Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

01 серпня 2016 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м.\~Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про повернення невикористаних бланків полісів ОСЦПВ. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 19 липня 2013 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» та [PERSON] було укладено Договір доручення № 902.3427.05.003, відповідно до якого позивач доручає, а відповідач приймає на себе зобовязання за винагороду від імені, за рахунок та за дорученням позивача, зокрема, укладати та підписувати договори страхування (поліси, сертифікати) зі страхувальниками лише на підставі виданої довіреності від довірителя в межах наданих нею повноважень. В період з липня 2013 року по січень 2014 року спеціаліст Центру обслуговування клієнтів № 3 м. Дніпра [PERSON] видала бланки полісів повіреному агентства № 1 [PERSON] в кількості 212 штук, в тому числі 50 бланків полісів обовязкового страхування цивільно правової відповідальності, які видавалися за погодженням з Заступником Директора з агентських продажів Дніпропетровського регіонального управління ПрАТ «СК «Альфа Страхування» [PERSON] За період співпраці повіреної [PERSON] було укладено близько 20 договорів страхування, що підтверджується службовою запискою Директора ЦОК № 3 [PERSON] З вересня 2014 року відповідач не зявляється в офісі ЦОК № 3, проте відповідач запевняла, що вона хоче продовжувати співпрацю з ПрАТ «СК «Альфа Страхування». До лютого 2015 року відповідач не прийшла в офіс; на її адресу було відправлено лист з повідомленням про вручення, з проханням повернути невикористані бланки полісів ОСЦПВ, так як вони є бланками суворої звітності. Відповідач пообіцяла, що всі поліси поверне, і протягом лютого квітня 2014 року агенти відповідача, яким вона роздала поліси, повернули лише 22 поліси. Під час інвентаризації бланків полісів ОСЦПВ в Центрі обслуговування клієнтів № 3 м. \~Дніпра було встановлено відсутність 28 невикористаних бланків полісів ОСЦПВ, за які відповідальна [PERSON], та які були передані [PERSON] відповідно до актів прийму-передачі. 28 травня 2015 року відповідач написала заяву про відмову у співпраці з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та заяву про те, що решту 28 полісів вона передавати не буде, так як віддала всі бланки і за інші вона відповідальності не несе. 23 квітня 2016 року на адресу ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було відправлено лист від відповідача з полісами № АС/7405837 та № АС/7405838 зі строком дії з 04.01.2016 року по 03.01.2017 року включно, виданого на імя [PERSON]. Отже, так як станом на 27 липня 2016 року було встановлено факт відсутності 26 бланків полісів ОСЦПВ, про який позивачу стало відомо з грубими порушеннями строків звітності, тому існує вірогідність, що інші бланки полісів ОСЦПВ могли бути теж виписані, що може нанести репутаційних та матеріальних збитків ПрАТ «СК «Альфа Страхування». У звязку з вищевикладеним позивач просить суд зобовязати відповідача повернути 26 невикористаних бланків договорів ОСЦПВ. Представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив суд задовольнити позов. Відповідач, в судове засідання не зявилася про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином про причини неявки суду не повідомила. Письмової заяви про причини своєї неявки та перенесення розгляду справи до суду не надала, тому суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення. Треті особи у судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 19 липня 2013 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» та [PERSON] було укладено Договір доручення № 902.3427.05.003, відповідно до якого позивач доручає, а відповідач приймає на себе зобовязання за винагороду від імені, за рахунок та за дорученням позивача, зокрема, укладати та підписувати договори страхування (поліси, сертифікати) зі страхувальниками лише на підставі виданої довіреності від довірителя в межах наданих нею повноважень (а.с.21-28). В період з липня 2013 року по січень 2014 року спеціаліст Центру обслуговування клієнтів № 3 м. Дніпра [PERSON] видала бланки полісів повіреному агентства № 1 [PERSON] в кількості 212 штук, в тому числі 50 бланків полісів обовязкового страхування цивільно правової відповідальності, які видавалися за погодженням з Заступником Директора з агентських продажів Дніпропетровського регіонального управління ПрАТ «СК «Альфа Страхування» [PERSON] За період співпраці повіреної [PERSON] було укладено близько 20 договорів страхування, що підтверджується службовою запискою Директора ЦОК № 3 [PERSON] (а.с. 14) Відповідно до пояснень фахівця Центру обслуговування клієнтів № 3 м. Дніпра [PERSON] за два роки [PERSON] здавала поліси, але в невеликій кількості щомісяця, на дзвінки співробітників ПрАТ «СК «Альфа Страхування» агент не відповідає і надалі відмовляється шукати інші поліси (а.с. 15). Під час інвентаризації бланків полісів ОСЦПВ в Центрі обслуговування клієнтів № 3 м. \~Дніпра було встановлено відсутність 28 невикористаних бланків полісів ОСЦПВ, за які відповідальна [PERSON], та які були передані [PERSON] відповідно до актів прийму-передачі (а.с. 8 - 13). 28 травня 2015 року відповідач написала заяву про відмову у співпраці з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та заяву про те, що решту 28 полісів вона передавати не буде, так як віддала всі бланки і за інші вона відповідальності не несе (а.с. 16, 17) Відповідно до п. 2.1.14 договору доручення від 19 липня 2013 року повірений зобовязаний повернути протягом 2-х робочих днів з моменту отримання письмової вимоги довірителя невикористані бланки договорів страхування. Відповідно до п. 4.1 договору доручення від 19 липня 2013 року повірений несе повну матеріальну відповідальність за збереження отриманих від страхувальника страхових платежів, за збереження бланків договорів страхування та інших типових документів, заяв тощо. 23 квітня 2016 року на адресу ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було відправлено лист від відповідача з полісами № АС/7405837 та № АС/7405838 зі строком дії з 04.01.2016 року по 03.01.2017 року включно, виданого на імя [PERSON] (а.с. 18, 19, 20). Отже, станом на 27 липня 2016 року було встановлено факт відсутності 26 бланків полісів ОСЦПВ. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В статті 610 ЦК України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного Договору доручення № 902.3427.05.003 від 19 липня 2013 року не виконує належним чином, а саме порушує вимоги п. 6.5 вказаного договору щодо неповернення довірителю всіх невикористаних бланків договорів страхування за актом прийому-передачі. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, приймаючи до уваги що відповідач своє зобовязання за договором доручення № 902.3427.05.003 від 19 липня 2013 року щодо повернення довірителю всіх невикористаних бланків договорів страхування за актом прийому-передачі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача до [PERSON] про повернення невикористаних бланків договорів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у кількості 26 (двадцяти шести) штук відповідно до переліку бланків суворої звітності, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім при зверненні до суду судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved