Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 05.06.2008р. між ним та відповідачем [PERSON] укладено Генеральну кредитну угоду, згідно якої загальний розмір позичкової заборгованості не повинен перевищувати суми, еквівалентної 150 000 доларів США з терміном дії до 04.06.2018р. В межах Генеральної угоди 05.06.2008р. між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 014/14-10/3 G 73, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 75000 доларів США на споживчі цілі зі сплатою 14,5 % річних та кінцевим терміном погашення 04.06.2018р. Виконання зобовязання відповідачем за кредитним договором забезпечувалось укладенням договору поруки № G73-163 від 05.06.2008р. між позивачем та [PERSON], відповідно до якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати в солідарному порядку за зобовязання позичальника [PERSON]. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, комісій, неустойок, відшкодування витрат та збитків банку не виконав. А тому у нього станом на 11.08.2015р. виникла заборгованість по кредиту в розмірі 33840,28 доларів США, заборгованість за відсотками в розмірі 1859,39 доларів США та пеня - 754,56 доларів США, яку позивач просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Також представник позивача в заяві вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися повторно, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідачів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України \~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі\~доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що 05.06.2008 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 75000 доларів США зі сплатою 14,5 % річних та кінцевим терміном погашення до 04.06.2018р. Також, 05.06.2008 р. між позивачем та [PERSON] укладено відповідно до якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати в солідарному порядку за зобовязання позичальника [PERSON]. Відповідно до п.1.5.1 кредитного договору, погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені в Графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на позичковий рахунок. Відповідно до п. 1.5.1.1 кредитного договору, нараховані в порядку, передбаченому цим договором, проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк, передбачений графіком повернення кредиту та сплати процентів. Відповідно до п. 2.3.14 кредитного договору, позичальник зобовязується забезпечити належне виконання п.п. 2.3.8 - 2.3.13 договору майновим поручителем та/чи поручителем. Згідно п. 4.1.1 вказаного договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені цим договором строки, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Згідно п. 4.1.2 договору, за нецільове використання кредиту позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 25% від суми кредитних коштів, використаних не за цільовим призначенням. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. [PERSON] не виконав своїх зобовязань за кредитним договором з повернення коштів, внаслідок чого у нього станом на 11.08.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором № 014/14-10/3 G 73 від 05.06.2008 року, в розмірі - 33840,28 доларів США основної суми боргу; 1859,39 доларів США заборгованості за відсотками та пеня - 754,56 доларів США. 13.08.2015р. відповідачу [PERSON] направлено вимогу Банку про виконання зобовязань. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачами не представлено суду. В забезпечення належного виконання зобов'язання по кредитному договору №014/14-10/3 G 73 від 05.06.2008 року, між ПАТ "[PERSON] банк Аваль" та відповідачем [PERSON] 05.06.2008 року укладено договір поруки № G73-163, відповідно до якого п. 1.2 передбачено, що поручитель [PERSON] на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед кредитором відповідати по борговим зобовязанням боржника [PERSON], які виникають з умов Генеральної кредитної угоди № 73 від 05.06.2008р., а саме: повернути кредит в розмірі 150 000 доларів США, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки, та у випадках, передбачених кредитним договором. Відповідно до п. 2.1 договору поруки, у випадку невиконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитних договорах, укладених в межах генеральної кредитної угоди, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором, у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, комісійної винагороди, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. У зв'язку з чим, поручитель за вимогою ПАТ "[PERSON] Аваль" повинен нести солідарну з позичальником відповідальність. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачів заборгованості в солідарному порядку за кредитним договором є обгрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в рівних частках- 11860,72 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 526, 549, 551, 554, 610, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved