Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

01 лютого 2016 року представник КП Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради надаються послуги з водопостачання та водовідведення за місцем проживання відповідача, але оплату за надання зазначених послуг відповідачем здійснюється несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого у [PERSON] утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 9\~191,53 грн., у звязку з чим представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача зазначену суму заборгованості з урахуванням 3-х % річних за прострочення оплати послуг у розмірі 606,36 грн. та інфляційних втрат у розмірі 4\~505,87 грн. Крім того, представник позивача у позовній заяві просив покласти судові витрати на відповідача. Представник позивача надала заяву про розгляд даної цивільної справи за своєї відсутності, в заяві також вказала, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно проживає за адресою: [INFO], про що свідчать докази, наявні в матеріалах справи. За вищезазначеною адресою позивачем надаються послуги з водопостачання, у звязку з чим позивачем був відкритий особовий рахунок №933284000202. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином і належними сторонами. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» від 10 січня 2002 року № 2918-111 споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Однак в порушення зазначених вимог зобовязання відповідачем виконуються неналежним чином оплата отриманих послуг здійснюється несвоєчасно та не в повному обсязі, про що свідчить наявність заборгованості станом на 01 січня 2016 у сумі 9191,53 грн. Вирішуючи вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання, та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобовязань щодо сплати за послуги з водопостачання, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог в даній частині, у звязку з чим вважає за можливе їх задовольнити. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України та факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних за прострочення оплати послуг у розмірі 606,36 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4\~505,87 грн. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з позовною заявою у розмірі 1378,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved