Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Управління Служби безпеки України в Херсонській області звернулось до суду з позовом [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, в розмірі 600000,00 грн. На обґрунтування позову позивачем зазначено, що вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12.12.2018 року [PERSON] , як військовослужбовця підрозділу управління Служби безпеки України в Херсонській області, визнано винним у вчиненні кримінально правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, та стягнуто з [PERSON] та УСБ України в Херсонській області на користь потерпілої [PERSON] по 300000,00 грн. моральної шкоди з кожного та по 300000,00 грн. матеріальної шкоди з кожного. На виконання вироку суду позивачем сплачено потерпілій [PERSON] по 300000,00 грн. моральної та матеріальної шкоди в зв`язку з чим позивач отримав право регресної вимоги до відповідача. Представник позивача [PERSON] подав клопотання, в якому просить задовольнити позовні вимоги та розгляд справи провести за відсутністю представника позивача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що на даний час його звільнено з Управління Служби безпеки України в Херсонській області, а тому він не має доходу щоб сплачувати суми, вказані позивачем. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12.12.2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінально правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, а саме, 21 лютого 2018 року приблизно о 05.00 годині механік водій (прапорщик VІІ тарифного розряду) гаражу відділу господарського забезпечення, старшина [PERSON] , будучи військовослужбовцем підрозділу управління Служби безпеки України в Херсонській області та маючи тривалий досвід керування транспортними засобами, у порушення посадової інструкції механіка-водія № 71/22/24-973, затвердженої т.в.о. начальника УСБУ в Херсонській області; п.п. 2.3. "б", 12.1, 12.9 (б) та 31.4.5 "а" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, але розраховуючи на їх відвернення, керуючи транспортною машиною «Hyundai elantra», реєстраційний номер [NUMBER] , управління Служби безпеки України в Херсонській області на 113 км автодороги Н-24 «Благовіщенське - Миколаїв» Миколаївської області у напрямку м. Южноукраїнська, з технічною несправністю ходової частини, яка полягала у надмірному зносі шин заднього лівого та правого коліс та яку він міг виявити завчасно, та з порушенням вимог п. 3.29 ПДР України зі швидкістю 79 км/год. при обмеженій швидкості на даній ділянці автодороги - 40 км/год., проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням транспортного засобу, втратив над ним контроль, виїхав за межі проїзної частини та допустив зіткнення з бетонним огородженням і трубами опалення теплотраси. Внаслідок чого пасажир транспортної машини [PERSON] , який знаходився на передньому пасажирському сидінні, від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди. Також, вищевказаним вироком суду стягнуто з УСБ України в Херсонській області на користь [PERSON] на користь [PERSON] по 300000,00 грн. матеріальної шкоди. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт скоєння відповідачем кримінально правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, та його вина в порушенні ПДР встановлена вироком суду, який набрав законної сили, та доказуванню не підлягає. Судом також встановлено, що Управлінням Служби безпеки України в Херсонській області виконано вищевказаний вирок та сплачено на користь [PERSON] на користь [PERSON] по 300000,00 грн. матеріальної шкоди, що підтверджується меморіальними ордерами № 1 (#210750819) від 18.09.2019 року та № 2 (#204950869) від 20.08.2019 року відповідно. Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положення ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка її завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до положення ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки позивачем доведено належними та допустимим доказами факт відшкодування потерпілим моральної шкоди, завданої відповідачем, то вимога позивача про стягнення з відповідача сум відшкодування є законною та обґрунтованою. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України відповідно до якого судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, а тому витрати по сплаті судового збору, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved