Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» ( надалі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором в сумі 15804 гривень 26 копійок та судові витрати у розмірі 1 378 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 29.03.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 12462 гривні 37 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, тарифами складають між ним і банком кредитний договір, що підтверджується підписом [PERSON] у заяві. На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою щодо розгляду цивільної справи у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю (а.с.37). Повноваження представника позивача [PERSON] підтверджені, у відповідності до ст.42 Цивільного процесуального кодексу України, довіреностями посадових осіб ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.57-58). Згідно з ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України, особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка [PERSON] позов визнала частково, та зазначила що частину суми боргу вона сплатила, про що свідчать платіжні документи на суму 2920 гривень. [PERSON] підтвердила, що укладала кредитний договір із ПАТ КБ "Приватбанком" та в подальшому укладала договір про реструктуризацію боргу. Відповідачка підтвердила, що під генеральною угодою про ректруктуризацію боргу, дійсно її рукописний підпис. Повернути повністю борг [PERSON] не взмозі, тому що кошти йдуть на лікування хворого сина. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.60 Цивільного кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Так, судом встановлено, що 3 листопада 2011 року [PERSON] була заповнена та особисто підписана письмова анкета заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у «Приватбанку» (а.с 5).У вказаній письмовій анкеті заяві вказано про те, що особа, яка її заповнила та підписала, згідна з тим, що ця заява, разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, становить між банком та клієнтом договір про надання банківських послуг. 29 березня 2016 року [PERSON] було підписано генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с.7). Дії сторін при укладенні договору про надання банківських послуг (письмова анкета заява [PERSON] про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у «Приватбанку» та генеральна угода про реструктуризацію заборгованості), відповідають нормам ст. 634 Цивільного кодексу України про те, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Досліджуючи письмовий розрахунок заборгованості станом на 06.09.2016 рік за договором №б/н від 29 березня 2016 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою [PERSON] встановлено, що після підписання [PERSON] генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, їй було встановлено кредитний ліміт на платіжну картку в сумі 12462 гривні 37 копійок (а.с.4). Дослідженний письмовий розрахунок заборгованості за договором №б/н від 29 березня 2016 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою [PERSON], станом на 06.09.2016 рік підтверджує фактичні обставини щодо виконання позивачем своїх зобовязань перед відповідачем щодо видачі йому кредиту(а.с.4). Згідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг фізичним особам, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року, які разом із генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 29.03.2016 у «Приватбанку» становлять між банком та клієнтом договір про надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії (а.с.7,26). Відповідно до п.2.1 генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 29.03.2016 року, ПАТ КБ "Приватбанк" надає позичальнику (відповідачу [PERSON]Б.) кредит, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти та інші витрати (а.с.7). Судом було досліджено платіжні доручення про сплату відповідачкою боргу по кредиту на загальну суму 2920 гривень. У дослідженому судом розрахунку заборгованості від 06.09.2016 року зазначені суми проплати боргу [PERSON] не відображені (а.с.4,63). Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За правилом ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Дослідженні в судовому засіданні банківська ліцензія № 22 від 5 жовтня 2011 року та свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, свідчать про наявність у ПАТ КБ «Приватбанк» права на надання\~ банківських послуг (а.с.35). Суд, дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, встановив факти, які частково обґрунтовують заявлені вимоги позивача щодо невиконання [PERSON] своїх зобовязань за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 29.03.2016, який був укладений між нею та ПАТ КБ» Приватбанк». Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ «Приватбанк» частково наявну заборгованість за генеральною угодою у сумі 12884 гривні 26 копійок, включаючи нараховані суми заборгованості по кредиту, відсоткам, комісії за користування кредитом, які визначені п.2.2 генеральної угоди від 29.03.2016 року. \~\~\~\~\~\~\~ \~Крім того, у відповідності до п.2.ч.1 ст.214 Цивільного процесуального кодексу України, суд встановив, що договірні зобовязання між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою [PERSON] існують та не припинилися на момент розгляду цивільної справи, підстави для застосування наслідків спливу позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав відсутні. Так, у відповідності до пункту 1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року\~ передбачено, що укладений між позивачем та відповідачем договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується та той самий строк (а.с. 19). Суду не були надані докази, які б підтверджували дії сторін на припинення договору. У відповідності до ч.5 ст.261 Цивільного кодексу України, за зобовязаннями, з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. \~ \~ При дослідженні письмової довіренності голови правління ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] щодо уповноваження [PERSON] представляти інтреси\~ установи в судах, встановлено наявність нової редакції статуту даного банку від 20.12.2016 року. Таким чином суд, у відповідності до ст.58 Цивільного кодексу України, визнає неналежним доказом щодо підтвердження вимог позивача надану ним копію статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» від 30.04.2009 року(а.с.36).\~\~\~\~\~ Згідно з нормами ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. В матеріалах справи в наявності письмові докази, які підтверджують сплату позивачем судового збору в сумі 1378 гривень, тому, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в сумі 1123 гривні 34 копійки ( а.с.1 ). \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: partial