Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Представник позивача, звернувшись до суду з даним позовом, просить відібрати від [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківський прав дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Встановити піклування над неповнолітнім [PERSON], [INFO], та опіку над малолітніми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та призначити [PERSON], [INFO], їх піклувальником та опікуном. Позовні вимоги мотивує тим, що діти проживали з відповідачкою в [ADDRESS]. 26.10.2017 року в даній квартирі сталася пожежа, вона повніфстю вигоріла. Дітей передали на виховання родичів [PERSON]. [PERSON] зловживає алкоголем та проходить лікування в Долинській ЦРЛ. Батько [PERSON] та [PERSON] проживає окремо від них в Рожнятівському районі, забрати дітей відмовився, зіславшись на відсутність умов для їх проживання. Діти фактично залишились без батьківського піклування, а тому, враховуючи ситуацію, яка склалась, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, уточнивши термін, на який слід відібрати дітей, що становить один рік. Відповідачка позов визнала частково, вказавши, що не заперечує щоб [PERSON] була опікуном та піклувальником її дітей та проти їх відібрання на певний час, зокрема до встановлення опалення в її квартирі, однак заперечила в термін на один рік. Відповідач позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані письмові докази, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Суд встановив, що [PERSON] є матір"ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтва проо їхнє народження (а.с.4-6). [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.4, 6). Батько [PERSON], [INFO], записаний у відповідності до ст 135 СК України за вказівкою матері. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] довший період часу зловживає алкоголем. Неналежним чином виховувала дітей, під дією алкоголю неадекватно себе вела, вночі полюбляла співати, через постійні крики сусіди часто викликали поліцію. Наведене підтверджується протоколами бесід, проведених з сусідами (а.с.7-9). На даний час відповідачка проходить лікуваання в Долинській ЦРЛ. Відповідно до копії акта про пожежу від 20.10.2017 року вбачається, що пожежею, яка відбулась в квартирі [ADDRESS], знищено житлову кімнату, балкон, речі домашнього вжитку, меблі, облицювання стін. В пожежі загинув батько відповідачки (а.с. 13). На пропозицію органу опіки та піклування [PERSON] забрати дітей, батьком яких він являється, останній написав заяву, в якій повідомив, що немає змоги їх забрати (а.с. 12). В судовому засіданні встановлено, що діти після пожежі проживають з [PERSON], рідною сестрою відповідача в [ADDRESS]. Згідно висновку від 09.11.2017 року за №994101-09/55, орган опіки та піклування Долинської районної державної адміністрації прийшов до висновку про відібрання дітей від батьків [PERSON]І та [PERSON] (а.с.10). За змістом ч. 3 ст. 161 СК України якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Як випливає з пунктів 2 - 5 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. В п. 15 Постанови Пленуму від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Верховний Суд України роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи зазначені обставини, з врахуванням того, що відповідачка зловживає алкоголем, проходить лікування у ЦРЛ, а відповідач відмовився забирати дітей, зіславшись, що у нього немає умов для їх проживання, створив іншу сім"ю, в якій, виховує дитину, суд приходить до висновку, що є підстави для відібрання дітей у відповідачів без позбавлення їх батьківських прав терміном на один рік. Відповідно до положень ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільного кодексу України. Згідно ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. З положень ч. 1 ст. 1 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" випливає, що діти, позбавлені батьківського піклування є діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов'язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, а також діти, розлучені із сім'єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов'язків з причин, які неможливо з'ясувати у зв'язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в зоні проведення антитерористичної операції, та безпритульні діти. Таким чином, суд приходить до висновку, що відібрання дитини у відповідачів без позбавлення їх батьківських прав є наслідком того, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] будуть позбавлені батьківського піклування, а тому встановлення опіки над малолітніми та піклування відповідатиме їх інтересам. Вирішуючи питання про призначення опікуна, суд приймає до уваги наступне. У ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року, закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст.ст. 6, 27 названої Конвенції держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини; визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як випливає з положень частин 2-4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Позивачкою належним чином доведено, що вона відповідає всім критеріям, передбаченим чинним законодавством, які дозволяють їй бути опікуном малолітнніх дітей та піклувальником неповнолітнього [PERSON]. Згідно висновку служба у справах дітей Долинської райдержадміністрації від 20.11.2017 року № 221/01-29/7 про можливість бути опікуном, піклувальником на підставі заяви [PERSON], яка забезпечена житлом, згідно медичних довідок- здорова, за особистими якостями здатна до виховання дітей, доцільно призначити її опікуном та піклувальником. Аналізуючи вищевикладене, суд проходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного, ст.ст. 58, 60, 63 Цивільного кодексу України, ст.ст. 161, 164, 170, 234 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved