Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

01.08.2017 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку ( доходу). Мотивує тим, що вона та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO], яка перебуває на повному утриманні позивачки. Рішенням Славутського міськрайонного суду від 28.05.2016 року з [PERSON] було стягнено аліменти на користь позивачки на утримання дитини [PERSON], у розмірі 300 грн. На час винесення рішення відповідач не працював, тому розмір аліментів був визначений в твердій грошовій сумі. В даний час відповідач працює, тому просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала з викладених у позовній заяві підстав та просила його задовольнити. Відповідач визнав позов у мінімальному розмірі визначеному законом. Вказав, що не працює зовсім, тому в більшому розмірі не має змоги сплачувати аліменти. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON] Юрійлвтча, [INFO], який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, який стягується на дитину не може бути меншій ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком віком від 6 до 18 років з 1 травня становить 1777 гривень. Відповідно до ст.183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження. Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним проте не працюючим, що підтверджується довідкою Славутської ОДПІ від 11.09.2017, з якої видно, що у податкового органу відсутня інформація про доходи та утримані податки з [PERSON] Враховуючи наведене, суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, підстав для зміни способу стягнення аліментів немає, проте, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 300 грн. на 889 грн щомісячно. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial