overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

01 вересня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], 1971 р.н., який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 31.08.2014р. о 12 год. 36 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 31.08.2014р. о 12 год. 36 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Локатош лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий злобний, агресивний до матері, б'є її, конфліктує з чоловіком сестри. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

01 вересня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], 1975 р.н., який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 30.08.2014р. о 23 год. 30 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 30.08.2014р. о 23 год. 30 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мікульського лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий чує «голос» в голові, не заперечує, що дома побив меблі та посуд. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

01 вересня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], 1979 р.н., який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 30.08.2014р. о 11 год. 13 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 30.08.2014р. о 11 год. 13 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мікульського лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий дезорієнтований у часі та місці. Скарги на тривогу, страх. Не критичний. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - психічні розлади та поведінки внаслідок вживання комбінованого прийому психоактивних речовин та алкоголю, синдром відміни з делірієм. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

01 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05 травня 2010 року він уклав шлюб, зареєстрований Виконкомом Сергіївської сільської ради Красноармійського р-ну, Донецької області, актовий запис № 2 з відповідачкою по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з травня 2014 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть, а тому позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 05 травня 2010 року Виконкомом Сергіївської сільської ради Красноармійського р-ну, Донецької області, актовий запис № 2 (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу відповідач просить залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

01 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Нововолинської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] та відкрилася спадщина на її майно, в тому числі на житлову квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. 24 вересня 2007 року [PERSON] залишила заповіт на все своє майно, в тому числі на вищезазначену квартиру на користь позивача. Однак у встановлений строк вона не подала заяву про прийняття спадщини, оскільки постійно проживала у Російській Федерації. Про смерть матері [PERSON] довідалась 10.08.2014 року, коли приїхала в місто Нововолинськ її провідати. Оскільки з батьком вона не підтримувала зв'язки, в телефонному режимі спілкуватися не мала можливості в зв'язку з перебуванням у віддалених регіонах Архангельської області, про смерть матері він її не повідомляв. Батько позивача прийняв спадщину по закону в частині грошових заощаджень. Вважає ці причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними і просить визначити їй додатковий строк. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позові. Просили визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась [INFO] на майно спадкодавця [PERSON]. В судовому засіданні представник відповідача Киричук С.Є. не заперечила щодо задоволення позову. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні не заперечив щодо визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом [PERSON] Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в зв'язку з наступним. Згідно свідоцтва про смерть мати позивача [PERSON] - а.с. 5, [PERSON] померла [INFO] (а.с.4). Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] Дана обставина підтверджена копією свідоцтва про право власності на квартиру (а.с.11). 24 вересня 2007 року [PERSON] залишила заповіт на все своє майно, в тому числі квартиру [ADDRESS] на користь [PERSON] (а.с.17) Відповідно до повідомлення Нововолинської державної нотаріальної контори від 15.08.2014 року (а.с.18) 06 листопада 2012 року була заведена спадкова справа на майно [PERSON] №239/2012, що підтверджується копією спадкової справи. У відповідності до ст. 1272 ЦК України суд може визначити спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Приймаючи до уваги, що позивач у визначений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини, є спадкоємцем за заповітом, суд позов задовольняє та визначає [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матері [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

01 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований Явкинською сільською радою Баштанського району Миколаївської області 01 жовтня 2010 року. В обґрунтування позову вказував, що сімейне життя між сторонами не склалося, одруження виявилось невдалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу він вважає неможливим, спір щодо спільного майна відсутній. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надіслала суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі і не заперечувала проти його задоволення та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, що є наслідком його задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що 10 жовтня 2010 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Явкинською сільською радою Баштанського району Миколаївської області, про що зроблено актовий запис №4 (а.с.5). Зі змісту позовної заяви вбачається, що спільних дітей та спору щодо розподілу сумісного майна подружжя сторони не мають, шлюбні відносини припинені з осені 2012 року. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідач подала заяву про присвоєння їй прізвища, яке вона мала до реєстрації шлюбу, а тому відповідно до статті 113 СК України, позивачу слід відновити дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

01 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувають в шлюбі з 19 вересня 1994 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, актовий запис № 19. Даний факт підтверджений оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 29 серпня 2014 року Відділом ДРАЦС Краснокутського РУЮ Харківської області . Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом шлюбу сімейні стосунки з чоловіком не склалися, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сім'ю сторони не мають, в зв'язку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не прибула, однак через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав заяву, згідно якої проти розірвання шлюбу не заперечує та просить розглядати справу у його відсутність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

01 вересня 2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивач вказувала, що вона з відповідачем проживала однією сім'єю протягом п'яти років. 23 жовтня 2008 року в них народилась донька [PERSON], яка знаходиться на її утриманні, однак відповідач, матеріальної чи іншої допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі статті 224 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до довідки виконавчого комітету Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 31 липня 2014 року № 923, дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем і знаходиться у неї на утриманні (а.с.6). Згідно частини 6 статті 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Відповідно до вимог частини 2 статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір аліментів, у відповідності до вимог, передбачених статтею 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

01 вересня 2014 року позивач звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з вищеназваним позовом. Позовні вимоги позивачем вмотивовано тим, що 23 листопада 2007 року між нею та відповідачем Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області було укладено шлюб, про що у книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний запис №841. Від спільного шлюбу дітей сторони не мають. У шлюбі кожен з них перебував у друге. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися шістнадцять місяців тому, На даний момент сторони проживають окремо, причиною слугувало пияцтво відповідача, його бійки та погрози розправою, сторони мають різні погляди на життя, у зв'язку з чим втратили почуття любові та поваги одне до одного. Подальше проживання та збереження шлюбу між ними неможливо, у зв'язку з чим позивач просить шлюб укладений між нею та [PERSON] - розірвати. Майнового спору подружжя не має. Дітей від спільного шлюбу сторони не мають Позивач з'явилася до суду, надала пояснення по суті позову, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач не з'явився до суду, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази сторін на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного . Згідно ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням викладеного, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у справі, а саме судовий збір у розмірі 243,60грн., сплачений позивачем згідно з квитанції № 26082014133558 від 26.08.2014 р. (а.с. 1).

Outcome: approved