Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

У травні 2014 року публічне акціонерне товариства комерційний банк "Приватбанк" (далі ПАТ КБ „Приватбанк") звернулось до суду з даним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № ZRL0RK05460017 від 09.12.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4491,00 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 18.04.2014 року утворилась заборгованість в сумі 12 775, 32 коп. З яких: 3985,69 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 114,51 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 8675,13 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору позивач просить стягнути з відповідачки. Представник позивача у судове засідання не з'явився, направив заяву з проханням справу слухати в його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася повторно, про дату час та місце слухання справи повідомлена належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.12.2006 року між ПАТ КБ „Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № ZRL0RK05460017 ( далі Договір), згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 4491,00 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та сплатою щомісячно винагороди за надання фінансового інструменту 0,85% від суми виданого кредиту. Строк повернення кредиту сторонами визначено до 08.12.2008 року ( а.с. 6-7). [PERSON] зобов'язалася за Договором щомісячно вносити 276,36 грн. на погашення кредиту (п.1.1. Договору). Пунктом 4.1. Договору передбачено сплату пені позичальником в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що умови кредитного договору відповідачкою були порушені та станом на 18.04.2014 року утворилась заборгованість в сумі 12 775, 32 коп. З яких: 3985,69 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 114,51 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 8675,13 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором ( а.с. 4-5). Вказаний розрахунок відповідачкою не оспорено. Відповідно до ст.ст. 626 ч.1, 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ( ст. 1054 ЦК України) Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено ст. 610 ЦК України. Вирішуючи питання про стягнення пені за прострочення сплати заборгованості по кредиту, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. На підстави статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав суд вправі зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Оскільки банком не доведено розміру збитків від невиконання відповідачкою умов договору, зважаючи на погашення відповідачкою боргу по тілу кредиту, кредит є споживчим, виходячи з таких засад цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України), суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь Банку до суми пені, нарахованої, в межах річного строку давності, що передував зверненню з позовом до суду ( а.с. 31-43) до 2000 гривень. Вищевказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної в постанові від 03.09.2014 у справі № 6-100 цс 14. А отже з відповідачки слід стягнути борг у сумі 6100 грн. 20 коп., з яких: 3985,69 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 114,51 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 2000 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати, у розмірі 243,6 гривень (а.с. 1).

Outcome: partial