Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

У грудні 2019 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшла вищевказана позовна заява. Вказуючи на укладення договору позики та порушення зобов`язань позичальником (відповідачем у справі) з повернення суми позики (40000 доларів США) у визначену дату, позивач просить суд стягнути на його користь борг за договором позики в сумі еквівалентній 40000 доларів США за курсом НБУ у національній грошовій одиниці. Ухвалою суду від 30.01.2019 відкрито провадження та справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, викликався судовою повісткою, направленою за зареєстрованим місцем проживання. Судом було задоволено заяву позивача та вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача. В судовому засіданні позивач вимоги викладені в позовній заяві підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. З відповіді Шосткинського міського відділу УДМС України в Сумській області та довідки сектору реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шосткинської міської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] є громадянином України та має на території України (в м. Шостка) зареєстроване місце проживання. За даною адресою відповідачу була надіслана судова повістка. Водночас, з інших документів, досліджених судом вбачається, що [PERSON] є громадянином Російської Федерації. В зв`язку з цим, за рахунок позивача було відправлено судову повістку за адресою проживання відповідача в Російській Федерації. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Враховуючи дані норми, суд вважає, що справи необхідно проводити за відсутності відповідача в межах процедури заочного судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1047 ЦК України закріплено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини щодо передачі грошей в позику, на підтвердження укладеного між [PERSON] (позичальником) та [PERSON] (позикодавцем) договору позики, позичальником були складені розписки (оригінали долучено до матеріалів справи), датовані 20.08.2015, які підтверджують передачу грошей - 30000 та 10000 доларів США з умовою повернення до 20.08.2016, тобто загальна сума позики становить 40000 доларів США. З пояснень позивача вбачається, що позика не була повернута протягом визначеного строку. Доказів протилежного надано не було. Враховуючи дані обставини та зміст норми ч. 1 ст. 612 ЦК України, суд приходить до висновку, що відповідач (позичальник) є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання - позики. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а, згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із визначених ч. 2 статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі. З урахуванням встановлених фактичних обставин та вищенаведених норм суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо стягнення суми позики знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підлягає задоволенню. Враховуючи позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 761/12665/14-ц від 4 липня 2018 року (провадження № 14-134цс18), колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладену у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 757/21343/15-ц, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму боргу в доларах США, тобто, в валюті, яка позичалась. Відповідно до Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум на працездатну особу становив 1762 гривні. Тобто, максимальна сума судового збору з вищевказаної вимоги (враховуючи ціну позову) становила у 2018 році 8810 грн., яка й має бути стягнута з відповідача.

Outcome: approved