Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

У березні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування за законом. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , яка на час смерті мешкала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме недоотримана за час життя пенсія. У встановлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Авдіївського нотаріального округу Василенко В.А. із заявою про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом було здійснено запит до Торецького об`єднаного управління ПФУ України в Донецькій області, щодо розміру недоотриманої за час життя пенсії. 21.01.2019 року Відповідач надіслав письмову відповідь на адресу нотаріуса "Про наявність грошових коштів". Відповідно до цього листа мати позивача [PERSON] , за життя не отримала пенсію за період з 18.01.2016 року по 31.12.2016 рік на загальну суму 16530,16 грн. 21.03.2019 року приватним нотаріусом Василенко В.А., позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого: "Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: - пенсії, яка не була отримана за період життя з відповідними відсотками та компенсаціями, що зберігається в Торецькому об`єднаному Управлінні Пенсійного Фонду України Донецької області за період з 18.01.2016 року по 31.12.2016 року, в загальній сумі 16530 гривень 16 копійок. - що підтверджується згідно листа №214/06 від 21.01.2019 року, наданого Торепьким об`єднаним Управлінням Пенсійного Фонду України Донецької області". 03.07.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою, щодо повідомлення його чи отримувала померла пенсію за період з 2014 року по дату-. смерті? 03.07.2019 року відповідачем була надана письмова відповідь, згідно якої його померла мати не отримувала пенсію з 01 серпня 2014 року по дату смерті. Тобто фактично вона не отримувала пенсію п`ять місяців в 2014 році, 12 місяців в 2015 році та 12 місяців у 2016 році, загалом 29 місяців. Відповідачем було включено до суми недоотриманої пенсії тільки період з 18.01.2016 року по 31.12.2016 року. Позивач вважає дії відповідача незаконними та просить стягнути недоотриману суму пенсії в порядку спадкування в сумі 16530 грн. 16 коп. та понесені ним судові витрати. Ухвалою суду від 02.04.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 06.07.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги не визнав, оскільки вважає їх необґрунтованими і недоведеними в суді, при цьому просив розглянути справу за його відсутності. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером по день його смерті. У разі не звернення членів сім`ї померлого пенсіонера за виплатою вказаної суми в визначений цим Законом строк, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. При цьому, згідно ч. 1 ст. 46 цього Закону нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, днем звернення за виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається, день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Отже, розмір недоотриманої пенсії розраховується з дня звернення спадкоємця із заявою та виплачується не більше ніж за три роки. 22.03.2019 року до управління звернувся [PERSON] із заявою про виплату недотриманої пенсії померлої [PERSON] , надавши документи, серед яких: копія свідоцтва про смерть, копія паспорту заявника та представника, оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону № 1058 сума недоотриманої пенсії [PERSON] склала 13622,48 грн, (відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] ). Відповідно до разового доручення № 914580145688/1 від 06.05.2019 [PERSON] виплачено недоотриману пенсію померлої [PERSON] в сумі 13622,48 гри, за період з 21.03.2016 по 31.12.2016. Отже, не має законних підстав для нарахування та виплати [PERSON] недоотриманої пенсії померлої [PERSON] з моменту припинення її виплати 01.08.2014 по 20.03.2016 (включно). З цих підстав, просить суд повністю відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить наступних висновків. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосудді, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1ст.16ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, [PERSON] є матір`ю позивача. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої ним суми пенсії за період з 18.01.2016 по 31.12.2016 в розмірі 16530 грн. 16 грн., яка зберігається в Торецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.03.2019 приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу Василенко В.А. єдиним спадкоємцем [PERSON] , що померла [INFO] , є її син [PERSON] . Відповідно до заяви від 05.07.2018 року позивач звернувся до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про виплату одноразової грошової допомоги на поховання [PERSON] . Згідно з заявою від 22.03.2019 року позивач звернувся до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про виплату недоотриманої пенсії матері. Відповідно до талону до разового доручення № 914580145688/1 вбачається, що позивач [PERSON] отримав від Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області недоотриману його матір`ю пенсію в розмірі 13622 грн. 48 коп. Судом з`ясовано, що сума недоотриманої пенсії нарахована та виплачена позивачу за період з 21.03.2016 по 31.12.2016. За інформацією №214/06 від 21.01.2019 відповідач повідомив, що відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. З огляду на це, у відповідача не має законних підстав для виплати позивачу недоотриманої пенсії померлої [PERSON] . З огляду на це, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таке ж саме право непорушності передбачено ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, тощо визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями (надалі Закон України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями). Згідно ч. 1 ст. 46 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більше як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Згідно ч. 1 ст. 52 цього Закону, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Проте, частиною другою цієї статті визначено, що члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 52 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями, у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В статті 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. З огляду на це, вбачається, що зміст ч. 3 ст. 52 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями узгоджується із змістом ст. 1227 ЦК України. Крім того, зміст зазначених вище норм Закону узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме із частиною першою статті 91, відповідно до якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Суд зазначає, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України№ 1058-ІV від 9 липня 2003 року, зі змінами і доповненнями , які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Із системного аналізу наведених норм права вбачається, що суми пенсії, неодержані померлим за життя, передаються членам його сім`ї у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. При цьому, норми ч. 1 ст. 46 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями, які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які увійшли до складу спадщини. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то сума недоотриманої [PERSON] пенсії, що належала їй за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини. Тому, позивач, прийнявши спадщину від померлої матері, має право на отримання всієї суми недоотриманої пенсії. Отже, суд доходить висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною нормою статті 52 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями, без урахування норм статті 46 цього Закону. Таким чином, у виниклих спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як члена сім`ї померлого пенсіонера, на отримання невиплаченої за життя його батька пенсії. Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Проаналізувавши всі обставини справи, з урахуванням викладених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача суму недоотриманої пенсії в розмірі 16530 грн. 16 коп. в порядку спадкування, що залишилась після смерті [PERSON] , що настала [INFO] , так як це буде ефективним способом захисту порушеного права позивача. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved