Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

01.03.2017 р. позивач звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради, уточнивши 04.04.2017 р. позовні вимоги, в яких просить визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.06.2012 р. померла її мати [PERSON], яка за життя була членом Автогаражного кооперативу «Першотравневий-1» і їй належав гараж №27 у блоці №7 у вказаному кооперативі. Перебуваючи у членах згаданого кооперативу [PERSON] повністю внесла свій пай і таким чином, набула право власності на гараж. В установлений законом строк позивач звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу за отриманням свідоцтва про право власності за законом. 29.07.2013 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири, грошові внески з належними відсотками, недоотриману пенсію та прості іменні акції. Проте, у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на гараж №27 у блоці №7 в Автогаражному кооперативі «Першотравневий-1» їй відмовлено, оскільки померла [PERSON] була тільки членом вищезазначеного кооперативу та користувачем даного гаража. Представник позивача надав заяву про підтримку позову, а також про розгляд справи за його відсутності. Відповідача листом вих. №1/31 від 12.04.2017 р. повідомив про те, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, тобто фактично визнав позовні вимоги, і просить розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи докази, а саме: копії звіту про оцінку майна від 26.09.2016 р., паспорта громадянина України [PERSON], свідоцтва про державну реєстрацію Автогаражного кооперативу «Першотравневий-1», довідки Автогаражного кооперативу «Першотравневий-1» від 20.08.2016 р.; свідоцтва про народження [PERSON], свідоцтва про смерть [PERSON], рішення №66 від 16.02.1990 р. виконавчого комітету Тернівської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.07.2013 р. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області; постанови від 30.08.2016 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії; довідки Автогаражного кооперативу «Першотравневий-1» від 01.04.2017 р., свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 14.07.1989 р., свідоцтва про розірвання шлюбу від 07.06.2011 р., свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 28.06.1996 р., витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі станом на 29.07.2013 р.; інформаційну довідку від 20.06.2017 р. зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори); інформаційну довідку від 20.06.2017 р. зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 4-22, 23, 24, 25, 28, 29, 30, 31, 32, 39, 40, 41, 42, 43, 61-62), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. У позивача [PERSON] 11 червня 2012 року померла мати [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було зроблено відповідний запис № 736. За життя, а саме 16 лютого 1990 року [PERSON], згідно із рішенням виконкому від 16 лютого 1990 року №66, було включено в члени Автогаражного кооперативу «Першотравневий - 1». Згідно з Довідкою від 20.08.2016 року, вона була користувачем гаража № 27 в блоці № 7, що розташований на території автогаражного кооперативу «Першотравневий - 1», який знаходиться за адресою: 50077, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Богдана Хмельницького. Перебуваючи в членах Автогаражного кооперативу «Першотравневий - 1» [PERSON] внесла свій пай за наданий їй гараж в повному обсязі, що підтверджується довідкою від 01.04.2017р.. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж №27 у блоці №7 в АГК «Першотравневий - 1» у зв'язку з тим, що не надано документу, який підтверджував право власності на це майно. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пункту 8 (а) Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 28.06.1991 року з наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ, повязаних із діяльністю гаражно-будівлених кооперативів», член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти щодо нього інші угоди, що не заборонені законом. Згідно із абзацом третім пункту 11 цієї Постанови при виході з ГБК член кооперативу вправі одержати пай або провести на свій розсуд відчуження гаража іншій особі, якщо до виходу вніс пай повністю. Відповідно до розяснень, які містяться в абз. 2 пункту 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року з наступними змінами «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Виходячи з наведеного, суд вважає, що є законні підстави для визнання за позивачем права власності на гараж № 27 в блоці № 7, що розташований на території автогаражного кооперативу «Першотравневий - 1» після смерті померлої 11 червня 2012 року [PERSON] Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» з позовом про визнання права власності на спадщину в судовому порядку, може звернутись особа лише в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. У листі № 24-753/0/4-1 від 16.05.2013 р. Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не передбачено законом або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Після дослідження та оцінки доказів у справі, докази надані позивачем відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, судом вважаються належними та допустимими, згідно зі ст. ст. 58, 59 ЦПК України і вони свідчать про обґрунтованість та законність позовних вимог. Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім того, визнання відповідачем, позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст. ст. 1218,1263, 1270 ЦК України, ,

Outcome: approved