Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

01.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 8971 грн. та судових витрат. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував факту укладання кредитного договору, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів, щодо стягнення відсотків, - покладався на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09.11.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 14-64). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30.06.2014 року становить 8067 грн 62 коп та складається з заборгованості за кредитом - 4629,41 грн., заборгованості за відсотками - 2388,21 грн. та 1050 грн. - заборгованості по комісії, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.10 року № СП-2010-256, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором, більш, як на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Ні у виписці по особовому рахунку, ні у розрахунку заборгованості не вказано коли такий штраф нарахований відповідачу, що унеможливлює перевірку дотримання строків звернення до суду із такою вимогою; в жодній колонці розрахунку заборгованості не вказано на яку суму заборгованості та за який період нарахований цей штраф, не подано доказів, що він обліковується на окремому рахунку, лише в резолютивній частині розрахунку вказано, що розмір «судового штрафу» становить 903,38 грн, натомість умовами договору не передбачено можливості нарахування такого штрафу, отже з огляду на вищезазначене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в частині стягнення штрафу. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору підлягає частковому задоволенню. Також з відповідача належить стягнути судові

Outcome: partial