overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

01.10.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) щомісяця: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають в Антонівській ЗОШ-інтернаті на повному державному утриманні з 30.07.2012 р. як позбавлені батьківського піклування, участі в утриманні яких батьки не приймають. У судове засідання представник позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій вимоги позову підтримав, справу просили слухати за відсутності представника позивача. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Судом ухвалено про слухання справи в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позовної заяви і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі наданих сторонами доказів, а статті 10, 60 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно свідоцтвам про народження [NUMBER] та [NUMBER], виданим повторно, батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] Відповідно рішенню Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.06.2012 р. [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно вищевказаних їх неповнолітніх дітей. 20.08.2012 р. [PERSON] та [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштовано до Антонівської ЗОШ-інтернату І-ІІІ ступенів Новоодеського району Миколаївської області на повне державне забезпечення (рішення виконкому Миколаївської міської ради №№ 808, 809, 812, 817 від 20.08.2012 р.) Відповідно вимогам ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Положенням ст.ст. 180, 181, 182 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька і (або) твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп. з кожного. Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

01.10.2015 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом. Позивач до судового засідання не з'явивсь, до суду надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, суду надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності. Взявши до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла дружина позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно у вигляді частки квартири [ADDRESS], та квартири [ADDRESS] в ЖБК «Граніт», що складає 13/100 від всього житлового будинку, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 05.05.1994р. та копією договору купівлі-продажу квартири від 13.10.2001р. Спадкоємцем першої черги є чоловік померлої [PERSON]. 16.09.2015 року він звернувся з заявою до державного нотаріуса в Третю Миколаївську державну нотаріальну контору Миколаївської області про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Проте, державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке складається з частки квартири за [ADDRESS] та на майно, яке складається з квартири за [ADDRESS], в ЖКБ «Граніт», що складає 13/100 від всього житлового будинку, у зв'язку з пропуском [PERSON] шестимісячного строку, передбаченого Цивільним кодексом України для подання заяви про прийняття спадщини, про що державним нотаріусом було винесено постанову від 16 вересня 2015 року. [PERSON] людина похилого віку з поганим станом здоров'я. Він тяжко переніс смерть дружини, що виразилося в погіршенні стану його здоров'я. Після смерті дружини позивач знаходиться на обліку в закладі первинної медико-санітарної допомоги №6, що підтверджується довідкою від 16.09.2015 року, виданою Комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» Управління охорони здоров'я Миколаївської міської ради Міністерства охорони здоров'я України. Аналізуючи вищевказане, можна зробити висновок, що позивач не міг подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, оскільки мав поганий стан здоров'я та знаходився на обліку в закладі первинної медико-санітарної допомоги. Таким чином він пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому за його позовом, згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

01.10.2015 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON]., в якому просить розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований 09 листопада 2010 року відділі РАЦС Куликівського РУЮ Чернігівської області за актовим записом № 36, посилаючись на те, що протягом останніх трьох років вона не проживає з чоловіком, та у 2014 році народила дочку [PERSON] від іншого чоловіка. Позивач[PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та про відкладення розгляду справи не подавав. Зі згоди позивача та відповідно до положень статті 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09.11.2010 у відділі РАЦС Куликівського РУЮ Чернігівської області за актовим записом № 36, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.11.2010. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей. З 2012 року сторони сумісно не проживають, шлюбні стосунки припинили. Як вказує позивач, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскiльки причини розпаду сiм'ї, на якi посилається позивач, являються поважними, між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям позивач вважає не можливим, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

01.10.2015р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що 17.07.1993р. уклав з відповідачем шлюб. Мають дітей: [PERSON], 21.12.1993р.н., та [PERSON], 17.03.2003р.н. Останнім часом їх сімейне життя не склалося. В сімї не має взаєморозуміння, виникають постійні сварки, разом не проживають Позивач вважає, що їх сімя розпалася і не бажає відновляти стосунки з відповідачем, що і стало причиною звернення до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Суд, вислухавши пояснення позивача, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 17 липня 1993р. зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Охтирського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 226, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.(а.с.4) Подружжя має двох дітей: [PERSON], 21.12.1993р.н., та [PERSON], 17.03.2003р.н., що підтверджується копіями свідоцтв про народження.(а.с.8 ) Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинені. Відновлювати шлюбні відносини сторони не бажають. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову до суду в дохід держави судовий збір .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

01.10.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого 18.05.2006 року батька [PERSON], вказував, що він є спадкоємцем за законом, пропустив строк для подачі заяви у зв'язку з важким матеріальним становищем; звернувся письмово з заявою про підтримання вимог позову та розгляд справи за його відсутності (а.с.21). Представник Мітлинецької сільської ради Гайсинського району подав до суду заяву про визнання вимог позову, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.19). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 18.05.2006 року внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить, зокрема, право власності на земельну частку (пай) в розмірі 1,88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Мітлинецької сільської ради Гайсинського району, яка належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0488556 від 01.10.1997 року (а.с.6, 7). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу [PERSON] № 576/01-16 від 09.10.2015 року спадкова справа після померлого 18.05.2006 року [PERSON] не заводилась (а.с.20). Спірні відносини регулюються: - ч.1 ст.1270 ЦК України, за змістом якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; - ч.3 ст. 1272 ЦК України відповідно до якої, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини . Оскільки, встановлені обставини свідчать, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлого 18.05.2006 року [PERSON] і причину пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважною, то з метою захисту прав позивача, йому необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

01.10.2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В своїй заяві зазначає, що 11.07.1985 року ним оформленно договір дарування, в якому зазначено, що [PERSON] прийняв у дар ? частину жилого будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться у [ADDRESS] і в цілому складається із жилого будинку «А-II» загальною площею 200,5 кв.м., сарая «б», уборної «б1», погріба «б2» та огорожі «№1» розташованих на земельній ділянці площею 983 кв.м. У вище зазначеному договорі прізвище останнього зазначено [PERSON], а в паспорті [PERSON]. Виходячи з вищенаведеного, у заявника [PERSON] виникла необхідність в судовому порядку встановити факт належності йому договору дарування, зареєстрованого в реєстрі за №4860 від 11.07.1985 року. В судове засідання заявник не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, свою заяву він підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно копії паспорта серії [NUMBER] прізвище заявника [PERSON], а при оформленні договору дарування зареєстрованого в реєстрі за №4860 від 11.07.1985 року прізвище заявника зазначено «[PERSON]». Оскільки при видачі правоустановчих документів було допущено помилку в прізвищі та враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе встановити факт належності [PERSON] договору дарування зареєстрованого в реєстрі за №4860 від 11.07.1985 року, який посвідчує його право власності на ? частину жилого будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться у [ADDRESS] і в цілому складається із жилого будинку «А-II» загальною площею 200,5 кв.м., сарая «б», уборної «б1», погріба «б2» та огорожі «№1» розташованих на земельній ділянці площею 983 кв.м. Даний факт заявнику необхідно встановити з метою реалізації права власності на вище вказану ? частину жилого будинку з частиною надвірних будівель.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

01.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень до досягнення дитиною повноліття до [INFO] року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини в добровільному порядку не надає, хоча вважає, що може надавати таку допомогу, оскільки є працездатним, утримання дитини потребує значних матеріальних витрат, тому позивач вимушена була звернутись з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнивши позовні вимоги просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 600 гривень щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи та зібрані докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в період з 2008 року по 2013 рік сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. [INFO] року в них народився син - [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Судом також встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю, [PERSON], що підтверджується довідкою Ширяївської селищної ради № 2075 від 23.09.2015 року, і угоди про сплату аліментів між батьками не має. Таким чином, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, визначаючи розмір аліментів враховує положення ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 01.10.2015 року. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим стягнути аліменти з відповідача в розмірі 600 гривень щомісячно. Відповідно до статті 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

01.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем був зареєстрований шлюб, який 01.07.2015 року був розірваний, на підставі рішення суду . Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач з ними не мешкає, добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, просила стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини доходу щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини доходу щомісячно на утримання дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб, який 01.07.2015 року рішеням Новозаводського районного суду м. Чернігова був розірваний (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], батьками якої вони являються (а.с.3). Батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, що передбачено ст. 180 Сімейного кодексу України. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже, аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини і відповідача, обставини даної справи, і вважає за необхідне

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

01.10.2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Південна товарна біржа, в якому просили визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №5350 від 03.09.1996 року, а саме[ADDRESS] будинку № 15, розташованої по вулиці Водопровідній у місті Миколаєві, укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], мотивуючи тим, що даний договір зареєстрований на Південній товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю нотаріально не посвідчений. Позивачі в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву, в якій позов підтримали в повному обсязі та просили справу слухати без їхньої участі. Проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача не заперечували. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення, яке відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. 03.09.1996 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у письмовій формі укладено договір купівлі-продажу нерухомості[ADDRESS], будинку № 15, яка розташована по вулиці Водопровідній в місті Миколаєві, тобто між позивачами та відповідачем існували відносини, пов'язані з купівлею-продажем об'єкту нерухомості, які регулюються Цивільним кодексом УРСР, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин. Згідно ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Відповідно до вимог ст.227 ЦК УРСР нотаріальному посвідченню підлягали тільки договори купівлі-продажу житлового будинку. Статтею 224 ЦК УРСР передбачено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до умов договору купівлі-продажу нерухомого майна № 5350 від 03.09.1996 року позивачі виконали свої зобов`язання як покупці, а саме оплатили продавцю [PERSON] вартість придбаного об`єкту нерухомості в повному обсязі, у розмірі 96275434 карбованця. У свою чергу продавець [PERSON] передала покупцям [PERSON] Та [PERSON] квартиру № 23, будинку № 15, яка розташована по вулиці Водопровідній в місті Миколаєві. Відповідно до ст. 657 ЦК України договори купівлі-продажу земельних ділянок, єдиних майнових комплексів, житлових будинків (квартир) або іншого нерухомого майна підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно зі ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Враховуючи вище зазначене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна підлягають задоволенню.

Outcome: approved