Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кольчуга - Київ" (далі - відповідач), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергогазінвестконсалт" (далі - третя особа) про визнання дій неправомірними. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 березня 2013 року між [PERSON] та третьою особою було укладено договір про відступлення права вимоги виконання зобов'язань позивача на користь відповідача. В подальшому, на підставі цього договору, відповідач почав вчиняти дії щодо стягнення з позивача коштів. Позивач вважає такі дії неправомірними, оскільки, договір про відступлення права вимоги є договором факторингу, а відповідач не належить до переліку підприємств, які мають право здійснювати фінансові послуги. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача та представник третьої особи в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити виходячи з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається із матеріалів справи, 11 березня 2013 року між [PERSON], третьою особою та відповідачем було укладено договір про відступлення права вимоги, що належить первісним кредиторам за договором, зобов'язання за яким посвідчено борговою розпискою позивача від 13.10.2010 року (а.с.49). Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи пояснення сторін та надані по справі докази, суд вважає, що позивачем не надано доказів в обґрунтування позовних вимог, оскільки договір про відступлення права вимоги від 11.03.2013 року є чинним, а тому у суду відсутні підстави для визнання дій відповідача, щодо стягнення коштів з позивача відповідного до даного договору, неправомірними.

Outcome: dismissed