Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просила змінити прізвище малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з прізвища батька « [PERSON] » на прізвище матері « [PERSON] » та внести зміни до актового запису №1577 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , складеного 14.06.2017 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, змінивши відомості у графі «прізвище» з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, та в них народився син [PERSON] . Після розлучення, вона змінила прізвище на « [PERSON] », батько дитини участі у житті та вихованні дитини не приймає, він не спілкується з сином, не допомагає матеріально. [PERSON] мав прізвище до реєстрації шлюбу з попередньою дружиною [PERSON] « [PERSON] ». Та обставина, що у її дитини прізвище зовсім чужої для неї людини, має негативний характер та в майбутньому може призвести до непорозумінь та відповідних труднощів у спілкуванні дитини з оточуючими людьми. Представник позивача адвокат БАБЕНКО Ю.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Позивач у судове засідання не з`явилась. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про місце час та дату слухання справи був повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 02.11.2020 року, ухвалено справу розглядати в заочному порядку. Представник Дніпровського районного у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилася, надіслали клопотання в якому просили розглянути справу розглянути у відсутність їх представника. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що: - сторони з 17 січня 2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року було розірвано, а позивач змінила прізвище на « [PERSON] » [INFO] , що вбачається з свідоцтва про зміну імені (серія [NUMBER] ): - сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження останнього (серія [NUMBER] ); - з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини сина [PERSON] у розмірі ј частки від всіх видів заробітку доходу щомісячно, що вбачається з судового наказу, виданого суддею Дніпровського районного суду м. Києва 13.09.2019 року. - [PERSON] з 01.09.2019 відвідує дошкільний заклад №680. При цьому, вихованням дитини займається мати [PERSON] . Відомості про батька дитини у ДНЗ немає. За період перебування дитини у ДНЗ, батько жодного разу не приходив у садочок не забирав [PERSON] з садочка. За період перебування дитини у садочку батька не бачили та він не цікавився дитиною жодним способом, що вбачається з характеристики в.о. директора ДНЗ № 680 від 30.07.2020 р.; - в ході бесіди психолога з [PERSON] про батька, у дитини спостерігається емоційна напруженість, тілесні зажими, скованість та тривожність. Дитина вказала, що батько з ним часу не проводить. В ході бесіди про маму, дитина розслабляється, стає активнішою та жвавішою, розповідає про те, як проводить час з мамою із чого помітно, як йому комфортно поряд з нею, що вбачається з висновку психолога №32 за результатами проведеної бесіди із дитиною - [PERSON] , [INFO] від 30.07.2020 року. - звернень в період із листопада 2019 року по серпень 2020 року батько [PERSON] із заявами (скаргою) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною - [PERSON] до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві не надходило, що вбачається з відповіді на адвокатський запит від 05.08.2020 року №10482/125/20-2020 - [PERSON] зверталася до [PERSON] з проханням надати згоду на зміну прізвища дитини [PERSON] , оскільки дитина носить прізвище його колишньої дружини [PERSON] , що вбачається з листа №07/20. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрував шлюб з [PERSON] та змінив прізвище на « [PERSON] », шлюб розірвано 29.12.2016 року на підставі спільної заяви подружжя, яке не має дітей, що вбачається з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00027638837. Джерела права застосовані (не застосовані) судом. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН та ратифікованою Україною 27 січня 1991 року, що є основним документом, який визначає правові стандарти у сфері захисту прав дітей, зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.\~145\~СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини можуть вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За правилами ч. ч. 3, 5 ст. 148 СК України, у разі зміни прізвища одного із батьків, прізвище дитини може бути змінено за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними, щодо такої зміни може також вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміна прізвища інтересам дитини. В п.п. 37-39 рішення Європейського суду з прав людини від 13 травня 2013 р. в справі «Гарнага проти\~України» (Заява\~№ 20390/07) вказано,\~що зобов`язання щодо зміни імені особи може вважатися втручанням у приватне життя такої особи, відмову в наданні особі дозволу взяти нове ім`я не можна автоматично вважати таким втручанням. Суд ще раз нагадує, що хоча мета статті 8 Конвенції про захист прав людини та основовоположних свобод головним чином стосується захисту особи від свавільного втручання державних органів, вона не лише зобов`язує державу утриматися від такого втручання, але й покладає на неї позитивні зобов`язання, властиві дієвій повазі до приватного та сімейного життя. Якщо межі між позитивними та негативними зобов`язаннями держави за статтею 8 не можна визначити з достатньою точністю, то застосовні принципи, тим не менш, є подібними. В обох контекстах слід дотримуватись справедливого балансу, який потрібно встановити між конкуруючими інтересами особи та суспільства в цілому (див. вищезазначене рішення у справі «Ст`єрна проти Фінляндії» (Stjerna v. Finland), п. 38, та рішення від 6 вересня 2007 року у справі «Юханссон проти Фінляндії» (Johansson v. Finland), заява № 10163/02, п. 29) . Визнаючи, що в особи можуть існувати справжні причини, щоб бажати змінити своє ім`я, ЄСПЛ визнає, що законодавчі обмеження такої можливості можуть бути виправдані інтересами суспільства, наприклад, для забезпечення точного обліку населення або схоронності засобів ідентифікації особи та зв`язку носіїв певного імені з сім`єю (див.\~вищезазначене рішення\~у справі\~«Ст`єрна проти\~Фінляндії» (Stjerna\~v.\~Finland),\~п,\~39). ЄСПЛ також нагадує, що Договірні держави мають широкі межі свободи розсуду у сфері регулювання зміни імен особами, а його завдання полягає не у тому, щоб замінити собою компетентні державні органи при визначенні найбільш відповідної політики у зазначеній сфері, а у перевірці згідно з Конвенцією рішень, ухвалених зазначеними органами при здійсненні своїх дискреційних повноважень (див.\~вищезазначене рішення\~у справі\~«Ст`єрна проти\~Фінляндії» (Stjerna\~v.\~Finland),\~п.\~39). Оцінка суду. Враховуючи вище викладене, суд проходить до висновку, що ідентичність прізвищ матері та дитини, які живуть спільно, створюють відчуття цілісності родини, є найбільш правильною для комфортного життя дитини, а різні прізвища у матері та дитини, можуть негативно впливати на формування дитячого бачення сім`ї, при тому, що прізвище " [PERSON] " відповідач набув після шлюбу з однією з попередніх дружин, а до того мав прізвище " [PERSON] ". У зв`язку з чим, позов слід задовольнити, прізвище малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] слід змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Вказане має наслідком внесення змін до актового запису №1577 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , складеного 14.06.2017 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, змінивши відомості у графі «прізвище дитини» з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Розподіл судових витрат. Згідно ст.\~141\~ЦПК України,\~з [PERSON] \~слід стягнути\~судовий збір\~на користь [PERSON] \~в розмірі 1 681 грн 60 коп. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про стягнення понесених [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що наявні у матеріалах справи: договори: про надання адвокатської допомоги від 22.07.2020 р. з адвокатим [PERSON] , про надання адвокатської допомоги від 22.07.2020 р. з адвокатим ТУТОЮ І.В., ордер на надання правової допомоги адвокатом БАБЕНКОМ Ю.С. від 26.10.2020 р., свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю вказаними адвокатами, меморіальний ордер від 24 липня 2020 р. на суму 5 000 грн, підтвердження про проведення оплати за послуги з надання правової допомоги згідно рахунку 2 від 22 липня 2020 р. від [PERSON] на суму 5 000 грн, меморіальний ордер від 7 вересня 2020 р. на суму 5 000 грн, акт № 1 прийому-передачі наданих послуг згідно Угоди про надання адвокатської допомоги від 22.07.2020 р. від 7 жовтня 2020 р. є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу. В той же час, враховуючи критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу), суд приходить до висновку про зменшення понесених [PERSON] витрат\~на професійну\~правничу допомогу\~з 15\~000\~грн до\~5\~000\~грн,\~які підлягають\~стягненню з\~ [PERSON] \~на користь [PERSON] ..

Outcome: approved