Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим виконкомом Великоключівської сільської ради Коломийського району 24.01.2001 року за реєстровим № 7. Відповідно до вказаного заповіту позивач є єдиним спадкоємцем на майно померлого. До цього майна належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Спадкове будинковолодіння належало до колгоспного двору, головою якого був померлий [PERSON] , який був єдиним членом такого двору на час ліквідації колгоспних дворів. З метою оформлення права на спадщину позивач звернулася до державного нотаріуса Коломийської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу щодо права власності спадкодавця на дане майно. Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, 04.05.2020 року звернулася до суду із заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 50). Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився. 04.05.2020 року сільський голова Нижньовербізької ОТГ М`якущак Я. подав клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без представника сільської ради, щодо задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 51). Тому наявні підстави згідно з ч. 3 ст.200 ЦПК України для ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. В зв`язку з неявкою в підготовче засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що будинковолодіння в [ADDRESS] належало [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20.06.1989 року виконкомом Коломийської районної Ради на підставі рішення від 14.06.1989 року № 125, що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів № 64402 від 03.07.2019 року (а.с. 5). Оригінал вказаного свідоцтва втрачено, про що позивачем подано оголошення в засоби масової інформації, а саме газету «Вільний Голос» від 27.02.2020 року № 7 (а.с.42). Згідно із заповітом, посвідченим виконкомом Великоключівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області 24.01.2001 року за реєстровим № 7, [PERSON] заповів все належне йому на момент смерті майно позивачу (а.с. 8). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.12.2017 року [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Великий Ключів Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 7). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказане будинковолодіння, яке згідно з довідкою Нижньовербізької сільської ради ОТГ від 30.01.2020 року № 83 належало померлому та відносилося до типу колгоспного двору, головою якого був [PERSON] і він один проживав у вказаному колгоспному дворі на час їх ліквідації (а.с. 6). Як єдиний спадкоємець за заповітом позивач з метою оформлення права на спадщину звернулася з відповідною заявою до вищевказаного державного нотаріуса. Однак, постановою нотаріуса від 22.06.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності померлого на спадковий житловий будинок (а.с. 10). Згідно з даними технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» 03.07.2019 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку - «літера А», загальною площею 36,0 кв.м., житловою площею 17,8 кв.м., та господарських будівель і споруд: стодоли - літера "Б"; стайні - літера "В"; вбиральні - «літера Г»; воріт - «№1»; вимощення - «І». Рік зведення житлового будинку - 1948 (а.с. 11-14). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання за позивачем права власності на спірне майно в порядку спадкування, а саме внаслідок відсутності вищевказаного правовостановлюючого длркументу. На підставі наведеного, ст.ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved