Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Ресторан Метрополь», за участю третьої особи [PERSON] з вимогою про звернення стягнення на предмет застави та стягнення судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що між\~\~ним, позивачем по справі, та [PERSON] 23.09.2014 року було укладено договір позики, згідно якого позивач передав [PERSON] у тимчасове розпорядження грошові кошти в розмірі 26400,00 доларів США строком до 23.09.2015 року. В забезпечення договору позики 23.09.2014 року між позивачем, [PERSON] та ТОВ «Ресторан Метрополь» було укладено договір застави, згідно з яким ТОВ «Ресторан Метрополь» передало позивачу під заставу обладнання, перелік якого зазначений в Додатку №1 до договору застави від 23.09.2014 року. Проте [PERSON] належним чином не виконував зобовязання за договором позики, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на27.01.2016 року складала 16791,50 доларів США. У звязку з чим, в рахунок погашення заборгованості, позивач просить суд звернути стягнення на предмет застави шляхом його продажу з публічних торгів. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 05.11.2015 року, зареєстрованої в реєстрі за №1862, в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив справу розглядати без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином(а.с.16,19-20), причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення не надавав, у звязку з чим ухвалою суду від 09.03.2016 року з урахуванням згоди представника позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення не надавав. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Як вбачається з доданих до справи документів, 23.09.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав [PERSON] у власність грошові кошти у розмірі 26400,00 доларів США, що еквівалентно 396000,00 грн. згідно з курсом продажу долара США до гривні, який встановився на час закриття торгів на українському міжбанківському валютному ринку FOREX, станом на дату підписання вказаного договору, строком до 23.09.2015 року. (а.с. 7). На підтвердження укладення вищезазначеного договору [PERSON] надав позивачу розписку, яка підтверджує факт передання йому грошових коштів в розмірі 26400,00 доларів США. (а.с. 8) Для забезпечення виконання зобовязань за договором позики, між позивачем, ТОВ «Ресторан Метрополь» та [PERSON] 23.09.2014 року було укладено договір застави, відповідно до якого ТОВ «Ресторан Метрополь» передало позивачу під заставу обладнання, перелік якого зазначений в Додатку №1 до договору застави від 23.09.2014 року, а саме: пароконвектомат Rational AG SCCWE, серійний номер E11SH13022338578; програвач Pioneer CDJ-2000NXS, серійний номер MDMP017181YY в кількості двох штук; мікшерний пульт Pioneer CDM-2000NXS; льодогенератор Brema CB 840F; піч конвекційна Unox XB693, серійний номер 201300031011; шкаф розстоєчний Unox XL413, серійний номер 201300017849. (а.с. 9-10) Частиною 1 статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові / грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності з ч.2. ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до\~ст. 509 ч. 1 ЦК України\~зобовязанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~\~\~ З вимог\~ст. 525 ЦК України\~вбачається, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. У порушенні зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Так, судом встановлено, що відповідно до акту звірки взаєморозрахунків, складеного між [PERSON]П та [PERSON] за договором позики від 23.09.2014 року, заборгованість [PERSON] перед [PERSON], за період з 23.09.2014 року по 27.011.2016 року складає 16791,50 доларів США. (а.с. 11). Як вбачається з позовної заяви, позивач бажає звернути стягнення на предмет застави в рахунок часткового погашення заборгованості в розмірі 6791,50 доларів США. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст.\~546\~та ст.\~549 ЦК України\~виконання зобовязання забезпечуються, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання (п. 3 ч. 1\~ст. 611 ЦК України). Статтею 589 ЦК України врегульовано, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно з ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Статтею 19 Закону України «Про заставу»\~встановлено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Відповідно до ст.27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Згідно до ст. 25 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає\~і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з\~іншою особою покупцем. Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених\~\~обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1689,05 грн., оплата якого підтверджується квитанцією №ПН3613 від 28.01.2016 року (а.с.1). На підставі викладеного й

Outcome: approved