задоволення уточненого позову не заперечує та просить суд справу слухати у його відсутність. Треті особи - представники Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори, ТОВ «Кременчуцьке МБТІ», [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не прибули про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви відповідно до яких просять суд справу слухати у їх відсутність. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, давши аналіз та оцінку наданим доказам, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 05.05.1966 року РАЦС м. Кременчука та Свідоцтвами про укладення шлюбу від 08.09.1984 р. [NUMBER] згідно з яким позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» та від 04.01.1991 р. [NUMBER] за яким її прізвище «[PERSON]» було змінено на «[PERSON]». [INFO] померла [PERSON], факт смерті зареєстровано Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського управління юстиції, Свідоцтво про смерть [NUMBER]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/6 частини квартири [ADDRESS]. Так як, заповіту померла [PERSON] не залишила, у відповідності до ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємицею за законом першої черги після померлої [PERSON] Відповідачем [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк було надано нотаріусу відмову від прийняття спадщини після померлої на користь [PERSON] що вбачається з тексту Постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, виданої 06.03.2014 р. державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотконтори. При зверненні до Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини після померлої матері, [PERSON] 06.03.2014р. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, шляхом видачі Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею не надано правовстановлюючого документу, який відповідав би вимогам законодавства. Вищевказана квартира на підставі Свідоцтва про власність, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів 29.08.1996 року, № 6853, належить на праві спільної сумісної власності шістьом співвласникам: померлій [PERSON], відповідачу [PERSON], позивачці [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Право власності на вказану квартиру було зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 19.07.2006 р. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11270991 від 19.07.2006 р., виданого Кременчуцьким МБТІ, право власності на цю квартиру зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що діяв до 01.01.2013 року, на п'ятьох власників, а саме: помилково не зареєстроване право власності на 1/6 частку квартири, що належала померлій [PERSON], відповідно до діючого на той час законодавства. Даний факт було підтверджено листом КП «Кременчуцьке МБТІ» № 61/1678 від 07.05.2013р. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28.11.2008 р (справа № 2-5344/2008)., визначені були частки співвласників в квартирі [ADDRESS], що складають по 1/6 частці кожному зі співвласників: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. та померлій [INFO] [PERSON] Нотаріус при видачі Свідоцтва про право на спадщину використовує дані Реєстру прав власності на нерухоме майно у складі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а у правовстановлюючих документах, яким є Свідоцтво про право власності на житло від 29.08.1996 р. та їх реєстрацією в Реєстрі прав власності на нерухоме майно була виявлена невідповідність між даними щодо часток співвласників - пропущена КП «Кременчуцьким МБТІ» (реєстраційним органом згідно діючого на той час законодавства) реєстрація права власності на 1/6 частку у квартирі, яка належала померлій [PERSON] Відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрація в реєстрі речових прав на нерухоме майно на даний час проводиться за заявою власника нерухомого майна. Відповідно до п.11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Ст. 25 Цивільного кодексу України передбачено, що права і обов'язки фізичної особи припиняються у момент смерті. У цьому випадку суб'єкт, який відповідно до Закону уповноважений на подання заяви про проведення державної реєстрації прав, відсутній. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1268, 392 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Згідно з п.4.18 глави 10 розділу II «Порядку вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, у разі відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). В листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. За таких обставин, на підставі наведених доказів, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved