Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

У жовтні місяці 2016 року [PERSON] звернувся із позовом до суду, який обгрунтовує тим, шо проживає в трикімнатній квартирі № 47, що по вулиці Староміській (колишня Примакова) у м. Хмельницькому та є її власником. Поряд з ним у квартирі № 48 мешкає відповідач [PERSON] З листопада місяця 2015 року відповідач систематично став підтоплювати його квратиру. 10 березня 2016 року мали відбутись збори правління ОСББ «Прима-52», проте відповідач на збори не з»явився, щоб вирішити вказану проблему затоплення, натомість подав заяву до поліції про злочин, надав неправдиве письмове пояснення, стосовно того, що він ніби-то погрожував йому фізичною розправою, тиснув на нього та вимагав 40 000 грн. Крім того, повідомив неправдиву інформацію, що він постійно спілкується з особами, котрі мають неоодноразові судимості та рецидивістами. За результатами перевірки вказаних [PERSON] фактів, викладених у заяві та письмовому поясненні перевірку було закінчено 17.03.2016 року у зв»язку із відстуністю в його діях ознак кримінального правопорушення. Поширені [PERSON] відомості не відповідають дійсності, ганьблять його честь та гідність, оскільки він ніколи не погрожував відповідачу та не вимагав у нього грошей, а лише намагався вирішити між ними спір мирним шляхом. Так, як він є привтаним підприємцем, розповсюдження [PERSON] неправдивої інформації шкодить його діловій репутації. Такими неправомірним діями [PERSON] йому було задвано і моральної шкоди, розмір якої він оцінює у 20 000 грн. Вона полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв»язку із приниженням його гідності та честі. Завідомо неправдиві повідомлення відповідачем органів поліції призвели до візитів в його оселю працівників поліції для опитування щодо відомостей, які містяться в заявах [PERSON] Просив зобов»язати [PERSON] спростувати перед сусідами. Знайомими та іншими особами неправдиву інформацію, котру він розповсюджував протягом 2016 року стосовно погроз та зв»язків із кримінальним світом та вимаганням грошей та стягнути моральну шкоду. В судовому засіданні позивач неодноразово заявлені вимоги уточнював та збільшував їх. Останньою редакцією цих уточнень просив спростувати таку інформацію щодо розповсюдження відповідачем таких неправдивих чуток викладених у заяві про злочин стосовно нього [PERSON] відділу поліції Головного управління Національної поліції України 10.03.2016 року [PERSON] про вимагання у нього грошей та зв»язків з криміанльним світом, на зборах правління ОСББ «Прима-52», які відбулися 05.07.2016 року та на загальних зборах членів ОСББ «Прима-52» від 11.08.2016 року, інфорамцію викладену в листі [PERSON] міському голові [PERSON] 20 вересня 2016 року та в приватних бесідах з мешканцями будинку і просив зобов»язати [PERSON] спростувати перед його сусідами, знайомими та іншими особами таку неправдиву інформацію, яку він розповсюджував щляхом розміщення на дошці оголошень у будинку по вулиці Староміській, 52 у м. Хмельницькому заяви про спростування неправдивих чуток. Відшкодувати завдану моральну шкоду в сумі 20 000 грн. Не заперечує того факту, що пропонував [PERSON] віддати гроші за завдані йому збитки залиттям квартири з його вини, однак не погрожував йому. Відповідач та його представники заявленого позову не визнали. Суду пояснили, що понад рік триває конфлікт між ним та [PERSON] з приводу підтоплення ним квартири позивача. Неодноразово саме з цього приводу збирались засідання правління ОСББ. На деякі його запрошували, на деякі не запрошували, однак вказані засідання зводились до образ його та його дружини та змушували заплатити гроші за ремонт квартири [PERSON] при цьому вимагали повністю зруйнувати ванну кімнату у належній йому квартирі, позаяк вважали його винним у затопленні квартири [PERSON] Однак в провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебуває цивільна справа [PERSON] до нього про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири, котра провадженням не закінчена, і відповідно вина його не встановлена. Він звернувся до органів поліції із заявою, щоб захистити свої порушені права незаконним, як він вважав діями [PERSON] Заслухавши доводи позивача, заперечення представників відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом достовірно установлено, що між сторонами з 2015 року триває конфлікт з приводу затоплення квартири № 47, що належить [PERSON] власником квартири № 48 [PERSON] у будинку № 52, що по вулиці Староміській (колишня вулиця Примакова) у м. Хмельницькому. Цього не заперечує як позивач, так і відповідач у поданих заявах та поясненнях наданими ним у судовому засіданні. В провадженні Хмельницького міськрайонного суду в даний час перебуває цивільна справа за позовом дружини позивача, [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. Вказану проблему, що виникла із затопленням квартири, вирішило розвязати об»єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Прима-52», що підтверджується зверненням ОСББ до власників квартири будинку № 52 по вулиці Староміській. [PERSON] мотивує поданий позов тим, що зверненням до органів поліції щодо того, що [PERSON] висловлює претензії, пов»язані із залиттям ним його квартири, при цьому вимагає сплатити 40 000 грн. завданої шкоди внаслідок затоплення належної йому квартири. Крім того, позивач [PERSON] посилається на те, що в листі на ім»я [PERSON] міського голови [PERSON] в пункті 3 другому абзаці вказаного листа відповідач також розповсюджує неправдиву інформацію стосовно нього щодо вимагання грошей на відновлення квартири і провокує до бійки. Однак сам позивач не заперечує, що він, під час розмови із [PERSON] стверджував про те, що він буде зобов»язаний відшкодувати збитки за залиття ним його квартири. Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно із ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду із позовом про захист її гідності та честі. Відповідно ч.ч. 1, 7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Системний аналіз положень ст. 277 ЦК України дає підстави вважати, що негативною є інформація, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь яких інших дій, (порушення норм моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Беручи до уваги зазначені положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі та гідності, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь - який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативна інформація поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь - яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. В свою чергу, відповідно до ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. За змістом зазначеного вище законодавства, кожному гарантується право на свободу вираження поглядів, не завдаючи при цьому шкоди репутації окремих осіб і не порушуючи їх прав. У законодавстві при цьому робиться чітке розмежування між інформацією фактичного характеру, яка має бути доведена й оціночними судженнями, які не підлягають доведенню і спростуванню. Відповідно до вимог Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 19 постанови №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною суди повинні визначити характер такої інформації та з»ясувати чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Пленум Верховного Суду України в п.п.24,25 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» розяснив, що, задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. Оціночними судженнями, з огляду на приписи ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України від 02 жовтня 1992 року N 2657-XII "Про інформацію", за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Відповідно до ст. 40 Конституції України всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" роз'яснено, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевіряти таку інформацію та надавати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Проаналізувавши норми Конституції України, цивільного законодавства та роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, з врахуванням обставин справи та вимог позовної заяви, суд приходить до висновку, що звернення [PERSON] із заявами про вчинене кримінальне правопорушення 10 листопада 2016 року до Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області та інформацію, викладену в другому абзаці пункту 3 заяви поданої [PERSON] на ім»я [PERSON] міського голови 20.09.2016 року, є реалізацією його конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації відносно позивача, [PERSON] Факт поширення недостовірної інформації, поширеної [PERSON] стосовно вимагання коштів необхідних для ремонту квартири позивача погроз на адресу відповідача та зв»язків з кримінальним світом на зборах правління ОСББ 05.07.2016 року та загальних зборах ОСББ «Прима-52» не знайшов свого підтвердження, оскільки надані протоколи таких зборів не містять жодного виступу [PERSON] з будь-яких питань, і з цих зокрема. А покази членів правління в якості свідків допитаних судом, суд оцінює критично, внаслідок неприязних стосунків, які виникли на грунті невирішених побутових питань [PERSON], несприйняття членами правління його способу життя та оцінка його ними, що підтверджується зверненням ініціативної групи до власників квартир з приводу обмеження власника квартири [PERSON] у доступі до спільних мереж, котрі є спільною власністю (підвалами, місця тимчасового утримання автомобілів, територією). Досліджуючи письмові заяви суду [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стосовно поширення неправдивих відомостей відповідачем зв»язку позивача [PERSON] з кримінальними елементами та рецидивістами, погроз фізичною розправою суд не приймає їх до уваги, виходячи з наступного. Свідок [PERSON] суду показав, що 17.08.2016 року до нього в помешкання зайшов дільничний інспектор поліції [PERSON] та повідомив йому, що до поліції надійшла заява [PERSON] про те, що [PERSON] погрожує розправою [PERSON] вимагає у нього гроші та він має відношення до кримінального світу. Його квартиру теж підтоплює [PERSON] Крім того, на засіданні правління ОСББ «Прима-52», яке відбулось 05 липня 2016 року обговорювали питання аварійної ситуації залиття квартир, як квартири [PERSON], так і його квартири [PERSON], виник конфлікт, в ході якого [PERSON] висловлювався, що [PERSON] йому погрожує розправою, вимагав гроші за завдану шкоду залиттям квартири. 11.08.2016 року відповідач повідомив аналогічні обставини і на загальних зборах. Тому, як установлено судом, сам представник органу владних повноважень повідомив інформацію [PERSON] про надходження заяви [PERSON] та розголосив зміст віддібраних у нього пояснень. Свідок [PERSON] суду показала, що була свідком розмови [PERSON], яка відбулась на засіданні правління ОСББ «Прима-52» 05 липня 2016 року, який повідомив, що [PERSON] вимагає гроші, погрожує. 11.08.2016 року в дворі будинку проходили загальні збори об»єднання на яких обговорювали проблему ремонту залиття [PERSON] квартир [PERSON] та [PERSON], у відповідь на це [PERSON] сказав, що його всі поневіряють, він правий, [PERSON] хоче у нього гроші за ремонт, погрожує його життю. При цьому ненормативну лексику він не вживав. Із показів свідка [PERSON] вбачається, що вона працювала бухгалтером об»єднання, і на розширеному засіданні правління 05 липня 2016 року був присутнім [PERSON] прийшов розбиратися з приводу ненадання йому довідки про склад сім»ї, однак йому відмовили, оскільки у квартирі ніхто не зареєстрований та назвав [PERSON] кримінальним авторитетом. В серпні місяці 2016 року 11 чи 12 числа відповідач знову повідомив про те, що [PERSON] погрожує йому фізичною розправою, про затоплення, однак нецензурною лайкою не висловлювався. На її думку відповідач повідомив неправдиві відомості. Свідок [PERSON] суду повідомив про те, що на загальних зборах 11 липня 2016 року відповідач [PERSON] викрикував на зборах і назвав [PERSON] кримінальним елементом, однак нецензурною лайкою не висловлювався. Інші обставини йому не відомі, так як він виходив курити. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] був присутній на загальних зборах 11.08.2016 року, перебивав виступаючих та стверджував, що [PERSON] погрожував йому фізичною розправою та вимагає гроші. Аналогічні покази суду дав свідок [PERSON] Однак, такі покази свідків судом до уваги не приймаються, враховуючи що ні протокол загальних зборів ОСББ «Прима-52» ні протокол зборів правління об»єнання співвласників не містять виступу [PERSON] стосовно наведених висловлювань погроз фізичною розправою та вимагання грошей, а існуючий конфлікт всіх без виключення членів правління із [PERSON] дає суду підстави оцінити такі покази критично до уваги їх не брати. Очевидним є факт неприязних стосунків між правлінням ОСББ та [PERSON], які виникли на грунті усунення протікання води у квартиру позивача та квартиру [PERSON] Окрім того, позивач не заперечує факту розмови із [PERSON] про те, що він має відшкодувати йому збитки. Стосовно розголошення таких відомостей в приватних бесідах мешканцям будинку суд вважає, що позивач не довів, а суд не встановив коли і яким мешканцям будинку та які саме відомості повідомляв відповідач [PERSON] та чи були вони неправдивими. Тому із викладених підстав у задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed