Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, посилаючись на те що народилась [INFO] в м. Херсоні, в 1981 році уклала шлюб з [PERSON]. У 1982 році отримала паспорт. З моменту реєстрації шлюбу постійно проживала у квартирі свого чоловіка, за адресою: [ADDRESS]. З 04.06.1984 року була зареєстрована у вищевказаній квартирі. [INFO] у неї народилась дитина - [PERSON], [INFO] у неї народилась друга дитина - [PERSON]. 27.02.1990 року [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] Після розірвання шлюбу заявниця переїхала разом з дітьми до іншої оселі за адресою: [ADDRESS] де проживала з дітьми тривалий час майже до 1998 року, без реєстрації. В 1998 році [PERSON] переїхала разом з дітьми до оселі матері за адресою: [ADDRESS], де проживала до 2006 року також без реєстрації. З 2006 року по теперішній час заявниця разом зі своєю донькою [PERSON] та онуком [PERSON], [INFO], проживають в будинку цивільного чоловіка заявниці [PERSON], що розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Зеленівської селищної ради. З 1998 року по грудень 1990 року заявниця працювала на Електромашинобудівному заводі в м. Херсоні. З квітня 1990 року по 08 квітня 1994 року працювала у ЖУ-1 ЖКО в м. Херсоні. На період роботи була тимчасово зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. З липня 1996 року по липень 1998 року працювала у Херсонському обласному виробничому тресті зеленого господарства. Починаючи з липня 1990 року і по теперішній час заявниця нікуди не виїжджала за межі України та за межі м. Херсона. В 1997 році заявниця втратила паспорт, але за отриманням нового паспорту не зверталась. Так як заявниця втратила паспорт радянського зразка та своєчасно не оформила паспорт громадянина України в неї виникло багато проблем з документами. Для отримання паспорта громадянина України їй необхідно встановити факт проживання на території України. З огляду на викладене, вимоги Закону України «Про громадянство України», позивач просить суд встановити факт її постійного проживання на території України з станом на 24 серпня 1991 року. Заявник та її представник в судове засідання не з'явились надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Представник зацікавленої особи - Дніпровського РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник зацікавленої особи - Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області ДМС України в судове засідання не з'явився надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в правовій позиції, яка надійшла на адресу суду зазначив, що проти задоволення вимог заявниці не заперечує та при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], народилась [INFO] в м. Херсон її батьком є: [PERSON], матір'ю [PERSON]. Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виданого 27.01.2017 року, вбачається, що 28.03.1981 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис №193, змінивши при цьому прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]". 27.02.1990 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого Міськвідділом РАЦС м. Херсона 17.02.1983 року вбачається, що у [PERSON] та [PERSON], [INFO] народилась дочка - [PERSON]. Згідно копії талону про зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання вбачається, що [PERSON] та її дітей [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO], було знято з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] - за рішенням суду. Згідно копії трудової книжки [PERSON] з 1988 р. по грудень 1990 року працювала на Електромашинобудівному заводі в м. Херсоні; з квітня 1990 року по 08 квітня 1994 року працювала двірником ЖУ-1 ЖКО у м. Херсоні; з липня 1996 року по липень 1998 року працювала садовим працівником в Херсонському обласному виробничому тресті зеленого господарства. На період роботи у ЖУ-1 ЖКО у м. Херсоні була тимчасово зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується матеріалами справи (а.с. 16). Відповідно до картки фізичної особи платника податків від 22.03.2017 року [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], наданий Державною податковою адміністрацією України, дата занесення до Державного реєстру фізичних осіб 24.07.1997 року. Згідно довідки №171 від 30.01.2017 року виданої Виконкомом Зеленівської селищної ради, за адресою: [ADDRESS] проживає: [PERSON], [INFO], [PERSON] (дочка), [INFO], [PERSON] (онук) [INFO], родина проживає без реєстрації. Згідно копії акту підтвердження виданого головою квартального коміету Зеленівської селищної ради Недбайло В.М., даним актом встановив, що [PERSON] дійсно проживає з 2006 року у гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] без реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що у порядку ч. 2ст. 256 ЦПК України (після внесення змінЗаконом України № 2147-VIII від 03.10.2017 року ч.2ст.315 ЦПК України) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень вказаної статті та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України ( 24 серпня 1991 року ) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. Відповідно до п.7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР» відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 року. У п.44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Ст.1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України, проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних травах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік -180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, а6о мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Пунктом постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст.315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Таким чином, факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. За таких обставин, з урахуванням досліджених доказів, суд вважає за можливе встановити юридичний факт того, що [PERSON], [INFO], постійно проживає на території України станом на 24 серпня 1991 року. На підставі викладеного, ст. 315 ЦПК України, Закону України «Про громадянство України»,

Outcome: approved