Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

У жовтні 2017 року Публічне Акціонерне Товариство "Миколаївобленерго" (далі - позивач) звернулося в Миколаївський районний суд Миколаївської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення боргу за спожиту електричну енергію. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає Публічне Акціонерне Товариство «Миколаївобленерго» за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім'я [PERSON]. За зазначеним особовим рахунком № [NUMBER] наявна заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 3427,57 з травня 2014 року по липень 2017 року. Позивач зазаначив, що відповідачу неодноразово було припинено електропостачання, однак, [PERSON] самовільно підключалась через електролічильник, про що були складені відповідні акти про порушення. Позивач також вказує у позовній заяві, що відповідно до приписів п.42 Правил користування електроенергією для населення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року, відповідач зобов'язався оплачувати спожиту електричну енергію в терміни, визначені цими правилами. Крім того, згідно з умовами п.20, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Вказана умова боржником не виконується. Оскільки відповідач відмовляється сплачувати борг за спожиту електричну енергію, позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 3427,57 грн. та судовий збір у розмірі 1600 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. Про причини своєї неявки відповідач суду не повідомила. Відзив на позовну заяву не подавала. Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. Між позивачем та відповідачем укладено договір про користування електричною енергією № [NUMBER] (а.с.12). З матеріалів справи також вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] наявна заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 3427,57 грн (а.с.7). Період виникнення заборгованості з травня 2014 року по липень 2017 року (а.с.7). Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст.24-27 Закону України "Про електроенергетику", Правилами користування електроенергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року. Відповідно до ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно зі ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оплата спожитої електричної енергії є одним з основних обов'язків споживача електричної енергії, який закріплений в п.42 Правил користування електроенергією для населення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року. Виходячи з положень ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп., сплачений позивачем за платіжним дорученням №482 від 14 вересня 2017 року.

Outcome: approved