Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

01 квітня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, визначених рішенням Полонського районного суду від 23.11.2016 року про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх дітей: дочку [PERSON] та дочку [PERSON] в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття та стягувати по ј частині доходу на кожну дитину. Ухвалою суду від 10.04.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач 02 травня 2019 року подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позов визнає частково, та погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів до досягнення старшою дочкою повноліття, щодо отримання доходу від оренди паю заперечував. Позивачка 06.05.2019 року подала відповідь на відзив з яким не погодилась та вважає, що відповідач має сплачувати аліменти в розмірі Ѕ частини доходів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] виданого 12 вересня 2003 року, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] та відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 березня 2013 року відповідач являється батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.3,4). Рішенням Полонського районного суду від 23 листопада 2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідно до\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя\~статті 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Оскільки відсутня імперативна заборона змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). А тому, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~стаття 192 СК України, але й інші норми, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей ( ст. 181 «Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину», ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст.\~181 СК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У силу положень статей\~183,\~184 СК України\~суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~статті 182 СК України, так і положень статей\~183,\~184 СК України. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Згідно вимог ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви (ч.2 ст.83 ЦПК України). Як вбачається із позовної заяви підставою для зміни розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача [PERSON] позивачка зазначала збільшення суми мінімального розміру аліментів та зростання потреб неповнолітніх дітей та хворобою доньки [PERSON] , крім того вказала, що відповідач є працевлаштованим та отримує орендну плату за земельний пай. Разом з тим судом встановлено, що [PERSON] дійсно на даний час вступив на військову службу за контрактом. Інші докази, що відповідач, отримає постійний дохід від здачі в оренду земельного паю в матеріалах справи відсутні. Оскільки з дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів, змінились зазначені\~вище обставини, зокрема доходи боржника та стягувачки, визначений законом інший мінімальний розмір\~сплати а ліментів на дитину, тому суд вважає можливим встановити новий розмір аліментів. Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення аліментів в розмірі Ѕ частини від доходів відповідача, посилаючись на те, що крім заробітної плати він отримує прибуток від оренди земельного паю та будь-яких доказів про наявність такого не надала, то суд вважає, що вона задоволенню не підлягає. Враховуючи вимоги закону, та те, що відповідач має регулярний дохід у вигляді грошового забезпечення та може надавати матеріальну допомогу, суд вважає за можливе задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) на користь позивача. Що стосується доводів позивачки, що донька [PERSON] хворіє та потребує оперативного втручання, то вони в даному випадку не можуть судом взяті до уваги, оскільки у зв`язку з тим, що відповідно до ст.185 СК України батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, в даному випадку хвороба дитини. Тому у разі ухилення відповідача від виконання даного обов`язку, позивачка з цього приводу буде мати право звернутися до суду за захистом своїх прав. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial