Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

01 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Домінанта» (далі - ТДВ «СК «Домінанта»), [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. В обґрунтування позову позивач, зазначав, що 08 березня 2018 року приблизно о 23:00 годині [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Мерседес», номерний знак [NUMBER] , в м. Києві на вул. Володимирській узвіз, 6 не впорався з керуванням, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, чим порушив п. 11.3, 11.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Мерседес», номерний знак [NUMBER] , та транспортним засобом марки «Рено», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , через що автомобіль позивача було пошкоджено. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 04 травня 2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ТДВ «СК «Домінанта» згідно полісу №АМ 1989118. Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку від 07 вересня 2018 року №1277, вартість майнового збитку, завданого позивачу складає 76413,29 грн. 14 березня 2018 року позивач направив на офіційну адресу ТДВ «СК «Домінанта» повідомлення про настання страхового випадку і 17 травня 2018 року - заяву про виплату страхового відшкодування. Однак страхове відшкодування відповідач не виплатив. Розпорядженням Нацкомфін послуг від 07 червня 2018 року №866 було анульовано ліцензію на провадження страхової діяльності ТДВ «СК «Домінанта», яке набрало чинності 07 липня 2018 року. На даний час відповідач перебуває у стані припинення, який до сьогоднішнього дня не завершений. Відповідно до полісу №АМ 1989118 ліміт відповідальності відповідача за шкоду завдану майну складає 50 000 грн, сума, що становить різницю між страховою сумою і фактичною шкодою становить 26413,29 грн. Крім того, позивач поніс витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2200 грн, що підтверджується квитанцією від 03 серпня 2018 року №03/08. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ТДВ «СК «Домінанта» страхове відшкодування в сумі 50 000 грн. Стягнути з [PERSON] майнову шкоду в сумі 26413,29 грн та 2200 грн витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, а також судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог. Ухвалою судді від 04 вересня 2020 року відкрито провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 24 листопада 2020 року представник [PERSON] подав заяву про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. 26 листопада 2020 року від представника [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач указує на те, що позовних вимог не визнає, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а саме: докази, що підтверджують розмір завданої майнової шкоди, яка завдана позивачу внаслідок ДТП, відсутні будь-які висновки судових експертів, відсутні квитанції на підтвердження здійснених витрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу, тощо. Наявний в справі звіт від 07 вересня 2018 року не відповідає вимогам ст. ст. 78, 79 ЦПК України, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом та викликає сумніви щодо достовірності. Крім того, зазначений звіт не відповідає вимогам ст. 76 ЦПК України, оскільки не є висновком експерта відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 76 ЦПК України. Також звіт не відповідає вимогам ст. ст. ч. 7 ст. 102, ч. 5 ст. 106 ЦПК України, оскільки не містить підпису суб`єкта оціночної діяльності, експерт не попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта, тому розмір шкоди не є достовірний. Крім того, в наданому позивачем акті №П1277 від 03 серпня 2018 року, що є додатком до звіту відсутні відомості про повідомлення чи виклик [PERSON] для проведення огляду транспортного засобу у його присутності, опис пошкоджень транспортного засобу в цьому акті не співпадає із описом пошкоджень, складеним працівниками поліції. Ухвалою суду від 17 грудня 2020 року у задоволенні клопотання представника [PERSON] про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено. 18 грудня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що посилання відповідача щодо невідповідності звіту про визначення вартості матеріального збитку від 07 вересня 2018 року не є висновком експерта, тому до нього не застосовуються вимоги вказаних відповідачем норм ЦПК України, звіт є доказом відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 76 ЦПК України. Крім того, посилання відповідача на те, що пошкодження, викладені в акті огляду не відповідають опису пошкоджень, складених працівниками поліції, є необґрунтованими, оскільки працівники поліції не є суб`єктами оціночної діяльності та не мають необхідних спеціальних знань для здійснення всебічного та повного опису пошкоджень автомобіля. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили задовольнити з викладених у позові підстав. Представники відповідача проти позову заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Суд установив, що 08 березня 2018 року о 23:00 годині [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Мерседес», номерний знак [NUMBER] , в м. Києві на вул. Володимирській узвіз, 6 не впорався з керуванням, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху чим порушив п. 11.3, 11.4 ПДР, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Мерседес», номерний знак [NUMBER] та транспортним засобом марки «Рено», номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 04 травня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП призначено штраф в сумі 340 грн. Згідно з витягом з реєстру Моторного (транспортного) страхового бюро України цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ТДВ «СК «Домінанта» згідно полісу №АМ 1989118. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку від 07 вересня 2018 року №1277, вартість майнового збитку, завданого позивачу складає 76413,29 грн. 14 березня 2018 року позивач направив на офіційну адресу ТДВ «СК «Домінанта» повідомлення про настання страхового випадку і 17 травня 2018 року - заяву про виплату страхового відшкодування. Однак страхове відшкодування відповідач не виплатив. Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 07 червня 2018 року №866 було анульовано ліцензію на провадження страхової діяльності ТДВ «СК «Домінанта», яке набрало чинності 07 липня 2018 року. Процедура ліквідації ТДВ «СК «Домінанта» на даний час не закінчена. Відповідно до полісу №АМ 1989118 ліміт відповідальності відповідача за шкоду завдану майну складає 50 000 грн, сума, що становить різницю між страховою сумою і фактичною шкодою становить 26413,29 грн. Крім того, позивач поніс витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2200 грн, що підтверджується квитанцією від 03 серпня 2018 року №03/08. Згідно зі ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу у визначений ч.2 ст.16 ЦК України спосіб, зокрема, шляхом відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди. Згідно зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, що містяться впостановах Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 31 березня 1995 року №4. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування майнової шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому, обов`язок доказування наявності чи відсутності вини заподіювача в спричиненні шкоди покладається на відповідача, в той час, коли позивач повинен довести наявність такої шкоди та її розмір. Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV) особами, відповідальність яких застрахована є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Оскільки цивільна відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідальною особою за шкоду, завдану внаслідок ДТП є ТДВ «СК «Домінанта». Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Вина [PERSON] у скоєнні ДТП підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 04 травня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи і виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розмір збитків, що завдано [PERSON] підтверджується звітом про визначення вартості матеріального збитку автомобіля Renauit Kangoo, номерний знак [NUMBER] від 07 вересня 2018 року №1277. Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого. Згідно п. 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Пунктом 35.1 статті 35 Закону № 1961-IV передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,) заяву про страхове відшкодування. 17 травня 2018 року позивач звернувся до ТДВ «СК «Домінанта» із заявою про виплату страхового відшкодування, проте відповідач не надав позивачу відповіді та не сплатив страхове відшкодування. Відповідно до статті 36 Закону № 1961-IVстраховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial