Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту на загальну суму 10 174,31 грн., з яких : 7557,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 563,98 грн. - заборгованість за відсотками, 2 053,33 грн. - заборгованість по комісіям. В обґрунтування вимог вказує, що 12.02.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 6 870,00 грн., з кінцевим терміном повернення не пізніше 11.08.2013року. Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника заборгованість по кредиту та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, подавши суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить стягнути суму боргу та судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомленим у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 12.02.2012 року між ПАТ ''Дельта Банк'' та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №002-19974-120212, відповідно до умов якого відповідачу були надані грошові кошти в сумі 6 870,00 грн., строком на 18 місяців, з кінцевим терміном повернення не пізніше 11.08.2013 року Відповідно до п.2.3 договору, за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 48% в рік. За обслуговування кредитної справи позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 1,43% на місяць (п.2.5 договору). Банк виконав свої зобов'язання згідно з умовами договору та видав [PERSON] кредит в розмірі 6 870,00 грн. Згідно п.3.1, 3.2, кредитного договору позичальник зобов'язався щомісяця сплачувати платежі в строки, визначені цим договором, виконати своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за цим договором не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. Відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання згідно кредитного договору №002-19974-120212 від 12.02.2012 року, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 27.06.2014 року складає 10 174,31 грн., з яких : 7557,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 563,98 грн. - заборгованість за відсотками, 2 053,33 грн. - заборгованість по комісіям. Враховуючи наведене, банк просить стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 10 174,31 грн. та судові витрати по справі. П.10.1 кредитного договору передбачено, що строк дії договору встановлюється з дня його підписання сторонами та діє до повного виконання позичальником зобов'язань за цим договором. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов'язань згідно умов кредитного договору та порушив умови договору щодо строків сплати кредиту, у зв'язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 10 174,31 грн. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК УКраїни, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь банку заборгованості по кредитному договору на загальну суму 10 174,31 грн. Відповідачами не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, в силу вимог ст. 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved