Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

02.04.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO] року правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією 29.10.1996 року та визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Вікторія», село Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,08 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі, мотивуючи тим, що державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданому Ізмаїльською райдержадміністрацією 29.10.1996 року на ім'я [PERSON], а у свідоцтві про смерть по - батькові спадкодавця вказане як «[PERSON]», тобто існує невідповідність. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав та не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 29.10.1996 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Вікторія» розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) належить [PERSON]. Відповідно до довідки № 652 від 25.03.2015 року, наданої виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Одеської області, [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.12.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Вікторія» розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 23.11.2012 року секретарем Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 100, [PERSON] заповіла земельну ділянку площею 2,08 га, що знаходиться на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області належну їй на підставі сертифіката серії [NUMBER], виданого 29.10.1996 року - [PERSON], [INFO]. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39774416 від 03.03.2015 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 23.11.2012 року, зареєстрований за № 100 не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори за № 535/02-14 від 03.03.2015 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданому Ізмаїльською райдержадміністрацією 29.10.1996 року на ім'я [PERSON], а у свідоцтві про смерть по - батькові спадкодавця вказане як «[PERSON]», тобто існує невідповідність. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved