Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

01 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Ганнівсько-Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивував тим, що 01 квітня 2011 року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,95 га, розташовану на території Ганнівсько-Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену Державним актом серії ІІ-СМ № 003133, виданого 25 березня 2002 року, яка належала померлій. За життя [PERSON] заповіт не складала. [PERSON] фактично прийняла спадщину шляхом здійснення її поховання, після смерті розпоряджалась речами померлої. Своєчасно вона спадщину не прийняла у звязку з відсутністю коштів для її оформлення та складних сімейних обставин. На даний час вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно користуватися спадковим майном, так як пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що вона не може реалізувати своє право на спадщину за законом, позивачка просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після матері [PERSON], яка померла 01 квітня 2011 року, тривалістю два місяці. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, її представник за довіреністю [PERSON] надав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача Ганнівсько-Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Сільський голова письмовою заявою повідомив, що проти позову не заперечує, просить розглянути справу без участі представника сільської ради. Третя особа - приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання також не зявилась. Нотаріус надіслала заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні справи покладалась на розсуд суду. У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України.\~ За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що матірю позивачки [PERSON] (дошлюбне прізвище) [PERSON] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЖ № 132311 (а. с. 4). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БП № 294618 позивачці після реєстрації шлюбу 25 жовтня 1975 року було присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 7). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БП № 168389 [PERSON] померла 01 квітня 2011 року в с. Котенки Білопільського району (а. с. 3). Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 003133, виданим Ганнівсько-Вирівською сільською радою Білопільського району Сумської області 25 березня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 28 лютого 2002 року № 67, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 270, посвідчено право власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,95 га ріллі, розташованої на території Ганнівсько-Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 8). Відповідно до довідки виконавчого комітету Ганнівсько-Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 05 жовтня 2016 року № 392 [PERSON] постійно до дня смерті 1 квітня 2011 року проживала в [INFO]. Заповіт від імені померлої [PERSON] виконкомом сільської ради не посвідчувався (а. с. 9). У відповідності до інформаційного листа приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу [PERSON], спадкова справа після [PERSON], яка померла 01 квітня 2011 року, держнотконторою не заводилась (а. с.18,19). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка має право на спадщину після матері [PERSON] за законом, однак вона не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, отже право останньої підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. У відповідності до розяснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З позовної заяви вбачається, що позивачка [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після померлої матері у звязку із складними сімейними обставинами та скрутним фінансовим становищем. Суд вважає вказані вище причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, у звязку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved