Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

У липні 2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування шкоди, яким просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю між розміром страхового відшкодування та дійсною вартістю відновлювального ремонту в розмірі 22793,45 грн., 3 % річних в розмірі 415,90 грн., інфляційні в розмірі 1800,68 грн.; стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 46656,51 грн., пеню в розмірі 2089,94 грн., 3 % річних в розмірі 406,48 грн., інфляційні в розмірі 933,13 грн., витрати за складання звіту про оцінку в розмірі 2000,00 грн., стягнути з відповідачів на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 908,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 18000,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.11.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу марки «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Інфініті», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Цивільно правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ ЕР/200384008. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21.12.2020 року винним у вказаному ДТП було визнано [PERSON] . Позивач у встановленому законом порядку звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» з повідомленням про подію та виплату страхового відшкодування. Відповідно до проведеної оцінки вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] , матеріальний збиток без урахування ПДВ становитись 46656,51 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 69449,96 грн. Разом з тим, Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» протягом 90 днів не здійснило виплату страхового відшкодування у зв`язку з чим з останнього підлягає стягненню на його користь страхове відшкодування в розмірі 46656,51 грн. Крім того, зазначив, що з [PERSON] на його користь, як з винної у ДТП особи, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] , підлягає стягненню на його користь різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою що становить 22793,45 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.07.2021 року провадження у справі відкрито та розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін. Відповідач у встановлений судом строк подав до суду відзив, яким просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, 26.11.2020 року в м. Києві з`їзд з пр-ту Перемоги на вул. Кільцева дорога сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу марки «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Інфініті», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Цивільно правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ ЕР/200384008. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21.12.2020 року винним у вказаному ДТП було визнано [PERSON] (а.с. 12). Автомобіль «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу внаслідок ДТП зазнав механічних пошкоджень (а.с. 37). 03.12.2020 року позивач звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 13, 14). Відповідно до звіту про оцінку КТЗ № 01-29/05 від 29.05.2021 року виготовленого ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] з урахуванням ПДВ становить 69449,96 грн., вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ на запчастини становить 50212,89 грн., вартість матеріального збитку без урахування ПДВ становить 46656,51 грн. (а.с. 22-42). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач як на підставу для його задоволення, посилається на те, що Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» страхове відшкодування йому не виплатило, а тому з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 46656,51 грн., а саме вартість матеріального збитку без урахування ПДВ. Положеннями ч.1 ст.1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортних засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. При цьому, згідно з п.36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Таким чином, оскільки транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень внаслідок ДТП, яка відбулась з вини відповідача [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», після чого, позивач з метою отримання страхового відшкодування у встановленому законом порядку звернувся до страховика, який свої зобов`язання зі сплати страхового відшкодування не виконав, а тому Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» повинен виплатити позивачу страхове відшкодування в розмірі 46656,51 грн. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому право кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. У зв`язку з чим рішення судів у цій частині також є необґрунтованими. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 07 червня 2017 року у справі № 6-282цс17 та Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Крім того, у пункті 36.5 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. З огляду на викладене, з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних в розмірі 406,48 грн. та інфляційні втрати в розмірі 933,13 грн., відповідно до розрахунку наданого позивачем (а.с. 75). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 36.5. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку, що Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» прострочило виконання грошового зобов`язання. Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що з боку Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» наявне прострочення виконання зобов`язання, а тому, вимоги позивача в частині стягнення пені в розмірі 2089,94 грн. підлягають задоволенню. Разом з тим, згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, враховуючи, що страхова виплата є недостатньою для повного відшкодування завданої позивачу шкоди, суд вважає, що з відповідача [PERSON] , як з винної у ДТП особи, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб позивача, підлягає стягненню на його користь різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою що становить 22793,45 грн. Щодо стягнення з [PERSON] на користь позивача 3 % річних та інфляційних, то суд вважає за необхідне відмовити цій частині, оскільки відсутні правові норми, які б передбачали застосування такого виду санкції між потерпілим та винуватцем у ДТП у розумінні ст. 625 ЦК України. Крім того, з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на користь позивача підлягає стягненню витрата за виготовлення звіту № 01-29/05 від 29.05.2021 року в розмірі 2000,00 грн., що підтверджується товарним чеком від 27.05.2021 року (а.с. 43). Що стосується витрат пов`язаних із правовою допомогою слід зазначити наступне. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Слід зазначити, що адвокати, укладаючи із клієнтом договір про надання правової допомоги, мають вказувати перелік послуг, які будуть надаватися під час виконання такого договору. З приводу цього питання Верховний Суд у постанові по справі № 826/856/19 від 22.12.2018 зазначив, що «з розрахунку наданих адвокатом послуг вбачається, що певні його дії (зробити копії необхідних документів чи друк квитанцій) не потребують професійних навичок, а акт виконаних робіт містить вид послуг, що не були передбачені договором». Таким чином, для можливості наступного відшкодування судових витрат слід ретельно підготувати договір про надання правової допомоги та передбачити, якими доказами будуть підтверджуватися надані адвокатом послуги. На підтвердження судових витрат на правову допомогу в сумі 18000,00 грн., позивачем надано до суду договір № 27/05/21-ЦС-2 про надання професійної правничої допомоги від 27.05.2021 року, додаткову угоду № 1 від 27.05.2021 року до договору від 27.05.2021 року № 27/05/21-ЦС-2 про надання професійної правничої допомоги від 27.05.2021 року, меморіальний ордер від 27.05.2021 року про сплату 10000,00 грн., договір № 27/11/20-СК про надання правової допомоги від 27.11.2020 року, додаткову угоду № 1 від 27.11.2020 року до договору № 27/11/20-СК про надання правової допомоги від 27.11.2020 року, акт виконаних робіт від 03.12.2020 року, 12.02.2021 року, прибутковий касовий ордер № 27/11/20-2 від 27.11.2020 року про сплату 4000,00 грн., а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 18000,00 грн. задовольнити частково, та стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача 14000,00 грн., оскільки вони документально підтверджені. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню в солідарному порядку на користь позивача судовий збір в розмірі 908,00 грн. З урахуванням викладеного позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial