Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Представник ТОВ страхова компанія ,,Альфа-Гарант» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 10.11.2013 року о 23 год. 50 хв. в м. Києві водій [PERSON] керуючи автомобілем Форд д.н. [NUMBER] по вул. Крайній 3 під час вибору безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, не витримав безпечну дистанцію в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду , що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого [PERSON] залишив місце ДТП. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 19.12.2013 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. Цивільно правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ТДВ СК ,,Альфа-Гарант» згідно полісу № АС/6837256, ПАТ ,,УПСК" після сплати страхового відшкодування [PERSON] згідно договору добровільного страхування № 047/000/110184293 від 07.04.2011 року звернувся до ТДВ СК ,,Альфа-Гарант» для відшкодування витрат на відновлення пошкодженого автомобіля. 13.01.2015 року ТДВ СК ,,Альфа-Гарант» було сплачено на користь ПАТ ,,УПСК" страхове відшкодування у розмірі 17000 грн. про свідчить платіжне доручення № 8580 від 13.01.2015 року . 01.07.2014 року ТДВ СК ,,Альфа-Гарант» було виплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 2000 грн., про свідчить платіжне доручення № 3847 від 01.07.2014 року. 15.05.2015 року ТДВ СК ,,Альфа-Гарант» було направлено [PERSON] регресну вимогу № 03/1855 про сплату суми сплаченого страхового відшкодування. Однак вимогу було проігноровано. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Суду було надано заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 10.11.2013 року о 23 год. 50 хв. в м. Києві водій [PERSON] керуючи автомобілем Форд д.н. [NUMBER] по вул. Крайній 3 під час вибору безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, не витримав безпечну дистанцію в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду , що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого [PERSON] залишив місце ДТП. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 19.12.2013 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. Цивільно правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ТДВ СК ,,Альфа-Гарант» згідно полісу № АС/6837256. 01.10.2014 року ПАТ ,,УПСК» після сплати страхового відшкодування [PERSON] звернулося до ТДВ СК ,,Альфа-Гарант» про виплату страхового відшкодування в порядку регресу на суму 18000 грн. 13.01.2015 року ТДВ СК ,,Альфа-Гарант» було сплачено на користь ПАТ ,,УПСК" страхове відшкодування у розмірі 17000 грн. про свідчить платіжне доручення № 8580 від 13.01.2015 року . 01.07.2014 року ТДВ СК ,,Альфа-Гарант» було виплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 2000 грн., про свідчить платіжне доручення № 3847 від 01.07.2014 року. 15.05.2015 року ТДВ СК ,,Альфа-Гарант» було направлено [PERSON] регресну вимогу № 03/1855 про сплату суми сплаченого страхового відшкодування. Однак вимогу було проігноровано. Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до п.38.1 ст. 38 Закону України ,,Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу , якщо він після ДТП за його участю самовільно залишив місце пригоди. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу, а тому позов підлягає до задоволення і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 19000 грн Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved