Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, у якому зазначає, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21 березня 2017 року на її користь з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 50 грн. на кожну дитину щомісячно до повноліття дітей. Зазначає, що на даний час діти потребують значно більшого догляду та коштів, оскільки збільшились потреби на їх утримання та розвиток. У зв`язку з цим [PERSON] просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] за судовим рішенням, та стягувати їх у твердій грошовій сумі в розмірі по 970 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, у поданій письмовій заяві просила справу розглядати за її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив не подав, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, з`ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що сторони мають двох синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Білівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 15 жовтня 2012 року, свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим тією ж сільською радою 09 жовтня 2015 року. Згідно з рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21 березня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання спільних неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 50 грн. на кожну дитину щомісячно до повноліття дітей. Постановою головного державного виконавця Ізяславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Кушнір Л. М. від 15 травня 2017 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 675/2252/16-ц, виданого на підставі вищевказаного судового рішення. У відповідності до довідки, виданої виконавчим комітетом Білівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 18 липня 2019 року за № 539, діти сторін [PERSON] та [PERSON] проживають разом із позивачем [PERSON] у [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, наданими судам у п. 23 цієї Постанови, відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, системний аналіз норм сімейного законодавства дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Суд вважає, що позивачем доведено наявність передбачених ст. 192 СК України підстав для збільшення розміру аліментів, оскільки після ухвалення рішення Ізяславського районного суду від 21 березня 2017 року змінився матеріальний стан [PERSON] , так як збільшилися вікові потреби дітей і вона несе набагато більші витрати на їх утримання, що значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в зв`язку з чим її матеріальне становище погіршується. Аналізуючи наявні у справі докази, враховуючи зміну життєвих стандартів, приймаючи до уваги гарантований та встановлений державою мінімальний розмір аліментів, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] підлягає збільшенню до 970 грн., але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини, на кожну дитину щомісячно, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що головне - дітей. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому позовна вимога [PERSON] про те, що аліменти у збільшеному розмірі слід стягувати з дня подачі позовної заяви до суду, не підлягає задоволенню. Також на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави 768 грн. 40 коп. судового збору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст. 180 - 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, п.п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року,

Outcome: partial