Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

01 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути заборгованість за договором позики в сумі 36902 грн. 40 коп. та судові витрати. В обґрунтування заявленого позову [PERSON] посилалась на те, що відповідно до договору позики грошей № б/н від 04 лютого 2015 року, укладеного з [PERSON], останній отримав грошові кошти на загальну суму 3840грн., строком до 17 лютого 2015 року. В порушення умов договору позики грошей відповідач свої зобовязання належним чином не виконав. У звязку з чим, за договором позики грошей станом на 01 грудня 2015 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на суму 36902 грн. 40 коп., з якої 3840 грн. заборгованість за сумою боргу; 33062 грн. 40 коп. проценти за користування позикою. У судове засідання позивач не зявилась, в поданій суду письмовій заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 04 лютого 2015 року за договором позики грошей № б/н укладеного між [PERSON] та [PERSON], останній отримав грошові кошти на загальну суму 3840грн. Відповідно до п.4.1. договору позики грошей, позичальник зобовязаний повернути грошові кошти 17.02.2015 року у сумі 3840 грн. для погашення повної заборгованості за договором. Відповідно до пункту 4.2 договору позики грошей, за користування коштами понад строки, які вказані в договорі позичальник сплачує проценти за користування позикою у розмірі 3% за кожен день користування позикою (1095 відсотків річних або 1098 відсотки річних, якщо на період користування позикою випадає високосний рік) від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Згідно з ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 3840 грн. згідно розписки від 04.02.2015 року (а.с.5). З огляду на норми ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, відповідач в порушення умов вищевказаного договору позики грошей не виконав взятих на себе обовязків, у звязку з чим станом на 01 грудня 2015 року у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість на суму 36902 грн. 40 коп., з якої 3840 грн. заборгованість за сумою боргу; 33062 грн. 40 коп. проценти за користування позикою. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved