Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

01.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння дійсним, мотивуючи тим, що між нею та відповідачами було укладено договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], зазначений договір був зареєстрований на Бессарабській Товарній Біржі 11.01.2002 року за № 02-02, але не посвідчений нотаріально. Позивачка до суду не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до суду не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомили, із заявою про перенесення слухання справи до суду не зверталися, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши усі матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимогам ст.ст. 10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом \~встановлено, \~що 11 січня 2002 року \~на \~Бессарабській Товарній біржі \~між позивачем \~і \~відповідачами [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] \~був \~укладений \~договір \~купівлі - продажу квартири за № 16, яка розташована по вул. 25 Чапаєвської дивізії, буд.38 в м. Болград Одеської області.\~ Під час укладання вищезазначеного договору були дотримані всі вимоги, пред'явлені \~до договору купівлі - продажу\~\~об'єкту нерухомості і сторони не оспорювалися будь-які \~пункти цього договору, сторонами також була обумовлена продажна вартість нерухомого майна. \~По \~всім пунктам \~договору \~сторонами \~була \~досягнута \~згода. Позивачем була сплачена відповідачам обумовлена сума вартості об'єкту нерухомості.\~\~Таким чином, \~при укладанні вищезазначеного договору купівлі - продажу нерухомості, сторонами \~були \~дотримані всі вимоги \~пред'явлені до цього договору. Договір \~купівлі - продажу квартири за № 16, яка розташована по вул. 25 Чапаєвської дивізії, буд.38 в м. Болград Одеськой області був зареєстрований Болградським бюро технічної інвентаризації за №24, реєстраційний № 506. Згідно \~ст. 657 \~ЦК \~України договір купівлі - продажу \~житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно \~до ст. 15 \~Закону \~України «Про \~товарну \~біржу» договори, зареєстровані \~на біржі, \~не \~підлягають \~нотаріальному \~посвідченню. Згідно ст. 19 Закону України «Про \~державну \~реєстрацію \~речових \~прав \~на \~нерухоме \~майно та їх обмежень», підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є крім інших договір купівлі - продажу нерухомого майна, договір купівлі - продажу, зареєстрований на \~біржі в установленому порядку. Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому випадку подальше нотаріальне посвідчення договору не потрібне. Оскільки укладення договору купівлі-продажу проведено з порушенням ст. 227 ЦК України, тобто не оформлення в нотаріальній конторі, а на товарній біржі, то позивач не має можливості розпоряджатися в повному обсязі належним йому майном.\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторонами було в повному обсязі виконано усі умови договору, а невизнання договору купівлі-продажу домоволодіння позбавляє позивача вільно розпоряджатися належним їй домоволодінням, суд приходить до висновку щодо задоволення позову про визнання дійсним договору № 02-02 \~купівлі - продажу нерухомості від\~11 січня 2002 року, зареєстрований Товарною біржею «Бессарабська». Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved