Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» (далі ПрАТ «Європейський страховий альянс») про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 12 507 грн 94 коп., пені в сумі 4 084 грн 44 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 3 500 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28 вересня 2014 року [PERSON], керуючи автомобілем «ПАЗ-3205», державний номерний знак [NUMBER], виїхав на перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора та допустив зіткнення із автомобілем «ГАЗ-33021», державний номерний знак [NUMBER], який рухався на «зелений» сигнал світлофора. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно звіту експерта автотоварознавця № 14/11 від 14 листопада 2014 року, вартість відновлювальних робіт автомобіля «ГАЗ-33021», державний номерний знак [NUMBER], становить 13017 грн. 94 коп. Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 7 жовтня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ПАЗ-3205», державний номерний знак [NUMBER] за Полісом №АІ/ 0057717 від 31.05. 2014 року застрахована в ПрАТ «Європейський страховий альянс», позивач звернувся до товариства з заявою про відшкодування матеріальної шкоди. ПрАТ «Європейський страховий альянс» прийнято рішення про виплату відшкодування в сумі 6 647 грн 21 коп, проте зазначеної виплати в добровільному порядку відповідачем здійснено не було. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 4 серпня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь [PERSON] матеріальну шкоду (страхове відшкодування) в розмірі 12507 грн. 94 коп., пеню в сумі 4084 грн. 44 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 3 500 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Не погоджуючись з вказаним рішенням, ПрАТ «Європейський страховий альянс» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило рішення суду першої інстанції змінити стягнувши з відповідача 6647 грн. 21 коп. боргу та вирішити питання про судові витрати. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода визначається на момент її заподіяння, а не на дату оцінки. Також судом першої інстанції не було вирахувано розмір ПДВ, як того вимагає ст.36 Закону України ««Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.32.7 Закону страховик не відшкодовує шкоду повязану із втратою товарної вартості транспортного засобу, таким чином сума страхового відшкодування має визначатися 7157,21 - 1431,44 (ПДВ) - 4429,29 (знос) 510,00 (франшиза) = 6647,21 грн. Також апелянт не погоджується з розміром стягнутих витрат на правову допомогу, а саме що позивач не надав доказів та розрахунку погодинної участі адвоката у судовому засіданні. Суд не вказав скільки годин тривали судові засідання у справі та які розцінки адвоката за годину. На думку апелянта, позивач помилково зазначив останнім днем виплати, з якого починається нарахування пені 23.10.2014 року. Відповідно до ст.36.2 Закону страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентованої виплати) та виплатити його. Таким чином, строк виплати і нарахуванні пені починається на 91 день, а це з 17 лютого 2015 року, а не 04 грудня 2014 року, як вирішив суд. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника [PERSON], дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ПАЗ-3205», державний номерний знак [NUMBER], була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий альянс», майнова шкода, завдана в результаті ДТП має бути відшкодована останнім в межах ліміту відповідальності, передбаченого страховим полісом, і експертом - товарознавцем визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, експертний висновок не спростований відповідачем. Враховуючи, що відповідачем не вжито всіх заходів для виплати цього відшкодування у встановлені законом строки, суд прийшов до висновків про наявність підстав для стягнення з відповідача пені, відповідно до вимог статті 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте повністю погодитися із висновком суду першої інстанції колегія суддів не може. Судом встановлено, що 28 вересня 2014 року [PERSON], керуючи автомобілем «ПАЗ-3205», державний номерний знак [NUMBER], у м. Чернігові на перехресті вул. Любецька - вул. Войкова, виїхав на перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора, внаслідок чого трапилося зіткнення з автомобілем «ГАЗ-33021», державний номерний знак [NUMBER], який рухався по вул. Любецька на «зелений» сигнал світлофора. Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 7 жовтня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ПАЗ-3205», державний номерний знак [NUMBER], була забезпечена ПрАТ «Європейський страховий альянс» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/0057717 від 31.05.2014 року з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000,00 грн, франшиза 510,00 грн. Згідно висновку Чернігівської регіональної товарної біржі від 14 листопада 2014 року звіт №14/11 вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «ГАЗ-33021», державний номерний знак [NUMBER], на дату оцінки складає 13 017 грн. 94 коп. Розглядаючи даний спір, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що за наявності договору про страхування цивільно-правової відповідальності, слід виходити з положень даного договору, Закону України "Про обов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та відповідних норм ЦК України, що регулюють спірні правовідносини. Проте колегія суддів не може погодитись із визначеним судом першої інстанції розміром заподіяної матеріальної шкоди (страхове відшкодування) завданої позивачу внаслідок ДТП, яку повинен виплатити відповідач. При цьому апеляційний суд враховує висновки та мотиви Ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року, які відповідно із положеннями ч.4 ст.338 ЦПК України є обов»язковими при новому розгляді справи. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції в основу рішення про визначення розміру майнової шкоди заподіяної позивачу поклав наданий ним висновок Чернігівської регіональної товарної біржі від 14 листопада 2014 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 13017 грн.94 коп. у рахунок відшкодування яких із ПрАТ «Європейський страховий альянс» за відрахуванням франшизи стягнуто 12507 грн. 94 коп. Відповідно до положень ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з правилами ст.10 ЦПК України цивільне судочинство ведеться на засадах змагальності сторін. Кожна особа повинна довести, ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Згідно з положеннями ч.3 ст.212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності відшкодування не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно п. 22.1, 22 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі відшкодовує у встановленому вказаним законом порядку оцінену шкоду. Згідно з ст.29 цього Закону, у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У пункті 32.7 статті 32 Закону чітко встановлено, що шкоду, пов»язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Зазначені законодавцем обмеження щодо відшкодування шкоди страховиком, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована визначено також правовою позицією Верховного Суду України в постанові від 04 червня 2014 року №6- 49цс14. Однак якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту (п.36.2 ст.36, ст.32 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Таким чином, розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню на користь позивача, розраховується з урахуванням зносу, за мінусом втрати товарної вартості транспортного засобу та за вирахуванням податку на додану вартість. Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, про те, що оцінка вартості відновлювального ремонту позивача проведено без врахування фізичного зносу автомобіля. Відповідно до п. 7.38 [PERSON] товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Фонду державного майна та Міністерства юстиції України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, значення фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років для інших легкових КТЗ; 3 роки для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років для фототехніки. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 (п. 7.39 [PERSON]). Автомобіль позивача «ГАЗ-33021», держ. номер [NUMBER], 2000 року випуску, тобто на час ДТП строк його експлуатації становив 14 років, відповідно до п.7.41 зазначеної [PERSON] значення коефіцієнту фізичного зносу для даного автомобіля приймається рівним 70%. І хоча у звіті №14/11 про оцінку транспортного засобу зазначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, однак як вбачається із зазначеного звіту перед експертом авто - товарознавцем взагалі не ставилось питання визначити вартість зазначеного ремонту з урахуванням даного коефіцієнту, із доданого до звіту додатку чітко видно, що калькуляція ремонту автомобіля позивача становить 13017,94 грн., значення ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу відсутнє як і в розрахунках про вартість ремонту, таким чином колегія суддів приходить до висновку, що всупереч вищенаведених пунктів [PERSON] товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, у звіті №14/11 на який послався суд першої інстанції, визначаючи розмір матеріальної шкоди, вартість відновлювального ремонту автомобіля ГАЗ 33021 держ. номер [NUMBER] було визначено без урахування коефіцієнту фізичного зносу. Надана представником [PERSON] до апеляційного суду після передачі справи на новий розгляд касаційною інстанцією довідка Чернігівської регіональної товарної біржі від 04 серпня 2016 року, не підтверджує того, що при визначенні вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача враховувався коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля, оскільки в розрахунках відсутнє посилання на значення такого коефіцієнту (його розмір) при визначенні вартості відновлювального ремонту. Також при наданні 14 листопада 2014 року висновку з визначення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу - звіт №14/11, експертом товарознавцем розрахунок вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача було здійснено з урахуванням ПДВ, розмір якого входить у визначений судом розмір матеріальної шкоди (страхового відшкодування), яка була стягнута з відповідача на користь позивача. Хоча як вбачається з матеріалів справи, як на час надання зазначеного звіту №14/11 так і ухвалення оспорюваного рішення суду першої інстанції, не проводились позивачем ремонтні роботи для відновлення пошкодженого в ДТП автомобіля. Суд першої інстанції на зазначене не звернув уваги, та помилково визначив для стягнення із відповідача зазначені витрати по ремонту автомобіля з урахуванням податку на додану вартість. Враховуючи вищевикладене, що висновок з визначення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу звіт №14/11 виготовлений з порушенням [PERSON] оцінки транспортних колісних засобів, і тому він не відображає правильність обставин, що входять до предмету доказування по даній справі, такий доказ не є належним в розумінні ст.58 ЦПК України. Враховуючи зазначене, що відповідач - страховик, надаючи послуги зі страхування, у разі настання страхового випадку, виплачує страхову виплату, розмір якої визначається на підставі розміру матеріального збитку, розрахованого шляхом проведення відповідної експертизи, колегія суддів вважає не спростованим доказом висновок щодо визначення розміру заподіяної шкоди [PERSON] від 11.12.2014 року, який визначений аварійним комісаром та затверджений ТОВ "Європейський страховий альянс". Як вбачається з розрахунку суми страхового відшкодування страховий акт №1567/14/50/ЦВ04/01/2 проведеного відповідачем 12.12.2014 року, сума страхового відшкодування до виплати визначена в 6647,21 грн.(7157,21 1431,44(ПДВ) - 4429,29 (коефіцієнт фізичного зносу)- 510.00(франшиза). Апеляційним судом надавалась [PERSON] можливість відповідно до п.4ст.10 ЦПК України довести обставини, на які він посилався щодо визначення розміру матеріальної шкоди (страхового відшкодування), яка підлягає стягненню з відповідача чим він не скористався відмовившись від проведення експертизи, і ним не надано належних доказів щодо спростування проведеного ПрАТ «Європейський страховий альянс» розрахунку суми страхового відшкодування, що становить 6647,21 грн. із якою погоджується колегія суддів, оскільки він відповідає фактичним обставинам справи та проведений відповідно із правовими нормами, які підлягають застосуванню до спірного правовідношення. Таким чином, оскільки на час ухвалення судом першої інстанції рішення виплату страхового відшкодування позивачу здійснено не було відповідачем, необхідно стягнути із нього на користь позивача 6647,21 грн. матеріальної шкоди (страхового відшкодування). Також обґрунтованими є доводи апеляційної скарги, щодо необґрунтованості розміру стягнення пені, оскільки суд першої інстанції визначаючи до стягнення пеню за період з 04 грудня 2014 року по 04 серпня 2015 року невірно визначив початок перебігу вказаного строку. Положеннями ст.36.2 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик має право на отримання відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, в іншому випадку, на підставі п.36.5 Закону підлягає сплаті пеня за кожний день прострочення виплати виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з матеріалів справи, із заявою про виплату страхового відшкодування [PERSON] звернувся до ПрАТ «Європейський страховий альянс», 18.11. 2014 року, відтак, за правилами наведених норм закону, останній день виплати страхового відшкодування припадав на 16 лютого 2015 року, тому лише з 17 лютого 2015 року у позивача виникло право на стягнення пені. Тому проводячи суму розрахунку пені із суми невиплаченого страхового відшкодування в 6647,21 грн. необхідно стягнути із відповідача на користь позивача 1860 грн.31 коп. пені. Щодо доводів апеляційної скарги щодо стягнення судом витрат на правову допомогу в розмірі 3500 грн., апеляційний суд виходить з наступного. Відповідно до положень п.2 ч.3ст.79 ЦПК України до витрат пов»язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу. Відповідно до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 15 травня 2015 року [PERSON] надавалась така допомога адвокатом [PERSON]С та складено калькуляцію вартості правової допомоги і документально підтверджено понесення позивачем витрат на таку допомогу - квитанція до прибуткового касового ордеру №19/15 від 15.05.2015 року про сплату 3500 грн. (ас. 52,53). У п. 47 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Визначаючи розмір витрат [PERSON] на оплату правової допомоги які необхідно відповідно до положень ст.88 ЦПК України стягнути на його користь із ПрАТ «Європейський страховий альянс», колегія суддів враховує, що документально понесення таких витрат позивачем підтверджено, та враховує при цьому положення ст.1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації втрат нам правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» за якою розмір компенсації таких витрат не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як вбачається з журналу судового засідання суду першої інстанції, представником позивача було затрачено 30 хвилин в судовому засіданні суду першої інстанції. Тому враховуючи обсяг і характер наданої позивачу правової допомоги (надання юридичної консультації, підготовка документів, оформлення позовної заяви, підготовчі дії до судового засідання, участь у судовому засіданні), колегія суддів вважає, що загалом представником позивача має бути витрачено на надання правової допомоги по справі 4 години. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає необхідним визначити розмір витрат на правову допомогу в 1950 грн., які необхідно стягнути із ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь [PERSON] Оскільки суд першої інстанції визначаючи розмір матеріальної шкоди (страхового відшкодування), пені та витрат на правову допомогу неповно з»ясував обставини, що мають значення для справи, однак виявлені апеляційним судом порушення не впливають на головний висновок суду першої інстанції про права та обов»язки сторін у справі, а веде до зменшення розміру стягнень рішення суду першої інстанції необхідно змінити, зменшивши розмір стягнення з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди (страхового відшкодування) з 12507 грн. 94 коп. до 6647 грн. 21 коп., пені з 4084 грн. 44 коп. до 1860 грн. 31 коп., та витрат на правову допомогу з 3500 грн. 00 коп. до 1950 грн. 00 коп. В іншій частині дане рішення суду необхідно залишити без змін. У зв»язку із задоволенням апеляційної скарги ПрАТ «Європейський страховий альянс» необхідно виходячи з положень ст.88 ЦПК України стягнути на користь товариства із [PERSON] 121 грн. 80 коп. в рахунок відшкодування сплаченого при подачі апеляційної скарги судового збору.

Outcome: partial