Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва зі спільною заявою, в якій просять розірвати шлюб, укладений між ними та зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім'ї 19 вересня 2008 року, актовий запис № 2513. Свої вимоги Заявники обґрунтовують тим, що з 19 вересня 2008 року перебувають у шлюбі. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: - [PERSON], [INFO].; - [PERSON], [INFO]. Через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між сторонами не склалося, фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, а тому, за таких обставин сторони вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Між сторонами досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні, що підтверджується договором від 14 грудня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алещенко Т.О., зареєстрованим в реєстрі за № 2315, за умовами якого сторони погодили, що [PERSON] та [PERSON] залишаються проживати з матір'ю, при цьому батько має право бачитися та приймати участь у вихованні дітей в порядку передбаченому зазначеним договором. [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, та просив розірвати шлюб. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, та просила розірвати шлюб. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін, від яких надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом з'ясовано, що між [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]., 19 вересня 2008 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім'ї зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 19.09.2008р. зроблено відповідний актовий запис за № 2513 та видано Свідоцтво про шлюб. Після державної реєстрації шлюбу прізвища сторін визначені так: чоловіка - "[PERSON]", дружини "[PERSON]". Реєстрація шлюбу підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 19.09.2008р. серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу подружжя має двох синів - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві 27.02.2009р. серії [NUMBER] (а.с.8), та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві 06.05.2010р. серії [NUMBER] (а.с.9) 14 грудня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про визначення місця проживання дітей, способи участі батьків у вихованні та утриманні дітей, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алещенко Т.О. та зареєстрований в реєстрі за № 2315 (а.с.10-13), в якому Сторони визначили місце проживання спільних дітей, розмір аліментів, які Відповідач зобов'язується сплачувати на утримання дітей та участь Батьків у їх вихованні. Разом з тим, судом встановлено, що сторони не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1.ст. 110 СК України). Згідно зі ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із заявлених Сторонами вимог вбачається, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують сімейно-шлюбних відносин, окремо ведуть господарство, тобто стали чужими людьми. Нотаріально посвідчений договір між подружжям про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей, а також про розмір аліментів на дітей між сторонами укладено. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дітей, а тому шлюб потрібно розірвати. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved