Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

01.09.2017 позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість за кредитним договором №б/н від 31.05.2013 в розмірі 37898,86 грн. станом на 25.07.2017, а також судові витрати в розмірі 1600 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 31.05.2013 [PERSON] отримала кредит в вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 35172,76 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами угоди 3 1 по 25 число кожного місяця відповідач зобов'язався надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Взятi на себе зобов'язання по зазначеному договору банк виконав повністю, надавши [PERSON] кредит в розмірі, встановленому кредитним договором. Вiдповiдач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, загальна сума якої станом на 25.07.2017 становить 89359,33 грн. З цієї суми підлягає виключенню сума в розмірі 51460,47 грн., яка була задоволена рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.08.2015. Таким чином, заборгованість достягнення становить 37898,86 грн. 15.12.2017 р. набув чинності ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 р., яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп. 9 п. 1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. В судове засідання представник позивача не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засiдання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі; позовні вимоги визнала, просила розстрочити виконання рішення на 12 місяців в зв'язку з важким матеріальним положенням і незадовільним станом здоров'я її чоловіка. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Дзержинського районного суду від 31.08.2018, винесеного за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитом, встановлено, що 04.12.2014, 12.12.2007, 25.02.2008 [PERSON] зверталася з заявами до ПАТ КБ «Приватбанк» про отримання кредиту та виражала свою згоду на те, що дані заяви разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і тарифами складали між нею та банком договори про надання банківських послуг. В зв'язку з невиконанням взятих на себе зобов'язань [PERSON] за вищевказаними кредитними договорами, за нею утворилася заборгованість. З метою створення сприятливих умов для виконання боржником зобов'язань за кредитними договорами від 04.12.2007, 12.12.2007, 25.02.2008, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 31.05.2013 була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Однак [PERSON] не виконала взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим, за нею утворилася заборгованість, яка станом на 26.06.2014 становила 51460,47 грн. Зазначеним рішенням Дзержинського районного суду від 31.08.2018 позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитом задоволені. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» суму заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 31.05.2013 в сумі 51460,47 грн., а також суму судового збору в розмірі 514,60 грн. Відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 31.05.2013, укладеної між ПАТ КБ «ПриватБанк» («Банк») і [PERSON] («Позичальник») з метою створення сприятливих умов для виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором №SAMDNS0000017786431 від 12.12.2007, №SAMDN50000020135963 від 25.02.2008, №SAMDN50000017552060 від 04.12.2007, [PERSON] отримала кредит в розмірі 35172,77 грн. строком на 36 місяців, з 31.05.2013 по 31.05.2016, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі. [PERSON] при цьому зобов'язалась повернути кредит, сплатити проценти в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в указані в Заяві, Умовах і правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: з «1» по «25» число кожного місяця Позичальник сплачує Банку щомісячний платіж в сумі 1276,07 грн. для погашення заборгованості за кредитом, котра складається з заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.05.2016. Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачено, що в разі порушення боржником строків погашення заборгованості, зазначених в Генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день, по зобов'язанням, строк яких не настав, Сторони узгодили, що строк повернення кредиту починається з 32-го дня з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Боржник сплачує Банку штраф в розмірі 9393.84 грн. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж за 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонгується на такий самий термін. Банк виконав свої зобов'язання перед [PERSON] за указаною угодою в повному обсязі, надавши позичальнику грошові кошти у визначеному розмірі. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що відображено в Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов укладеної угоди відповідач взяті на себе зобов'язання не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, загальна сума якої станом на 25.07.2017, на підставі наданого позивачем розрахунку заборгованості становить 89359,33 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 35172,77 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 26678,53 грн., заборгованості за пенею та комісією - 27508,03 грн. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику в строк і в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк їх виконання. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення чи неналежного виконання зобов'язань, встановлених укладеним договором. Відповідач визнала зобов'язання з погашення заборгованості, що існують у неї перед позивачем, а також визначений позивачем розмір заборгованості. Тому суд вважає ці обставини доведеними, а позов таким, що підлягає задоволенню. Таким чином, враховуючи суму, яка підлягає стягненню з відповідача за указаним вище рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.08.2018, і становить 51460,47 грн., з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість в розмірі 37898,86 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем надано до суду платіжне доручення №ВOJ62B1D1P від 02.08.2017 про сплату судового збору за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] в сумі 1600 грн. Таким чином, стягненню з вiдповiдача підлягає сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору в розмірі 1600 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. З наданих відповідачем документів вбачається, що її чоловік [PERSON] , страждає рядом тяжких захворювань, в силу чого має незадовільний стан здоров'я. На підставі викладеного суд вважає за можливе відстрочити виконання рішення суду на строк з 23.04.2019 по 22.04.2020. На підставі ст.ст. 3, 11, 15, 16, 22, 509, 525, 526, 530, 536, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved