Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду 11 жовтня 2013 року з позовом, вказавши, що 09 листопада 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», і [PERSON] був укладений кредитний договір № KRKRRХ09650694. Згідно умов вищевказаного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1318,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач взяв на себе зобов'язання погашати отриманий кредит і відсотки за його використання. Однак [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту, процентів і комісії. Станом на 19 вересня 2013 року сума заборгованості за кредитним договором складає 29 127,67 грн., а саме: - 1203,19 грн. - заборгованість за кредитом, - 9229,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, - 232,10 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 16 599,24 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), - 1363,22 грн. - штраф (процентна складова). Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № KRKRRХ09650694 від 09 листопада 2006 року в розмірі 29 127,67 грн., а також витрати по справі - судовий збір у розмірі 291,28 грн. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, просить застосувати до вимог строк позовної давності (а.с. 23). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. В судовому засіданні встановлено, що 09 листопада 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», і [PERSON] був укладений кредитний договір № KRKRRХ09650694 (а.с.5 - копія заяви, а.с. 6-9 - копія умов надання споживчого кредиту фізичним особам, а.с. 11 - копія довідки з Єдиного державного реєстру, а.с.12 - копія банківської ліцензії, а.с.13 - копія витягу з статуту). Згідно умов вищевказаного договору позивач надав відповідачу строковий кредит у розмірі 1318,90 грн. на строк 12 місяців з 09.11.2006 року по 08.11.2007 р. включно, з умовами оплати за користування кредитом, відсотків у розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 21,1 грн. та єдино разової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 119,90 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам, строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з « 9» по « 14» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 138,39 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат, згідно з умовами. Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту, процентів і комісії, станом на 19 вересня 2013 року сума заборгованості за кредитним договором складає 29 127,67 грн. (а.с.4 - розрахунок). Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 31 Постанови № 5 від 30.03.2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справі «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливлаа і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Згідно кредитного договору № KRKRRХ09650694 від 09.11.2006 року відповідач [PERSON] зобов'язувався повернути борг до 08 листопада 2007 року. В умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») сторони погодили терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів - тривалістю 5 років. Протягом п'яти років з моменту закінчення строку дії кредитного договору позивач не звертався до суду з позовною заявою, не заявив клопотання про поважність причин пропуску строку позовної давності та його поновлення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачем [PERSON] заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, тому суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed