Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

01 липня 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якій вона просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення сином навчання, але не довше як до досягнення ним 23 років. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилася дитина - [PERSON] . Шлюб між сторонами було розірвано. На теперішній час [PERSON] виповнилося 18 років, він навчається у Харківському національному університеті внутрішніх справ на денній формі навчання та не має змогу самостійно працювати та отримувати заробіток, тому потребує матеріальної допомоги на проїзд, одяг, харчування, підручники та інші витрати. Відповідач після досягнення дитиною повноліття у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає та не приймає участь в утриманні дитини, що порушує законні права та інтереси дитини. Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду із позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і представник позивача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в матеріалах докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 березня 2018 року. (а.с. 11) Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції в м. Харкові 24 липня 2003 року. (а.с. 4) Судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини доходів платника, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.12.2017 та до 26.06.2021. (а.с. 12). На даний час [PERSON] не досягнув 23 років та відповідно довідки № 2/01703-к від 13.05.2021, виданої Харківським національним університетом внутрішніх справ, є курсантом першого курсу Харківського національного університету внутрішніх справ. Закінчує навчання у липні 2024 року. (а.с. 13) Згідно акту про проживання сина разом із матір`ю від 22.06.2021, складеного мешканцями квартир № 32 , 15 будинку [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , з 2018 року по цей час, мешкає разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 14) Позивач у позові зазначила, що оскільки їх спільний з відповідачем повнолітній син навчається на денній формі навчання, то він не може працювати та забезпечувати себе самостійно, а заробітна плата позивач не дозволяє забезпечити належний рівень життя дитині. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статті 191 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд виходить з положень ст. 182 СК України, відповідно до якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, враховуючи надані сторонами докази та обставини справи, виходячи із принципів справедливості, співмірності та верховенства права, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітнього [PERSON] , який продовжує навчання, мають стягуватися у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача. Так, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved