Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач, звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він [PERSON] з 2000 року проживав з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу до 20 березня 2010 року. За час їх спільного проживання у них народилися діти, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , шлюб яких було розірвано 20.03.2013 року. Згодом їх шлюбні відносини припинилися, після чого позивач дізнався, що в свідоцтві про народження дітей в графі батько записаний - [PERSON] . Факт того, що він є батько дітей підтверджується і самою [PERSON] . Оскільки його права порушені, просить суд визнати його [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Усть-Уллімськ Іркутської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Внести відповідні зміни в актові записи про народження складені Виконавчим комітетом Курінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області записавши в графі «Відомості про батька - [PERSON] , громадянин України». Ухвалою суду від 21.10.2019 року було відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження, із призначенням підготовчого засідання та викликом сторін. В підготовче засідання не з`явився позивач [PERSON] про розгляд справи в суді був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, на задоволенні позову наполягає з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, про розгляд справи в суді був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа, [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, про розгляд справи в суді була повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області в підготовче засідання не з`явився. Про розгляд справи був повідомлений належним чином, до суду надійшла заява, згідної якої просили в зв`язку з віддаленістю справу розглянути без участі їх представника, в розгляді справи покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За нормою ч.1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, а також охоронюваних законом інтересів судом. Вимоги ст. ст. 13, 81, ч.5 ст.263 ЦПК України зобов`язують суд з`ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів, зобов`язують суд з`ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. Відносно надання суду будь-яких інших доказів від сторін, у тому числі і клопотань про призначення експертизи не надходило. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружилися 17.11.1995 року (а.с. 8), шлюб яких Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахмацького районного управління юстиції було розірвано 20.03.2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №8 (а.с. 9). Судом встановлено, що [INFO] в с. Курінь, Бахмацького району, Чернігівської області, народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим Виконкомом Курінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області 10 травня 2007 року, актовий запис № 9 (а.с. 10) та [INFO] в с. Курінь, Бахмацького району, Чернігівської області, народилася [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області 15 лютого 2011 року, актовий запис № 1 (а.с. 11). Згідно вказаних свідоцтв про народження вбачається, що в графі батьки вказано: Батько - [PERSON] , Мати - [PERSON] (а.с. 10,11). Відповідно до ч.1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державно реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до ч.2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до вимог ч.ч.2,3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. За приписами ч.1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Так, законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву, відповідно до якої повністю визнав позовні вимоги позивача, при цьому, він не оспорює ту обставину, що позивач [PERSON] є батьком дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а відповідач [PERSON] , будучи записаним батьком дітей в свідоцтві про народження, в дійсності не є біологічним батьком, у зв`язку з чим ця обставина відповідно до ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Суд вважає, що визнання відповідачем позову про визнання батьківства не суперечить закону, узгоджуються між собою, не заперечується відповідачем та не викликає сумніву щодо її достовірності. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних сімейних відносинах, від яких у них народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , хоча у свідоцтвах про народження [PERSON] не вказаний батьком. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів, які підтверджують те, що [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а тому позовна заява в частині визнання батьківства є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Будь-яких інших доказів, які б спростували встановлені під час розгляду даної справи обставини в судовому засіданні суду надані не були. Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Оскільки, суд дійшов до висновку про наявність підстав про визнання батьківства, підлягають задоволенню вимоги щодо внесення змін до актового запису про народження дитини.

Outcome: approved