Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

01 вересня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування позову вона зазначила, що зареєструвала з відповідачем шлюб 13 вересня 2008 року. У шлюбі у них 09 червня 2014 року народився син [PERSON]. Однак 09 червня 2016 року шлюб між ними було розірвано за рішенням суду. Після розірвання шлюбу син проживає разом з нею і перебуває на її утриманні, тому вона просить стягнути аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку відповідача до досягнення трьох років їхнім сином, оскільки вона має потребу в матеріальній допомозі. Позивач у судове засідання не зявилася, однак від неї надійшла заява в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не адресу суду не надходило. Проте від нього надійшло заперечення на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволені позову повністю, посилаючись на наступні обставини: рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.09.2016 р. з нього на користь позивача вже стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно; він є особою, яка переміщена з тимчасово окупованої території України, вимушений знімати квартиру та сплачувати орендну плату, також він погашає кредит. Таким чином, після сплати всіх платежів, у нього залишається сума менша, ніж прожитквий мінімум для працезданої особи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони 13 вересня 2008 року уклали шлюб. 09 червня 2016 року за рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (арк.с.6). У зазначеному шлюбі 09 червня 2014 року народилась дитина [PERSON], якому відповідач доводиться батьком, що підтверджується копією свідоцтва про народження (арк.с.7). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Згідно з ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.6 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині незалежно від цієї обставини. Право на утримання у дружини існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Тому положення ст.84 СК України визначають безумовне право позивачки на отримання аліментів на її утримання. Особливістю стягнення аліментів на дружину є наявність лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, а саме можливості чоловіка надавати таке утримання. Як вбачається з матеріалів справи відповідач працює і має постійний заробіток та спроможній платити аліменти на утримання дружини, яка проживає зі спільною дитиною. Відповідно до ст.80 СК України - аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Суд не бере до уваги заперечення відповідача, оскільки вони правового значення для вирішення зазначеного матеріально-правового спору не мають, зазначені посилання є необґрунтованими. З урахуванням потрібностей позивачки та можливостей відповідача, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання позивачки аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved