Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

01 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що наприкінці липня 2019 року по місцю її роботи (Прокуратура Сумської області) поштою надійшов лист з постановою Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. (ВП №59429966) від 16 липня 2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (далі-постанова). Крім зазначеної постанови, інших документів не надходило. Зі змісту постанови вбачається, що вона винесена при примусовому виконанні виконавчого напису №11630 від 23 травня 2019 року, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. Відповідно до цієї постанови приватний виконавець Лановенко Л.О. пропонує стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» заборгованість за кредитним договором № 004-18515-240714 від 24 липня 2014 року, укладеним із ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» на підставі Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 31/К від 06 жовтня 2017 року в сумі 18903,90 грн. та 650,00 грн. сплачені ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» за вчинення виконавчого напису. Позивачка зазначає, що дійсно між нею та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір №004-18515- 240714 від 24 липня 2014 року на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки з умовами кредитування викладеними в Додатку №1 до цього договору (Умови надання кредитної картки, Тарифний пакет «Лояльна пропозиція 24 (2), проте вона сплатила майже всі платежі по кредитному рахунку, останній з яких здійснено в грудні 2014 року. Тому незрозуміло взагалі звідки їй нараховано заборгованість у сумі 18903,90 грн. Позивачка зазначає, що їй не відомо, на підставі яких розрахункових документів нотаріус вчиняв оскаржуваний виконавчий напис, та впевнена, що вони мають спірний характер, оскільки дійсна сума заборгованості значно відрізняється від тієї, що зазначена у виконавчому написі та постанові приватного виконавця. На її адресу від ПАТ «Дельта Банк, ТОВ «Росвен Інвест Україна», Приватного нотаріуса Хари Н.С, жодних листів з претензіями, вимогами, повідомленнями про заборгованість не надходило. Вважає, що діями відповідача порушені її права та інтереси, оскільки відповідач не повідомляв її про існування заборгованості та не надсилав на її адресу письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання з зазначенням розрахунків заборгованості, що дало б змогу уникнути спору щодо суми невиконаного зобов`язання. Крім того, враховуючи те, що сплата останньої частки встановленого кредитного ліміту (4,17% від суми ліміту) припадала на липень 2016 року, то строк позовної давності щодо стягнення більшості платежів вже сплив, адже останній платіж в погашення заборгованості нею був здійсненний ще у 2014 році. Позивачка зазначає, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису №11630 від 23 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. були порушені вимоги статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та пунктів 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку, а саме: приватний нотаріус не переконався в тому, що позивачем (боржником) було отримано письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання, відсутні докази безспірності заборгованості позивача перед відповідачем (стягувачем), з дня виникнення у відповідача (стягувача) права вимоги минуло більше трьох років, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Посилаючись на зазначені обставини, просить визнати виконавчий напис №11630 від 23 травня 2019 року таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 серпня 2019 року в порядку забезпечення позову зупинено стягнення в межах виконавчого провадження ВП №59429966 від 16 липня 2019 року за виконавчим написом №11630 від 23 травня 2019 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» грошових коштів у сумі 19\~553,90 грн. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми 08 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи з призначенням судового засідання на 02 грудня 2019 року о 13 год. 30 хв. 02 грудня 2019 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 11 лютого 2020 року о 13 год. 00 хв. у зв`язку з неявкою в судове засідання представника відповідача. 11 лютого 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 15 квітня 2020 року о 10 год. 00 хв. в зв`язку з неявкою в судове засідання позивача та представника відповідача. В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача та треті особи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи сповіщені судом належним чином. Від третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. надійшла заява, в якій просить суд розглянути справу без її участі, постановити рішення згідно чинного законодавства. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке. Під час судового розгляду встановлено, що 23 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №11630, про стягнення з позивача на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» 19553 грн. 90 коп. заборгованості за кредитним договором №004-18515-240714 від 24 липня 2014 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06 жовтня 2017 року по 17 травня 2019 року. Сума заборгованості складає 18\~903,90 грн., в тому числі: -прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 15623, 00 грн., -проценти зав користування кредитом 3280, 09 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 650 грн. 00 коп. (а.с. 49). 05 лютого 2018 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с.13). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року\~ № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. З наданого розрахунку заборгованості за договором №004-18515-240714 від 24 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, вбачається, що заборгованість становить 18\~903, 90 грн. та складається в тому числі: прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 15\~623,00 грн., проценти за користування кредитом 3280,90 грн. (а.с. 69). При цьому позивач не погоджується з розміром вказаної заборгованості, посилаючись на те, що питання щодо стягнення такої стягувачем порушена поза межами строків позовної давності, встановленої ст. 258 ЦК України. Таким чином відсутні підстави вважати, що заявлена стягувачем сума заборгованості, стосовно якої він порушив питання про вчинення нотаріусом виконавчого напису, є безспірною, оскільки в порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1, 3.4 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом вчинено виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. З огляду на зазначене, викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1152 грн. 60 коп. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved