Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], в якому, після уточнення позовних вимог, просила розділити між співвласниками житловий будинок по [ADDRESS] згідно з 3-м варіантом висновку № С-381 від 31 липня 2014 року судової будівельно-технічної експертизи, виконаної Чернігівською регіональною торгово-промисловою палатою, та визначити порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою згідно з 2-м варіантом зазначеної експертизи. Позов обґрунтовувала тим, що вона фактично користується кімнатами 2-3, 2-4, 2-5, відповідач [PERSON] - кімнатами 1-1, 1-2, 1-3, 1-4 будинку. Спір щодо порядку користування будинком виник між нею та [PERSON], який не бажає виділити їй в користування кімнату 2-3. Крім того, її матір'ю особисто побудовано літню кухню «Д», веранду до літньої кухні «д», сарай «З». Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 листопада 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Поділено житловий будинок [ADDRESS] згідно варіанту № 3 додатку № 3 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 19 березня 2014 року № С-381: - виділено співвласнику 15/32 частки [PERSON] житлову кімнату 1-3, житлову кімнату 2-4, приміщення 2-5, котельню 2-3, коридор ІV, всього по будинку 56,9 кв.м вартістю 59127,00 грн., що більше за ідеальну частку за площею в будинку на 2,8 кв.м та більше за ідеальну частку по вартості на 2964 грн. 00 коп.; - виділено співвласнику 9/32 частки [PERSON] кухню 2-1, житлову кімнату 2-2, житлову кімнату (частина 2.00*4,4) 1-4, всього по будинку 29,8 кв.м вартістю 30967,00 грн., що менше за ідеальну частку за площею в будинку на 2,6 кв.м та менше за ідеальну частку по вартості на 2730 грн. 00 коп.; - виділено співвласнику 1/4 частки [PERSON] веранду І, кухню 1-1, житлову кімнату 1-2, житлову кімнату (частина 2.01*4,04) 1-4, всього по будинку 28,6 кв.м вартістю 29720,00 грн., що менше за ідеальну частку за площею в будинку на 0,2 кв.м та менше за ідеальну частку по вартості на 234 грн. 00 коп. За недоотриману частку 2,6 кв.м при поділі житлового будинку [ADDRESS] співвласником 9/32 частки [PERSON] стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 2730 грн. 00 коп. За недоотриману частку 0,2 кв.м при розподілі житлового будинку [ADDRESS] співвласником 1/4 частки [PERSON] стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 234 грн. 00 коп. Згідно із варіантом №3 розподілу житлового будинку між співвласниками, запропоновано виконати в існуючій площі забудови будинку ремонтно-будівельні роботи для перепланування та переобладнання будинку на окремі ізольовані квартири, а саме: 1. Демонтаж дверного блоку (коробки) з подальшим замуруванням дверного прорізу між приміщеннями: 1-2 та 1-3; 2-1 та 2-3 з подальшим штукатуренням з обох сторін. 2. Влаштувати дверний проріз в перегородці між приміщеннями 1-3 та 2-4, як зазначено схематично на додатку № 3 до висновку. 3. Влаштувати дверний проріз в стіні на місті вікна приміщення 1-4 та вулицею (зовнішні двері), як зазначено схематично на додатку № 3 до висновку. 4. Демонтаж перегородки між приміщеннями 2-1 і 2-2 (для житлової кімнати). 5. Демонтаж перегородки між приміщеннями 1-2 і 1-4 (для житлової кімнати та кухні). 6. Влаштувати перегородку в приміщенні 1-4 (для житлової кімнати та кухні), як зазначено схематично в додатку № 3 до висновку. Для влаштування окремих систем інженерного забезпечення та перепланування будинку, по запропонованому варіанті поділу (для ізольованого користування квартирами) у відповідності з вимогами діючих нормативних документів, чинних на території України в галузі будівництва, необхідно власниками зазначених часток розробити і затвердити у встановленому законом порядку, відповідними службами і установами проектно-кошторисну документацію. Виділено та надано в користування земельну ділянку житлового будинку [ADDRESS] згідно варіанту № 2 додатку № 2.1 судової будівельно-технічної експертизи від 19 березня 2014 року № С - 381, який належить до запропонованого варіанту № 3 розподілу житлового будинку: співвласнику 15/32 частки [PERSON] дві земельні ділянки площею 552,0 кв.м, позначені синім кольором; співвласнику 9/32 частки [PERSON] одну земельну ділянку площею 331,0 кв.м, з урахуванням земельної ділянки під забудовою частини житлового будинку, позначену червоним кольором; співвласнику 1/4 частки [PERSON] земельну ділянку площею 294,0 кв.м, з урахуванням земельної ділянки під забудовою частини житлового будинку, позначену зеленим кольором. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок повернення понесених судових витрат 280 грн. 82 коп. сплаченого судового збору за подачу позовної заяви до суду та 1872 грн. 00 коп. сплачених коштів за проведення судової будівельно-технічної експертизи, всього в загальній сумі 2152 грн. 82 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок повернення понесених судових витрат 280 грн. 82 коп. сплаченого судового збору за подачу позовної заяви до суду та 1872 грн. 00 коп. сплачених коштів за проведення судової будівельно-технічної експертизи, всього в загальній сумі 2152 грн. 82 коп. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити [PERSON] у включенні до складу спільної часткової власності, що підлягає поділу між співвласниками житлового будинку [ADDRESS] житлової прибудови А-1 (кухня 1-1, житлова кімната 1-2, житлова кімната 1-3, веранда "а"), виділити [PERSON] в окреме користування житлову кімнату 1-3, а також виділити та надати у користування земельну ділянку відповідно до розміру її частки у праві власності на житловий будинок. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду є незаконним у зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин справи, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що суд безпідставно включив у розподіл будинку приміщення, які є виключною власністю [PERSON], оскільки 1/4 частина житлового будинку [ADDRESS] належить їй на підставі договору дарування від 14 липня 1969 року. На час дарування спірний будинок складався лише з приміщень 1-3, 2-1, 2-2, 2-4 житловою площею 37,5 кв.м, після укладення договору дарування у 1969 році між співвласниками будинку склався певний порядок користування приміщеннями, за яким [PERSON] дісталася у володіння та користування кімната 1-3 площею 13,8 кв.м. Житлова прибудова А-1 була збудована виключно нею та її чоловіком [PERSON] в 1970 році, тобто предметом спору та поділу між співвласниками може бути тільки частина будинку з приміщеннями 1-3, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5. Також апелянт вказує, що згідно з рішенням народного суду м. Ніжина від 04 грудня 1984 року вона є власником 1/3 частини спірного будинку, а її чоловік [PERSON] є власником 1/4 частини будинку з виділенням їм у натурі приміщень у будинку. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентаризаційної справи КП «Ніжинське міжміське БТІ» № 01-06094 на домоволодіння [ADDRESS] та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову. Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що поділ будинку згідно варіанту №3 додатку №3 судової будівельно-технічної експертизи №С-381 від 19 березня 2014 року більше відповідає ідеальним часткам сторін в житловому будинку, та відповідно виділив та надав у користування співвласникам земельну ділянку [ADDRESS] згідно варіанту №2 додатку №2.1 вказаної експертизи. Проте з таким висновком місцевого суду не може погодитись апеляційний суд, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи та не відповідає вимогам чинного законодавства. Судом по справі встановлено, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 01-06094 КП «Ніжинське міжміське БТІ» Чернігівської обласної ради станом на жовтень 2013 року право власності на садибу, що розташована за адресою [ADDRESS] зареєстровано: на 15/32 частин - за [PERSON]; на 9/32 частин - за [PERSON]; на 1/4 частину - за [PERSON]. [PERSON] є власником 15/32 частин вказаної садиби, з яких: 3/32 частини належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 жовтня 2013 року після померлого [PERSON] (т. 1 а.с. 26, 27) та 3/8 частини - на підставі договору дарування від 16 серпня 2006 року (т.1 а.с.21, 22). [PERSON] належить 9/32 частин садиби на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 жовтня 2013 року після померлого [PERSON] (т.1 а.с. 185, 186). [PERSON] належить 1/4 частина садиби на підставі договору дарування від 14 липня 1969 року (т.1 а.с.170-173). Згідно довідки КП «Ніжинське міжміське БТІ» Чернігівської обласної ради № 1166 від 06 вересня 2013 року садиба складається з житлового будинку, зазначеного за планом літерою «А», веранди - літ. «а», ганку - літ. «а1»; житлової прибудови - літ. «А1», прибудови - літ. «А2», господарських будівель - сараїв літ. «Б», «В», «Г»; літньої кухні - літ. «Д», веранди до літньої кухні - літ. «д», сараю - літ. «З», погребів - літ. «П», «П1», «П2», вбиральні - літ. «У2», споруд - хвіртки «№3», огорожі «№4», огорожі «№5», воріт з хвірткою «№6» (а.с. 16). Спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці площею 910 кв.м., крім того лишки площею 102 кв.м затверджені рішенням виконкому Ніжинської міської ради № 680 від 25.12.1979 року. До апеляційної скарги [PERSON] додано копію рішення Народного суду м. Ніжина Чернігівської області від 04 грудня 1984 року ( т. 1 а.с. 232, т. 2 а.с. 7-8), згідно якого за [PERSON] визнано право власності на 1/3 частину будинку [ADDRESS] та виділено їй в натурі кімнату 1-3 площею 13,80 кв.м, кімнату 1-2 площею 9,10 кв.м, веранду 1-1 площею 7,10 кв.м, І площею 3,90 кв.м, ганок "а1"; за [PERSON] визнано право власності на 1/4 частину вказаного будинку з виділенням в натурі кімнати 1-4 площею 16,20 кв.м. Вищезазначене рішення Народного суду м. Ніжина Чернігівської області від 04 грудня 1984 року [PERSON] та [PERSON] до органів БТІ не подавалось, право власності відповідно до вказаного рішення органами БТІ за ними не реєструвалось. Виходячи з матеріалів справи, на дійсний час співвласниками садиби по [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до чч. 1-3 ст. 358 ЦПК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно зі ст.ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням ст. 183 ЦК України. Виходячи з аналізу вищезазначених норм ЦК України, враховуючи, що спірна садиба перебуває у спільній частковій власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] питання про її поділ в натурі (розподіл житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою) має вирішуватись за участі усіх учасників спільної часткової власності. Районним судом спір щодо даної садиби розглянуто за участі позивача [PERSON] та відповідачів [PERSON], [PERSON] Співвласник [PERSON] участі у розгляді справи не брав. Районний суд, ухвалюючи рішення про задоволення позову [PERSON], не взяв до уваги рішення Народного суду м. Ніжина Чернігівської області від 04 грудня 1984 року, та вирішив питання про права та обов'язки [PERSON], який не брав участі у справі, оскільки виділив у власність [PERSON] та [PERSON] по частині житлової кімнати 1-4, яка рішенням Народного суду м. Ніжина Чернігівської області від 04 грудня 1984 року була виділена в натурі [PERSON], тобто позбавив останнього частини його власності Крім того, проведена у справі судова будівельно-технічна експертиза від 19 березня 2014 року №С-381 Чернігівською регіональною торгово-промисловою палатою визначила варіанти поділу спірного житлового будинку та встановила порядок користування земельною ділянкою згідно 15/32 частки [PERSON], 9/32 частки [PERSON], 1/4 частки [PERSON] без врахування реального поділу спірного будинку, який визначений рішенням Народного суду м. Ніжина Чернігівської області від 04 грудня 1984 року та без виділення співвласникам господарських будівель та споруд відповідно до їх частки. Апеляційним судом з метою визначення можливих варіантів поділу житлового будинку із врахуванням рішення Народного суду м. Ніжина Чернігівської області від 04 грудня 1984 року, а також можливих варіантів порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований спірний будинок за клопотанням представника позивачки [PERSON] - [PERSON] було призначено судову експертизу, проведення якої було доручено експертам Чернігівської регіональної торгово-промислової палати. У зв'язку з несплатою [PERSON] вартості послуг за проведення вищевказаної експертизи, експертне дослідження не відбулося і матеріали справи повернулися до суду без виконання (а.с.29, т.2). Згідно ст.ст. 11, 33 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Заміна неналежного відповідача, залучення співвідповідачів можливе лише за клопотанням самого позивача. З викладеного вбачається, що суд зобов'язаний вирішити справу в межах заявлених вимог і відносно тих відповідачів, які зазначені в позові. Виходячи з особливостей розгляду справи апеляційним судом, останній позбавлений можливості на стадії апеляційного провадження залучати до участі у справі інших осіб та вирішувати питання про їх права та обов'язки шляхом ухвалення нового рішення. З врахуванням викладеного, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про поділ житлового будинку в натурі по [ADDRESS] та визначення порядку користування земельною ділянкою за даною адресою без участі у справі всіх співвласників, при цьому апеляційний суд позбавлений права направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Апеляційний суд зазначає, що наявність зазначеного рішення з врахуванням підстав для відмови у задоволенні позову, не є перешкодою для звернення [PERSON] до суду з позовом про той самий предмет і з тих самих підстав при залученні до участі у справі всіх учасників спільної часткової власності на будинок.

Outcome: partial