Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

01.09.17 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням будинком № 16 по вул. Розлога в м. Львові. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником вищевказаного будинку на підставі договору дарування від 21.06.2004р., де і зареєстрований. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] також зареєстровані за вказаною адресою, однак з 1998 без поважних причин в будинку не проживають, не сплачують комунальні платежі. Жодних домовленостей або угод між ними про право чи порядок користування житлом не було та не укладалось. Усе це створює позивачу незручності в користуванні будинком, він змушений оплачувати зайві комунальні послуги, відтак просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, надавши пояснення, аналогічні викладеним в заяві. Просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання повторно не зявились з невідомих суду причин, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції, а також оголошенням в газеті «Високий Замок» № 131 від 17-19.11.17р., заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідачів, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, свідка [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником та зареєстрований в [INFO], що стверджується договором дарування від 21.06.2004р., посвідченим нотаріусом [PERSON] та витягом про реєстрацію права власності № 6867503 від 30.03.05р. Із довідки ЛКП «Рясне 402» від 30.08.17р. за № 2772 вбачається, що за вищевказаною адресою, окрім позивача, також зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Як встановлено, останні в будинку не проживають з 1998 року. Даний факт стверджується проясненнями позивача, свідка [PERSON], письмовими поясненнями сусідів [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 163 ЖК України врегульовано, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, встановлених ч. 1, 3 п. 1,5ч. 4 ст. 71 ЖК України. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, що врегульовано ст. 405 ЦК України. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, з врахуванням того, що відповідачі не проживають у спірному будинку близько 19 років, що створює позивачу незручності в користуванні житлом, тому суд приходить до висновку, що позов є підставним, підлягає до задоволення та слід визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком № 16 по вул. Розлогій в м. Львові із зняттям їх з реєстрації.

Outcome: approved