Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

01 жовтня 2015 року, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку розміром 5,1900 га., цільове призначення якої для ведення товарного сільського виробництва, кадастровий номер 2325284400:11:001:0043, що знаходиться на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області, згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом № 1093 від 25.06.2009 року, після її рідного батька [PERSON], померлого 20.08.2013 року в с. Переможне Токмацького району Запорізької області, у віці 78 років. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за життя рідний батько позивача [PERSON] отримав спадщину за законом після померлої дружини [PERSON], у вигляді цілої частки, згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом № 1093 від 25.06.2009 року: - земельної ділянки, кадастровий номер якої - 2325284400:11:001:0043, що знаходиться на території Таврійської сільської ради Запорізької області, розміром 5,1900 га., цільове призначення якої для ведення товарного сільського виробництва, яка належала спадкодавцю [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 042500, виданого на підставі Розпорядження голови РДА від 18.11.1999 року № 425. Акт було зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 563. Нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки складає 52434,88 грн. Проте її батько, [PERSON], за життя не встиг отримати державний акт на право власності на дану земельну ділянку. [PERSON], помер 20 серпня 2013 року в с. Переможне Токмацького району Запорізької області. Після смерті відкрилася спадщина на приналежне йому майно земельну ділянку. Вона є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців, ні за законом, ні за заповітом немає. Вона своєчасно звернулася до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] Згодом звернулась до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] Позивачці було відмовлено в цьому та видана постанова «про відмову у вчиненні нотаріальної дії» вихідний номер 734/02-31 від 08.09.2015 року, через те, що позивачка не може надати правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на дане нерухоме майно. У звязку з наведеним, позивач не має можливості оформити спадщину і змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, надали заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не порушує його чи інших осіб інтересів, не суперечить вимогам закону і тому приймається судом. Судом встановлено, що [PERSON], мати позивачки, за життя була власницею земельної ділянки площею 5,19 га, що розташована на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії І-ЗП № 042500 від 07 листопада 2000 року № 563 (а.с. 11). 13 березня 2007 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14 березня 2007 року (а.с. 9). Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла зазначена земельна ділянка. Згідно відповіді на вимогу, яка надійшла з Токмацької районної державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 13 березня 2007 року, заведена. Після смерті [PERSON] її чоловік та батько позивачки [PERSON] успадкував вказану земельну ділянку, отримавши 25 червня 2009 року в Токмацькій районній державній нотаріальні конторі свідоцтво про право на спадщину за законом. Так, за життя батько позивача [PERSON] отримав спадщину за законом після померлої дружини [PERSON], у вигляді цілої частки, згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.06.2009 року за № 1093, - земельної ділянки, кадастровий номер якої - 2325284400:11:001:0043, що знаходиться на території Таврійської сільської ради Запорізької області, розміром 5,19 га., яка належала спадкодавцю [PERSON], на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 042500, виданого на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 18 листопада 1999 року № 425. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 563 (а.с. 10). 20 серпня 2013 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22 серпня 2013 року (а.с. 7). Згідно довідки № 903 від 18.09.2015 року виданої Таврійською сільською радою [PERSON] дійсно був зареєстрований і постійно проживав в [INFO] з 1964 року по день смерті 20 серпня 2013 року. Разом з ним ніхто не був зареєстрований і ніхто не проживав (а.с. 19). Згідно відповіді на вимогу, яка надійшла з Токмацької районної державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 20 серпня 2013 року, заведена. Позивачка звернулася до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] Згодом звернулась до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 вересня 2015 року № 734/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого 20 серпня 2013 року батька [PERSON], оскільки позивач не надала правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на дане нерухоме майно (а.с. 6). Відповідно до інформаційного листа Управління Держземагенства у Токмацькому районі Запорізької області від 18.08.2015 року станом на 31.12.2012 року на імя померлого [PERSON] не видавався Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 5,1900 га кадастровий № 2325284400:11:001:0043, що розташована на території Таврійської сільської ради із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 червня 2009 року № 1093, після смерті [PERSON], якій належала вказана земельна ділянка на підставі державного акту серія І-ЗП № 042500 (а.с. 18). Нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки складає 52434,88 грн., що підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 51). Відповідно до довідки № 904 від 18.09.2015 року виданої Таврійською сільською радою відомостей про арешт і заборону на майно, що належить [PERSON], яка проживала в [INFO] і померла 13 березня 2007 року, в Таврійській сільській раді Токмацького району Запорізької області не має (а.с. 20). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника та ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірні якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи положення ч. 1, ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Позивач у встановленому законом порядку від спадщини не відмовилася. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. [PERSON] протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не заявляла про відмову від спадщини. Інших спадкоємців не має. Згідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved