Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.04.2008 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.04.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, на підставі якого банк надав відповідачеві кредит у розмірі 1300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував та станом на 31.07.2014 року має заборгованість 6179,39 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 999,10 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 2058,18 грн.; заборгованість по пені та комісії за користування кредитом - 2589,76 грн., а також штраф (фіксована частина) - 250,00 грн.; штраф (процентна складова) - 282,35 грн.. Просить стягнути з відповідача 6179,39 грн. заборгованості по кредитному договору та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви (а.с.32) просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася повторно. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Встановлено, що 18.04.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 18.04.2008 року, на підставі якого банк надав відповідачеві кредит у розмірі 1300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.9). Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та не сплачує кредит та відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 31.07.2014 року має заборгованість 6179,39 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 999,10 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 2058,18 грн.; заборгованість по пені та комісії за користування кредитом - 2589,76 грн., а також штраф (фіксована частина) - 250,00 грн.; штраф (процентна складова) - 282,35 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.6-8). Враховуючи, що відповідач належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, тому позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредитному договору № б/н від 18.04.2008 року у сумі 6179,39 грн. підлягає задоволенню. Оскільки згідно п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача, відповідач у судове засідання не з'явився та заяви про зменшення розміру пені не подав, а тому підстави для застосування ч.3 ст.551 ЦК України відсутні. Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 20.11.2013 року у справі №6-126 цс13 інститут позовної давності застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою ним до винесення рішення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому судовий збір у сумі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved