Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася з позовом до суду про стягнення аліментів на свою користь на утримання неповнолітньої доньки. Свої вимоги мотивує тим, що 01 червня 2013 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, від якого у них є донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що дитина знаходиться на повному її утриманні, відповідач ухиляється від утримання неповнолітньої дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Тому просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на свою користь на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 700 гривень на місяць, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в позовній заяві. Відповідач проти задоволення позову заперечував частково. Вказував, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, однак його заробітна плата складає 1220 гривень на місяць і тому він не в змозі сплачувати суму, про яку просить позивач. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. ст. 182, 184 СК України при визначенні аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають суттєве значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що між [PERSON] і [PERSON] 01 червня 2013 року був укладений шлюб (а.с. 5). Від шлюбу у сторін є дитина - донька [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідач вказував, що він офіційно працює у ПрАТ «ПМК-11» вантажником, має задовільний стан здоров'я, стабільну заробітну плату у розмірі 1220 гривень на місяць, на утриманні інших осіб не має, стягнень по виконавчим листам з нього не здійснюється, стан здоров'я дитини задовільний, власних доходів дитина не має і проживає разом із матір'ю. За таких обставин позов у частині стягнення аліментів підлягає задоволенню, однак вимога про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі задоволенню не підлягає. У п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищенаведене суд допускає негайне виконання рішення. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. За правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Мінімальна заробітна плата, яка враховується при обчисленні суми судового збору, на момент звернення до суду, складала 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень. У зв'язку з цим суд визначає, що розмір судового збору складає 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. Таким чином, [PERSON] належить сплатити на користь держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. на відшкодування судових витрат. На підставі статей 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, статті 5 Закону України "Про судовий збір",

Outcome: partial