overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

01.08.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, на обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 25 серпня 1995 року відділом рацс м. Ноябрьськ служби рацс Ямало-Ненецького автономного округу РФ, актовий запис № 619. Сімейне життя з відповідачем не склалося, вони перестали розуміти один одного та втратили відчуття кохання та поваги. Від шлюбу вони дітей не мають. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. Вона з відповідачем шлюбні стосунки не підтримує з січня 2018 року, проживає окремо, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. До судового засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с.10). Відповідач, повідомлений у встановленому законом порядку про час і місце судового розгляду справи, що підтверджується телефонограмою (а.с.16, 19), до суду не зявився, тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає можливим відповідно до правил ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб серії І-ПК № 589124, 25 серпня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] (Потапова до шлюбу) Л.П. зареєстровано шлюб Відділом рацс м. Ноябрьськ служби рацс Ямало-Ненецького автономного округу РФ, актовий запис № 619. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

01.08.2018 року позивач [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду з позовом до відповідача [PERSON], за яким просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 15.10.2011 року виконавчим комітетом Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, актовий запис № 4, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з [PERSON] припинились, причиною розлучення є несумісність характерів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій також підтримала позов, просила його задовольнити. Також позивач дала свою згоду на заочний розгляд справи, у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився на 24.09.2018 року та 14.11.2018 року, хоча про час, дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15.10.2011 року. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Доводи сторони позивача вказують на те, що у зв'язку з погіршенням взаємовідносин, подружжя фактично припинили підтримувати сімейні та подружні стосунки та стали проживати відокремлено, жоден з них не вживав заходів для примирення та збереження сім'ї, тому наполягання позивача на розірванні шлюбу базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сімї. За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу. Позивач наполягала на відшкодуванні судових витрат, а тому, у відповідності з п.1 ч.2 ст.141, ст.137 ЦПК України, відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судових витрат позивачем суд покладає на відповідача на суму 1204,80 грн (одна тисяча двісті чотири) 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

01.08.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29 липня 1972 року у м. Білгород - Дністровському Одеської області, у міськбюро РАГС, про що зроблено відповідний актовий запис № 198 розірвати, вказуючи, що 12 жовтня 2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від вказаного шлюбу мають двох повнолітніх дітей, спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинилися з травня 2015 року, разом не проживають, збереження шлюбу є неможливим, до перемирення вони не дійшли, в зв'язку з чим вона і звернулася з позовом до суду. Позивач свої позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, про що надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить суд справу розглядати за її відсутність. Відповідач надав заяву, відповідно до якої з позовними вимогами погодився, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглядати за його відсутність, вказуючи що до перемирення вони не дійшли. Суд розглядає справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 29 липня 1972 року у м. Білгород - Дністровському Одеської області, у міськбюро РАГС, про що зроблено відповідний актовий запис № 198\~ /л.с. 4 / Від вказаного шлюбу мають двох повнолітніх дітей, подружні відносини припинені з травня 2015 року, сумісне господарство не ведеться. Спору, що до майна між ними нема. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сімї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

01.08.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2010 року. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, різних поглядів на сумісне життя. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час і мусце розгляду справи. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 14.09.2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 069290 від 14.09.2010 року, актовий запис №314 (а.с. 3). Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, різних поглядів на сумісне життя. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини з січня 2015 року. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечить інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

01.08.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають дочку [PERSON] та сина [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого виникали сварки та непорозуміння. На даний час шлюб існує лише юридично. Спільне господарство не ведуть, збереження сімї та примирення не можливе. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити - «[PERSON]». Проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечувала. В підготовчому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав. Проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечував. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Матеріалами справи встановлено, що 11 липня 1997 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом РАГС Фастівського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 162. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

01.08.2018 року позивач звернулась до Святошинського районного суду з позовом, вимогами якого є розірвання шлюбу зареєстрованого 24.07.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Радянського району м. Києва, актовий запис № 311. Предметом позову є розірвання шлюбу, підставою позову є припинення шлюбних відносин. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києві від 02.08.2018 року відкрито провадження у справі, визначені правила подальшого розгляду справи у порядку загального позовного провадження. Протокольною ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2018 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.07.1998 року про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Радянського району м. Києва зроблено актовий запис № 311 та видано відповідне свідоцтво (а.с.12). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 13). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

01.08.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю. У судове засідання сторони не зявилися, при цьому позивач надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності; відповідач про причини своєї неявки не повідомив. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 25.02.1989 року, при цьому мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як випливає з позовної заяви, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Сторони проживають окремо; вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сімєю з відповідачем, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

01.08.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю. У підготовчому засіданні позивач пред`явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні; відповідач позов визнала. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України, визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 28.08.2010, при цьому мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. Як випливає з пояснень сторін, подружжя припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; з березня 2019 року подружжя проживають окремо, при цьому подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім`єю, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

01.08.2019 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24.10.2012 зареєструвала шлюб з відповідачем, мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, вважає, що сім`я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію позивача, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.10.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №235. Мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач не оспорив ту обставину, що внаслідок відсутності взаєморозуміння стосунки між ними погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення. Наміру відновлювати стосунки сторони не виявляють. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім`ї і порушуватиме права сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

01.08.2019 р. до суду подано дану заяву, в якій заявник вказав, що [INFO] в с.Грузьке Гайсинського району помер його батько [PERSON] , в свідоцтві про його народження в графі «батько» відсутній запис, просив встановити факт, що [PERSON] є його рідним батьком для подальшого оформлення ним права на спадщину. Заявник в судове засідання не з`явився, проте надав заяву згідно якої заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, справу розглянути без нього (а.с. 28). Представник Грузької сільської ради до суду не з`явився, письмово проти задоволення заявлених вимог не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с. 21). Доведено, що [PERSON] , [INFO] є спадкоємцем за законом спадкового майна після смерті [INFO] батька [PERSON] , через не зазначення його в свідоцтві про народження [PERSON] в графі «батько», не може реалізувати своє право на спадщину, встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення спадщини в нотаріальній конторі. Дані правовідносини регулюються: - ч.1 ст. 130 СК України, якою визначено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений рішенням суду; - ч.2 ст.315 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів; ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 р.), за якою у разі спадкування за законом до спадкоємців першої черги відносяться в рівних частинах діти, подружжя і батьки. ст.548-549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 р.) дією, що свідчить про прийняття спадщини є фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном. Оскільки, [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] , як спадкоємець за законом спадщини через не зазначення його в свідоцтві про народження [PERSON] в графі «батько», не може реалізувати своє право на спадщину, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, то його на підставі п.1 ч.1, ч.2 ст. 256 ЦПК України необхідно встановити рішенням суду. Висновки суду підтверджуються такими доказами: -довідкою виконавчого комітету Грузької сільської ради № 187 від 31.07.2019р., відповідно до якої [PERSON] проживає в [ADDRESS] , в будинку своїх батьків (а.с.6); -свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.01.1962 р., де зазначено, що [INFO] народився [PERSON] де в графі «батько» відсутній запис (а.с.7); -свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.06.2002р. згідно з яким [INFO] помер [PERSON] (а.с.8); -свідченнями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про те, що [PERSON] являється сином [PERSON] та [PERSON] , які проживали в цивільному шлюбі в [ADDRESS] , вели спільне господарство (а.с.10-12); - свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] відповідно до якого 26.12.1998р. одружились [PERSON] та [PERSON] (а.с.26).

Outcome: approved