Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділення домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, в якій просили суд виділити [PERSON] в натурі 199/1000 частину житлового будинку з господарчими спорудами №54А по вулиці Миру в м. Павлограді Дніпропетровської області. Виділити [PERSON] в натурі 199/1000 частину житлового будинку з господарчими спорудами №54А по вулиці Миру в м. Павлограді Дніпропетровської області. Визначити порядок користування 398/1000 частиною земельної ділянки під житловим будинком з господарчими спорудами № 54А по вулиці Миру в м. Павлограді Дніпропетровської області відповідно до часток [PERSON] та [PERSON]. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на частину житлового будинку з господарчими спорудами №54А по вулиці Миру в м. Павлограді Дніпропетровської області. В обґрунтування заявленого позову позивачі посилалися на те, що [PERSON] є власником 199/1000 частин житлового будинку з господарчими спорудами №54А, розташованого на земельній ділянці, площею 739 кв.м по вулиці Миру в м. Павлограді Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 16 листопада 2012 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою і зареєстрованого в реєстрі за №1-5397. [PERSON] є власником 199/1000 частин житлового будинку з господарчими спорудами №54А по вулиці Миру в м. Павлограді Дніпропетровської області на підставі договору дарування, посвідченого 09 жовтня 2003 року приватним нотаріусом [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за №8437. Власниками інших 597/1000 частин даного домоволодіння є в рівних долях [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. На сьогоднішній день вони не можуть дійти згоди щодо користування даним домоволодінням та земельною ділянкою, згідно часток у спільній частковій власності. Перешкода у користуванні майном може вирішитися тільки при вирішенні питання виділенні в натурі їхніх часток із загального складу домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою, тому вони змушені звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 листопада 2012 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON], р. № 1-5397, [PERSON] є власником 199/1000 частин житлового будинку з господарчими спорудами №54А по вулиці Миру в м. Павлограді Дніпропетровської області. Позивачу [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 09 жовтня 2003 року приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за №8437, належить 199/1000 частин житлового будинку з господарчими спорудами №54А по вулиці Миру в м. Павлограді Дніпропетровської області. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками 398/1000 частин житлового будинку з господарчими спорудами №54А по вулиці Миру в м. Павлограді Дніпропетровської області. Вищевказаний житловий будинок та господарські будівлі й споруди розташовані на земельній ділянці площею 739 кв.м. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. Отже, правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормою ст. 364 ЦК України. У ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183). За даними технічної документації на домоволодіння № 54А по вул. Миру в м. Павлограді Дніпропетровської області на земельній ділянці площею 739 кв.м, розташовані наступні будівлі та споруди: житловий будинок, літ.«А-1Ж» - рік забудови 1960; сіни, літ.«а» - рік забудови - н.від; сіни, літ. «аі» - рік забудови - н.від.; сіни, літ.«а2» - рік забудови - н.від; сіни, літ. «аЗ» - рік забудови - 2000; сарай, літ. «Б» - рік забудови - н.від.; ганок, літ. «ган» - рік забудови - н.від.; гараж, літ «Е» - рік забудови - 1988; вимощення, літ. «І» - рік забудови - н.від; сарай, літ. «К» - рік забудови - н.від.; сарай, літ. «Л» - рік забудови - н.від; сарай, літ.«Н» - рік забудови - н.від; погріб, літ.«пд» - рік забудови - н.від.; погріб, літ. «пді» - рік забудови - н.від.; погріб, літ. «пд2» - рік забудови - н.від.; хвіртка, літ. «№ 1» - рік забудови - н.від.; ворота, літ. «№ 2» - рік забудови - н.від.; огорожа, літ. «№ 3» - рік забудови - н.від.; хвіртка, літ. «№ 4» - рік забудови - н.від; огорожа, літ.«№ 5» - рік забудови - н.від; хвіртка, літ. «№ 6» - рік забудови - н.від.; ворота, літ. «№ 7» - рік забудови - н.від.; огорожа, літ. «№ 8» - рік забудови - н.від.; огорожа, літ. «№ 9» - рік забудови - н.від. За клопотанням позивача [PERSON] судом по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза. Згідно висновку № 23 зазначеної експертизи від 25 серпня 2017 року експертом був запропонований варіант поділу житлового будинку з господарчими спорудами №54А по вул. Миру (Інтернаціональній) в м. Павлограді Дніпропетровської області в натурі між [PERSON] та [PERSON] згідно їх часток, а саме: на 199/1000 частини, першому співвласникові [PERSON], згідно плану, можливо виділити в житловому будинку, літ. «А-1Ж» прим. 1-2, пл. 4,3 м2.; прим. 1-8, пл.9,8 ; прим.1-7,пл.14,2м.кв. Всього в будинку виділити 28,3 м2, вартістю 21 587,00 грн. Сіни, літ. «а»: прим.1-1, пл. 8,8 м2, вартістю 10 922,00 грн. Всього по літері виділити 37,10 м.кв. вартістю 32 509,00 грн. Погріб, літ. «пда», вартістю 2 323,00 грн., ґанок, літ. «ган.», вартістю 586,00 грн., сарай, літ. «Б», вартістю 11 464,00 грн.; 1/2 частину хвіртки, літ. «№ 1», вартістю 1 043,50 грн.; 1/2 частину воріт літ. «№2», вартістю 985,00 грн.; 1/2 частину огорожі, літ. «№3», вартістю 2870,00 грн. Вартість 199/1000 частини, що виділяється першому співвласнику становить 51 780 (п'ятдесят одна тисяча сімсот вісімдесят) гривень 50 копійок. На 199/1000 частини, другому співвласникові [PERSON], згідно плану, можливо виділити в житловому будинку, літ. «А-1Ж» прим. 1-3, пл.2,2 м2.; при1-4, пл.6,4м2, прим.1-5,пл.3,2м.кв., прим. 1-6, пл.10,9м2. Всього в будинку виділити 22,7 м2, вартістю 17 316,00 грн. Сіни, літ. «а3»: прим. 1-9, пл. 9,2 м2, вартістю 26 339,00 грн. Всього по літері виділити 31,90 м.кв. вартістю 43 655,00 грн. Гараж, літ. «Е», вартістю 7 070,00 грн.; 1/2 частину хвіртки, літ. «№ 1», вартістю 1 043,50 грн.; 1/2 частину воріт літ. «№2», вартістю 985,00 грн.; 1/2 частину огорожі, літ. «№3», вартістю 2 870,00 грн. Вартість 199/1000 частини, що виділяється другому співвласнику становить 55 623 (п'ятдесят п'ять тисяч шістсот двадцять три) гривні 50 копійок. Крім того, експертом також був запропонований один варіант порядку користування земельною ділянкою між співвласниками [PERSON] та [PERSON] відповідно до 199/1000 та 199/1000 часток кожному, а саме: в загальному користуванні [PERSON]А та [PERSON] залишити в дворовій частині 54,0 кв.м. Частина земельної ділянок, що виділяється в користування 1-ому співвласнику, [PERSON], повинна бути виділена площею 169,0 м2 (986,0 кв.м/1000x199)-27м.кв.(54,0кв.м/2) = 169,0 кв.м. Частина земельної ділянки, що виділяється в користування 2-ому співвласнику, [PERSON] повинна бути виділена площею 169,0 м.кв.: (986,0 кв.м/1000x199)-27м.кв.(54,0кв.м/2) = 169,0 кв.м. В користування 1-му співвласнику виділяється ділянка площею: 169,0 кв.м. під житловим будинком літ. "А-1", сінями, літ. «а», сараєм, літ. «Б» - 73,1 кв.м. (39,4 + 13,5 кв.м + 20,23 кв.м), під ділянкою вільною від забудови -95,9 кв.м. Разом складає: 73,1 кв.м + 95,9 кв.м. + (27,0м.кв - загальне користування) = 196,0 кв.м, що відповідає 199/1000 частинам (196,0 кв.м). Вхід та в'їзд на земельну ділянку № 1 здійснювати через хвіртку, літ. «№1» та ворота, літ. «№ 2» зі сторони вул. Миру (Інтернаціональна). В користування 2-му співвласнику виділяється ділянка площею: 169,0 кв.м, під житловим будинком літ. "А-1", сінями, літ. «аЗ», гаражем, літ. «Е» - 68,2 кв.м. (31,1кв.м. + 10,64 кв.м + 26,45 кв.м), під ділянкою вільною від забудови - 100,8 кв.м. Разом складає: 68,2 кв.м. + 100,8 кв.м.+ (27,0 м.кв.-загальне користування) = 196,0 кв.м, що відповідає 199/1000 частинам (196,0 кв.м.). Вхід та в'їзд на земельну ділянку № 2 здійснювати через хвіртку, літ. «№1» та ворота, літ. «№ 2» зі сторони вул. Миру (Інтернаціональна). Частиною 4 ст. 88 Земельного Кодексу України визначено, що учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно ст. 120 Земельного Кодексу України при переході права власності на будівлю або споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі чи споруди, при переході права власності на будівлю або споруду до громадян, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою на якій розташована будівля чи споруда. Таким чином, позивач [PERSON] має право на отримання в користування частини спільної земельної ділянки площею 169,0 кв.м під житловим будинком літ.»А-1», сінями, літ. «а», сараєм, літ. «Б» - 73,1 кв.м, під ділянкою вільною від забудови 95,9 кв.м. Позивач [PERSON] має право на отримання в користування частини спільної земельної ділянки площею 169,0 кв.м. під житловим будинком літ.»А-1», сінями, літ. «а3», гаражем, літ. «Е» - 68,2 кв.м., під ділянкою вільною від забудови 100,8 кв.м. Іншою частиною земельної ділянки площею користуються відповідачі, що підтверджується схемою користування земельною ділянкою та технічним паспортом на житловий будинок. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість провести поділ житлового будинку з господарчими спорудами №54А по вулиці Миру в м. Павлограді Дніпропетровської області та виділити в натурі [PERSON] та [PERSON] ті частини зазначеного будинку, які відповідають розміру їхньої частки у спільній власності, оскільки такий поділ технічно можливий, а також визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок №54А по вулиці Миру в м. Павлограді Дніпропетровської області. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved