Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

У травні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі-Банк) звернулося до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 08 серпня 2012 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач порушила зобов'язання за кредитним договором, допустила заборгованість, яка станом на 15 квітня 2018 року складає 49925,90 грн., з яких: 11571,94 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 12451,58грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 23048,77грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи - 500,00грн. (фіксована частина) та 2353,61грн. (процентна складова). Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій позов підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася завчасно належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення про виклик опублікованим на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. У відповідності до ч.7,8 ст.128 ЦПК України відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 08 серпня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами заяви разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 15000,00грн. на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, з щомісячною базовою ставкою за 2,3 %, тобто 27,60 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом з розрахунку 360 днів на рік. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно з п. 2.1.1.12.6.1 договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Згідно з п.2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів за будь-які із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Згідно до п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов відповідач надав згоду на зміну банком кредитного ліміту. Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, відповідачу було видано чотири кредитні картки 08.08.2012р., 04.02.2014р. (дві), 03.11.2015 р., строк дії останньої картки - до квітня 2018 року. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно зі ст.549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст.1054 ЦК України зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував зобов'язання по погашенню кредитних коштів, у зв'язку з чим станом на 15 квітня 2018 року має заборгованість перед Банком по тілу кредиту у розмірі 11571,94 грн., 12451,58грн. - по процентам за користування кредитом. Вказана заборгованість підтверджена розрахунками (а.с.6-9). Крім того, умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той час, сторонами передбачено сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення зокрема за несвоєчасну сплату платежів за будь-якими з грошових зобов'язань. Враховуючи, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003 цс 15. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача пені слід відмовити, стягнувши штраф передбачений Умовами з перерахунком до розміру заборгованості. Загальний розмір судового штрафу становить: 500,00 грн. фіксована частина та 882,93 грн. процентна складова, яка розрахована за формулою: (заборгованість за тілом кредиту + заборгованість за процентами) х 5%, ((11571,94+12451,58)х 5%=1201,18). Ураховуючи вищевикладене, загальна заборгованість відповідача перед позивачем за невиконання умов кредитного договору становить 25724,70грн., з яких: 11571,94 грн. заборгованість за кредитом, 12451,58грн. заборгованість за відсотками, 1701,18грн. штрафи, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір в сумі 907,96 грн. Крім того, суд враховує, що з 21 травня 2018 року ПАТ КБ "Приватбанк" змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк".

Outcome: partial