Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Прокурор Виноградівського району звернувся до суду в інтересах держави в особі Державного департаменту продовольства Міністерства аграрної політики України та Державного підприємства радгосп-завод "Виноградівський" із позовною заявою до Виноградівської міської ради, вимоги якої уточнялись двічі і згідно із Заявою про уточнення змісту позовних вимог від 13.12.2013 року позивач просить суд: - визнати недійсним рішення 33 сесії 4 скликання Виноградівської міської ради № 1322 від 29.11.2005 року «Про припинення права радгоспу «Виноградівський» на користування частини земельної ділянки», земель загальною площею 4,6 га, нормативно-грошова оцінка якої складає 121060,75 грн; - земельну ділянку, площею 4,6 га повернути у власність держави в особі Міністерства аграрної політики і продовольства України; - визнати недійсним рішення 32 сесії 4 скликання Виноградівської міської ради від 29.11.2005 року за №1343 «Про надання дозволу на складення технічної документації по передачі у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства»; - визнати недійсним рішення 22 сесії 5 скликання Виноградівської міської ради від 17.03.2009 року за №1016 «Про затвердження технічної документацій і землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності а земельну ділянку для ведення особистого господарства»; - визнати недійсним рішення 21 сесії 5 скликання Виноградівської міської ради від 23.01.2009 року за №964 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення особистого господарства»; - скасувати державні акти на право власності на земельну ділянку за наступними номерами: №023146 від 01.07.2009 року, №027253 від 28.10.2009 року, №038008 від 01.07.2009 року, №053027 від 02.12.2009 року, №018788 від 26.06.2009 року, №435106 від 19.06.2009 року, №027254 від 25.09.2009 року, №439110 від 11.09.2009 року, №038002 від 25.09.2009 року, №436118 від 04.03.2012 року, №430698 від 05.06.2009 року, №436120 від 28.10.2009 року, №433263 від 18.06.2009 року, №436115 від 28.10.09 року, №038003 від 16.06.09 року, №436436 від 14.07.2009 року, №038007 від 23.07.2009 року, №436119 від 29.10.2009 року, №018786 від 20.10.2009 року, №436121 від 28.10.2009 року №016499 від 20.10.2009 року, №429136 від 05.06.2009 року, №038005 від 29.05.2009 року, №038004 від 16.06.2009 року, №433264 від 30.06.2009 року, №433265 від 30.06.2009 року, №436117 від 06.07.2009 року, №436116 від 06.07.2009 року, №436114 від 10.08.2009 року, №018787 від 25.09.2009 року. За клопотанням позивача до участі у справі залучено третіх осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В судовому засіданні прокурор підтримав обставини, викладені у позовній заяві, якими обґрунтував уточнені вимоги позову, а саме те, що при прийнятті рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою, належного ДП радгосп "Виноградівський" відповідач вийшов за межі наданих йому законом повноважень, оскільки відповідно до п.12 Перехідних положень ЗК України землями, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, відповідач не вправі був розпоряджатися. Просив суд задовольнити позов повністю. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти заявлених позовних вимог, вважає такі безпідставними, оскільки дії відповідача є законними. Доводи позивача про те, що відповідач перевищив межі повноважень при вирішенні питання щодо земельної ділянки в межах населеного пункту, заперечила, посилаючись на те, що на час розгляду та прийняття рішення пункт 12 Перехідних положень ЗК України діяв у первинній редакції та його положення не містили винятків, внесених до цієї норми доповненнями Законом України №3235-ІУ. А пункт 12 цього Закону у первинній редакції наділяв міську раду повноваженням розпоряджатися землями у межах населеного пункту за винятком лише земель, переданих у приватну власність. Тому просила відмовити у задоволенні вимог позову. Треті особи в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог з тих же підстав і просили відмовити у задоволенні вимог позову. Заслухавши пояснення, дослідивши подані докази, всебічно та повно з'ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, на які позивач посилається та які мають значення для вирішення спору, суд дійшов наступного висновку. В обґрунтування вимог позову прокурор заявив, що вважає вказане рішення незаконним з тих підстав, що право розпорядження земельними ділянками державного підприємства радгосп «Виноградівський» не належало до повноважень Виноградівської міської ради. А прийнявши вказане рішення відповідач вийшов за межі наданих йому повноважень. Позивач послався на пункт 12 Перехідних положень Земельного кодексу України в редакції Закону №3235-ІУ від 20.12.2005 року, відповідно до якого до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність та земель, на яких розташовані державні підприємства, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради. А згідно статуту ДП радгоспу «Виноградівський» підприємство засноване на державній власності і підпорядковане Державному департаменту продовольства Міністерства аграрної політики України. При цьому позивач повідомив суду ту обставину, що 24.11.2005 року адміністрація ДП радгосп «Виноградівський» дала згоду на вилучення із його землекористування земельну ділянку загальною площею 4,4 га на відділку «Чорна Гора», урочище «Питомник», м.Виноградів, та площею 0,20 га в районі [ADDRESS] згідно викопіровки на користь 43 працівників радгоспу, які на день перевірки виготовили державні акти на право власності на земельні ділянки. Тому, оскільки на думку позивача рішення про припинення права постійного користування є незаконним, то подальші рішення міської ради про надання дозволу на складання технічної документації по передачі у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства та рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку є також незаконними. Скасуванню підлягають також і державні акти про право власності на земельні ділянки, видані на підставі таких незаконних рішень. Перевіривши доводи позивача суд встановив наступне. Встановлено, що Рішенням тридцять третьої сесії Виноградівської міської ради Закарпатської області четвертого скликання «Про припинення прав радгоспу «Виноградівський» на користування частини земельної ділянки» від 29.11.2005 року №1322 вирішено припинити право постійного користування державного підприємства Радгоспу «Виноградівський» на частини земельних ділянок загальною площею 4,6 га, з них: 0,20 га - в районі [ADDRESS]; 4,4 га - на відділенні «Чорна Гора» в урочищі «Питомник». Вищевказані земельні ділянки перевести в землі запасу міської ради. Вказані землі знаходяться у межах населеного пункту-міста Виноградів. Таке рішення прийнято на підставі розгляду на сесії міської ради відношення дирекції радгоспу «Виноградівський» від 24.11.2005 року №352 відповідно до ст.ст.12, 141, 142 Земельного кодексу України та ст.ст.26,33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні. Відповідно до пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України у редакції Закону N 2768-III від 25 жовтня 2001 року, до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Законом України від 20.12.2005 р. N 3235-IV до вказаного пункту внесено доповнення. Так, відповідно до змісту пункту 12 Перехідних положень ЗК України із внесеними доповненнями Законом від 20.12.2005 р. N 3235-IV, до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Суд констатує, що на час прийняття відповідачем рішення щодо розпорядження землями в межах населеного пункту - припинення права постійного користування ДП радгосп «Виноградівський» - 29.11.2005 року пункт дванадцятий Перехідних положень ЗК України діяв у редакції Закону України №2768-III від 25 жовтня 2001 року, тобто в редакції, що надавала право сільським, селищним, міським радам розпоряджатися землями в межах населених пунктів за єдиним виключенням - крім земель, переданих у приватну власність. Таким чином доводи прокурора про те, що приймаючи рішення відповідач вийшов за межі своїх повноважень з точки зору положень пункту 12 Перехідних положень ЗК України із доповненнями, внесеними Законом України від 20.12.2005 р. N 3235-IV, суд відхиляє, оскільки закон у вказаній прокурором редакції застосуванню до вказаних конкретних правовідносин не підлягає. Пунктом «а» частини 1 ст.141 та частинами 3,4 ст.142 ЗК України врегульовано підстави та порядок припинення права постійного користування земельною ділянкою. Відповідно до п.а ч.1 ст.141 ЗК України, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою є однією із передбачених законом підстав припинення права користування земельною ділянкою. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.142 ЗК України, припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації. Проаналізувавши встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що визначена законом процедура припинення права постійного користування земельною ділянкою відповідачем дотримана. Отже, перевіривши доводи позивача, якими він обґрунтовує вимоги позову, суд вирішив, що обставина, на яку позивач посилається, як на підставу своїх вимог ( вихід за межі наданих чинним законодавством повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення 29.11.2005 року) не мала місця. Інших доводів на обґрунтування заявлених вимог позивачем не наведено. Інших фактичних даних, що б мали значення для вирішення справи, не встановлено. Розглянувши цивільну справу за позовом прокурора Виноградівського району у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд вирішив, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed