Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

01.09.2016 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, у якому позивачі просили усунути перешкоди, які виникли внаслідок незаконного відключення відповідачем електропостачання приміщень №. 23, 16 розташованих по вул. Лозуватській, 56, в м. Шпола, Черкаської області, в користуванні позивачами їх майном: приміщенням № 23 (стоматологічним кабінетом), яке належить [PERSON], та приміщенням № 16 (ювелірною майстернею), яке належить [PERSON] та [PERSON], шляхом зобовязання відповідача - керівника ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» - [PERSON] надати письмовий дозвіл на підключення вищевказаних приміщень № 23,16 через електромережі фабрики до мережі енергопостачальної організації для отримання позивачами власних лімітів (потужностей) використання електричної енергії, а також стягнути з відповідача завдані матеріальні збитки на користь позивачів: [PERSON] 41 115,27 грн., [PERSON] та [PERSON] солідарно 46 701,63 грн. 15.05.2017 позивачі подали до Шполянського районного суду Черкаської області позовну заяву про збільшення позовних вимог, в якій просили усунути перешкоди в користуванні позивачами їх майном, які виникли внаслідок незаконного відключення відповідачем електропостачання приміщень №23,16, розташованих по вул. Лозуватська, 56, в м. Шпола, Черкаської області, а саме: приміщенням № 23 (стоматологічним кабінетом), яке належить [PERSON], та приміщенням № 16 (ювелірною майстернею) яке належить [PERSON] та [PERSON], шляхом зобовязання відповідача - керівника ПАТ « Швейна фабрика Лібовнера» - [PERSON] надати письмовий дозвіл на підключення вищевказаних приміщень № 23,16 та сполучених з ними електромережею приміщень № 18, 20, 21, 37, 24, 25, 26, 28, 29, 31, 32, 33, 34, 4, 5, 22, 38, 70 через електромережі фабрики до мережі енергопостачальної організації для отримання позивачами власних лімітів (потужностей) використання електричної енергії; усунути перешкоди, які виникли внаслідок незаконного перекриття відповідачем перегородкою з металопластику в вестибюлі швейної фабрики входу до приміщень № 23,16 та сполучених з ними інших 18-ти приміщень розташованих по вул. Лозуватська, 56, в м. Шпола, Черкаської області, в користуванні позивачами їх майном, шляхом зобов'язання відповідача - керівника ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» [PERSON] демонтувати перегородку з металопластику в вестибюлі приміщення фабрики, яка заблокувала вхід до приміщень позивачів [PERSON], [PERSON] [PERSON], а також стягнути з відповідача - ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» завдані матеріальні збитки на користь позивачів: [PERSON] - 127 673,64 грн., [PERSON] та [PERSON] солідарно145 020,82 грн. Свій позов позивачі обґрунтовують тим, що позивач [PERSON], купив згідно з трьома договорами купівлі-продажу у відповідача - ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» частину адміністративного корпусу в нежитловій будівлі № 56 по вул. Пролетарській (після перейменування - вулиці Лозуватській ) м. Шпола Черкаської області: 04.10.2012 - приміщення № 16, 18, 20, 21, 23, 37 загальною площею 67,3 кв.м., 21.04.2013 - приміщення першого поверху № 24, 25, 26, 28, 29, 31, 32, 33, 34 загальною площею 46,3 кв. м., 11.04.2014 - приміщення 1-го поверху №2 4, 5, 22, 38, 70, загальною площею 83,8 кв.м. Згідно з абз. 7, п. 9 договору купівлі - продажу приміщень від 11.04. 2014 продавець надав покупцю дозвіл на підключення через електромережі підприємства до мережі енергопостачальної організації (Шполянської районної електромережі) та отримання від енергопостачальної організації власних лімітів (потужностей) використання електричної енергії, тому позивач і пред'явив даний позов. 31.05.2016 позивач [PERSON]подарував позивачеві [PERSON] приміщення № 16, 18 по вул. Лозуватській, 56, в м. Шпола, Черкаської області. З дати купівлі приміщень швейної фабрики і до 21.04.2016, позивач [PERSON] сплачував щомісячно кошти за використану ним в приміщеннях електроенергію директору ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» та безпосередньо в Шполянську РЕМ згідно квитанцій. 29.10.2015 листом №1/29/10 директор фабрики [PERSON] запропонував позивачеві [PERSON] напряму укласти договір з енергопостачаючим підприємством в зв'язку з обмеженням лімітів енергопостачання на 2016 рік, тому ним восени 2015 року було замовлено виготовлення технічної документації на підключення належних йому на швейній фабриці приміщень через електромережу фабрики до мережі енергопостачальної організації - Шполянської РЕМ. Однак 21.04.2016 відповідач відключив приміщення позивачів від електропостачання і таким чином позивачі з цього дня позбавлені можливості користуватися своїм майном та працювати в стоматологічному кабінеті і ювелірній майстерні, та через відсутність електроенергії в приміщеннях несуть матеріальні збитки. Тому позивачі звернулись до суду з даним позовом. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник позивачів [PERSON] в судове засідання зявились, позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду був належним чином повідомлений. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 04.10.2012 ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу приміщень, згідно з яким [PERSON] купив частину адміністративного корпусу (літера А): приміщення №16 площею 15,2 кв.м, №18 площею 10,4 кв.м, №20 площею 13,0 кв.м, №21 площею 5,8 кв.м, №23 площею 18,4 кв.м, №37 площею 4,5 кв. м, загальною площею 67,3 кв. м, в нежитловій будівлі №56, що знаходиться по вул. Пролетарській, в місті Шпола Черкаської області на земельній ділянці Шполянської міської ради площею7830 кв. м. (а.с.68), що підтверджується також витягом з Державного реєстру правочинів №11926653 від 04.10.2012, виданим приватним нотаріусом [PERSON] (а.с.9) та витягом про державну реєстрацію прав №36274327 від 15.11.2012, виданим Шполянським виробничим відділком комунального підприємства «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» (а.с.10). 21.10.2013 ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу приміщень, згідно з яким [PERSON] купив частину адміністративного корпусу (літера А) першого поверху: підсобне приміщення №24 площею 2,3 кв.м, підсобне приміщення №25 площею 1,7 кв.м, основне приміщення №26 площею 24,4 кв.м, підсобне приміщення №28 площею 2,9 кв.м, підсобне приміщення №29 площею 1,2 кв.м, підсобне приміщення №31 площею 1,1 кв.м, підсобне приміщення № 32 площею 1,1 кв.м, підсобне приміщення № 33 площею 1,1 кв.м., підсобне приміщення №34 площею 10,5 кв.м., загальною площею 46,3 кв.м, що знаходиться по вул. Пролетарській, 56, м. Шпола, Черкаської області (а.с.11-13), що підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №11268872 від 21.10.2013, виданим приватним нотаріусом [PERSON] (а.с.14-15). 11.04.2014 ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу приміщень, згідно з яким [PERSON] частину адміністративного корпусу (літера А) першого поверху: основне приміщення №4 площею 11,5 кв.м, основне приміщення №5 площею 11,2 кв.м, основне приміщення №6 площею 12,0 кв.м, коридор №22 площею 34,7 кв.м, підсобне приміщення №38 площею 11,0 кв.м, підсобне приміщення №70 площею 3,4 кв.м, а всього площею 83,8 кв.м, що знаходиться по вул. Пролетарській, 59, в м. Шпола, Черкаської області, на земельній ділянці Шполянської міської ради площею 7830 кв. м, (а.с.16-18), що підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №20374887 від 11.04.2014, виданим приватним нотаріусом [PERSON] (а.с.19-20). 31.05.2016 [PERSON] та [PERSON] уклали договір дарування нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Шполянського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №1172, відповідно до якого [PERSON] прийняла безоплатно в дар нежитлове приміщення - частину адміністративного корпусу (літера А): приміщення №16, що розташоване по вулиці Лозуватській, 56,в м. Шпола Шполянського району Черкаської області, площею 15,2 кв.м. (а.с.22-23), що підтверджується також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №60340528 від 31.05.2016, сформованою приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с.24). Відповідно до листа директора ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» [PERSON]О, до [PERSON] №1-29/10 від 29.10.2015 [PERSON] повідомив [PERSON] про те, що звязку з обмеженням лімітів енергопостачання на 2016 рік ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» не зможе надавати комунальні послуги з 01.01.2016 та пропонує внести в чинний договір необхідні зміни і напряму укласти договір з енергопостачаючим підприємством (а.с.63). Згідно з листом директора ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» [PERSON]О, до [PERSON] №4-30/05 від 30.05.2016[PERSON] просить [PERSON] визначити зручний для нього час для демонтації морозильної камери з приміщення №34 (а.с.25). Відповідно до вимоги директора ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» [PERSON], до [PERSON] №1/30/05 від 30.05.2016 [PERSON] вимагав від [PERSON] негайно надати вільний доступ до приміщення №17, яке належить на праві власності Товариству, та забезпечити можливість контролю доступу до нього зі сторони охорони Товариства, враховуючи підвищену небезпеку та важливість даного об'єкту (а.с.26). Згідно з вимогою директора ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» [PERSON]О, до [PERSON] №3/30/05 від 30.05.2016 [PERSON] вимагав від [PERSON] терміново усунути перешкоди у доступі до підсобного приміщення №17 та усунути перешкоди для спільного використання підсобних приміщень № 28,31,32 за їх прямим призначенням. (а.с.27). Відповідно до розпорядження №1/08.06.2016 від 08.06.2016 в зв'язку з проникненням невідомими чином на територію ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» сторонньої особи, та з метою недопущення подібних випадків директор ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» наказав перевірити можливі місця доступу на охоронюваний об'єкт та перекрити місця можливого несанкціонованого доступу до території, яка знаходиться під охороною (а.с.28). Згідно з повідомленням №1/21/06 від 21.06.2016 директор ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» [PERSON] попереджає [PERSON], що в зв'язку з реорганізацією порядку охорони комплексу ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» з 01.08.2016 доступ сторонніх осіб та автотранспорту на охоронювану територію комплексу ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» буде обмежений, та пропонує завчасно узгодити питання доступу з адміністрацією комплексу, укласти договір на утримання та обслуговування даху будівлі адміністративного корпусу, в якому знаходяться приміщення [PERSON], а також у зв'язку з потраплянням на охоронювану територію комплексу ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» сторонніх осіб, через належні [PERSON] приміщення, [PERSON] ставить [PERSON] до відома, що згідно з режимом охорони комплексу ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» доступ через центральний вхід буде обмежений у вечірній та нічний час з 18:00 до 09:00 з 01.07.2016 (а.с.64). Вказане повідомлення було направлене [PERSON] 23.06.2016 (а.с.65). Відповідно до відповіді [PERSON] директору ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» від 15.06.2016 доступ до приміщення № 17 був дозволений до 31.05.2016, хоча [PERSON]О відключив електроенергію від приміщень [PERSON] і останній з того часу до 15.06.2016 отримує збитки через простій стоматологічного кабінету та ювелірної майстерні. [PERSON] повідомляє, що 31.05.2016 він подарував приміщення №17 [PERSON] і з приводу доступу до цього приміщення [PERSON] необхідно домовлятися з нею. [PERSON] пропонував [PERSON] зустрітися для врегулювання спірних питань. Також [PERSON]В, вказав, що якщо [PERSON] не поставить до 26.06.2016 печатку на погодження документів на підключення через мережі фабрики до енергопостачальної організації - Шполянської РЕМ, він буду вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав (а.с.31). Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, вказана відповідь була направлена директору ПАТ «Шполянська фабрика Лібовнера» [PERSON] 15.06.2016 (а.с.32, 29-30). Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку [PERSON] за другий квартал 2016 року сплатив податок в розмірі 1453,68 грн. (а.с.43-44). Згідно з податковою декларацією [PERSON] за 2015 рік, останній у звітному періоді отримав дохід в розмірі 337578,00 грн. (а.с.45-46) Відповідно до податкової декларації [PERSON] за 2015 рік, [PERSON] у звітному періоді отримав дохід в розмірі 127815,00 грн. (а.с.47). Згідно з податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку [PERSON] за перший квартал 2016 року сплатив податки в розмірі 1118,88 грн. (а.с.48). Відповідно до вимоги №1/10/11 від 10.11.2016 директор ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» [PERSON] повідомив [PERSON], що з 01.05.2016 останнім був перекритий доступ до спільних проходів, які забезпечують доступ до підсобних приміщень № 28, 31, 32, що унеможливлює їх спільне користування. Підприємством був направлений [PERSON] лист за № 3/30/05 від 30.05.2016 з вимогою усунути перешкоди для спільного використання підсобних приміщень № 28,31,32 за їх прямим призначенням, який він отримав особисто 03.06.2016. Перешкоди досі не усунені. У звязку з ігноруванням [PERSON] законних вимог, [PERSON] ставить його до відома про облаштування ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» окремого входу до приміщень № 28,31,32, для використання підсобних приміщень № 28,31,32 за їх прямим призначенням (а.с.66). Ця вимога була направлена [PERSON] 14.11.2016 (а.с.67-68). У відповіді [PERSON] директору ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» [PERSON] від 18.11.2016 [PERSON] вказує, що згідно з договором купівлі-продажу від 21.04.2013 він купив у Шполянської швейної фабрики частину адміністративного корпусу ( в тому числі і приміщення № 28, 31, 32). Приміщення № 28, 31, 32 розташовані всередині будівлі і не мають вікон, тому освітлюються тільки електролампочками . Однак, відповідач відмовився погодити проект технічної документації та відключив 21.04.2016 всі належні [PERSON]В, приміщення (стоматологічний кабінет, ювелірну майстерню, а також і приміщення №№ 28, 31, 32) від електропостачання. Дійсно, [PERSON] було тимчасово замкнуті двері в належні йому на праві власності приміщення № 28, 31, 32, оскільки після вимкнення [PERSON] 21.04.2016 електропостачання, користуватися ними без електричного світла стало неможливо, така експлуатація туалету і умивальника без освітлення може привести до пошкодження їх сантехнічного обладнання (а.с.69). Ця відповідь була направлена ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» 18.11.2016, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а.с.70). Згідно з заявою [PERSON] до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області, останній вказує, що без його згоди в коридорі вестибюля фабрики було перекрито вхід до його приміщень, до яких він тепер не має доступу, та просить вжити заходів щодо винних осіб за порушення архітектурних норм і правил для відновлення проходу до його приміщень (а.с.72). На цю заяву Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області надало відповідь №1023-4-1.14-В/83 від 20.03.2017, у якій вказало, що представниками Управління було здійснено позапланову перевірку з виїздом на місце 14.03.2017 за адресою м. Шпола, Черкаської області, вул. Лозуватська, 56. На момент перевірки було виявлено влаштовану перегородку з металопластика в коридорі та розібрано частину перегородки приміщення першого поверху адміністративної будівлі Шполянської швейної фабрики. Власник, що придбав іншу частину приміщень був відсутній. Проведені будівельні роботи не належать до самочинного будівництва. На місці ознак виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту не виявлено, будівельники та будівельна техніка відсутні. Враховуючи вищезазначене, для вирішення питань зазначених у зверненні Управління рекомендувало звернутися до органів місцевого самоврядування (а.с.73-74). Ця відповідь була направлена [PERSON] 04.04.2017 (а.с.75). Згідно з п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Згідно з п. 9 договору купівлі-продажу від 11.04.2014 продавець надав покупцю дозвіл на підключення через електромережі підприємства до мережі енергопостачальної організації та отримання від енергопостачальної організації власних лімітів (потужностей) використання електричної енергії. В договорах купівлі-продажу від 04.10.2012 та від 21.10.2013 таке положення відсутнє. Натомість в усіх вказаних договорах наявний п. 11 (в договорі купівлі - продажу від 11.04.2014 п. 13) однакового змісту, відповідно до якого за взаємною згодою сторін зміни та доповнення до договору вносяться шляхом укладання додаткового правочину, посвідченого нотаріально. Відповідач пропонував позивачу [PERSON] змінити договори з питання користування електричною енергією, однак жодних додаткових правочинів до вищевказаних договорів купівлі-продажу до суду надано не було. Таким чином ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» надала дозвіл на підключення електромережі підприємства до мережі енергопостачальної організації та отримання від енергопостачальної організації власних лімітів (потужностей) використання електричної енергії лише для приміщень №4, 5, 22, 38 та 70. Для інших приміщень, в тому числі для приміщень №16 та №23 такого доступу не надавалось. Виходячи з вищевикладеного, суд частково задовольняє вимоги позивачів щодо надання письмового дозволу на підключення приміщень № № 23,16, 18, 20, 21, 37, 24, 25, 26, 28, 29, 31, 32, 33, 34, 4, 5, 22, 38, 70 через електромережі фабрики до мережі енергопостачальної організації для отримання позивачами власних лімітів (потужностей) використання електричної енергії, та задовольняє вказану вимогу лише для приміщень №№4, 5, 22, 38 та 70. Також, оскільки відповідач не був зобовязаний надавати дозвіл на підключення електромережі підприємства до мережі енергопостачальної організації та отримання від енергопостачальної організації власних лімітів (потужностей) для приміщень №16 та №23, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог позивачів щодо стягнення матеріальної шкоди необхідно відмовити. Відповідно до ст. 41, 55 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч 1, 2 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Статтями 316, 319, 321 ЦК України передбачено, що право власності є право особи на річ (майно), яким власник володіє, користується, розпоряджається на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є джерелом права у національній правовій системі. Так у Рішенні Європейського Суду з прав людини від 29.11.1991 року у справі «[PERSON] Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. За таких обставин, оскільки металопластикова перегородка перешкоджає здійсненню позивачами їх права власності, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити в частині позовних вимог щодо усунення перешкод, які виникли внаслідок незаконного перекриття відповідачем перегородкою з металопластику в вестибюлі швейної фабрики входу до приміщень №№ 23,16 та сполучених з ними інших 18-ти приміщень розташованих по вул. Лозуватська, 56, в м. Шпола, Черкаської області, в користуванні позивачами їх майном, шляхом зобов'язання відповідача демонтувати перегородку з металопластику в вестибюлі приміщення фабрики, яка заблокувала вхід до приміщень позивачів [PERSON], [PERSON] [PERSON]. В задоволенні інших позовних вимог відмовити. Заходи забезпечення позову не вживалися. Так як позов задовольняється частково, суд стягує з відповідача на рахунок позивачів судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 1378,00 грн.

Outcome: partial