Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

01.08.2018 р. [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою, в якій просять визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 23.04.1996 р. між ними та відповідачами. Позовні вимоги мотивували наступним. 23.04.1996 р. вони придбавши у відповідачів зазначену вище квартиру, сторони виконали усі умови договору у повному обсязі. Спірний договір був зареєстрований Південною товарною біржею за №4113 та в подальшому - ММБТІ за реєстровим №18470 від 20.05.1996 р. Ухвалою суду від 20.08.2018 року за вказаним позовом відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25.09.2018 року підготовче засідання відкладено, у зв'язку з неявкою позивача [PERSON], відповідачів та третьої особи. Позивачі у підготовче засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили про їх задоволення. До судового засідання відповідачі та третя особа не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Судом ухвалено про розгляд справи у порядок передбачений ст.281 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов наступного. Згідно п.4 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України норми ЦК України застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання чинності Цивільним кодексом. України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР 1963 р., якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Як було роз'яснено п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28. 04. 1978 р. № 3 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», у випадку виконання угоди повністю або частково однією із сторін, та якщо друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню чи вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», в редакції на час укладання угоди, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Крім того відповідно до п.49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року і чинної на момент укладення договору між сторонами, - договір-купівлі продажу, зареєстрований на біржі є документом, що підтверджує право власності на жилий будинок, що відчужується. В судовому засіданні встановлено, що 23.04.1996 року між позивачами [PERSON], [PERSON] та відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким позивачі набули право власності на квартиру [ADDRESS]. Під час укладення договору сторони дійшли згоди про всі його істотні умови та виконали всі зобов'язання одна перед одною за цим договором. Даний договір було зареєстровано Південною товарною біржею за №4113, а також в ММ БТІ 20.05.1996 року за реєстровим №18470. Відповідно до ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин), договір купівлі-продажі квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин України. Як було встановлено вище, покупцями було виконано всі умови договору в повному обсязі, зокрема вони: оплатили продавцю вартість квартири, прийняли її у власність та, на виконання вимог норм, що діяли на час виникнення права власності, зареєструвала біржовий договір у КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації». Оскільки факт купівлі-продажу квартири і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено, останній не містить протизаконних умов, на даний час домоволодіння, з приводу якого виник спір не значиться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved