Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

У квітні 2020 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] (надалі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позов мотивував тим, що 14 лютого 2017 року о 16 год. 20 хв. трапилася ДТП, під час якої відповідач [PERSON] керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Таврія» д.н.з. [NUMBER] у м. Фастів допустив зіткнення з транспортним засобом «Daihatsu Siriоn» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДПТ транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2017 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач зазначає, що 06 червня 2017 року потерпіла [PERSON] подала заяву про відшкодування шкоди та на підставі наказу № 5989 від 20 липня 2017 року [PERSON] було відшкодовано майнову шкоду в розмірі 10380 грн. 10 коп.. Оскільки [PERSON] спричинив ДТП та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просити суд стягнути з відповідача на свою користь 11680,10 грн. завдану шкоду в порядку регресу, а також сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн.. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Між тим, в прохальній частині позову, просив суд розглянути справу без участі представника позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Оскільки, відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 14 лютого 2017 року о 16 год. 20 хв. трапилася ДТП, під час якої відповідач [PERSON] керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Таврія» д.н.з. [NUMBER] у м. Фастів допустив зіткнення з транспортним засобом «Daihatsu Siriоn» д.н.з. [NUMBER] власником якого є [PERSON] , внаслідок ДПТ транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Як вбачається з матеріалів справи, Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2017 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по адміністративній справі - закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. (а.с.5) У відповідності з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно з положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП відповідач не мав Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.12). При цьому, положенням ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно з п. 41.1. а) Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. В результаті зазначеної дорожньої пригоди автомобіль «Daihatsu Siriоn» д.н.з. [NUMBER] отримав пошкодження, в зв`язку з чим власник [PERSON] , 07 лютого 2017 року, звернулася до позивача із Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 7-8). Згідно висновку експертного дослідження № 32 від 21 лютого 2017 року наданого ФОП « [PERSON] » матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Daihatsu Siriоn» д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 12537,86 грн. (13-15). 06 червня 2017 року власник пошкодженого автомобіля «Daihatsu Siriоn» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] звернулася до позивача МТСБУ із заявою про відшкодування оціненої шкоди завданої в результаті ДТП (а.с.21). Так, на підставі вищенаведеної норми закону, позивачем згідно Довідки № 1 від 10 липня 2017 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та Наказу № 5989 від 20 липня 2017 року, було здійснено виплату [PERSON] в розмірі 10380,10 грн. (а.с. 24, 25, 28), крім того позивачем було сплачено ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» витрати на надання послуг з врегулювання у розмірі 1300,00 грн., що підтверджується Рахунком № 39449 від 19 червня 2017 року, Актом № 39449 від 19 липня 2017 року та платіжним дорученням № 39449рв від 25 липня 2017 року (а.с.26-28). У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 38.2.1. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. Судом достовірно встановлено, що дана ДТП мала місце з вини відповідача. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення в порядку регресу з [PERSON] витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому та на надання послуг з врегулювання, в загальному розмірі 11680,10 грн. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп., що підтверджено платіжним дорученням № 9795572 від 06 лютого 2020 року (а.с. 4). У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Outcome: approved