Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

У липні 2017 року Мурє [PERSON] в особі представника звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до [PERSON], ТОВ «Лоялті Менеджмент», ПП «АГРОВКБ», ТОВ «АУТ-БІЛД» про визнання договорів недійсними, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності, передачу майна, виселення, зобовязання вчинити, дії скасування рішень про державну реєстрацію та скасування запису про державну реєстрацію. Свої вимоги обґрунтував тим, що йому, громадянину [PERSON], на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер ,N»3222487202:02:002:0048, загальною площею 0,1506 га, що розташована за адресою: вул. Сонячна, 60, с. Кременище, Києво-Святошинський район. Київська область, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вказану земельну ділянку він придбав за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 12.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за номером №1431. який зареєстровано в земельно-шнуровій книзі за №296 по с. Кременище. Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі йому видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №680516 від 29.01.2009. Рішенням виконавчого комітету Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 29.12.2009 №75/5 йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації на самовільно розпочате будівництво житлового будинку на вказаній земельній ділянці. Рішенням виконавчого комітету Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20.08.2010 №91/23 надано погодження на прийняття в експлуатацію житлового будинку. 05 червня 2012 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області зареєстровано за №КС 14212094478 декларацію про готовність обєкта до експлуатації індивідуального житлового будинку, загальною площею 275.0 кв.м. та господарських споруд (літня кухня площею 29,7 кв.м, розташованих на земельній ділянці за адресою: вул. Сонячна, 69 в с. Кременище, Києво-Святошинського району Київської області, вартістю основних фондів 1069,103 тис, грн. Рішенням виконавчого комітету Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 26.06.2012 № 49/3 присвоєно поштову адресу житловому будинку в с.Кременище, вул. Сонячна, 60), визнано право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за Мурє [PERSON]. Цим же рішенням прийнято оформити свідоцтво про право власності на житловий будинок та зобовязано КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» зареєструвати право власності на житловий будинок за Мурє [PERSON] згідно з чинним на той час законодавством. До грудня 2013 року він проживав у будинку, проте з грудня 2013 року та протягом 2014 року він здавав вказаний житловий будинок в оренду [PERSON] Приблизно в кінці 2014 року останній повідомив про припинення з його ініціативи договору оренди, та зїхав з будинку. Останній раз він відвідував свій житловий будинок у жовтні 2016 року, проте протягом 2012-2017 років повністю утримував вказаний житловий будинок, в тому числі постійно сплачував комунальні послуги (вода, світло), і дотував інші витрати на утримання домоволодіння. На початку липня 2017 року йому стало відомо про те, що вказаний житловий будинок пропонується для продажу на сайтах з продажу нерухомості. Дізнавшись про це, він відразу приїхав в Україну та зясував, що усі замки на огорожі та на вхідних дверях у будинку замінені невідомими особами. Наразі, він проти своєї волі фактично позбавлений та не має права доступу до своєї приватної власності - будинку та земельної ділянки. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомо, що станом на 12.07.2017 спірна земельна ділянка та розташований на ній житловий будинок зареєстровані з 15.06.2017 року на праві приватної власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Лоялті Менеджмент» на підставі акту приймання-передачі майна від [PERSON] від 19.06.2017 та протоколу ТОВ «Лоялті Менеджмент» №7/2017 від 19.06.2017. Окрім того, згідно Інформації з Головного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 12.07.2017 року ТОВ «Лоялті Менеджмент» має юридичну зареєстровану за місцезнаходженням спірного майна, а єдиним засновником (учасником) та керівником товариства є [PERSON] Також йому стало відомо, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] «ніби» придбав за договором купівлі-продажу від 20.10.2011 №5835 посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] належну Позивачу земельну ділянку ще у 2011 році (дата укладення договору). Тому наявні усі підстави стверджувати, що такий договір є підробленим - і виготовлений «заднім числом», про його існування позивач не знав та проживав у своєму будинку на вказаній земельні ділянці протягом 2010-2013 років. За даними інформаційної довідки, лише у 2016 році [PERSON] здійснив державну реєстрацію за собою права власності на спірну земельну ділянку на підставі зазначеного вище договору. Стверджує, що він не приймав жодного рішення щодо відчуження спірного житлового будинку та земельної ділянки, не вчиняв жодних дій, не укладав жодних угод та не підписував жодних договорів, спрямованих на відчуження вказаного нерухомого майна на користь третіх осіб, в тому числі [PERSON] та ТОВ «Лоялті Менеджмент». Також вказав, що не уповноважував жодну особу та не видавав довіреностей на вчинення таких дій щодо відчуження належних йому на праві приватної власності - нового будинку та земельної ділянки. Вважає, що належне йому на праві приватної власності нерухоме майно вибуло з його законного володіння поза його волею внаслідок неправомірних дій інших осіб. Звернув увагу суду на той факт, що [PERSON] зареєстрував декларацію про готовність обєкта до експлуатації на спірний житловий будинок в Інспекції ДАБК у Київській області 09.02.2017 за №КС 141170400474. Проте позивач набагато раніше, ще у 2012 році, отримав зареєстровану в Інспекції ДАБК у Київській області декларацію про готовність обєкта спірного житлового будинку до експлуатації від 05.06.2012 за № КС 14212094478. По-друге, за інформацією ДАБІ України від 21.07.2017 на запит про отримання публічної інформації в Реєстрі документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів наявна інформація щодо реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації від 05.06.2012 за № КС 14212094478 стосовно індивідуального житлового будинку та господарських споруд за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Кременище. вул. Сонячна, 60. У той же час, за відомостями, зазначеними у зареєстрованій у Реєстрі декларації про готовність обєкта до експлуатації від 09.02.2017 за №КС 141170400474, обєктом, що вводиться в експлуатацію є індивідуальний житловий будинок з добудовою навісу на земельній ділянці, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, вул. Герцена, 14. Таким чином вважає, що має усі достатні правові підстави для предявлення до Відповідачів позову про витребування свого нерухомого майна - житлового будинку та земельної ділянки - із чужого незаконного володіння відповідачів та визнання свого права власності на вказане нерухоме майно. В ході розгляду справи представником позивача подано до суду заяву про зміну предмета позову. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що вже після подання позову до суду та відкриття провадження у справі, за результатами моніторингу інформації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Позивачу стало відомо, що 31.08.2017 ТОВ «Лоялті Менеджмент» спірна земельна ділянка відчужена на користь іншої юридичної особи - Приватного підприємства «АГРОВКБ» (код ЄДРПОУ 19408 І00, адреса: вул. Соборна, 93, м. Васильків, Київська область, 08601, далі - Відповідач 3). Набуття права приватної власності ПП «АГРОВКБ» спірної земельної ділянки відбулось на підставі протоколу загальних зборів учасників від 31.08.2017 та акту приймання-передачі та оцінку внеску до статутного капіталу від 31.08.2017. Реєстрацію права власності проведено державним реєстратором Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області [PERSON] Наразі з 04.09.2017 спірна земельна ділянка вже зареєстрована на праві приватної власності за іншою юридичною особою - Товариством з обмеженою відповідальністю «АУТ-БІЛД» на підставі протоколу загальних зборів учасників від 04.09.2017 та акту приймання-передачі та оцінку внеску до статутного капіталу від 04.09.2017. Реєстрацію права власності проведено державним реєстратором Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області [PERSON] Спірний житловий будинок залишився зареєстрований на праві власності та перебуває у фактичному володінні Відповідача 2 - ТОВ «Лоялті Менеджмент». В ході розгляду справи позивачу стало відомо, що підставою для проведення державної реєстрації права власності на спірний житловий будинок за [PERSON] стали договір на реалізацію інвестиційного проекту від 20.01.2012 року та Декларація про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта від 26.06.2012 року №КС 014212094478. Стверджує, що ніколи не підписував вказані документи та нікого не уповноважував на їх підписання. Підписи на договорі інвестування та декларації про готовність до експлуатації щодо спірного житлового будинку, виконані нібито від імені позивача є підробленими. Окрім того, на неможливість існування взагалі передумов для підписання та фактичного виконання спірного договору інвестування вказує також той факт, що відповідно до умов п. 1.1 цього договору предметом договору є будівництво житлового будинку позивачем як виконавцем на користь відповідача як «Інвестора». Однак, на момент нібито підписання спірного договору інвестування будівництво житлового будинку було вже завершено, будинок вже був побудований, що підтверджується даними технічного паспорту на житловий будинок, складеного КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради» від 25.03.2010 року, в якому зазначено рік будівництва житлового будинку 2010. Жодних грошових коштів, що передбачено договором, від [PERSON]В, він не отримував. Звернув увагу суду на невідповідність вказаної Декларації як вимогам закону, так і офіційній відповіді Департаменту ДАБІ у Київській області. По-перше, як свідчить зміст документа під назвою «Декларація про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта», ця декларація зареєстрована у Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області 26 червня 2012 року. Однак станом на дату реєстрації даної декларації такого органу як Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області не існувало. Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.072014 року №294 «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України» такий орган як Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області» був створений в результаті ліквідації Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області лише у 2014 році. По-друге, Декларація про готовність до експлуатації, яка стала підставою для державної реєстрації права власності на спірний житловий будинок за [PERSON] має своїм реквізитом дату 26 червня 2012 року. Однак у Реєстрі дозвільних документів зареєстрована Декларація про готовність обєкта до експлуатації індивідуального житлового будинку та господарських споруд за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Кременище, вул. Сонячна, 60, за №КС0142120944478 від імені замовника Мур`є Олів`є [PERSON] за іншою датою, а саме 05 червня 2012 року. По-третє, у Декларації про готовність до експлуатації від 26.06.2012 року у розділі інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою зазначено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 20.10.2011 за реєстровим номером 5835 посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], в той час як останній в даний період не здійснював нотаріальну діяльність. По-четверте, у Декларації проставлено печатку не органу державної влади, а печатку посадової особи. Окрім того, форма Декларації по своєму змісту та формі не відповідає зразку декларації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» від 13.04.1998 №461, чинного на дату подання та реєстрації цієї декларації. Тому вважає, що документи, які стали підставою для проведення державної реєстрації спірного житлового будинку та земельної ділянки за [PERSON] складені «заднім числом». В них внесено недостовірні суперечливі відомості, ці документи не відповідають вимогам діючого законодавства. Остаточно просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 20.10.2011 на користь [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером №5835. Витребувати із чужого незаконного володіння ТОВ «Лоялті Менеджмент» (ідентифікаційний код 40239079, адреса місцезнаходження; вул. Сонячна 60, с. Кременище, Києво-Святошинський район, Київська область, 08173) на користь Мурє [PERSON] (РНОКПП [NUMBER], адреса реєстрації у Франції: м. Лю [PERSON] Жерве, вул. Делтираль, 14) житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: вул. Сонячна, 60, с. Кременище, Києво-Святошинський район, Київська область. Витребувати із чужого незаконного володіння ТОВ «АУТ-БІЛД» (ідентифікаційний код 40734640, адреса місцезнаходження: вул. Богданівська. 24, оф. З, м. Київ, 03049) на користь Мурє [PERSON] (РНОКПП [NUMBER], адреса реєстрації у Франції; м. Лю [PERSON] Жерве, вул. Делтираль, 14) земельну ділянку, кадастровий номер №3222487202:02:002:0048, загальною площею 0,1506 га, розташовану за адресою: вул. Сонячна, 60, с. Кременище, Києво-Святошинський район, Київська область, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку. Визнати право власності Мурє [PERSON] на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: вул. Сонячна, 60, с. Кременище, Києво-Святошинський район, Київська область, та земельну ділянку, кадастровий номер №3222487202:02:002:0048, загальною площею 0,1506 га, розташовану за адресою: вул. Сонячна, 60, с. Кременище, Києво- Святошинський район, Київська область, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку. Передати від ТОВ «Лоялті Менеджмент» до Мурє [PERSON] житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: вул. Сонячна, 60, с. Кременище, Києво-Святошинський район. Київська область. Передати від ТОВ «АУТ-БІЛД» до Мурє [PERSON] земельну ділянку, кадастровий номер №3222487202:02:002:0048, загальною площею 0,1506 га, розташовану за адресою: вул. Сонячна, 60, с. Кременище, Києво-Святошинський район, Київська область, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку. Виселити ТОВ «Лоялті Менеджмент» з житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Сонячна, 60, с. Кременище, Києво-Святошинський район, Київська область. Зобовязати ТОВ «Лоялті-Менеджмент» та ТОВ «АУТ-БІЛД» звільнити земельну ділянку, кадастровий номер №3222487202:02:002:0048, загальною площею 0,1506 га, розташовану за адресою: вул. Сонячна, 60, с. Кременище, Києво- Святошинський район, Київська область, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку. Зобовязати ТОВ «Лоялті Менеджмент» та ТОВ «АУТ-БІЛД» не чинити Мурє [PERSON] будь-які перешкоди у користуванні ним вказаними житловим будинком та земельною ділянкою. Зобовязати ТОВ «Лоялті Менеджмент» передати Мур`є [PERSON] ключі від огорожі та вхідних дверей до житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Сонячна. 60, с. Кременище, Києво-Святошинський район, Київська область. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором КП «Бюро державної реєстрації» Петропавлівсько- Борщагівської сільської ради [PERSON]В, №35753890 від 19.06.2017, та запис №20990644 від 15.06.2017 про проведену державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: вул. Сонячна, 60, с. Кременище, Києво-Святошинський район, Київська область, за ТОВ «Лоялті Менеджмент». Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором КП «Бюро державної реєстрації» Петропавлівсько- Борщагівеької сільської ради [PERSON] №35753761 від 19.06.2017, та запис №20990501 від 15.05.2017 про проведену державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права власності на земельну ділянку, кадастровий номер №3222487202:02:002:0048, загальною площею 0,1506 га, розташовану за адресою: вул. Сонячна, 60, с. Кременище, Києво-Святошинський район, Київська область, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, за ТОВ «Лоялті Менеджмент». Скасувати запис про державну реєстрацію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців відомостей про місцезнаходження ТОВ «Лоялті Менеджмент» (ідентифікаційний код 40239079) за адресою розташування житлового будинку по вул. Сонячна, 60, с. Кременище, Києво- Святошинський район, Київська область, 08173. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором філії КП Мирношльської сільської ради «Результат» у Київській області [PERSON] №35684875 від 15.06.2017, та запис №20920451 від 14.06.2017 про проведену державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: вул. Сонячна, 60, с. Кременище, Києво-Святошинський район, Київська область, за [PERSON]. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області [PERSON] №30832958 від 08.08.2016 та запис №15794682 від 08.08.2016 року про проведену державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права \~ \~ \~ \~власності \~ \~ \~ \~на \~ \~ \~ \~земельну \~ \~ \~ \~ділянку, кадастровий \~ \~ \~ \~номер №3222487202:02:002:0048, загальною площею 0,1506 га, розташовану за адресою: вул. Сонячна, 60, с. Кременище, Києво-Святошинський район, Київська область, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, за [PERSON]. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області [PERSON] №36873065 від 01.09.2017 року та запис №22130961 від 31.08.2017 року про державну реєстрацію спірної земельної ділянки за ПП «АГРОВКБ». Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх. обтяжень , прийняте державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області [PERSON] №36900490 від 04.09.2017 та запис № 22158571 від 04.09.2017 про проведену державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права власності на земельну ділянку, кадастровий номер №3222487202:02:002:0048, загальною площею 0,1506 га, розташовану за адресою: вул. Сонячна, 60, с. Кременище, Києво-Святошинський район, Київська область, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, за ТОВ «АУТ-БІЛД». Визнати договір на реалізацію інвестиційного проекту від 20.01.2012 року, укладений між [PERSON] та Мур`є Олів`є [PERSON] щодо будівництва житлового будинку на земельній ділянці за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Кременище, вул. Сонячна, 60. Стягнути з Відповідачів на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 20\~660,31 грн. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Згідно з п.п. 9 п. 1Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 26 січня 2018 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області, в зв'язку із набранням законної сили змін до\~Цивільного процесуального Кодексу України\~призначено справу до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження. Положеннями\~ст.174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Представник позивача направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] та представники відповідачів ТОВ «Лоялті Менеджмент», ПП «АГРОВКБ», ТОВ «АУТ-БІЛД» не з`явилися. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі. Письмових відзивів до суду не направили. Оцінюючи кожен аргумент, наведений учасниками справи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з'ясованих обставин, об'єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов до наступного висновку. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за номером №1431, який зареєстровано в земельно-шнуровій книзі за №296 по с. Кременище встановлено, що Мур`є Олів`є придбав у [PERSON] земельну ділянку, кадастровий номер № 3222487202:02:002:0048, загальною площею 0,1506 га, що розташована за адресою: вул. Сонячна, 60, с. Кременище, Києво-Святошинський район, Київська область, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку. 29 січня 2009 року Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Мур`є Олів`є видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №680516. На виконання ухвали Києво-Святошинського районного Київської області від 02 листопада 2017 року листом Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 05 грудня 2017 року за вих.. №02-22/561 року надано суду належним чином завірені копії дозвільних документів щодо житлового будинку за вищевказаною адресою. Так, рішенням виконавчого комітету Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 28 січня 2010 року за №75/5 надано дозвіл на виготовлення технічної документації на самовільно розпочате будівництво житлового будинку загальною площею 351,21 кв.м., житловою площею 127,85 кв.м. згідно висновку Києво-Святошинського містобудування та архітектури та приведеної схеми в с.Кременище вул. Сонячна громадянину Мур`є Олів`є. Згідно технічного паспорту виготовленого комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» станом на 25 березня 2010 року встановлено, що житловий будинок, власником якого є Мур`є Олів`є, за адресою с.Кременище, вул. Сонячна, має загальну площу 275,0 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20.08.2010 №91/23 надано погодження на прийняття в експлуатацію житлового будинку. 05 червня 2012 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області зареєстровано за №КС 14212094478 декларацію про готовність обєкта до експлуатації індивідуального житлового будинку, загальною площею 275.0 кв.м. та господарських споруд (літня кухня площею 29,7 кв.м, розташованих на земельній ділянці за адресою: вул. Сонячна, 69 в с. Кременище, Києво-Святошинського району Київської області, вартістю основних фондів 1069,103 тис, грн. Згідно рішення виконавчого комітету Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 26 червня 2012 року присвоєно поштову адресу житловому будинку с.Кременище, вул. Сонячна, 60. Визнано належність і право приватної власності на житловий будинок в с.Кременище по вул. Сонячна, 60 за Мур`є Олів`є [PERSON]; вирішено оформити свідоцтво про право власності на вищевказаний будинок за Мур`є Олів`є [PERSON] та КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» зареєструвати право власності на житловий будинок за Мур`є Олів`є [PERSON]. У липні 2017 року позивачу стало відомо, що належне йому на праві власності нерухоме майно поза його волею як законного власника вибуло із володіння та власності Мур`є Олів`є [PERSON] та перейшло у власність третіх осіб. З матеріалів справи встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за [PERSON] став договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 20.10.2011 року між Мур`є Олів`є [PERSON] та [PERSON] Договір купівлі продажу земельної ділянки був посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером №5835. \~ \~ \~ \~На виконання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2017 року про забезпечення доказів приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON] повідомив суд, що договір купівлі-продажу земельної ділянки на [PERSON] за №5835 від 20.01.2011 року ним не посвідчувався, на момент посвідчення вказаного договору нотаріальною діяльністю він не займався, що підтверджується листом від 12 грудня 2017 року за вих. №30/01-16. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що станом на 12.07.2017 належна йому на праві власності земельна ділянка та розташований на ній житловий будинок зареєстровані з 15.06.2017 року на праві приватної власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Лоялті Менеджмент» на підставі акту приймання-передачі майна від [PERSON] від 19.06.2017 та протоколу ТОВ «Лоялті Менеджмент» №7/2017 від 19.06.2017. Окрім того, згідно Інформації з Головного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 12.07.2017 року ТОВ «Лоялті Менеджмент» має юридичну зареєстровану за місцезнаходженням спірного майна, а єдиним засновником (учасником) та керівником товариства є [PERSON] На виконання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.11.2017 року начальником відділу Державної реєстрації Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» [PERSON] направлено до суду належним чином завірені копії документів щодо державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку. Так, на підставі протоколу загальних зборів учасників Приватного підприємства «АГРОВКБ» від 31.08.2017 та акту приймання-передачі та оцінку внеску до статутного капіталу ПП «АГРОВКБ» від 31.08.2017 року встановлено, що ТОВ «Лоялті Менеджмент» спірна земельна ділянка відчужена на користь іншої юридичної особи - Приватного підприємства «АГРОВКБ» (код ЄДРПОУ 19408 І00, адреса: вул. Соборна, 93, м. Васильків, Київська область, 08601). Згодом, на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «АУТ-БІЛД» від 04.09.2017 року та акту приймання-передачі та оцінку внеску до статутного капіталу ТОВ «АУТ-БІЛД» від 04.09.2017 року встановлено, що ПП «АГРОВКБ» спірна земельна ділянка відчужена на користь іншої юридичної особи - Товариством з обмеженою відповідальністю «АУТ-БІЛД». 18 грудня 2017 року до суду від державного реєстратора Управління з питань надання адміністративних послуг Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області надійшли скановані з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно копії реєстраційних справ щодо обєктів нерухомості житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с.Кременище, вул. Сонячна, 60. Так, з наданих документів встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації права власності на спірний житловий будинок за [PERSON] стали договір на реалізацію інвестиційного проекту від 20.01.2012 року, укладений між [PERSON] та Мур`є Олів`є [PERSON], та Декларація про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта. Разом з тим, зі змісту Декларації про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта від 26.06.2012 року №КС 014212094478 встановлено, що даний документ зареєстровано у Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області 26 червня 2012 року. Декларація про готовність до експлуатації, яка стала підставою для державної реєстрації права власності на спірний житловий будинок за [PERSON] має своїм реквізитом дату 26 червня 2012 року. Однак у Реєстрі дозвільних документів зареєстрована Декларація про готовність обєкта до експлуатації індивідуального житлового будинку та господарських споруд за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Кременище, вул. Сонячна, 60, за №КС0142120944478 від імені замовника Мур`є Олів`є [PERSON] за іншою датою, а саме 05 червня 2012 року. У Декларації про готовність до експлуатації від 26.06.2012 року у розділі інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою зазначено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 20.10.2011 за реєстровим номером 5835 посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], в той час як останній в даний період не здійснював нотаріальну діяльність. У Декларації проставлено печатку не органу державної влади, а печатку посадової особи. Форма Декларації по своєму змісту та формі не відповідає зразку декларації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» від 13.04.1998 №461, чинного на дату подання та реєстрації цієї декларації. Разом з тим, листом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 15.11.2017 року за вих. №10/10-45/1511/02 повідомлено, що відповідно до реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, - є наявною інформація стосовно реєстрації таких документів, як повідомлення про початок будівельних робіт за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район. [PERSON], вул. Сонячна, 60 від Мур`є Олів`є за № КС06212047605 та декларація про готовність обєкта до експлуатації на вищевказаний індивідуальний житловий будинок за №КС 14212094478. При цьому в ч. 2\~ст. 218 ЦК України\~визначено, що заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду у таких справах не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. 19 січня 2018 року експертом Київської незалежної судово-експертної установи надано висновок комплексної судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів за №2415. Згідно п.п.3, 4 висновку встановлено, що підписи від імені Мур`є Олів`є Франсуав графі «підпис» Декларації про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, зареєстрованій Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області 16 червня 2012 року №КС014212094478, виконані не Мур`є Олів`є [PERSON], а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису Мур`є Олів`є [PERSON]. Підпис від імені «Виконавця» Мур`є Олів`є [PERSON], що міститься на останньому аркуші договору на реалізацію інвестиційного проекту від 20 січня 2012 року, уклеєного між [PERSON] та Мур`є Олів`є Франсуав п.8 «адреси, реквізити та підписи Сторін» в графі «підпис» виконано не Мур`є Олів`є [PERSON], а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису Мур`є Олів`є [PERSON]. Статтею 41 Конституції України, встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений.\~\~\~\~\~\~\~\~ Стаття 317 ЦК України\~передбачає, власникові належать права володіння, користування та розпоряджанням своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до\~ст.387 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 203 ЦК України\~передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Відповідно до\~ст.215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 Цивільного Кодексу України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). (ч.3\~ст.215 ЦК України). Відповідно до статей\~215\~та\~216 ЦК\~вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою,права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в учасника правочину волевиявлення на його вчинення, суду слід виходити з ретельного дослідження наявних у справі доказів як кожного окремо, так і їх в сукупності. Згідно ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.072014 року №294 «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України» такий орган як Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області був створений в результаті ліквідації Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області лише у 2014 році. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 1\~постанови № 9 від 6 листопада 2009 року "По судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи. Угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків. Згідно із\~ст. 388 ЦК України\~щодо права власника на витребування майна від добросовісного набувача якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема: вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (п.3 ч.1). Згідно з п.п.21, 22, 23, 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов'язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей\~387,388 ЦК. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей\~387,\~388 ЦК. . Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті\~387,\~388 ЦК). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред'явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями\~387,\~388 ЦК. У зв'язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставістатті 388 ЦК\~звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Відповідно до\~статті 387 ЦК\~та частини третьої\~статті 10 ЦПК\~особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Відповідно до положень частини першої\~статті 388 ЦК\~власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій\~статті 388 ЦК. Як встановлено судом за обставинами даної справи спірний будинок та земельна ділянка вибули із власності Мур`є Олів`є поза його волею. Пунктом 10\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~06.11.2009\~року№ 9\~«Про\~судову практику\~розгляду цивільних\~справ про\~визнання правочинів\~недійсними» роз'яснено, що норма частини першої\~статті 216 ЦКне може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою\~статті 388 ЦК. Відповідно до частини п'ятої\~статті 12\~ЦК добросовісність набувача презюмується. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті\~19,\~27 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-IV\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»). У Постанові Судової колегії у цивільних справах Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі за № 6-605 цс 16 (щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу) висловлена правова позиція, згідно із якою, «правом оспорювання правочину і вимагати проведення реституції\~ЦК України\~наділяє не лише сторону правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб, «як заінтересовані особи» (ст..ст.25,216 ЦК України). З огляду на зазначені приписи, правила ст. ст.\~15,16 ЦК України, а також ст..ст.1,2-4,14,215 ЦПК України\~кожна особа має право на захист, у тому числі судовий свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов'язковий елемент конкретного суб'єктивного права як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб'єктивного права...» «Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою своїх прав» Отже, на підставі встановлених судом обставини справи позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.10.2011 року, укладеного між [PERSON] та Мур`є Олів`є [PERSON], підлягають задоволенню, оскільки з листа приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON] від 12 грудня 2017 року за вих. №30/01-16. вбачається що ним даний договір купівлі-продажу земельної не посвідчувався. Також підлягає визнанню недійсним договір на реалізацію інвестиційного проекту від 20.01.2012, що укладений між [PERSON] та Мурє [PERSON], щодо будівництва житлового будинку на земельній ділянці за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Кременище, вул. Сонячна, 60, оскільки підписи Мурє [PERSON] в Декларації про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта та договорі на реалізацію інвестиційного проекту від 20 січня 2012 року, в графі «підпис» виконано не Мур`є Олів`є [PERSON], а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису Мур`є Олів`є [PERSON]. А отже було відсутнє вільне волевиявлення учасника правочину (ч. 3 ст. 203 ЦПК України). Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і таке майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадках, передбачених ч.1\~ст.388 ЦК, зокрема якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Отже, вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, суди повинні встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власника в силу обставин, передбачених ч. 1\~ст. 388 ЦК, зокрема - чи з волі власника вибуло це майно з його володіння. Таку правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 02.11.2016р. № 6-2161цс16, від 23.11.2016р. по справі № 916/2144/15. Оскільки земельна ділянка та житловий будинок вибули з володіння позивача незаконно, без відповідної правової підстави, останній має право витребувати дане майно з чужого незаконного володіння. Як вбачається з матеріалів справи, під час перереєстрації права власності на спірний будинок та земельну ділянку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень були\~\~внесені відомості щодо [PERSON], ТОВ «Лоялті Менеджмент», ПП «АГРОВКБ», ТОВ «АУТ-БІЛД» як власників майна. Відповідно до ч. 1\~ст. 216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до ч. 2\~ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2\~частини шостої\~статті 37\~цього Закону,\~до Державного\~реєстру прав\~вноситься запис\~про скасування\~державної реєстрації\~прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2\~ст. 16 ЦК\~України. Відповідно до листа Верховного Суду України «[PERSON] практики застосування судами ст. 16 ЦК України» від 01 квітня 2014 року у разі здійснення державної реєстрації права власності за набувачем неправомірно відчуженого майна права власника повинні захищатися із застосуванням способу захисту, передбаченого п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК\~за позовом про визнання права власності та скасування внесеного за заявою набувача запису до Державного реєстру (ч. 2\~ст. 26 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Якщо запис у Державному реєстрі здійснено внаслідок укладення договору, дійсність якого оспорюється, спосіб захисту прав осіб встановлено п. 2 ч. 2\~ст. 16 ЦК\~за позовом про визнання договору недійсним і скасування запису в Державному реєстрі, внесеного за заявою набувача.\~\~ Враховуючи недійсність відповідних договорів, суд вважає за необхідне скасувати відповідні записи про державну реєстрацію та рішень уповноважених осіб про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Щодо позовних вимог позивача про визнання права власності Мур`є Олів`є [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку загальною площею 0,1506 га, що розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Кременище, вул. Сонячна, 60 слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з положеннями\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Суд, не вбачає правових підстав для визнання за позивачем права власності на відповідне нерухоме майно, оскільки Мурє [PERSON] є власником земельної ділянки на підставі правовстановлюючого документа, який є дійсним та відповідно не визнавався недійсним. Також, позивач не позбавлений права на підставі наявних в нього документів зареєструвати право власності на відповідний будинок у порядку визначеному законодавством України. Крім того, суд відмовляє у вимогах позову що стосуються передачі відповідного майна оскільки в даному випадку, захист права власності здійснюється шляхом витребування майна із чужого незаконного володіння, і в додаткових вимогах що стосуються передачі такого майна не має необхідності. Також, не підлягають задоволенню вимоги щодо виселення юридичної особи із займаного житлового будинку, оскільки згідно ЖК УРСР та ЦК України не передбачено способу захисту прав позивача, шляхом виселення юридичних осіб із житлових приміщень. Інші вимоги стосовно зобовязання відповідачів до вчинення певних дій не підтверджені належними, допустимими та достовірними письмовими доказами, щодо вчинення позивачу перешкод в користуванні майном, а отже також не підлягають задоволенню. Згідно\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до вимог ст. ст.\~76,\~77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Стаття 81 ЦП України визначає що кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. У відповідності до вимог\~ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судові витрати, суд покладає на відповідачів у відповідності до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року№ 9\~«Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст.\~26\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» ,\~ст.ст.\~316,\~387-388,\~391,\~392\~ЦК України,\~та

Outcome: partial