Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

01.08.2017 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на житловий будинок та земельні ділянки, які розташовані по вул. Галини Бородавко, б. 22, с. Комар, Великоновосілківського району Донецької області в порядку спадкування за заповітом. Вимоги заявника мотивовано відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій через помилки у написанні прізвищ спадкодавця та спадкоємця у правовстановлюючих та інших документах. Уповноважені представники сторін в судове засідання не зявились. Від позивача та його представника надійшли заяви, в яких вони свої вимоги підтримали повністю та просили суд здійснювати розгляд без їх участі. Від Комарської сільської ради надійшов лист в якому орган місцевого самоврядування позовні вимоги визнав повністю та клопотав про можливість розгляду справи без участі його представника. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, а відтак, згідно ст. 31, 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Обґрунтованість заявлених вимог підтверджується також і зібраними у справі доказами. Так, розглянувши матеріали справи, судом встановлено: Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО 960725 від 25 серпня 2016 року, виданого виконкомом Комарської сільської ради,Великоновосілківського району Донецької області, 25 серпня 2016 року, помер [PERSON] в с. Комар Великоновосілківського району Донецької області. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 20.12.1988 року за померлим значиться житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями, який розташований по вул. Галини Бородавко, б. 22, с. Комар, Великоновосілківського району Донецької області, але власника російською мовою вказано [PERSON] Згідно записів в погосподарських книгах Комарської сільської ради, Великоновосілківського району Донецької області за № 0215-01 вказаний будинок значиться за померлим [PERSON] про що до матеріалів справи додається відповідна довідка сільської ради № 369 від 14.06.2017 року. Згідно архівних даних комунального підприємства «Великоновосілківське РБТІ», станом на 31.12.2012 року (російською мовою - [PERSON]) є власником домоволодіння, розташованого за адресою; вул. Галини Бородавко, 22, с. Комар, Великоновосілківського району, Донецької області (реєстраційний № 89, лист комунального підприємства «Великоновосілківське РБТІ» від 27.03.2017 року). Крім того померлому належали земельні ділянки: для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд - 0,2500 га. кадастровий номер 1421282400:03:001:0264, для ведення особистого селянського господарства - 0,1899 га. кадастровий номер 1421282400:03:001:0263. Загальна площа яких - 0.4400 га., згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ДН № 045331, розташованих в с. Комар, вул. Галини Бородавко, 22, Великоновосілківського району, Донецької області. Згідно заповіту від 10 серпня 2016 року, засвідченого секретарем Комарської сільської ради, Великоновосілківського району Донецької області померлий [PERSON], [INFO] заповів житловий будинок та земельні ділянки по вул. Галини Бородавко, б. 22, с. Комар, Великоновосілківського району Донецької області, своєму сину, позивачеві [PERSON], [INFO]. Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 03 липня 2017 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а саме [PERSON], [INFO] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до відомостей Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Галини Бородавко, б. 22, с. Комар, Великоновосілківського району Донецької області, виготовленого станом на 23 лютого 2017 Комунальним підприємством «Велконовосілківське районне БТІ», житловий будинок за вказаною адресою загальною площею 70,9 м 2 , складається з: житлової 43,7м 2 та допоміжної 27,2 м 2. Відповідно до довідки від 23.02.2017 року щодо показників на вказаний житловий будинок, комунального підприємства «Великоновосілківське РБТІ», у вказаному домоволодіння самочинне будівництво відсутнє. Постановою приватного нотаріуса Великоновосілківського нотаріального округу від 17.05.2017 року, у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом, на житловий будинок та земельну ділянку при ньому, позивачеві було відмовлено на підставі того, що прізвища спадкоємця та спадкодавця відрізняються. Неможливість оформити право власності на житловий будинок та земельну ділянку в позасудовому порядку, стало підставою для звернення до суду з вимогою про відновленні порушених прав. Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до змісту пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Поданими позивачем доказами, визнаними відповідачем, доведено обґрунтованість заявлених вимог. В порядку ч. 1ст. 11ЦПК України,суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Приписами ст.ст. 1216-1220 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України,заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи зі змісту наведеної норми і відповідно до встановлених у даній справі обставин допущення помилок в написанні прізвищ різними державними органами не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивач не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу N 1. Одночасно, у відповідності до змісту статті 386 ЦК України,захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками та правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту правочину, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності. Судом встановлено, що [PERSON], у відповідності з діючим законодавством, позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, через неправильність написання прізвища померлого батька у правовстановлюючих документах. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в звязку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved