Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

01.10.2020 позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] , який в подальшому уточнила, та в якому просила - визнати за ню право власності на Ѕ частину спільного майна подружжя, а саме: 1)\~холодильник INDESITPBAA 34FXD, вартістю 5\~577,00\~грн; 2)\~вікно ПВХ з підвіконням та москітною сіткою (1\~шт.), вартістю1\~850,00\~грн; 3)\~вікна ПВХ (3\~шт.) з комплектуючими та стальні двері (1\~шт.), вартістю 6\~590,00\~грн; 4)\~обладнання для проведення та підключення опалення, вартістю 8\~275,00\~грн; 5)\~котел настінний WestenPulsarD 240Fітурбо з трубою, вартістю 5\~400,00\~грн; 6)\~стіл (1\~шт.) та стільці (4\~шт.), вартістю 14\~000,00\~грн; 7)\~матрац ДелайнСофт, вартістю 3\~991,00\~грн; 8)\~шафа купе №\~14 з дзеркалом, вартістю 6\~831,00\~грн; 9)\~ліжко Фієста, вартістю 5\~236,00\~грн; 10)\~вбуд.\~поверхня PYRAMIDAPFA 640 INOXLUXE, вартістю 3\~999,92\~грн; 11)\~витяжка VENTOLUXTREVI 60 ВК (750) РВ IT, вартістю 2\~899,92\~грн; 12)\~вбуд.\~духовка PYRAMIDAF 40 ТІХ, вартістю 3\~833,25\~грн; 13)\~каструля RONDELLRDA-113 Geste 3,3\~л, вартістю 499,92\~грн; 14)\~ківш RONDELLRDA-113 Geste 1,7\~л, вартістю 499,92\~грн; 15)\~комп`ютерна миша LOGITECH, вартістю 333,25\~грн; 16)\~шпалери, вартістю 2\~500,00\~грн; 17)\~клей, вартістю 70,00\~грн; 18)\~ламінат та підложка під ламінат, вартістю 6\~354,00\~грн; 19)\~натяжна стеля, вартістю 1\~980,00\~грн; 20)\~плитка SHATTO, вартістю 3\~494,70\~грн; 21)\~ламінат, вартістю 2\~917,08\~грн; 22)\~ламінат, вартістю 805,54\~грн; 23)\~фарба, вартістю 634,82\~грн; 24)\~підкладка під ламінат та герметик, вартістю 573,58\~грн; 25)\~плитка SHATTO, фуга та клей для плитки, вартістю 658,60\~грн; 26)\~рідкокристалічний телевізор SAMSUNG тa комплектуючі до нього, вартістю 10\~698,80\~грн; 27)\~вітальня Аргус, вартістю 7\~199,00\~грн; 28)\~шафа-купе, вартістю 11\~700,00\~грн; 29)\~диван «Лоран», вартістю 18\~240,00\~грн; 30)\~будівельні матеріали (гіпсокартон, УД профіль, СД профіль, шпаклівка, грунтовка і т.д.), вартістю 3\~320,00\~грн; 31)\~будівельні матеріали, вартістю 3\~714,00\~грн; 32)\~шпалери, вартістю 660,00\~грн; 33)\~міжкімнатні двері та комплектуючі до них, вартістю 6\~075,00\~грн; 34)\~кухонні меблі, вартістю 16\~630,00\~грн яке було придбано під час шлюбу з [PERSON] на загальну суму 168\~041,\~30\~грн; - присудити [PERSON] грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності на вищевказане майно, у розмірі 84\~020,\~65\~грн; - визнати за позивачем право на 1/2 частину від 133\~405,\~00\~грн, тобто суми, яку [PERSON] сплатив зі спільних доходів подружжя, за кредитним договором на придбання автомобіля Suzuki SX-4, реєстраційний номер [NUMBER] , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; - присудити [PERSON] грошову компенсацію замість частки позивача у праві на 1/2 частину від суми, яку [PERSON] сплатив зі спільних доходів подружжя, за кредитним договором на придбання автомобіля Suzuki SX-4, реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 66\~702,\~50\~грн, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування позову зазначено, що з 28.08.2009 по 02.10.2018 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина, який після розлучення залишився на утримання позивачки. За час перебування у шлюбі сторони набули у власність вищевказане майно, в тому числі автомобіль, який сторони придбали в кредит, за який вони виплачували зі спільних коштів подружжя. Оскільки після розлучення сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, позивачка звернулася до суду з цим позовом. Разом з позовом позивачка подала заяву про витребування доказів, якою просила витребувати у АТ\~«Кредобанк» інформацію про розмір погашення кредиту за автомобіль SuzukiSX-4, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] в період з 13.04.2017 по 02.10.2018. 06.10.2020 ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду без виклику (повідомлення) сторін; витребувано у АТ\~«Кредобанк» інформацію про розмір погашення кредиту за автомобіль SuzukiSX-4, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] в період з 13.04.2017 по 02.10.2018. 09.11.2020 до суду надійшла виписка по рахунку [PERSON] в АТ\~«Кредобанк» щодо погашення заборгованості за кредитом. 08.12.2020 ухвалою суду прийнято збільшені позовні вимоги, надано відповідачу строк для подавання відзиву. 12.02.2021 надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому відповідач, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування заперечень зазначено, що вони з позивачкою не мали свого власного житла і після одруження проживали в будинку, належному матері відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , користуючись вказаним будинком як наймачі. В 2013\~році ї довелось зробити поточний ремонт житлового будинку, який вони як наймачі зробили за власний рахунок. Ремонт було здійснено для подальшого проживання сторін у вказаному будинку. Позивачка проживала в будинку з 2009 по 2017 роки та користувалася результатами здійсненого ремонту. Відтак відповідач вважає, що кошти на здійснення ремонту були витрачені в інтересах сім`ї з метою поліпшення житла, а здійснені ремонтні роботи за більшістю позицій, вказаний в позовній заяві, є невід`ємним поліпшенням житла, а не окремим об`єктом спільної сумісної власності подружжя. В частині інших зазначених позивачкою від`ємних речей, то відповідач не знає, де вони знаходяться, оскільки виїхав з будинку, де вони з позивачкою проживали, залишивши все майно їй. Крім того, зазначає, що всі речі були у вжитку та значно втратили свою цінність, а тому вказана позивачкою їх вартість на момент їх придбання не є дійсною (ринковою) вартістю станом на момент їх розгляду справи судом. В частині автомобіля, придбаного за кредитні кошти, відповідач зазначає, що фактично вони з позивачкою не ведуть спільного господарства в квітні 2018 року, що було встановлено у рішенні суду про розірвання шлюбу, а отже з квітня 2018 року в них вже не було спільних витрат по кредиту. 19.02.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначила, що після розірвання шлюбу була змушена покинути місце їх спільного проживання, і оскільки на той момент вона не мала власного житла не могла забрати речі, що придбавалися ними у шлюбі, а тому вона залишила все у квартирі відповідача, де він залишився проживати зі своєю матір`ю. Крім того, зазначає, що оскільки шлюб вважається припиненим в день набрання законної сили відповідним судовим рішенням, тому саме по цей день позивачкою розраховувалась сума компенсації за сплаченим кредитним договором. 22.02.2021 ухвалою суду здійснено перехід у розгляд справи з повідомленням сторін. У судовому засідання позивачка та її представник позов підтримали, просили задовольнити повністю. Допитана в якості свідка позивачка показала суду, що вони з відповідачем в період шлюбу спільно проживали у будинку [ADDRESS] , який на праві власності належав матері відповідача по справі. Коли вони заселилися в будинок, в ньому не було ремонту, але за 9 років спільного проживання вони за спільні кошти зробили в будинку євроремонт. Пояснила, що просить стягнути Ѕ повної вартості речей, оскільки вони знаходяться в дуже гарному стані. Забирати речі, в тому числі вбудовані меблі, позивачка не бажає, оскільки там проживає її колишня свекруха, бабуся її сина, до якої син позивачки часто ходить в гості до вказаного будинку. Відповідач та його представник у судове засідання повторно не з`явилися, що у відповідності до ст.\~223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 28.09.2009 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №\~160. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . 13.04.2017 сторони набули у спільну сумісну власність автомобіль Suzuki SX-4, реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] вказано [PERSON] . Для придбання вищевказаного автомобіля [PERSON] взяв в АТ\~«Кредобанк» кредит на суму 336\~674,31\~грн за договором від 14.04.2017 №\~7973/2017 терміном до 01.04.2024. За час шлюбу сторони придбавали наступні речі: 1)\~холодильник INDESITPBAA 34FXD, вартістю 5\~577,00\~грн; 2)\~вікно ПВХ з підвіконням та москітною сіткою (1\~шт.), вартістю1\~850,00\~грн; 3)\~вікна ПВХ (3\~шт.) з комплектуючими та стальні двері (1\~шт.), вартістю 6\~590,00\~грн; 4)\~обладнання для проведення та підключення опалення, вартістю 8\~275,00\~грн; 5)\~котел настінний WestenPulsarD 240Fітурбо з трубою, вартістю 5\~400,00\~грн; 6)\~стіл (1\~шт.) та стільці (4\~шт.), вартістю 14\~000,00\~грн; 7)\~матрац ДелайнСофт, вартістю 3\~991,00\~грн; 8)\~шафа купе №\~14 з дзеркалом, вартістю 6\~831,00\~грн; 9)\~ліжко Фієста, вартістю 5\~236,00\~грн; 10)\~вбуд.\~поверхня PYRAMIDAPFA 640 INOXLUXE, вартістю 3\~999,92\~грн; 11)\~витяжка VENTOLUXTREVI 60 ВК (750) РВ IT, вартістю 2\~899,92\~грн; 12)\~вбуд.\~духовка PYRAMIDAF 40 ТІХ, вартістю 3\~833,25\~грн; 13)\~каструля RONDELLRDA-113 Geste 3,3\~л, вартістю 499,92\~грн; 14)\~ківш RONDELLRDA-113 Geste 1,7\~л, вартістю 499,92\~грн; 15)\~комп`ютерна миша LOGITECH, вартістю 333,25\~грн; 16)\~шпалери, вартістю 2\~500,00\~грн; 17)\~клей, вартістю 70,00\~грн; 18)\~ламінат та підложка під ламінат, вартістю 6\~354,00\~грн; 19)\~натяжна стеля, вартістю 1\~980,00\~грн; 20)\~плитка SHATTO, вартістю 3\~494,70\~грн; 21)\~ламінат, вартістю 2\~917,08\~грн; 22)\~ламінат, вартістю 805,54\~грн; 23)\~фарба, вартістю 634,82\~грн; 24)\~підкладка під ламінат та герметик, вартістю 573,58\~грн; 25)\~плитка SHATTO, фуга та клей для плитки, вартістю 658,60\~грн; 26)\~рідкокристалічний телевізор SAMSUNG тa комплектуючі до нього, вартістю 10\~698,80\~грн; 27)\~вітальня Аргус, вартістю 7\~199,00\~грн; 28)\~шафа-купе, вартістю 11\~700,00\~грн; 29)\~диван «Лоран», вартістю 18\~240,00\~грн; 30)\~будівельні матеріали (гіпсокартон, УД профіль, СД профіль, шпаклівка, грунтовка і т.д.), вартістю 3\~320,00\~грн; 31)\~будівельні матеріали, вартістю 3\~714,00\~грн; 32)\~шпалери, вартістю 660,00\~грн; 33)\~міжкімнатні двері та комплектуючі до них, вартістю 6\~075,00\~грн; 34)\~кухонні меблі, вартістю 16\~630,00\~грн. 30.08.2018 рішенням Балаклійського районного суду Харківської області о справі №\~610/1949/18 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішення набрало законної сили 02.10.2018. Згідно довідки АТ\~«Кредобанк» від 29.10.2020 станом на 22.10.2020 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №\~7973/2017 становить 209\~546,67\~грн. За період з 14.04.2017 (дати відкриття рахунку) по 02.10.2018 було внесено 133\~405,00\~грн. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст.\~60 СК України). Частина четверта ст.\~65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідно до ст.\~71 СК України, спір про порядок поділу спільного сумісного майна подружжя може бути вирішений судом. Неподільне майно присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на квартиру, допускається лише за його згодою. Згідно п.\~23 постанови Пленуму Верховного Суду України №\~11 ВІД 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст.\~69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.\~1?2 ст.\~71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч.\~2 ст.\~364 ЦК України). У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ч.\~2 ст.\~372 ЦК України). Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися, обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абз.\~1 п.\~22 постанови Пленуму Верховного Суду України №\~11 від 21.12.2007). Щодо стягнення компенсації вартості частини автомобіля у формі оплати по кредиту. Судом встановлено, що автомобіль Suzuki SX-4, реєстраційний номер [NUMBER] , придбано під час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі, а тому враховуючи вищевказані положення сімейного законодавства, він є об`єктом права спільної сумісної власності, незважаючи на те, що титульним власником автомобіль згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вказано лише одного із подружжя відповідача по справі. Також суд встановлено, що для придбання вказаного автомобіля відповідач [PERSON] оформив на своє ім`я в АТ\~«Кредобанк» кредит строком до 01.04.2024, який на даний час повністю не погашено. Відтак разом з правами на автомобіль подружжя фактично набуло зобов`язання за кредитом, яке погашено під час перебування сторін у шлюбі лише частково. За загальним правилом, вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення ч.\~4,5 ст.\~71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Разом з тим, співвласник майна, який бажає виділу своєї частки шляхом стягнення грошової компенсації, може заявити такі вимоги виходячи з положень ст.\~364 ЦК України. Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 24.03.2021 по справі №\~501/2211/18 принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації,, у першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду. У справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач, не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації. При цьому при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. За обставин даної справи вбачається, що в подружжя, крім права спільної сумісної власності на придбаний за рахунок позичених грошових коштів автомобіль, внаслідок укладення відповідачем кредитного договору виникло також і зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення позиченої грошової суми, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники, оскільки договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Аналізуючи вищевказані приписи чинного законодавства, з урахуванням обставин даної справи, суд вважає, що належним способом захисту прав споживачки є пред`явлення прав саме на спірний автомобіль шляхом визнання права власності на його частку або компенсації вартості її частки із одночасним визначенням (у судовому або добровільному порядку) питання про поділ боргів подружжя за кредитом, отриманим для придбання автомобіля. При цьому вартість частки позивачки має визначатися за ціною автомобіля на момент розгляду справи судом, та може бути зменшена при залишенні обов`язку з погашення невиплаченої частини кредиту за відповідачем. Однак з подібними вимогами позивачка до суду не зверталася, вирішити долю спільного автомобіля та кредитних зобов`язань суд не просила, відтак з урахуванням правил ст.\~13 ЦПК України, не може вирішити долю набутого у спільну сумісну власність автомобіля в рамках даної справи. В свою чергу компенсація частини грошових коштів, внесених в якості погашення за кредитом подружжям під час перебування у шлюбі, як спосіб захисту прав при вирішення майнових спорів подружжя, притаманне ситуації, коли такі грошові кошти вносилися за кредитом, взятим одним з подружжя у своїх особистих інтересах або до укладення шлюбу, зокрема, для придбання майна в особисту приватну власність, коли після укладення шлюбу подружжя погашало кредит одного з них спільними коштами. Однак за обставин даної справи кредит було оформлено відповідачем під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачкою в інтересах сім`ї для придбання у спільну сумісну власність подружжя автомобіля Suzuki SX-4. Таким чиним, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] в частині визнання за нею права власності на Ѕ частину сплачених подружжям за кредитом грошових коштів з компенсацією відповідної частини. Щодо стягнення компенсації іншого майна. Судом встановлено, що подружжя після одруження не мало власного житла і мешкало у будинку, належному на праві власності матері відповідача. Для здійснення ремонту вказаного житла подружжя за час шлюбу придбавало: вікна ПВХ з комплектуючими, стальні двері, обладнання для проведення та підключення опалення, котел настінний, вбуд.\~поверхня, клей, ламінат та підкладка під ламінат та герметик, натяжна стеля, плитка SHATTO, фарба, фуга та клей для плитки, будівельні матеріали (гіпсокартон, УД профіль, СД профіль, шпаклівка, ґрунтовка і т.\~д.), шпалери, міжкімнатні двері та комплектуючі до них. Житло, у якому проживало подружжя не перебувало в особистій власності жодного з подружжя. Фактично подружжя користувалося таким житлом на праві безоплатного найму, та здійснювали його поліпшення у власних інтересах як наймачів. За правилами\~ч.\~1?3\~ст.\~778\~ЦПК України\~наймач може\~поліпшити річ,\~яка є\~предметом договору\~найму,\~лише за\~згодою наймодавця. Якщо\~поліпшення можуть\~бути відокремлені\~від речі\~без її\~пошкодження,\~наймач має\~право на\~їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за найм речі. Враховуючи, що вказані поліпшення є невід`ємними, суд не вбачає підстав для визнання за [PERSON] права особистою власності на Ѕ їх частину. Також не вбачається підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки Ѕ частини вартості таких поліпшень, оскільки, такий спосіб притаманний для захисту прав подружжя, коли належне на праві особистої приватної власності одному із подружжя житло істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок трудових або грошових затрат іншого з подружжя, а за обставин даної справи між сторонами склалися інші правовідносини. В частині рухомого від`ємного майна подружжя, зокрема: холодильник, стіл та стільці, матрац ДелайнСофт, шафи купе, ліжко, витяжка, вбуд.\~духовка, каструля, ківш, комп`ютерна миша, шпалери, рідкокристалічний телевізор SAMSUNG тa комплектуючі до нього, вітальня Аргус, диван « [INFO] », кухонні меблі суд зазначає наступне. Згідно наданих позивачкою документів (квитанцій, договорів та ін.) судом встановлено, що це рухоме майно було придбано сторонами у спільну сумісну власність, що визнає і відповідач у справі, тому за позивачкою слід визнати право власності на Ѕ частину такого майна і позов в цій частині задовольнити. Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що відповідач на вказане майно не претендує, доказів того, що після розлучення відповідач забрав вищевказані речі, що є спільною сумісною власністю подружжя, для особистого використання за своїм новим місцем проживання або утримує їх у себе іншим чином матеріали справи не містять, натомість з пояснень самої позивачки вбачається, що всі речі знаходяться за місцем колишнього проживання подружжя у будинку матері відповідача, а забирати їх звідти позивачка не має намірів, оскільки її син там часто провідує бабусю і користується вказаним майном. Враховуючи, відсутність доказів про привласнення відповідачем вищевказаних рухомих від`ємних речей подружжя, а також відсутність згоди відповідача на запропонований позивачкою порядок поділу такого майна із компенсацією їй Ѕ частини його вартості, беручи до уваги можливість поділу майна подружня шляхом присудження частини із цих речей одному із подружжя, а іншої частини іншому із подружжя, за умови врахування інтересів кожного із них, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] в частині стягнення на її користь компенсації Ѕ частини вартості майна подружжя.

Outcome: partial