Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - відповідач 1), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни (далі - відповідач 2), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.04.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення, а саме: земельної ділянки площею - 0,2200 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; земельної ділянки площею - 0,2299 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, які є власністю [PERSON], [INFO], який народився в м. Лисичанськ, Луганської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків [NUMBER], місце роботи - ДП "Амеркон Україна", що зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Право вимоги повернути суму заборгованості виникло у банку ще у 2010 році, що підтверджується рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2010 року, за яким кредитний договір №371/П/РП/2008-840, укладений між позивачем та відповідачем 1 розірвано, стягнуто з позивача заборгованість на загальну суму 2977927,76 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки а саме: земельну ділянку, площею 0,2200 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських та будівельних споруд, та земельну ділянку, площею 0,2200 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських та будівельних споруд. Позивач зазначає, що нотаріусом було неправомірно вчинено виконавчий напис у зв'язку з тим, що пройшло три роки з моменту настання права вимоги виконання зобов'язання; стягнуто пеню у валюті за період майже сім років; стягнуто штраф у валюті разом з пенею за прострочення виконання зобов'язання за договором. Тому, позивач просив суд визнати виконавчий напис №3397, виданий 29.04.2014 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною, про звернення стягнення на земельну ділянку площею - 0,2200 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою: [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; земельну ділянку площею - 0,2299 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану за [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, які є власністю [PERSON], [INFO], який народився в м. Лисичанськ, Луганської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER], місце роботи - ДП «Амерком Україна», що зареєстрований за адресою: [ADDRESS], таким, що не підлягає виконанню та стягнути розмір судових витрат з відповідачів. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. Відповідач 2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.08.2008 року між позивачем та ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір №371/П/РП/2008-840, за яким банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 309683,00 доларів США, строком до 03.08.2033 року, зі сплатою відсотків в розмірі 14,99 % річних. 04.08.208 року в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, було укладено договір іпотеки: земельної ділянки площею - 0,2200 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; земельної ділянки площею - 0,2299 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2010 року кредитний договір №371/П/РП/2008-840, укладений між позивачем та ВАТ КБ «Надра» розірвано, стягнуто з позивача на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 2977927,76 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки а саме: земельну ділянку, площею 0,2200 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських та будівельних споруд, та земельну ділянку, площею 0,2200 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських та будівельних споруд (а.с. 6-7). Іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (ст. 1 Закону України «Про іпотеку»). Згідно ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач 1 надіслав на адресу позивача досудову вимогу про погашення заборгованості від 26.03.2014 року, де зазначено, що банк пропонує позичальнику у тридцятиденний строк виконати боргові зобов'язання. Крім того, позивача було попереджено, що у разі невиконання вказаної вимоги, банк розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 5.1 договору іпотеки від 04.08.2008 року передбачено, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання в цілому або в тій чи іншій його частині, а також у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобов'язань за цим договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих іпотеко держателю за цим договором. 29.04.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення, а саме: земельної ділянки площею - 0,2200 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; земельної ділянки площею - 0,2299 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, які є власністю [PERSON], [INFO], який народився в м. Лисичанськ, Луганської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків [NUMBER], місце роботи - ДП "Амеркон Україна", що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-5). Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Частино 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 5.3 договору іпотеки від 04.08.2008 року передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 2.3 та п. 2.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Вчинення виконавчого напису за заявою одного з іпотекодержателів здійснюється нотаріусом після спливу десяти днів з дня одержання іншими іпотекодержателями письмового повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки. А згідно ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність. Проте, ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п. 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Крім того, на дату вчинення Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною виконавчого напису від 29 квітня 2014 року вже діяв Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який прийнято 03.06.2014 року, що позбавляє можливість звернення стягнення на майно, оскільки спірні земельні ділянки підпадають під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України», наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Згідно п. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України», наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6-116 цс 13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. А тому період позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, тобто у відповідача 1 таке право виникло з дати винесення рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2010 року, але про вчинення виконавчого напису звернувся лише 29.04.2014 року, що свідчить про пропуск строків позовної давності та про порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, враховуючи те, що відповідачами порушеного вимоги п. 5.1 договору іпотеки від 04.08.2008 року, ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки з дня виникнення права вимоги у відповідача 1 минуло більше трьох років, беручи до уваги, що вищезазначені спірні земельні ділянки підпадають під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України», наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 640,00 грн. (а.с. 14).

Outcome: approved