Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 18 782,39 грн. та судовий збір у сумі 1921,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 11.08.2017 року між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту №1049/17-Тз/К/01, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання відшкодувати [PERSON] будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки "Hyundai", д.н.з. [NUMBER] . Разим з тим, 17.11.2017 року на просп. С.Бандери в м.Києві трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля марки "Hyundai", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] в результаті чого позивач відшкодував страхове відшкодування [PERSON] у суму 18 782,39 грн., внаслідок чого у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.03.2019 року відкрито у справі спрощене позовне провадження. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду та постановлення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Враховуючи викладене та вимоги ст.ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17.11.2017 року о 18-20 год. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «BMW» д.н.з. [NUMBER] по пр-ту. С. Бандери, 9 в м. Києві не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 12.12.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф. Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів [PERSON] застрахована у ПАТ «СК «Арсенал Стархування» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 11.08.2017 року №1049-Тз/К/01, який дійсний з 14.08.2017 року по 13.08.2019 року. [PERSON] , як потерпіла сторона, 17.11.2017 року звернувся до ПАТ «СК «Арсенал Стархування» із заявою про настання страхового випадку. Згідно Висновку №742/17 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу від 22.11.2017 року, наданого содовим експертом Коваль І.М. вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] становить 20 351,80 грн. Згідно страхового акту №006.01261517-1 від 28.11.2017 року страховою компанією було прийнято рішення про визнання події страховим випадком та виплату страхового відшкодування у сумі 18 782,39 грн., котра й була виплачена страхувальнику. ПАТ «СК «Арсенал Страхування» 15.12.2017 року для судового врегулювання спору було направлено відповідачу претензію №151217-32162/к від 15.12.2017 року з вимогою сплатити страхове відшкодування. Частиною 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно із положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. За таких обставин, суд вважає доведеним позивачем завданий йому розмір матеріального збитку, вартість матеріального збитку складає 18 782,39 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобов`язання, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди у порядку регресу. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved