Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

01.09.2014 позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором від 21.06.2013 за №001-11014-210613 в розмірі 6969,22 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.06.2013 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-11014-210613, за умовами якого банком надано споживчий кредит на загальну суму 9112,93 грн. із розміром процентної ставки 0,01 % процент на рік. Згідно договору відповідачка зобов'язалася своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, повернути кредит у визначений договором строк, а також виконати інші обов'язки згідно кредитного договору. Однак відповідачка порушила умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 12.08.2014 має заборгованість у зазначеному вище розмірі, яку позивач просить стягнути на свою користь. В судове засідання позивач свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності свого представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка зареєстрована та проживає на тимчасово окупованій території України - в Автономній Республіці Крим, у зв'язку з чим доказами про отримання нею повістки про судовий виклик суд не володіє, проте враховуючи вжиття судом усіх передбачених законом заходів з метою повідомлення відповідачки про розгляд справи, суд вважає її належним чином повідомленою і за згоди позивача ухвалив розглядати справу у відсутності відповідачки в заочному порядку на підставі наявних матеріалів. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.06.2013 між ПАТ «Дельта Банк» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником укладено кредитний договір № 001-11014-210613, за умовами якого банк надав відповідачці кредит у розмірі 9112,93 грн. на строк 36 місяців та сплатою процентів у розмірі 0,01% річних. Грошові кошти надані банком на придбання майна, згідно з переліком, що зазначений у специфікації рахунку від 21.06.2013 №2272. Згідно з п. 2.7 частини 2 договору, банк відкриває клієнту рахунок для погашення заборгованості [NUMBER]. Згідно до п. 2.5 частини 2 договору визначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості: перші 7 місяців на рівні 0,00% в місяць; починаючи з 8-го місяця користування кредитом 1,70% в місяць. Відповідно п. 4 частини 4 договору, відповідачка зобов'язалася здійснювати погашення кредитної заборгованості щомісячно не пізніше 21 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 378,00 грн. у відповідності до графіку платежів, наведеному у додатку 1. Як визначено статтею 526 ЦК України (ЦК), зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З наданих позивачем меморіального ордеру від 25.06.2013 №40093318 слідує, що позивач виконав умови договору №001-11014-210613 в повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти в сумі 9112,93 грн. Разом з тим згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачкою не повернуто кредит та не сплачено відсотки за його користуванням в повному обсязі. Заборгованість останньої по тілу кредиту станом на 12.08.2014 складає 6194,36 грн., по нарахованих відсотках - 0,26 грн., по комісіям - 774,60 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054, ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2). Виходячи з вище викладеного, беручи до уваги факт порушення відповідачкою умов кредитного договору, суд знаходить вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 6969,22 грн. законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved