Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду 28 січня 2015 року з позовом, вказавши, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 01.06.2013 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 20239,72 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими банком з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Однак, [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту і відсотків. Станом на 22.12.2014 року сума заборгованості за кредитним договором складає 24971,69 грн., а саме: · 15131,23 грн. - заборгованість за кредитом; · 1135,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; · 1815,72 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; · 6889,50 грн. - штрафи за п.п. 2.2. Генеральної угоди Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Генеральною угодою № б/н від 01.06.2013 року в розмірі 16471,91 грн., а також витрати по справі - судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача Хоміч М.В. звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01 червня 2013 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання товару кредитних карт (а.с. 5, 6-29, 31, 33, 33 зворот, 34 - копії анкети-заяви, генеральної угоди, умов і правил надання банківських послуг, довідки, банківської ліцензії, свідоцтва, статуту). Генеральна угода укладена з метою реструктуризації заборгованості, що існувала на день укладення вказаної угоди і згідно п. 1.1.2 Генеральної угоди складала 15524,94 грн. Вказана сума заборгованості виникла за договором SAMDNS0000019193130, укладеним 12.01.2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 4 - копія договору). Пунктами 2.1. та 2.2. Генеральної угоди сторони погодили, що згідно умов вищевказаного договору банк надає позичальникові терміновий кредит в сумі 20239,73 грн. на термін 36 місяців, з 01.06.2013 р. по 30.06.2016 р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 20239,73 грн. в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у зазначені в заяві, умови і правила терміни. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 734,3 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення повинна бути не пізніше 30.06.2016 р. Згідно зі ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених у цьому Генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день, за зобов'язаннями, термін яких не настав. Сторони погодили, що термін повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення вважається прострочені. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 6889,5 грн. Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту і відсотків. Станом на 22 грудня 2014 року сума заборгованості за Генеральною угодою складає 24971,69 грн. (а.с.3- розрахунок), а саме: · 15131,23 грн. - заборгованість за кредитом; · 1135,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; · 1815,72 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; · 6889,50 грн. - штрафи за п.п. 2.2. Генеральної угоди. · Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом в угоді. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч. 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Суд вважає, що сума загальної заборгованості за Генеральною угодою у розмірі 24971,69 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, так як при укладанні Генеральної угоди з позивачем [PERSON] взяв на себе зобов'язання по сплаті отриманого кредиту, процентів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню витрати по справі - судовий збір у розмірі 249,72 грн. (1% від суми заборгованості).

Outcome: approved