Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

01.12.2015 позивач ТОВ «ПАРИТЕТ» звернувся в суд з даним позовом в якому просить виділити в натурі та визнати за ним право приватної власності на самостійний окремий об'єкт нерухомого майна - групу нежитлових приміщень №196 та №197 (в літ. А), загальною площею 212,2 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ТОВ «ПАРИТЕТ», являється власником нежилих приміщень (в літ. А), загальною площею 212,20 кв.м., що складають 7/100 частин від нежилої будівлі (літ. А) площею 3067,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказані вище нежилі приміщення належать ТОВ «ПАРИТЕТ» на підставі договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 31.03.2006р., посвідченого Ганчук З.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого у реєстрі за номером 922. Окрім ТОВ «ПАРИТЕТ», право власності на нежитлові приміщення розташовані в нежилій будівлі (літ. А) площею 3067,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] зареєстровано також за відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в тому числі: за [PERSON] на 4/100, за [PERSON] на 5/100, за [PERSON] та [PERSON] на 1/100 в рівних частинах, за [PERSON] на 1/100, за [PERSON] на 11/100, за [PERSON] на 5/100, за [PERSON] на 5/100. Окрім того, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15.05.2009 частина від цілісного майнового комплексу площею 4010 кв.м. за адресою: [ADDRESS], загальною площею 1568,5 кв.м., що відповідає частці 39/100, належній ТОВ «ФЛАМЕНКО», виділена в натурі як окремий об'єкт нерухомого майна. Таким чином, як зазначає позивач, ТОВ «ПАРИТЕТ» та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками об'єкту нерухомого майна, яким є цілісний майновий комплекс площею 4010 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Реалізуючи свої права як співвласника вищевказаного об'єкту нерухомості, ТОВ «ПАРИТЕТ» звернувся до відповідачів шляхом направлення відповідних листів з пропозицією укласти договір виділу майна, що належить їм на праві спільної часткової власності. Однак у зв'язку з неявкою всіх співвласників до приватного нотаріуса КМНО Щербак Т.В., яка мала посвідчувати відповідний договір, остання постановою від 24.09.2015 №326/02-31 відмовила у вчиненні нотаріальної дії. Як вказує позивач, належні ТОВ «ПАРИТЕТ» нежитлові приміщення можуть бути виділені в натурі, що підтверджується відповідними експертними висновками. В той же час, відсутність згоди всіх співвласників унеможливлює реалізацію ТОВ «ПАРИТЕТ» права власності в повному обсязі чим порушуються права позивача на реалізацію належного йому права на виділ в натурі частки із спільного майна, у зв'язку з чим ним пред'явлено даний позов. Представник позивача - Гуртовенко С.В. в судове засідання не з'явився. Згідно із заявою, просив розглянути справу в його відсутність, згодний на розгляд справи в заочному порядку. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, про причини неявки суд до відома не поставили, з заявою про розгляд справи у їх відсутності до суду не зверталися. Про місце та час судового засідання відповідачі повідомлялися належним чином, у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України. Третя особа управління державної реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи. За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства. Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.169 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права. Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про час та місце розгляду справи, забезпечивши відповідачам можливість з'явитися в суд і захистити свої права. За таких обставин, суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, а також представників позивача та третьої особи, в даному судовому засіданні в заочному порядку. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що ТОВ «ПАРИТЕТ», відповідно до договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 31.03.2006р., посвідченого Ганчук З.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого у реєстрі за номером 922, на праві спільної часткової власності належить нежитлові приміщення №196 та №197 (в літ. А), загальною площею 212,2 кв.м., що складають 7/100 частин нежилої будівлі (літ. А) площею 3067,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Право власності ТОВ «ПАРИТЕТ» на частку 7/100 майна зареєстровано КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації» у реєстровій книзі №д.3п-294 за реєстровим номером 244-п від 21.05.2007, про що свідчить реєстраційний напис на правовстановлюючому документі. Виходячи із умов вищенаведеного договору, ТОВ «ПАРИТЕТ» є власником часток майна, яке розташоване в майновому комплексі за адресою [ADDRESS]. Власниками інших часток нерухомого майна, відповідно до інформаційної довідки, наданої КП «Київське міське БТІ» №2118 від 13.10.2015 є такі особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Так, згідно відомостей зазначених у вказаній довідці: - за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 ч. нежилого приміщення площею 399,3 кв.м., що становить 5/100 частин цілісного майнового комплексу. Вказані приміщення належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Піщенко Т.Г. від 21.02.2000р., р.№179; - за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 ч. нежилого приміщення площею 399,3 кв.м., що становить 5/100 частин цілісного майнового комплексу. Вказані приміщення належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Піщенко Т.Г. від 21.02.2000р., р.№179 - за [PERSON] та [PERSON] в рівних долях зареєстровано право власності на нежиле приміщення підвалу будівлі магазину (в літ. А) загальною площею 44,3 кв.м., що складає 1/100 частин від майнового комплексу. Вказане приміщення належить [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Піщенко Т.Г. від 06.03.2000р., р.№281; - за [PERSON] зареєстровано право власності на нежилі приміщення загальною площею 217,9 кв.м., що складає 5/100 частин від цілісного майнового комплексу. Вказані приміщення належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Орловою М.А. 08.09.2000р., р.№1287; - за [PERSON] зареєстровано право власності на нежиле приміщення загальною площею 9,1 кв.м., що складає 1/100 частин від нежилої будівлі (в літ. А) площею 3067,4 кв.м.. Вказані приміщення належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Орловою М.А. 26.12.2000р., р.№1857; - за [PERSON] зареєстровано право власності на нежилі приміщення загальною площею 158,0 кв.м., що складає 4/100 частин від цілісного майнового комплексу загальною площею 4010,0 кв.м. Вказані приміщення належить [PERSON]. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Павелко Б.О. 20.04.2000р., р.№1142; - за [PERSON] зареєстровано право власності на нежиле приміщення загальною площею 435,6 кв.м., що складає 11/100 частин від площі будинку. Вказані приміщення належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коновал З.Ф. 04.12.2001р., р.№6030. Крім того, як слідує із Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 144270880000 від 24.09.2015 №44424451 та інформаційної довідки, наданої КП «Київське міське БТІ» №2118 від 13.10.2015 за адресою: [ADDRESS] як окремий об'єкт нерухомого майна за ТОВ «ФЛАМЕНКО» зареєстровані нежилі приміщення (в літ. А), загальною площею 1568,5 кв.м. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15.05.2009 ТОВ «ФЛАМЕНКО» виділено належну частку, що складала 39/100 частин від цілісного майнового комплексу площею 4010 кв.м. Відповідно до висновку експертного дослідження, складеного судовим експертом Київської незалежної судово-експертної установи Командировим О.В. від 18.05.2015 №1212, та висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна, складеного ТОВ «Міськспецексперт» за технічними показниками 7/100 частина об'єкта майна, яким є група нежитлових приміщень №196 та №197 (в літ. А), загальною площею 212,2 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], має окремий вихід і може бути виділена в натурі. Отже, згідно вищевказаних висновків, виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності не завдасть шкоди інтересам інших власників часток нерухомого майна, у тому числі, щодо доступу до інших приміщень, які знаходяться у їхній спільній частковій власності. Судом також встановлено, що позивачем у період з 25.06.2015 по 20.10.2015 на адреси відповідачів надіслано листи-повідомлення з пропозицією укласти та нотаріально посвідчити договір виділу в натурі нежитлових приміщень №196 та №197 (в літ. А), загальною площею 212,2 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. від 24.09.2015 №326/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначено, що жоден з інших власників часток нерухомого майна не з'явився для укладання договору про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, відповідно, укладання та посвідчення такого договору неможливе. Відповідачі, як співвласники спільної часткової власності, на пропозицію позивача про виділення його частки в натурі, належним чином не відреагували, бажання укласти відповідний договір не виявили, погодити його умови або ж вчинити будь-які інші дії, що свідчили б про намір укласти відповідний правочин, не вчинили. Відповідно, такими діями чинять перешкоди позивачу у реалізації його права на повноцінне володіння та розпорядження належним йому на праві спільної часткової власності майном, як визначено в ч. 1 ст. 364 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, між іншим, може бути визнання права, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності. Зміст права власності, яке полягає у володінні, користуванні та розпорядженні майном, визначено у ст. 317 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Це означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановленому законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2 ст. 358 ЦК України встановлено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Нерухоме майно, яке знаходиться у спільній частковій власності надане у користування та володіння кожному співвласнику у межах їхньої частки. Частинами 1,2 ст. 367 ЦК України встановлено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути виділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Враховуючи встановлені та викладені вище обставини, те, що відповідачі у справі, які є співвласниками спільної часткової власності, на пропозицію позивача про виділення його частки в натурі в належний спосіб не відреагували, будь-яких дій, що свідчили б про намір укласти правочин щодо поділу спільної часткової власності в натурі не вчинили, що унеможливлює досягнення домовленостей між ними щодо укладення такого договору, чим позивачу чиняться перешкоди у реалізації його права на повноцінне володіння та розпорядження належним йому на праві власності майном, суд дійшов висновку про правомірність заявлених позовних вимог та їх задоволення.

Outcome: approved