Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

01 квітня 2000 року померла [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 2,05 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Наша перемога» с. Галайківці Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем права на земельну частку (пай) за заповітом після смерті [PERSON] Крім неї, спадкоємцем за законом є [PERSON], яка спадщини не приймала і на неї не претендує. Позивач не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, просила справу слухати у її відсутності (позовна заява а.с. 5). Відповідач у судове засідання не зявився, подав суду заяву про слухання справи за його відсутності (а.с. 22). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла 01 квітня 2000 року (а.с. 7). Довідкою виконавчого комітету Галайковецької сільської ради № 856 від 01 липня 2015 року (а.с. 11), випискою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № 399/01-11 від 27 липня 2015 року (а.с. 12), випискою із списку громадян, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, № 642 від 01 липня 2015 року (а.с. 13) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Наша перемога» с. Галайківці площею 2,05 умовних кадастрових гектара. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом (ч. 1 ст. 534 в редакції 1963 року). По своїй смерті спадкодавець [PERSON] залишила заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Галайковецької сільської ради [PERSON] 27 березня 1997 року (а.с. 8) на імя [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) свормованої 21 серпня 2015 року (а.с.23). Із свідоцтва про шлюб вбачається, що позивач при реєстрації шлюбу своє призвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 9). Спадкоємець за законом [PERSON] від обовязкової частки у спадщині після смерті своєї матері відмовилась і на неї не претендує (а.с. 15). Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Довідкою виконавчого комітету Галайковецької сільської ради № 856 від 01.07.2015 року (а.с. 11) доведено, що [PERSON] прийняла спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої 21 серпня 2015 року щодо померлої 01 квітня 2000 року [PERSON] (а.с. 24) слідує, що у спадковому реєстрі інформація за вказаними параметрами відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 03 липня 2015 року (а.с. 25), слідує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 411 від 05 серпня 2015 року (а.с. 16). Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнають позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved