Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

У листопаді 2014р. [PERSON] (Позивач) звернулась до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (Відповідач, Банк, ПАТ «ВіЕйБі) про захист прав споживача, розірвання договору банківського вкладу та повернення грошових коштів, внесених на вклад, в якому просила достроково розірвати Договір банківського вкладу «НБУ» №857983/2014 (в національній валюті України) від 29 жовтня 2014 року, укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та стягнути з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на її користь 1 000 000,00 грн. - основної заборгованості та 10 356,16 грн. - заборгованості за відсотками, а разом 1 010 356,16 грн. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 29 жовтня 2014 року між нею та Банком було укладено договір банківського вкладу «НБУ» №857983/2014 (в національній валюті України) строком до 29 січня 2015 року. Відповідно до платіжного доручення №3141718 від 29.10.2014 року Вкладник вніс на депозитний рахунок вклад у сумі 1 000 000,00 грн. Згідно умов Договору початкова сума Вкладу складає 1 000 000,00 грн., виплата відсотків, нарахованих на вклад, здійснюється щомісячно за ставкою 14% річних. Позивач неодноразово зверталася до Відповідача із заявами-вимогами про дострокове повернення вкладу, особисто з'являлася до відділення ПАТ «ВіЕйБі Банк» для отримання коштів. На всі вказані вимоги Позивач отримувала усну негативну відповідь Відповідача, з мотивів відсутності коштів. Також на прохання Позивача надати письмове обгрунтування своїх дій, так само була отримана відмова без пояснення причин такої відмови. 21 листопада Позивач повторно звернулася до Відповідача із заявою повернути вклад та нарахувати відсотки за Договором, на яку жодної відповіді не отримала. На час подання позову Відповідач не виконав свої зобов'язання щодо повернення вкладу та нарахованих процентів Таким чином з вини Банку Вкладник вчасно не отримав 1 010 356,16 грн. Відповідач не виконав вимоги Позивача щодо повернення коштів, чим допустив грубе порушення прав Вкладника, передбачених чинним законодавством України та умовами укладених договорів. Відповідач направив суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та незаконними, оскільки Позивач своїм підписом у договорі банківського вкладу «НБУ» №857983/2014 (в національній валюті України) від 29 жовтня 2014 року підтвердила, що сторони досягли згоди з усіма істотними умовами, які викладені в Договорі та Правилах. Строк вимогу вкладником вкладу, згідно умов договору вкладу - 29 січня 2015 року, водночас Вкладник має право достроково розірвати договір банківського вкладу у відповідності до процедури, зазначеної в п. 5.1.2.3. Правил. Разом з тим, відповідно до п.9.1.1. Правил визначено, що Позивач, як клієнт повідомлений про те, що по всіх видах рахунків стосовно деяких операцій можуть застосовуватись обмеження (наприклад, за сумою операцій), встановлені законодавчими та нормативними актами, внутрішніми правилами та процедурами банку, інших банків та/чи платіжних систем, через які ці операції здійснюються. Водночас, Відповідач зазначив, що на підставі постанови правління Національного банку України від 20.11.2014р. № 733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВіЕйБі Банк», та згідно п. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час дії тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами тощо, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. В судове засідання Позивач та її представник не з'явилися, представник Позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. У заяві про розгляд справи за відсутності представника Позивача, останній зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі згідно позовної заяви, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явилися до суду. Враховуючи позицію представника Позивача, який не заперечував проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 29 жовтня 2014 року між [PERSON] та Банком було укладено договір банківського вкладу «НБУ» №857983/2014 (в національній валюті України), предметом якого було розміщення Вкладником в Банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «НБУ» в національній валюті України на строк 3 місяці з дня укладення договору, із щомісячною виплатою процентів. Відповідно до п.1.1., 1.3., 1.5. для обліку вкладу Банк відкриває на ім'я Вкладника вкладний рахунок [NUMBER], код банку 380537. Сума початкового вкладу 1000000,00 грн. зі стандартною ставкою процентів за вкладом в розмірі 14% річних. Пунктом 1.2. Договору встановлено, що Банк відкриває на ім'я Вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» [NUMBER], код банку 380537, куди може бути перерахований Вклад та нараховані, але не отримані вчасно Вкладником проценти за цим вкладом по закінченні строку його дії. Нараховані проценти за збереження вкладу Вкладник отримує через касу банку не раніше дати, що співпадає з першим днем по закінченні кожного розрахункового місяця від дати укладення Договору. Згідно п.1.7. Договору дата вимогу вкладником вкладу - 29 січня 2015 року. Сторони договору банківського вкладу «НБУ» №857983/2014 від 29.10.2014р. погодили, що підписавши даний Договір, вони погодили усі істотні умови, які викладені в Договорі та Правилах відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб в ПАТ «ВіЕйБі Банк» (далі - Правила) (п.2.1.). На виконання умов Договору банківського вкладу «НБУ» №857983/2014 від 29.10.2014р. Позивач внесла на депозитний рахунок [NUMBER] грошові кошти на загальну суму 1 000 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3141718 від 29.10.2014 року. У зв'язку з виникненням потреби Позивача у достроковому поверненні вкладу, що не заборонено умовами договору та передбачено чинним законодавством України, на початку листопада 2014 року остання звернулася до Банку з письмовою вимогою про дострокове розірвання Договору банківського вкладу та повернення грошових коштів, внесених на вклад. Вказану вимогу Позивача Відповідач залишив без задоволення, в усному формі повідомивши про відсутність коштів, жодної письмової відповіді не надав. Разом з тим, відповідно до п. 5.1.2.3. Правил відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб в ПАТ «ВіЕйБі Банк» (далі - Правила) Вкладник зобов'язаний письмово повідомити Банк про намір дострокового розірвання Договору зі сплатою Банку комісії за діючими на день здійснення операції тарифами Банку за дострокове закриття вкладу не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати розірвання договору зазначивши в повідомленні дату повернення Вкладу, окрім дострокового розірвання Договору без сплати комісії по типам вкладів «Щомісячний, «Двомісячний», «Квартальний», «Піврічний», «Девятимісячний», в перший день після закінчення кожного одно/дво/три/шести/девяти місячного періоду. В цих випадках повернення вкладу та нарахованих процентів здійснюється в перший день після закінчення кожного одно/дво/три/шести/девяти місячного періоду дії вкладу. При достроковому закритті вкладу проценти за вкладом, перераховуються /нараховуються за неповний строк розміщення Вкладу за процентною ставкою для випадків дострокового закриття у розмірі, що діє на день закриття вкладу за цим видом вкладу у відповідній валюті, за відповідним строком, відповідною сумою початкового вкладу та відповідною періодичністю виплати процентів, оголошені на Інтернет-сайті Банку - www.vab.ua. При достроковому закритті Вкладу за ініціативою Клієнта, останній погоджується зі сплатою комісії Банку згідно тарифів, що діють на день закриття Вкладу за цим видом вкладу у відповідній валюті за відповідним строком, відповідною сумою початкового вкладу та відповідною періодичністю виплати процентів, оголошені на Інтернет-сайті Банку - www.vab.ua (п.1.6. Договору). Відповідно до п.9.2.3.6.3. Правил, Клієнт доручає, а Банк бере на себе зобов'язання договірного списання з Рахунка комісії на користь Банку за надані Банком Клієнту послуги, понад зазначені у пункті 9.2.3.6.1. цих Правил, згідно з діючим на день надання відповідної послуги тарифним пакетом «Депозитний». Разом з тим, сторонами не надано пояснень щодо розміру та факту утримання чи не утримання комісії за дострокове закриття вкладу, а тому в силу ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд виходить з наданих Позивачем доказів, на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, а тому, враховуючи викладене, а також те, що строк розміщення вкладу закінчився 29 січня 2015 року, суд дійшов висновку, що комісія за дострокове закриття Договору банківського вкладу «НБУ» №857983/2014 від 29.10.2014р. при закритті вкладу не стягується, відтак, на день розгляду справи, Відповідач не виконав вимоги Позивача щодо розірвання договору банківського вкладу та повернення суми вкладу в розмірі 1000 000,00 грн., а також суми нарахованих процентів за користування вкладом у розмірі 10 356,16 грн. Відповідно до п.п.4.3. Правил повернення грошових коштів, внесених на Вклад у готівковій та/або безготівковій формі з поточного або іншого рахунка Вкладника, відбувається в передбачений Договором строк з Вкладу з/без можливості автоматичної пролонгації - в безготівковій формі на Рахунок-кореспондент, відкритий в Банку на ім'я вкладника та зазначений в договорі. Повернення грошових коштів, внесених на Вклад на вимогу відбувається на першу вимогу вкладника. Окрім того, пунктом 5.2.2.8. Правил передбачено що Банк зобов'язаний на вимогу Вкладника видати вклад на вимогу/частину вкладу на вимогу з урахуванням вимог підпунктів 5.1.2.3.-5.1.2.4. Правил. Водночас, абзацом 2 п.п.5.1.2.3. встановлено, що залишок грошових коштів на рахунку на вимогу виплачується вкладнику готівкою або перераховується на підставі платіжного доручення на інший власний рахунок, зазначений у заяві про розірвання Договору з урахуванням вимог п 4.3.3. Про намір отримання готівки з Рахунка на вимогу Вкладник повинен повідомити відділення Банку, в якому розміщено Вклад/Вклад на вимогу до 13-ї години робочого (банківського) дня напередодні дня отримання (п.5.1.2.4. Правил). Разом з тим, згідно п.5.1.1.2. Правил встановлено, що вкладник має право отримати вклад та суму нарахованих процентів згідно з умовами Договору, при цьому вимога вкладника про дострокове повернення частини Вкладу або всього вкладу є підставою для розірвання Договору та повернення в зв'язку з цим суми вкладу та нарахованих процентів у повному обсязі з дотриманням процедур та строків, установлених Договором та Правилами для такого випадку. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за Договором банківського вкладу, сума заборгованості Відповідача перед Позивачем по виплаті суми вкладу за Договором банківського вкладу «НБУ» №857983/2014 від 29.10.2014р. складає 1 000 000,00 грн. Доказів зворотного Відповідачем не надано та в судовому засіданні не здобуто. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відповідно до ч. 2 ст. 1058 Цивільного Кодексу України (надалі - «ЦК України»), договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. Частина 1 ст. 633 ЦК України дає визначення поняттю публічний договір: публічний договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно з ч. 2 ст. 633 ЦК України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку. Виходячи з вищенаведеного, клієнт банку за договором банківського рахунку є споживачем послуг банку. Відповідно захист його прав як споживача регламентовано Законом України «Про захист прав споживачів» та відповідними нормами ЦК України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Пунктом 13 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначається: належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. Згідно з п. 2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на належну якість обслуговування. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.ч. 1,2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Отже, з наведених норм вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст.1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі у відповідності до договору та Правил, зокрема шляхом видачі готівки з каси банку у валюті вкладу. Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Так, судом встановлено, що Позивач протягом листопада 2014 року неодноразово подава Банку вимогу про дострокове розірвання Договору банківського вкладу «НБУ» №857983/2014 від 29.10.2014р. та просив видати кошти готівкою через касу, разом з тим, всупереч положенням чинного законодавства Банк кошти по рахунку Позивачу у передбачений договором та Правилами строк не виплатив, чим істотно порушив умови укладеного між сторонами договору, у зв'язку з чим вказаний договір банківського вкладу підлягає розірванню в судовому порядку. Суд критично відноситься до заперечень відповідача щодо відсутності у позивача права на повернення грошових вкладів, у зв'язку з введенням тимчасової адміністрації . Так, у відповідності до частини шостої ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: 1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Крім того, позивач звернувся до відповідача з вимогами про повернення суми вкладу та нарахованих процентів за договором банківського вкладу до 20 листопада 2014 року, тобто до впровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк». Враховуючи викладене вище, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах позовних вимог, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») про захист прав споживача, дострокове розірвання договору банківського вкладу та повернення грошових коштів ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню. Судом взято до уваги, що діями Відповідача порушені права Позивача, як споживача банківських послуг, які надає Відповідач. В зв'язку з чим, остання в силу п.7 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ч.3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" звільнена від сплати судового збору за даним позовом. Тому, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з Відповідача в дохід держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3654,00 грн. за вимогу майнового характеру про стягнення грошових коштів та 243,60 грн. за вимогу немайнового характеру про розірвання договору банківського вкладу, всього - 3897,60 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 610, 612, 651, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, ст.ст.1, 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та

Outcome: approved