Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому вказує, що на підставі договору дарування від 23.09.2014 року являється власником квартири № 129 за адресою: м. Полтава, вул. Чураївни, 9, в якій зареєстрована відповідач [PERSON], яка в жовтні 2014 року в квартирі не проживає, оскільки виїхала з неї, забравши всі особисті речі, участі в утриманні квартири не бере. Просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою № 129 по вул. Чураївни, 9, в м. Полтаві. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, позивач про причини неявки суд не повідомила, представник позивача надав заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON], до суду не з'явилася, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи повідомлялася судом за останнім відомим місцем проживання, у зв'язку з чим відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Представник третьої особи Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Полтавської міської ради в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням розглянути справу без участі представника, в якій зазначив, що з приводу вирішення позовних вимог покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 23 вересня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 743, [PERSON], [INFO], безоплатно передала у власність, а [PERSON] прийняла у приватну особисту власність квартиру № 129, що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вул. Чураївни, 9. Право власності на квартиру зареєстроване за позивачем по справі [PERSON] 23.09.2014 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно довідки Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційної організації № 2" Полтавської міської ради № 401 від 19.06.2017 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач послалась на те, що відповідач [PERSON] в жовтні 2014 року, після вчинення дарування позивачці квартири [ADDRESS], виїхала з неї забравши всі особисті речі, з того часу в квартирі не проживає, участі в її утриманні не бере. Той факт, що [PERSON] з жовтня 2014 року не проживає в [INFO] та її особистих речей у квартирі немає, підтверджується Актом б/н від 19.06.2017 року, складеним сусідами позивачки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], підписи яких посвідчені начальником КП "ЖЕО № 2" Полтавської міської ради. Згідно положень ст. 150 ЖК України, які узгоджуються зі змістом ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON] зареєстрована в [INFO], за цією адресою не проживає більше двох років без поважних причин, що створює перешкоди в користуванні квартирою її власнику - позивачу по справі [PERSON], яка вимушена здійснювати оплату комунальних послуг за відповідача та не може вільно розпорядитись власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved