Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми збитків за безобліково спожиту електроенергію у розмірі 35623грн.64коп. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] є споживачем електроенергії за адресою [ADDRESS]. При проведенні перевірки дотримання ПКЕЕ у помешканні за місцем проживання відповідача було виявлено порушення правил користування електроенергією, а саме: самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю електропостачальника схованою електропроводкою, з порушенням схеми обліку, поза електролічильником, що неможливо виявити при проведенні контрольного огляду електролічильника. На підставі вказаного порушення було складено акт № S-6918 від 02.08.2017 року. Просить стягнути з відповідача збитки, заподіяні безобліковим споживанням електроенергії та судові витрати. Ухвалою суду від 17 січня 2019 року до участі у справі залучено власника будинку, у якому було виявлено порушення, [PERSON], у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, з викладених у позові підстав просила про їх задоволення. Відповідач до суду не з»явилася. Представник відповідача у позові просив відмовити, посилаючись на те, що у акті перевірки, яким виявлено порушення, невірно зазначено підставу перебування контролерів у помешканні відповідача, оскільки порушення виявлено не при перевірці приладу обліку, а при заміні електролічильника, сам акт складено за формальними ознаками, а підпис відповідача у акті здобуто під психологічним тиском, розрахунок збитків проведено невірно, факт умислу відповідача, яка є особою похилого віку, на розкрадання електроенергії не доведено. Третя особа [PERSON] позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що є власником будинку, у якому виявлено порушення на підставі свідоцтва про права на спадщину після смерті батька. Цей будинок батько та мати, відповідач по справі, отримали у радгоспі «Прогрес» під виплату частини вартості, у будинку проживали з 1991 року. Після смерті батька, мати проживала одна з 2011 року, на її ім»я було відкрито особовий рахунок по оплаті за електроенергію, який вона після оформлення права власності на себе вирішила не оформляти. У липні 2017 року мати виявила, що зупинився електролічильник, про що повідомила позивача. При заміні лічильника представниками позивача було виявлено самовільне підключення під щитком лічильника, про яке їй відомо не було. Мати також не причетна до крадіжки електроенергії, і нічого про сховану проводку не знала. Просила у позові відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем електроенергії за адресою: [ADDRESS] яку постачає позивач. Дані з обліку споживання відповідачкою електроенергії рахуються за особовим рахунком [NUMBER] на підставі договору про користування електроенергією від 19.08.2013 року. За вказаною адресою відповідач зареєстрована та проживає з 2011 року сама. Власником житлового будинку є [PERSON], яка успадкувала даний будинок від свого батька, чоловіка відповідачки. 02 серпня 2017 року представниками позивача за участі споживача [PERSON] в будинку за вказаною адресою складений акт про порушення S-6918 п.42 Правил користування електричної енергії для населення, а саме: самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю електропостачальника схованою електропроводкою, з порушенням схеми обліку, поза електролічильником, що неможливо виявити при проведенні контрольного огляду електролічильника. Вказаний акт відповідачка підписала без зауважень (а.с.5-на звороті). Вищевказаний факт порушення відповідачем Правил також підтверджується пояснювальною запискою менеджера Забаровського В.М., інспекторів Нікітенко П.К., Іваненко А.О., Ясинської Т.В. до акту та складеною ними схемою порушення обліку електроенергії (а.с.4 - зворот, а.с.5). Згідно протоколу засідання комісії філії АТ "Миколаївобленерго" № 40 від 23.08.2017 року по розгляду акту про порушення ППЕЕ №S-6918 від 02.08.2017 року споживач [PERSON] визнана причетною до порушення п. 42 ПКЕЕн, проведено розрахунок збитків за формулою 2.7 Методики за період з 02.08.2014 р. по 02.08.2017 р. у сумі 35623грн. 64 коп. (а.с.6-на звороті). Згідно зі ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До зазначеного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Частиною 4 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", у редакції на момент виникнення спірних правовідносин, було визначено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України. Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 473/3724/16-ц, провадження № 61-20569св18, відповідно до ПКЕЕН (із змінами, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) об'єктом споживача є житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування. Споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки з наступним продовженням за певних умов. У разі остаточного припинення користування електричною енергією споживач не пізніше ніж за 7 днів повинен повідомити про це енергопостачальника та розрахуватися за спожиту електричну енергію, подати енергопостачальнику заяву про розірвання договору. Для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Після чого енергопостачальник протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості підключає квартиру або об'єкт споживача до електропостачання. Отже, з результату аналізу наведених норм випливає, що споживання електричної енергії може відбуватися на підставі договору, укладеного з енергопостачальником лише власником або наймачем об'єкта споживача. Саме на власника або наймача об'єкта споживача покладено обов'язок звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією, у тому числі й у випадку набуття ним права власності чи права користування об'єктом споживача, уже підключеним до електропостачання попереднім власником чи наймачем. Саме власник або наймач, що перебуває у договірних правовідносинах із енергопостачальником, несе відповідальність за порушення правил користування електроенергією і саме власник або наймач є відповідальною особою за збитки, завдані енергопостачальнику в результаті безоблікового використання електроенергії, що подається у належні йому на праві власності чи користування об'єкти споживача. Крім того, згідно з п.48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі споживання електричної енергії без приладів обліку. У разі причетності споживача до порушення цих Правил розрахунок проведених нарахувань здійснюється на підставі Методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року № 782/12656 (далі -Методика). Відповідно до п.3.5 Методики, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 цієї глави, та порушень, зазначених у підпунктах 5, 6 пункту 3.1 Методики, добовий обсяг споживання електричної енергії W доб.с.п. (кВт. год) через проводи, якими здійснене самовільне підключення або підключення поза приладом обліку, проводиться за формулою (п.2.7) Методики. На підставі підпункту «а» пункту 3.3 Методики у разі, якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об'єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки. Розмір збитків підтверджено розрахунком наведеним у протоколі № 4828 від 15.08.2017 року (а.с.6). Добровільно сума збитків відповідачем не сплачена. Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідач є споживачем електроенергії на підставі договору, на її ім»я відкрито особовий рахунок, за яким вона проводила оплату за спожиту електроенергію у будинку, у якому проживала одна, та у якому було виявлено факт порушення ПКЕЕП, особи, яка б вчинила дане порушення відповідач не називає, хоча є відповідальною особою за стан електроустановки у межах території власного домоволодіння, у суду відсутні підстави вважати відповідача непричетною до факту порушення, розрахунок збитків проведено за вірною формулою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Посилання представника позивача на формальне складення акту про порушення, самого факту порушення, який ніким не заперечується, не спростовує. Твердження щодо підписання акту під психологічним тиском недоведено. Відсутність умислу на розкрадання електроенергії не виключає відповідальності споживача за допущені порушення ПКЕЕН та договору. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved