Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи зменшення позовних вимог, просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на їхнього повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення ним навчання [INFO] року. В обґрунтування позову зазначала, що від спільного проживання однією сім`єю вона та [PERSON] мають сина [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття. Сімейне життя у сторін не склалося, з 2000 року вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Їхній син [PERSON] весь час проживає з матір`ю, на даний час він навчається на 3 курсі денної форми навчання в Національній академії внутрішніх справ, термін закінчення навчання [INFO] року. Згоди щодо матеріального утримання та виховання сина батьком вона і відповідач не досягли. Раніше [PERSON] інколи бачився з сином та допомагав йому матеріально, приблизно 1500 грн. у рік. Оскільки син навчається на денній формі, заробляти на життя він змоги не має. Вона допомагає синові, купує йому одяг, книжки, дає кошти на проживання та харчування, проте у зв`язку із подорожчанням цін, їй самостійно важко забезпечувати сина усім необхідним, тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом, оскільки згідно із вимогами ст. ст. 199, 200 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання та у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав, проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, з дня пред`явлення позову і до закінчення ним навчання [INFO] року, не заперечує. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьком є відповідач [PERSON] , матір`ю - позивач [PERSON] , які до 2000 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Із довідки № 46/02-5603 від 31 жовтня 2018 року, виданої Національною академією внутрішніх справ, вбачається, що син сторін [PERSON] навчається на ІІІ курсі денної форми цього навчального закладу за державним замовленням, ступінь вищої освіти "бакалавр". Термін закінчення ним навчання [INFO] року. У зв`язку з навчанням повнолітній син сторін [PERSON] потребує матеріальної допомоги від батьків. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного вище, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved