Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказував на те, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого у них з відповідачем народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідно до рішення Турійського районного суду Волинської області від 24 вересня 2012 року шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] розірвано по причині зловживання дружиною алкогольних напоїв та діти: [PERSON] та [PERSON] залишились проживати з матір'ю за місцем її проживання [ADDRESS], а [PERSON] та [PERSON] разом із ним. Разом з тим, за період проживання дітей з матір»ю у зв'язку із неналежним виконанням відповідачкою своїх батьківських обов'язків, центр соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді здійснював соціальний супровід сім»ї, який не дав позитивного результату й відповідно не призвів до покрашення здійснення [PERSON] своїх батьківських обов'язків по відношенню до дітей, які разом із нею проживали. Зокрема, за інформацією центру під час здійснення соціального супроводу мати - [PERSON] ігнорувала поради та рекомендації фахівців із соціальної роботи та психолога. Неодноразово працівники Центру спостерігали [PERSON] у стані алкогольного сп'яніння. Фахівець із соціальної роботи попереджував [PERSON] про факти недотримання нею умов договору про здійснення соціального супроводу та про наслідки неналежного виконання батьківських обов'язків. Проте бажаного результату ці попередження не дали. 12.08.2013 року працівниками КМСД Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області складено адміністративний протокол за ч.1 ст.184 КУпАП за невиконання обов'язків по догляду, забезпеченню необхідних умов для проживання та навчання малолітніх дітей. Крім того, за інформацією, наданою дільничним лікарем від 09.04.2014 року, дитина [PERSON], [INFO] перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: затримка психомоторного розвитку, а згідно інформації НВК "Любисток" від 15.04.2014 року, [PERSON] [INFO], має низький рівень засвоєння знань, досить часто хворіє, пропускає уроки без поважних причин. Зовнішній вигляд учениці не відповідає правилам внутрішнього розпорядку (неохайна, брудна, з пофарбованим волоссям). Тому, ураховуючи вказане, 11.04.2014 р. за результатом засідання дорадчого органу Чернівецької міської ради з питань сімей, прийнято рішення збирати відповідні документи для позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її чотирьох дітей, оскільки з матір'ю діти проживали в жахливих умовах. Крім того, [PERSON] ніде не працює і не перебуває на обліку в центрі зайнятості з метою пошуку роботи. В подальшому, питання позбавлення [PERSON] батьківських прав було розглянуте на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Турійської районної державної адміністрації, яка відбулася 28.07.2014 року, по місцю проживання усіх чотирьох дітей відповідачки, на якій вирішено надати висновок щодо доцільності позбавлення її батьківських прав. Враховуючи вищевикладене, просив позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідачка у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, вказувала, що здійснює належний догляд за дітьми. В подальшому має намір влаштуватися на роботу та надавати дітям належний догляд та забезпечення й відповідно належним чином буде виконувати свої батьківські обов'язки. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Чернівецької міської ради Голубяк П.І. в судовому засіданні ураховуючи виключно інтереси дітей та зважаючи на неналежне виконання відповідачкою своїх батьківських обов'язків по утриманню, догляду та вихованню дітей, вказав на доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її дітей. Представник прокуратури Першотравневого району м. Чернівці, яка вступила до участі у справі після відкриття провадження у справі, підтримала позов та вважала за доцільне вирішити питання про позбавлення відповідачки батьківських прав відносного її дітей. У судовому засіданні свідок [PERSON] - начальник відділу соціального менеджменту Чернівецького міського центру Соціальних служб для сімї, дітей та молоді, будучи допитана в ході судового розгляду, суду показала, що 19 липня 2013 року до центру надійшов анонімний дзвінок та було повідомлено, що у [ADDRESS] проживає [PERSON], яка зловживає спиртними напоями, не виконує своїх батьківських обов'язків щодо своїх неповнолітніх дітей, покинула їх на [PERSON], [INFO]. При виїзді працівниками служби дійсно було встановлено, що діти проживають у жахливим умовах, у квартирі незадовільний санітарно-гігієнічний стан та неприємний запах. Матері дітей не було і як повідомила [PERSON], вона зловживає спиртними напоями та більше двох тижнів не була вдома і де вона знаходиться їй невідомо. Також вказала на те, що в подальшому відповідачка [PERSON] була взята під соціальний супровід Служби, в ході якого фахівці служби неодноразового відвідування помешкання [PERSON], надавали допомогу. Однак, при неодноразовому відвідуванні, остання була помічена в стані алкогольного сп'яніння, або ж взагалі відсутня вдома та догляд за дітьми здійснювала прабабуся дітей [PERSON], яка не знала місця знаходження її онуки. Також було встановлено, що за місцем проживання дітей незадовільні санітарно - гігієнічні умови проживання, розкидані речі, не обладнано місце для навчання та неприємний запах у помешканні, діти потребували медичної допомоги та лікування, однак мати ухилялась від їх лікування та відвідування лікарів. Також вказала на те, що відповідачка відмовилась пройти реабілітацію з метою лікування від алкогольної залежності та не мала місця роботи, тому в подальшому службою були зібрані документи щодо подальшого позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні її дітей, а 16 травня 2014 року діти були передані на виховання батьку [PERSON], який забрав їх по місцю свого проживання. Свідок [PERSON] - вчитель НВК «Любисток» в ході судового розгляду справи та будучи допитана як свідок, суду підтвердили факт неналежного виконання відповідачкою своїх батьківських прав щодо неповнолітніх дітей. Зокрема вказала на те, що дочка [PERSON] - [PERSON] є її ученицею, яка протягом першого та другого навчального років без поважних причин дуже часто пропускала навчання, мала неохайний вигляд, не була забезпечена усім необхідним для навчання та погано засвоювала шкільний матеріал. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, а також дослідивши письмові докази по справі, суд ураховуючи характер спірних правовідносин сторін, приходить до наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, якій на підставі рішення суду 24.09.2012 року розірвано (а.с. 10). Від вказаного шлюбу у сторін є четверо неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], двоє з яких залишись проживати з батьком, а двоє з матрію. Згідно із свідоцтвом про народження дітей, їх батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5-8). Зокрема, звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач просив суд позбавити [PERSON] батьківських по відношенню до своїх чотирьох дітей, які передані на даний час йому на виховання, з підстав того, що остання ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, діти недоглянуті, проживають у незадовільних умовах, а також [PERSON] не піклується про стан здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, ст. 164 СК України визначено підстави для позбавлення батьківських прав батьків, а саме: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. При цьому відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, відповідно до положень п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення мати, батька батьківських прав в судовому порядку є їх ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Крім того, згідно із роз'ясненнями пп. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. В той же час, суди при вирішенні питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав в кожному конкретному випадку повинні звертати увагу на вимоги ч. ч. 4-6 ст. 19 СК України, відповідно до якої при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Так, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від здійснення своїх батьківських прав по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, не здійснює належного догляду за ними, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, а також не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення тощо. Зокрема, з огляду на вказане, судом встановлено, що родина [PERSON] перебувала під соціальним супроводом Чернівецького міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді, як неблагополучна родина. В ході такого супроводу фахівцями центру неодноразово навідувалась родина з метою надання допомоги у здійсненні догляду та виховання дитини, однак в ході неодноразових відвідувань фахівцем центру місця проживання [PERSON] та її дітей, було встановлено відсутність відповідачки дома та зі слів прабабусі, на вихованні яких перебували діти, встановлено, що [PERSON] тривалий час не буває вдома, оскільки зловживає спиртними напоями, не має постійного місця роботи тощо. Також фахівцем був виявлений і факт знаходження [PERSON] вдома, однак у стані алкогольного сп'яніння. Крім того, фахівцем також обстежувались умови проживання дітей й відповідно встановлено їх незадовільний стан, присутність неприємного запаху у квартирі, неприбраність щодо, що негативно впливає на розвиток дітей, про що складено у період з липня 2013 року по травень 2014 року відповідні доповідні, які містяться у матеріалах справи. Також судом встановлено, що [PERSON] перебуваючи під соціальним супроводом неодноразово ігнорувала поради спеціалістів, що підтверджується відповідним листом директора Чернівецького міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді Л. Чобан від 04.07.2014 року, відповідно до якого [PERSON] під час здійснення соціального супроводу ігнорувала поради та рекомендації фахівців із соціальної роботи, поради психолога Центру, зокрема відвідування групи для залежних в ГО «Нова сім»я», уникала домовлених зустрічей із соціальними працівниками. Неодноразово працівники Центру спостерігали [PERSON] у стані алкогольного сп»яніння під час відвідування її родини за місцем проживання. (а.с. 12-13). Крім того, відповідно до інформації Сектору кримінальної міліції у справах дітей Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області від 12 серпня 2013 року, на [PERSON] складено адміністративний протокол за ст. 184 ч.1 КУпАП за невиконання обов»язку по догляду, забезпеченню необхідних умов проживання та навчання своїх малолітніх дітей. (а.с.14). Таким чином, згідно наданих доказів судом достовірно встановлено, що відповідачка [PERSON] не здійснює належного догляду за своїми неповнолітніми дітьми, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення тощо й відповідно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Зокрема, відповідно до характеристики, наданої НВК "Любисток" від 15.04.2014 року, [PERSON] [INFO], має низький рівень засвоєння знань, досить часто хворіє, пропускає уроки без поважних причин. Зовнішній вигляд учениці не відповідає правилам внутрішнього розпорядку, що також підтверджується поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка (а.с.15). Тому, ураховуючи вказане, а також те, що соціальний супровід родини [PERSON] не дав позивних результатів та відповідачка не зробила для себе висновків щодо необхідності належного виховання своїх дітей, 11 квітня 2014 року за результатом засідання дорадчого органу Чернівецької міської ради з питань сімей, прийнято рішення збирати відповідні документи для позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її чотирьох дітей, оскільки з матір'ю діти проживали в жахливих умовах. Крім того, [PERSON] ніде не працює і не перебуває на обліку в центрі зайнятості з метою пошуку роботи, а також повідомлено батька дітей про дані обставини, який в свою чергу виявив бажання забрати дітей на виховання за своїм місцем проживання до [ADDRESS]. В подальшому, питання позбавлення [PERSON] батьківських прав було розглянуте на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Турійської районної державної адміністрації, яка відбулася 28.07.2014 року, по місцю проживання усіх чотирьох дітей відповідачки, на якій вирішено надати висновок щодо доцільності позбавлення її батьківських прав (а.с 3). При цьому, суд приймає даний висновок до уваги як належний та допустимий доказ з огляду на те, що при вирішенні питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні до її чотирьох неповнолітніх дітей, органом опіки та піклування були детально проаналізовані усі обставини даної справи та відношення відповідачки до виконання своїх батьківських обов'язків, а також враховано й особу позивача, проведено обстеження його місця проживання та встановлено його ставлення до своїх дітей та виконання батьківських обов'язків по їх вихованню та утриманню. Зокрема, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач [PERSON] має позитивну характеристику. Так, відповідно до довідки, виданої 23.07.2014 року Облочинською сільською радою Турійського району Волинської області, в [ADDRESS] з [PERSON] проживають четверо його дітей, за час проживання він зарекомендував себе із позитивної сторони, тактовний, ввічливий, не вживає спиртного, не палить, хороший сім»янин (а.с. 16-17). Як убачається з акту соціального інспектування від 23.07.2014 року, сім»я [PERSON] є працьовитою, старанною, користується повагою односельчан (а.с. 19). Актами обстеження житлово - побутових умов проживання позивача та його дітей підтверджується задовільний стан житлового приміщення (а.с. 20-23). Таким чином, судом достовірно встановлено, що на час розгляду справи діти проживають разом з батьком за адресою: [ADDRESS], а їх мати [PERSON] батьківських обов'язків не виконує, не займається їх вихованням, не цікавляться здоров'ям та навчанням, що в свою чергу свідчить про умисне ухилення її від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей та не відповідає принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст. ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». При цьому, як встановлено судом , з моменту відібрання дітей, а саме з травня 2014 року відповідачка жодного разу не навідувала своїх дітей та не вживала ніяких заходів щодо їх повернення. До того ж відповідачкою не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вказаного та на підтвердження належного виконання нею своїх батьківських обов'язків по відношенню до неповнолітніх дітей. За таких обставин, суд оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки в ході судового розгляду знайшли свого повного підтвердження доводи позивача про те, що [PERSON] умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не займається вихованням та розвитком дітей, їх лікуванням тощо, що свідчить про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав. При цьому, судом при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав також враховується й наданий 28.07.2014 року висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її дітей. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення і поновити зазначену особу в батьківських прав. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідачки, що у разі зміни обставин, що слугували підставами для позбавлення її батьківських прав, не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved