Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] у грудні 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на квартиру № [ADDRESS] (раніше - Єлізарова) у м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 7 червня 2016 року. В обґрунтування позову представник позивачки посилається на те, що 07 червня 2016 року помер чоловік позивачки - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, вказана квартира. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка прийняла спадщину, звернулася до Другої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого була заведена спадкова справа №360/2016. Позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка. Осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. У грудні 2017 року представник позивача звернувся до Другої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру.Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, правовстановлюючий документ на квартиру втрачений, оформити спадщину у нотаріальному порядку не має можливості, посилаючись на положення ст. 392 ЦК України, просить визнати за позивачкою право власності на вказану квартиру в порядку спадкування. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав їх задовольнити. Відповідач про дату та час слухання справи сповіщений належним чином, представник не зявився, причини неявки суду невідомі. В наданому відзиві представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те,що позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження: належності на праві власності [PERSON] квартири № [ADDRESS]; факту подачі позивачем заяви про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини або мотивованої відмови у прийнятті заяви; кола спадкоємців, які фактично прийняли спадщину, наявність або відсутність заповітів. Також зазначив,що відповідно до положень ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає реєстрації в Україні - правом України. Згідно зі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє відоме місце проживання спадкодавця, оскільки спадкодавець помер в Російській Федерації, спадкоємці для здійснення свого права на спадкування повинні були прийняти спадщину в Російській Федерації, доказів чого суду не надано. У письмовій відповіді на відзив,наданої представником позивача зазначено про необґрунтованість доводів відповідача, оскільки разом із позовною заявою до суду позивачем надано належним чином завірену копію довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради №1027409 від 20 листопада 2017 року, згідно якої квартира №[ADDRESS] станом на 31 грудня 2012 року належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УКМ та П ВПЖФ 12 березня 2004 року за №4-04-216469. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майне №[NUMBER] від 05 грудня 2017 року в електронному реєстрі відсутні відомості про квартиру N2138 у будинку 16 по вулиці Холодногірській (раніше - Єлізарова) у місті Харкові. Таким чином, після 31 грудня 2012 року жодних дій з відчуження майна не відбувалося,а отже квартира належить [PERSON], що підтверджується архівними даними КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Всі необхідні документи на підтвердження факту подачі позивачем заяви за місцемвідкриття спадщини містяться в матеріалах спадкової справи. Також до суду надано довідку місця проживання спадкодавця на підтвердження факту прийняття спадщини позивачем,згідно якої з померлим не проживали інші спадкоємці першої черги. Таким чином, позивачєдиним спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину.Таким чином, позивачем було подано заяву про прийняття спадщини за місцемзнаходження майна, надано докази прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини,виконі всі вимоги законодавства України. Інші докази на підтвердження вказаних об стад містяться в матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті спадкодавця. Вислухавши доводи та міркування представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає реєстрації в Україні - правом України. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] з 16.04.1997 перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія ВО №302057 від 16.04.1997. Згідно свідоцтва про смерть ІІ-БО №692563 від 15.06.2016, 07.06.2016 в м. Кашира Московської області РФ помер [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру №138 за адресою: вул. Холодногірська (раніше Єлізарова), 16 в м. Харкові, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане УКМ та П ВПЖФ 12.03.2004 (р.№4-04-216469), що підтверджується довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради №1027409 від 20 листопада 2017 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків - спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з час відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 вказаної статі право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, а саме 6 місяців, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, серед яких є і визнання права. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно після смерті [PERSON], окрім позивача, судом не встановлено. 29 червня 2016 року за заявою позивача була заведена спадкова справа №102/2016 у Веневському нотаріальному окрузі Тульської області Російської Федерації, а саме за місцем мешкання померлого [PERSON] Тульська о область, Веневський район, с. Мордвес, вул. 40 років ВЛКСМ, 31. Згідно листа нотаріуса Веневського нотаріального округу №433 від 01.04.2017, єдиним спадкоємцем, котрий прийняв спадщину за законом та отримав свідоцтво про право на спадщину на автомобіль, є дружина померлого [PERSON] [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO]. З наданої на запит суду копії спадкової справи №360/2016 вбачається, що 16.08.2016у встановлений законом 6-місячний строк з дня відкриття спадщини позивачка звернулась до Другої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Другої Харківської державної нотаріальної контори від 02.02.2018 позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру №[ADDRESS] (Єлізарова) у м.Харкові після смерті [PERSON]В, померлого 07.06.2016, з тих підстав, що у неї відсутній правовстановлюючий документ на вказану квартиру. [PERSON] встановлено, що спадкодавець [PERSON] заповіту не залишив, тому відповідно до положень ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. [PERSON] встановлено,що позивачка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] та має право на спадкування належної йому квартири. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки вказаними належними та допустимими доказами беззаперечно встановлено, що [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] і єдиним спадкоємцем, однак не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину,а саме на спірну квартиру, в нотаріальному порядку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Заперечення відповідача повністю спростовані копію спадкової справи, дослідженою в судовому засіданні, наданою державним нотаріусом 2-ї Харківської державної нотаріальної контори за клопотанням представника позивача.

Outcome: approved