Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

У листопаді 2020 року до суду звернулась [PERSON] із вищевказаним позовом. Позивач вказує, що є матірю [PERSON] , [INFO] . З батьком дитини - відповідачем позивач розлучилась у 2013 році. Відповідач з того часу самоусунувся від виховання, утримання та спілкування з дитиною. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали в повному обсязі, спираючись на ті ж доводи, які викладені в позовній заяві. Представник третьої особи згідно поданої через канцелярію суду заяви позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, викликався до суду, зокрема, в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України. В зв`язку з даною обставиною суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Однією з підстав позбавлення матері та/або батька батьківських прав відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 164 СК України є ухилення останніми від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є матір`ю позивача їй особисто відомо, що [PERSON] не спілкується з її онукою приблизно з 2015 року. Свідок [PERSON] показав, що з 2014 року проживає разом з [PERSON] та її дочкою [PERSON] . З дочкою батько не спілкується, аліментів не сплачує. Дитину утримують спільно свідок та [PERSON] . Висновком виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 26.02.2021 № 76 встановлена доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Враховуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що зі сторони відповідача має місце абсолютне та тривале ухилення від виконання обов`язків по вихованню дітей, що є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав. Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved