Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на дочку [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з 12 вересня 2014 року вона і [PERSON] перебувають у шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у них не склалося, подружніх відносин вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, у зв'язку з чим, вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між сторонами. З моменту припинення подружніх відносин відповідач [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, вихованням дочки не займається, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно їй не надає, чим ставить її в скрутне матеріальне становище. Їхня дочка перебуває на повному утриманні матері. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з'явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов визнає, проти його задоволення не заперечує, згоден сплачувати на користь позивача аліменти на дочку у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., щомісячно. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 12 вересня 2014 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, [INFO] у них народилася дочка [PERSON], яка на даний час проживає з матір'ю та перебуває повному її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON] позивачу не надає. Домовленості щодо утримання дитини батьком між сторонами не досягнуто. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років у 2018 році складає: з 1 січня - 1492 грн., з 01 липня - 1559 грн., з 01 грудня - 1626 грн. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітньої дочки [PERSON] позивачу не надає, позов визнав, а також те, що обов'язок по утриманню дитини законом покладено на обох батьків у рівній мірі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованим та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved