Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційного банку "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому зазначило, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 20 грудня 2010 року [PERSON] отримав кредит в сумі 2100,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах, передбачених дійсним договором. Однак, відповідач порушив умови договору та станом на 31 січня 2017 року має прострочену заборгованість в розмірі 14847 грн 76 коп, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 511 грн 06 коп, із заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 10 153 грн 47 коп, із заборгованості за пенею та комісією в сумі 3000 грн 00 коп, із штрафу (фіксованої частини) 500 грн 00 коп та штрафу (процентної складової) 683 грн 23 коп. А тому, позивач просить стягнути з відповідача 14847 грн 76 коп заборгованості за кредитом та сплачені судові витрати в розмірі 1600 грн 00 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні за безпідставністю вимог та пропуском позивачем строку позовної давності, подавши до суду відповідне клопотання.\~ Представник відповідача [PERSON], який діє також згідно з довіреністю №8500-К-Н-О від 11 вересня 2017 року, просив розглядати справу за його відсутності та застосувати строк позовної давності до вимог банку, про що подав до суду заяву. Дослідивши письмові\~ докази\~ та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про\~ наступне. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 20 грудня 2010 року [PERSON] отримав кредит в сумі 2100,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах, передбачених дійсним договором. Однак, відповідач порушив умови договору та станом на 31 січня 2017 року має прострочену заборгованість в розмірі 14847 грн 76 коп, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 511 грн 06 коп, із заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 10 153 грн 47 коп, із заборгованості за пенею та комісією в сумі 3000 грн 00 коп, із штрафу (фіксованої частини) 500 грн 00 коп та штрафу (процентної складової) 683 грн 23 коп (а.с.3-4). Позивачем позов подано 7 квітня 2017 року, клопотання про поновлення строку позовної давності не заявлено. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем [PERSON] у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України). Стаття 266 Цивільного кодексу України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п'ята статті 261 Цивільного кодексу України). Доказів того, що сторонами укладалась угода щодо збільшення, передбаченого законом строку позовної давності, матеріали справи не містять. Відповідно до правових позицій Верховного Суду України (постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України: від 24 вересня 2014 року по справі №6-103цс14; від 12 листопада 2014 року по справі №6-167цс14; від 1 жовтня 2014 року по справі №6-134цс14) у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких, відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Наведений позивачем розрахунок не містить даних про те, що кредит отримувався частинами та про те, що з моменту отримання кредиту відповідач вчиняв дії щодо його повернення. Останній платіж відповідачем [PERSON] здійснено 13 березня 2014 року, а позов подано 19 квітня 2017 року. Тобто загальний строк позовної давності закінчився 13 березня 2017 року. Відповідач просить відмовити у позові за спливом позовної давності. За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що в позові публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" слід відмовити через сплив строку позовної давності.

Outcome: dismissed