Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 22456,22 дол.США, що в гривневому еквіваленті становить 473826,20 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 23.08.2007 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № ІFN0GА0000000002, на підставі якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 30000 дол.США на термін до 23.08.2017 року, з відсотковою ставкою 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, в обмін на зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті процентів, а також можливих комісій та інших винагород. Окрім того позичальнику видано 3375,00 дол.США на сплату страхових платежів у випадках та порядку, визначених кредитним договором. 26.09.2012 року з метою забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань відповідачем [PERSON] були укладені два договори поруки між позивачем і відповідачами [PERSON] та [PERSON], відповідно до яких поручителі зобов'язалися перед банком солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником [PERSON] зобов'язання за кредитним договором. Однак позичальник [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, кредитні кошти банку не сплачує, в зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 09.06.2015 року в загальній сумі 22456,22 дол.США, що за курсом 21.10 відповідно до службового розпорядження НБУ складає 473826,20 грн. і банк змушений звернутися в суд з позовом про стягнення суми заборгованості в солідарному порядку з відповідачів, а також судових витрат по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, в якій просить позов задоволити, справу розглянути у відсутності представника банку. Відповідач [PERSON] в судовому засідання заявлений позов визнана, не спростувала фактичні обставини справи, суду пояснила, що допустила заборгованість по здійсненню платежів по кредитному договору в зв'язку з нестабільністю валютного курсу та важким матеріальним становищем. Вона намагалася врегулювати дане питання з банком в добровільному позасудовому порядку, однак позитивного результату з цього приводу немає. Не заперечує проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні також заявлений позов визнала і не заперечує проти його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлена завчасно і належним чином, про що свідчать поштові розписки. При причини неявки чи слухання справи в її відсутність заяви суду не подавала. Сторони, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23.08.2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ІFN0GА000000002, на підставі якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 30000 дол.США до 23.08.2017 року на споживчц цілі, з відсотковою ставкою 0,92 % на місяць в обмін на зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті процентів, а також можливих комісій. Окрім того позичальнику видано 3375,00 дол.США на сплату страхових платежів у випадках та порядку, визначених в п.п. 2.1.3, 2.2.7 кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобов'язання за кредитним договором та додатковою угодою банк виконав в повному обсязі, видавши [PERSON] кредит в розмірі 30000,00 дол.США. Згідно з умовами кредитного договору, погашення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником в порядку та строки відповідно до розмірів, визначених в кредитному договорі. Також судом встановлено, що 26.09.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до кредитного договору № ІFN0GА000000002 від 23.08.2007 року, відповідно до умов якої банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 23.08.2007 року до25.08.2022 року включно у вигляді не поновлювальної кредитної лінії кредиту у розмірі31017,70 дол.США неспоживчі цілі, а також у розмірі 4392,70 дол.США на сплату страхових платежів у випадках та порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 12,582% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Факт виконання банком своїх договірних зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором сторонами не оспорюються. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено говором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів вільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 26.09.2012 року для забезпечення повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом, сплати винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодовування збитків були укладені два договори поруки між позивачем і відповідачами [PERSON] та [PERSON] Як вбачається із договорів поруки відповідачі [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобов'язання відповідати кожний перед кредитором як солідарні боржники за своєчасне і повне виконання зобов'язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором. Згідно із ст. 554 ч. 1 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Стаття 554 ч. 2 ЦК України передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, [PERSON] належно їх не виконувала, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 09.06.2015 року, згідно якого заборгованість по кредиту становить загалом 22456,22 дол.США, що в гривневому еквіваленті за курсом 21.10 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.06.2015 року становить 473826,20 грн., в тому числі: - заборгованість по кредиту - 17740,63 дол.США, - заборгованість по процентам за користування кредитом - 2399,86 дол.США, - заборгованість по комісії за користування кредитом - 506,73 дол.США, - пеня за несвоєчасне погашення платежів - 728,37 дол.США. Відповідно до наведених розрахунків вбачається, що відповідачем порушено терміни сплати кредиту та процентів по кредитному договору. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Виходячи із зазначеного, відповідачі зобов'язані погасити заборгованість за кредитом, тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Будь-яких доказів на підтвердження належного виконання взятого на себе зобов'язання та на спростування позовних вимог відповідачі суду не представили. Тому суд, оцінюючи всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів також слід стягнути судові витрати по справі згідно поданих квитанцій. На підставі наведеного ст.ст.20, 203, 207, 215-217, 236, 526, 530, 536, 551, 553, 554, 589, 610, 611, 1054 ЦК України,

Outcome: approved