Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

01 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він перебував з відповідачкою в шлюбі. Від спільного подружнього життя вони мають одну малолітню дитину. Сімейне життя не склалось, їх шлюб було розірвано, дитина залишилась проживати з відповідачкою і перебуває на її утриманні. За рішенням суду з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ? частини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/10 частини. В ході виконання рішення суду про стягнення аліментів, його матеріальний стан суттєво змінився в бік погіршення. Він став навчатись на платній основі за контрактом, також є несплачений банківський кредит у розмірі близько 15000 грн. Вважає, що так як дружина стала до роботи, тому слід припинити виплату аліментів в розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку на утримання відповідачки. Оскільки дане питання не можливо вирішити поза судовим шляхом, він змушений звернутись до суду та просить: залишити без змін стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини; припинити виплату аліментів, що стягуються з нього на утримання відповідачки; визнати виконавчий лист виданий Корюківським районним судом Чернігівської області таким, що не підлягає подальшому виконанню і відкликати його з Відділу державної виконавчої служби. Також у звязку з тим, що відповідачка працевлаштувалась, а аліменти продовжують стягуватись, то вони підлягають поверненню з моменту працевлаштування відповідача. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просить суд задовольнити позов. Відповідачка позов не визнала, вказала, що аліменти на своє утримання їй призначено за рішенням суду і такого права вона не втратила по досягненню дитиною трьох років. Як встановлено судом, позивач перебував з відповідачкою в шлюбі з 27.07.2013 року. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось, їх шлюб було розірвано за рішенням суду від 03.02.2016 року. За рішенням суду від 10 лютого 2015 року, з позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку. Після вступу в законну силу рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 10 лютого 2015 року, яким було визначено розмір аліментів, що стягуються з позивача, він з серпня 2016 року почав навчання за контрактом у Сумському Національному аграрному університеті. Згідно контракту, за навчання, плата складає в сумі 11600 грн. Також позивачем отримано кредит 02.07.2013 року, який за графіком він повинен сплатити 02.07.2019 року. Щомісячна плата його за графіком не порушується і щомісячна плата складає 1600 грн. Позивач просить залишити розмір стягнення аліментів на дитину не змінним, а стягнення аліментів до досягнення дитиною трьох років просить припинити, а стягнені такі аліменти з липня 2016 року просить повернути, оскільки відповідач з липня 2016 року стала до роботи у Корюківській ЦРЛ та отримує заробітну плату. Відповідно до рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 10.02.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліментів відповідно ст. 84 СК України, у розмірі 1/10 частини заробітку щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, тобто до 05.05.2017 року. Відповідно ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, а таке право має і вразі розірвання шлюбу. Відповідно ст. 85 Сімейного кодексу України передбачені виключні підстави припинення права дружини на утримання, які вона отримала згідно ст. 84 цього Кодексу. Відповідно довідки №1735/124/24 від 26.12.2016 року, про доходи позивача, він працює у ГУНП в Чернігівській області, займає посаду поліцейського та отримує стабільну заробітну плату. На підставі вищевказаного та вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю заявлених вимог про припинення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років та повернення виплачених аліментів з часу працевлаштування дружини. Оскільки позов задоволенню не підлягає, а позивач сплатив судовий збір при зверненні з позовом до суду у розмірі 551,20 грн., тому ці витрати слід залишити за ним.

Outcome: dismissed