Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

01.07.2020 [PERSON] вернулася до суду із позовом до Київської міської ради, Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, третя особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) та просила: -визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] ; -визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] ; -визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на земельну ділянку площею 0,05 га для ведення садівництва, кадастровий номер 3220880903:04:007:0032, що розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . -визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на садовий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що є єдиною спадкоємицею померлого - [PERSON] , як його дружина (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане відділом ЗАГС Залізничного райвиконкому м. Києва від 31.07.1987). Покійний, [PERSON] , при житті 05.04.2005 набув право власності на квартиру, що знаходиться: [ADDRESS] в порядку спадкування (Свідоцтво на право на спадщину за заповітом [PERSON] № 1045). 19 січня 2007 року [PERSON] і [PERSON] набули права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право власності на житло. Також, подружжя під час шлюбу набуло право власності на земельну ділянку площею 0,05 га для ведення садівництва, кадастровий номер 3220880903:04:007:0032, що розташована за адресою: [ADDRESS], та розташований на ньому садовий будинок [ADDRESS] . 22 червня 2015 року подружжя уклало Шлюбний договір, яким було встановлено режим спільної сумісної власності на майно: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,05 га для ведення садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS]; садовий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що посвідчується Свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті головного територіального управління юстиції у місті Києві від 02 грудня 2019 року , серії [NUMBER] . 04 лютого 2020 року Івасішиним С.В. , державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори, відкрита Спадкова справа № 65452623 про право на спадщину за законом до майна померлого [INFO] її чоловіка, [PERSON] . 11 червня 2020 року Івасішиним С.В. , державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори, видана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки неможливо визначити частки в спільній сумісні власності подружжя, тому неможливо встановити склад спадкового майна. В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року вказано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права власності у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). З урахуванням викладеного вище просить суд позовні вимоги задовольнити. 02.07.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.10.2020 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у підготовчому засіданні. 24.03.2021 на адресу суду надійшли матеріали спадкової справи № 65452623 після смерті [PERSON] . 29.03.2021 від представника третьої особи Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли пояснення на позовну заяву у яких останній просив розгляд справи провести без участі представника третьої особи та ухвалити рішення відповідно до норм законодавства. 01.04.2021 [PERSON] подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої [PERSON] просила суд: -визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] ; -визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] ; -визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 земельної ділянки площею 0,05 га для ведення садівництва, кадастровий номер 3220880903:04:007:0032, що розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] ; -визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 садового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.04.2021 було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні. У судове засідання позивачка не з`явилася та подала до суду заяву у якій просила провести судове засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені. Відзив на позовну заяву не подавали. Третя особа у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлена. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів, оскільки їх неявка не перешкоджає її розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК України про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що посвідчується Свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті головного територіального управління юстиції у місті Києві від 02 грудня 2019 року , серії [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що 04.02.2020 [PERSON] звернулася до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] . На підставі поданої заяви державним нотаріусом Івасішиним Сергієм Володимировичем було відкрито спадкову справу № 65452623 про право на спадщину за законом до майна померлого [INFO] її чоловіка, [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного нотаріуса Івасішина С.В. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, оскільки неможливо визначити частки в спільній сумісні власності подружжя, тому неможливо встановити склад спадкового майна. У зв`язку з чим у позивачки виникло право захисту в судовому порядку шляхом визнання права власності спадкоємця на спадкове майно. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина, не залежно від часу її прийняття належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Позивачка відноситься до осіб, які мають право на спадкування за законом після смерті [PERSON] , оскільки є дружиною померлого, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Встановлено, що позивачка у визначений законом шестимісячний строк подала заяву про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. Оскільки позивачці було відмовлено у отриманні свідоцтва про право на спадщину з підстав неможливості визначити частки в спільній сумісні власності подружжя та неможливості встановити склад спадкового майна, її права підлягають поновленню у судовому порядку. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Частиною першою, другою статті 77 ЦПК України визначено, належним є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Оскільки позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно з посиланням на неможливість визначити частки в спільній сумісні власності подружжя та встановити склад спадкового майна, її права щодо майна подружжя, що є предметом спільної сумісної власності подружжя та яке було предметом Шлюбного договору від 22.06.2015, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0,05 га для ведення садівництва, кадастровий номер 3220880903:04:007:0032, що розташована за адресою: [ADDRESS], та розташованого на ній будинку [ADDRESS] ; підлягають поновленню у судовому порядку. Щодо позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , то дані позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. [PERSON] набув право власності на квартиру, що знаходиться: [ADDRESS] у порядку спадкування (свідоцтво на право на спадщину за заповітом [PERSON] № 1045). Тобто, дана квартира була його особистою власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя. Крім того, дана квартира не була предметом Шлюбного договору від 22.06.2015. Тобто, постановою державного нотаріуса Івасішина С.В. позивачу не було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, оскільки постанова стосувалася виключно майна, яке належало до спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Частиною першою, другою статті 77 ЦПК України визначено, належним є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. З огляду на викладене вище та зважаючи на докази в матеріалах справи приймаючи до уваги відсутність у позивача правовстановлюючого документу на спадкове майно, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, та задоволення позову частково.

Outcome: partial