Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

01.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за № 89 від 14.06.2016 року, та стягнення моральної шкоди в розмірі 8000 грн. Зазначає, що він з 06.06.2011 року працює начальником юридичного відділу спеціального апарату управління ДП «Волиньвугілля». Наказом №89 від 14.06.2016 року ДП «Волиньвугілля» його притягнуто до дисциплінарної відповідальності оголошено догану за не надання детального звіту про виконану роботу за період з 01.01.2016 року по 31.05.2016 року та відмову надати документи і пояснення з цього приводу. Зазначає, що за період з 01.01.2016 року по 31.05.2016 року, як і на даний час, ним в повному обємі виконувались покладені на нього посадові обовязки, завдання та доручення, порушень в його діяльності не встановлено. Вважає, наказ в.о. генерального директора ДП «Волиньвугілля» від 06.06.2016 року №86, яким його зобовязано підготувати і надати через відділ діловодства до 10.06.2016 року детальний звіт про виконану роботу за період з 01.01.2016 року по 31.05.2016 року, та скасовано довіреність на представництво інтересів підприємства №13 від 11.03.2016 року до прийняття звіту про виконану роботу, незаконним, оскільки ведення детального обліку виконаної роботи не передбачено його посадовою інструкцією. Крім того, вказує, що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності з порушенням вимог ч. 2 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», тобто без попередньої згоди виборного органу - профспілкового комітету ППО НПГУ ВП «Шахта Бужанська», в члени якого він прийнятий з 21 липня 2015 року. Вказує, що у описовій частині оспорюваного наказу відсутні дані про вчинення ним дисциплінарного проступку, що виключає накладення стягнення. Вважає, що будь-яких порушень трудової дисципліни з його боку не було, а оголошення йому догани не ґрунтується на правових нормах, тому вважає наказ № 89 від 14.06.2016 року незаконним і таким, що підлягає скасуванню. Також вважає, що незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності призвело до порушення його трудових прав, нормальних життєвих звязків, позбавило його можливості реалізації своїх здібностей та професійних навиків, завдало істотної шкоди його авторитету, призвело до приниження його честі, гідності, ділової репутації. Такими діями відповідача, йому було завдано моральну шкоду, яку позивач оцінює в розмірі 8000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обємі з підстав наведених у позові, просить суд визнати незаконним та скасувати наказ № 89 від 14.06.2016 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 8000 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що наказ № 89 від 14.06.2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника юридичного відділу ДП «Волиньвугілля» [PERSON] є правомірним, оскільки останній відмовився від виконання наказу в.о. генерального директора №86 від 06.06.2016 року, яким його було зобовязано підготувати і надати керівнику підприємства через відділ діловодства детальний звіт про виконану роботу за період з 01.01.2016 року по 31.05.2016 року. Зазначає, що службова записка позивача від 10.06.2016 року стосовно безпідставності та незаконності вимог наказу № 86 від 06.06.2016 року, не може слугувати поясненнями особи по суті невиконання нею вимог наказу керівника. Також наголосив, що у відділі кадрів підприємства відсутня посадова інструкція начальника юридичного відділу від 16.03.2016 року, яка долучена до матеріалів справи позивачем. Поряд з цим, пунктом 2.8 наявної у відділі кадрів підприємства посадової інструкції начальника юридичного відділу, яка затверджена 30.01.2008 року, передбачено, що начальник юридичного відділу очолює роботу з аналізу і узагальнення результатів розгляду претензій, судових і господарських справ, а також практики укладання і виконання договорів, розробляє пропозиції щодо усунення порушень договірної дисципліни, виявлених недоліків і поліпшення виробничої і господарсько-фінансової діяльності підприємства. Тому, на його думку, вимога до начальника юридичного відділу щодо складання і надання через відділ діловодства детального звіту про виконану позивачем роботу за період з 01.01.2016 року по 31.05.2016 року є підставною та була необхідною для визначення обєму виконаної роботи і вирішення в подальшому питання про внесення змін до штатної чисельності посад юридичного відділу підприємства. Стосовно тверджень позивача про не дотримання відповідачем при видачі оспорюваного наказу вимог ч. 2 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», зазначає, що на ДП «Волиньвугілля» відсутні дані про обрання [PERSON] 21 липня 2015 року членом профспілкового комітету ППО НПГУ «Шахта Бужанська», а саму діяльність первинної профспілкової організації вважає такою, що суперечить вимогам Статуту незалежної профспілки гірників України. Просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази надані сторонами на підтвердження своїх вимог і заперечень, суд встановив фактичні обставини та визначив правові норми, що регулюють спірні правовідносини. Допитана в судовому засіданні як свідок секретар ППО НПГУ ВП «Шахта Бужанська», [PERSON] підтвердила, що на засіданні профспілкового комітету первинної профспілкової організації 21.07.2015 року члена профспілкової організації позивача [PERSON] було включено в члени профспілкового комітету ППО НПГУ ВП «Шахта Бужанська». На засіданні були присутні 13 осіб, рішення легітимне, прийняте одноголосно. Вона особисто вела протокол засіданні за № 25/1. В судовому засіданні допитаний як свідок директор з виробництва ДП «Волиньвугілля», [PERSON], показав, що він, будучи в.о. генерального директора ДП «Волиньвугілля наказом №86 від 06.06.2016 року, зобовязав начальника юридичного відділу підприємства [PERSON] надати детальний звіт про виконану роботу за період з 01.01.2016 року по 31.05.2016 року в строк до 10.06.2016 року. В звязку з невиконанням позивачем зазначених вимог, він, як керівник, видав наказ №89 від 14.06.2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника юридичного відділу ДП «Волиньвугілля» [PERSON] Вказав, що не памятає чи при видачі наказу №89 від 14.06.2016 року було враховано службову записку [PERSON] від 10.06.2016 року. Зазначив, що надання начальником юридичного відділу детального звіту про виконану ним роботу за вказаний період було повязано з необхідністю визначення навантаження юридичної служби підприємства та вирішення в подальшому питання щодо збільшення штатної чисельності працівників юридичного відділу. Вказав, що позивачем не виконано наказ № 86 від 06.06.2016 року, не надано такий звіт і письмові пояснення щодо його невиконання, про що складено письмовий акт. Також вказав, що при видачі оспорюваного наказу, він керувався посадовою інструкцією начальника юридичного відділу від 30.01.2008 року, а про наявність посадової інструкції від 16.03.2016 року йому нічого невідомо. Не міг вказати, чи мало місце невиконання своїх посадових обовязків позивачем за період з 01.01.2016 року по 31.05.2016 року, окрім факту не надання детального звіту по результатах діяльності. Також ствердив, що на підприємстві відсутні відомості про те, що [PERSON] є членом профспілкового комітету ППО НПГУ «Шахта Бужанська». Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що своїм підписом в акті від 13.06.2016 року засвідчив факт відмови від дачі письмових пояснень [PERSON], однак стосовно яких обставин позивач мав надати пояснення, йому невідомо. Свідок [PERSON]- головний бухгалтер ДП «Волиньвугілля» в судовому засіданні показала, що вона була ознайомлена з наказом № 89 від 14.06.2016 року про оголошення догани начальнику юридичного відділу [PERSON], оскільки в звязку із накладенням дисциплінарного стягнення, позивач протягом року не підлягає заохоченню, зокрема преміюванню, що їй, як головному бухгалтеру необхідно контролювати. В судовому засіданні свідок [PERSON], - провідний інженер з питань запобігання та виявлення корупції спецапарату управління ДП «Волиньвугілля» показав, що він був ознайомлений з наказом № 89 від 14.06.2016 року про оголошення догани начальнику юридичного відділу [PERSON], в якому зазначив, що з даним наказом не згідний, оскільки виконання звіту по діяльності начальника юридичного відділу не передбачено посадовою інструкцією позивача і наголосив, що періодичні звіти встановленої форми юридична служба підприємства зобовязана надавати виключно на вимогу юридичного департаменту Мінвуглепрому, що і виконує начальник юридичного відділу, подаючи квартальну та річну звітність, яка обліковується у відділі діловодства. Свідок [PERSON], який працював на посаді директора з кадрів, соціальних питань та транспорту ДП «Волиньвугілля», в судовому засіданні показав, що ним були завізовані наказ №86 від 06.06.2016 року про надання звіту по результатах діяльності начальника юридичного відділу ДП «Волиньвугілля» та наказ №89 від 14.06.2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника юридичного відділу ДП «Волиньвугілля» [PERSON] Зазначив, що під час прийняття рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності була врахована службова записка [PERSON] від 10.06.2016 року. Також вказав, що позивач відмовився від дачі пояснень щодо невиконання наказу №86 від 06.06.2016 року, про що 13.06.2016 року було складено акт. Свідок [PERSON]- начальник відділу кадрів та соціальних питань в судовому засіданні показала, що посадова інструкція працівника підприємства розробляється на вимогу керівника та зберігається у відділі кадрів. Зі змістом посадової інструкції ознайомлюється працівник, про що ставить особистий підпис. Зазначила, що у відділі кадрів ДП «Волиньвугілля» знаходиться посадова інструкція начальника юридичного відділу, яка затверджена 30.01.2008 року. Про посадову інструкцію від 16.03.2016 року, яка затверджена керівником ДП «Волиньвугілля» 16.03.2016 року, їй нічого невідомо. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази надані сторонами на підтвердження своїх вимог і заперечень, суд встановив фактичні обставини та визначив правові норми, що регулюють спірні правовідносини. Наказом № 89 від 14.06.2016 року (а.с.5) в.о. генерального директора ДП «Волиньвугілля» [PERSON] [PERSON], начальника юридичного відділу ДП «Волиньвугілля» притягнуто до дисциплінарної відповідальності оголошено догану, в звязку з невиконанням п. 1 наказу №86 від 06.06.2016 року (а.с.7) щодо надання через відділ діловодства до 10.06.2016 року детального звіту про виконану роботу за період з 01.01.2016 року по 31.05.2016 року. Цим же наказом скасовано довіреність [PERSON] на представництво інтересів підприємства №13 від 11.03.2016 року до прийняття звіту про виконану роботу [PERSON] Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника, або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів в т.ч. і про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника з яким укладений трудовий договір. При притягненні працівника до дисциплінарної відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов'язків. Згідно ст. 149 КЗпП Українидо застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Закон не вимагає, щоб таке порушення обов'язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить, щоб був зафіксований сам факт порушення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів визначено, що прирозгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягнені працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущенного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обовязків, тобто дуже важливо, щоб накази роботодавця були обґрунтованими та видавалися у чіткій відповідності з чинним законодавством. У наказі про накладання дисциплінарного стягнення - про оголошення працівникові догани обовязково має бути зазначено, в чому саме полягає порушення трудової дисципліни, тобто вказано на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Крім того, згідно ст. 149 КЗпП України, дисциплінарне стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку в трьохденний строк. Як вбачається із змісту оскаржуваного наказу, позивач притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за ненадання через відділ діловодства у визначений строк детального звіту про виконану ним роботу за період з 01.01.2016 року по 31.05.2016 року. Посадовою інструкцією начальника юридичного відділу від 16.03.2016 року, копія якої надана позивачем, (а.с.8,9) не передбачено покладення на начальника юридичного відділу підприємства обовязку стосовно ведення детального обліку чи надання керівнику звіту про виконану ним роботу у визначений строк чи на вимогу керівника. Такий обовязком не передбачений і посадовою інструкцією начальника юридичного відділу від 30.01.2008 року (а.с.56-57), яка зберігається у відділі кадрів підприємства. Посилання представника відповідача [PERSON] на п.2.8. вказаної посадової інструкції, на думку суду є безпідставними, оскільки цим пунктом передбачено функціональні обовязки начальника юридичного відділу щодо роботи з аналізу і узагальнення результатів розгляду претензій, судових і господарських справ, а не складання детального звіту про виконану роботу за певний період і надання його керівнику на вимогу останнього у визначений строк. Із службової записки начальника відділу кадрів та соціальних питань [PERSON] від 15.07.2016 року (а.с.47) вбачається, що у відділі кадрів зберігається посадова інструкція начальника юридичного відділу, яка затверджена 30.01.2008 року, також положення про юридичний відділ, яке затверджено 15.04.2010 року, положення про юридичну службу ДП «Волиньвугілля», затверджене 01.04.2014 року. Посадова інструкція начальника юридичного відділу від 16.03.2016 року у відділі кадрів відсутня. На виконання наказу ДП «Волиньвугілля» від 06.06.2016 року [PERSON] було подано 10 червня 2016 року службову записку, зі змісту якої вбачається що останній не згідний з вищезазначеним наказом, оскільки він виданий з порушенням норм законодавства (а.с.6) Аналогічну службову записку [PERSON] подав на виконання наказу ДП «Волиньвугілля» № 89 від 14.06.2016 року (а.с. 12), де просив скасувати зазначений наказ, як такий, що прямо суперечить нормам чинного трудового законодавства України. Подання [PERSON] вказаних службових записок спростовує показання свідків [PERSON], [PERSON] [PERSON] відносно ненадання позивачем письмових пояснень стосовно причин невиконання наказу №86 від 06.06.2016 року. Як вбачається з протоколу засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації №25/1 від 21.07.2015 року (а.с.43-45) начальника юридичного відділу ДП «Волиньвугілля» [PERSON] включено до складу профспілкового комітету первинної профспілкової організації НПГУ ВП «Шахта «Бужанська». Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного органу, членами якого вони є. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу, так як з 21.07.2015 року він є членом профспілкового комітету ППО НПГУ ВП «Шахта Бужанська». Твердження представника відповідача стосовно незаконної діяльності ППО НПГУ ВП «Шахта Бужанська», спростовані доказами, що надані позивачем і досліджені судом, а також показаннями свідка [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани не відповідає вимогам трудового законодавства, оскільки не містить даних про невиконання [PERSON] покладених на нього посадовою інструкцією обовязків, а тому підлягає скасуванню. Представником відповідача на заперечення позову, всупереч вимогам ст.60 ЦПК України, не надано доказів стосовно вчинення позивачем будь-яких порушень трудової дисципліни, що і не встановлено судом під час розгляду спору. Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Захист порушеного права у сфері трудових правовідносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права так і механізмом компенсації моральної шкоди як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли у результаті душевних страждань, яких зазнала особа у звязку із посяганням на її трудові права та інтереси. У відповідності до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення\~\~здібностей\~\~потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. \~\~\~\~Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) суд вважає, що заявлена позивачем моральна шкода підлягає до часткового задоволення в сумі 500 грн. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави 1102,40 грн. судового збору. \~\~\~\~На підставі вище викладеного,

Outcome: partial