Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.03.2007 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.03.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував та станом на 31.10.2013 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 11192,01 грн., яка складається з: заборгованість по процентам за користування кредитом - 7588,53 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 2594,34 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 509,14 грн.. Просить стягнути 11192,01 грн. заборгованості по кредитному договору та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви (а.с.29) просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить стягнути з відповідача витрати, пов'язані з публікацією оголошення у пресі в сумі 480,00 грн.. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи через оголошення у пресі (а.с.32). Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Встановлено, що 15.03.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 15.03.2007 року, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою і тарифами складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.8). Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та не сплачує кредит та відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 31.10.2013 року утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 11192,01 грн., яка складається з наступного: заборгованість по процентам за користування кредитом - 7588,53 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 2594,34 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 509,14 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.5-7). Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.9-11) даний договір діє протягом 12 місяців і лонгується автоматично на той же строк, якщо жодна із сторін не проінформує іншу сторону про його припинення. Пролонгація договору полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено (якщо інше не передбачено договором), зокрема щодо самої умови про порядок пролонгації договору. Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.03.2007 року у сумі 11192,01 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать також витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Згідно ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 03.03.2014 року на позивача було покладено оплату оголошення у газеті "Житомирщина" про виклик відповідача по справі у судове засідання через оголошення у пресі (а.с.26) та, як вбачається з наданого представником позивача платіжного доручення (а.с.30), ним понесені витрати за опублікування оголошення в сумі 480,00 грн.. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved