Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що відповідач є батьком їхнього сина [PERSON], [INFO]. В даний час син продовжує навчання на ІІІ курсі Гусятинського коледжу Тернопільського національного технічного університету по спеціальності «Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів», додаткових джерел фінансування немає. Позивач просить винести рішення про стягнення з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини місячного заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму. В судове засідання позивача з'явилася, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендоване). На підставі п.1 ст.224 ЦПК України "у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи ". Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що в зареєстрованому шлюбі у сторін народився син- [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.03.1198 року. Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюб серії [NUMBER] від 27.09.2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис № 114 від 27.09.2004 року. [PERSON], в даний час є студентом ІІІ курсу, групи А-32 навчається з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року по спеціальності «Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів» на денній державній формі навчання, що підтверджується довідкою виданою Гусятинським коледжом Тернопільського національного технічного університету від 15.02.2016 року за № 1562. Згідно ст. 199 СК України "якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років." Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки вищевказана ст. 199 СК України передбачає в обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, що розміщена в главі 16 цього Кодексу, а також зважаючи на те, що особа яка досягла вісімнадцятирічного віку є повнолітньою, а тому положення глави 15 СК України не можуть бути застосовані у даному випадку, тобто аліменти не можуть стягуватися в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки [PERSON], є повнолітньою особою. Згідно ст. 6 СК України « Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.» Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що аліменти що підлягають стягненню на період навчання з відповідача, слід визначити у процентному відношенні до заробітку відповідача в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку на період навчання [PERSON], але не більше ніж до 23 років.

Outcome: partial