overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

01.12.2017 позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11.03.1994 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Протягом останнього часу шлюбні відносини погіршились, через різні погляди на життя. У звязку з чим позивач вважає, що подальше спільне життя не можливе, просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Дзюбанова». В судове засідання позивач звернувся до суду з заявою, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не сповістив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 11.03.1994 зареєстрований у Дзержинському відділі реєстрації актів громадського стану м. Харкова, актовий запис № 226. Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на теперішній час сторони не мешкають разом, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

01.12.2017 року [PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 10.04.2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі в Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 158 . Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною для розірвання шлюбу є різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2017 року, сторони мешкають окремо. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, у зв'язку з чим просив шлюб розірвати . Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.12.2017 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання. Позивачем до суду подана заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачем до суду подана заява про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що з 10.04.2013 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований в Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 158, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу . Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами сім'я розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини між ними припинені. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи вищевказані обставини суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв'язку з чим позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

01.12.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.09.1991 року П'ятихатським районним відділом РАГС Дніпропетровської області, актовий запис №137. На обґрунтування позову, [PERSON] послався на те, що шлюб розпався через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені з 1995 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спір про майно відсутній. Позивач вказав, що він створив нову сім'ю та має неповнолітню дочку. Оскільки примирення та збереження сім'ї неможливе, [PERSON] просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог щодо розірвання шлюбу наполягав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. У зв'язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], сторони перебувають у шлюбі з 07.09.1991 року, який зареєстровано П'ятихатським районним відділом РАГС Дніпропетровської області, актовий запис №137. (а. с. 18). Судом встановлено, що сторони припинили сімейні відносини з 1995 року, спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

01.12.2017 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] Ігорівну16.10.2003 року народження та [PERSON] [INFO] щомісячно у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.12.2017 року провадження по справі відкрито та справу призначено до розгляду Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутнсоті, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до наданих позивачкою документів, шлюб між позивачкою та відповідачем укладений 17.10.2002 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] Ігорівну16.10.2003 року народження та [PERSON] [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою і знаходяться на ії утриманні, матеріальна допомога з боку відповідача не надається. Відповідно до ст. ст. 180 182 Сімейного Кодекса України батьки зобов'язані утримавати дітей до досягнення їм повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дітей і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з [PERSON], суд враховує матеріальний і сімейний стан відповідача, та вважає можливим стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дітей. Одночасно, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

01.12.2017 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09.11.2017 року, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюб задоволено. При ухваленні рішення суду в резолютивній частині рішення судом не було прийнято рішення про відновлення дошлюбного прізвища Позивача. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по справі є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Куруючись ст.ст. 270, ЦПК України суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

01.12.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] геннадійовича в якому просить суд розірвати шлюб в звязку з тим, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, фактично шлюбні відносини припинені з липня 2017 року. Позов мотивовано тим, що 16 липня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 569 Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] Мартіна Артемовича, [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 липня 2010 року. Шлюб зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 569,згідно оригіналу\~свідоцтва про\~шлюб,\~серії I-НО\~№ 319270. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] Мартіна Артемовича, [INFO], відповідно до копії свідоцтва про народження, серії І-НО № 388336. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Спільне господарство сторони не ведуть. Враховуючи ці обставини суд вважає,що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам позивача. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

01.12.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. На обґрунтування вимог позивачка зазначила, що рішенням Балтського районного суду від 16.06.2009 р. стягнуто з [PERSON] на її користь щомісячно аліменти на утримання доньки Руслани, [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття донькою Русланою, тобто до 04.06.2025 року. На даний час у звязку з інфляцією, постійно зростаючими витратами на утримання доньки її не вистачає зазначеного розміру аліментів. Крім того, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» становить 888,5 грн. Тому вона просила суд збільшити розмір аліментів, які [PERSON] сплачує за рішенням Балтського районного суду Одеської області від 16.06.2009 року, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки Руслани, [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Балтського районного суду від 16.06.2009 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання доньки Руслани, [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття донькою Русланою, тобто до 04.06.2025 року. На даний час у звязку з інфляцією, постійно зростаючими витратами на утримання доньки позивачці не вистачає зазначеного розміру аліментів. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на даний час відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» становить 888,5 грн. Оскільки відповідач погоджується сплачувати збільшений розмір аліментів, визначений позивачкою, тому позов належить задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

01.12.2017 року [PERSON] звернулась до суду з цією заявою, вказуючи, що 22 листопада 1998 року помер її чоловік [PERSON]. 23 листопада 1998 року Погребищенським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області було видано свідоцтво про смерть. Актовий запис № 154. 27.01.1963 року [PERSON] було видано трудову книжку. Під час внесення записів в вищезазначені правовстановлюючі документи, було допущено помилку, а саме; помилково було вказане прізвище її померлого чоловіка «Загорняк», тоді як необхідно було внести вірний запис «Загірняк». В зв'язку з невідповідністю записів прізвища в свідоцтві про смерть та в трудові книжці, заявниця [PERSON], не має змоги реалізувати свої права на отримання допомоги по втраті годувальника після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 22.11.1998 року. Заявниця в судове засідання не зявилась, просила провести розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, про що до суду подала відповідну заяву. Представник заінтересованої особи Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області в судове засідання не зявився, направив до суду заяву від 08.12.2017 року, у якій заявлені вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення зави не заперечував, справу просив розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, оскільки вимоги заявниці знайшли своє повне і всебічне підтвердження в ході розгляду справи і підтверджуються документами прилученими до матеріалів справи, зокрема: свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.6), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.7), свідоцтвом про одруження [PERSON] (а.с. 8), трудовою книжкою виданою на імя [PERSON] (а.с. 9), оскільки іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, що не дає можливості заявниці реалізувати свої права, то його необхідно встановити на підставі ст. 315 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

01.12.2017 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 31.08.2001 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] Нікіту, [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з серпня 2017 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву згідно якої позов підтримала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву згідно якої позов визнав, просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, обґрунтованого сумніву щодо достовірності та добровільності визнання відповідачем позову у суду немає. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 31.08.2001 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №401. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] Нікіту, [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені з серпня 2017 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved