Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

розглянувши у судовому засіданні без участі сторін справу за позовом керівника Жмеринської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, [PERSON] , [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Фермерського господарства "Жмеринський зерно-промисловий комплекс", про визнання незаконним та скасування наказу про затвердження проекту землеустрою, витребування земельної ділянки на користь держави, - приходить до такого. Позиція позивача Керівник Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області 14 травня 2020 року звернувся до суду з цим позовом в інтересах держави до відповідачів, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-17398/15-19-СГ від 30 вересня 2019 року, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність учаснику бойових дій [PERSON] земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим номером 0521084200:05:004:0423, що розташована на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, для ведення особистого селянського господарства, а також витребувати цю земельну ділянку у [PERSON] . Свій позов керівник Жмеринської місцевої прокуратури обґрунтував тим, що на момент отримання земельної ділянки у власність на території Жмеринського району Вінницької області відповідач [PERSON] вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для тих же цілей на території Степової сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області при прийнятті оспорюваного наказу не перевірило факт реалізації [PERSON] права на отримання у власність земельної ділянки, що призвело до вибуття землі із державної власності. Відповідач [PERSON] , придбавши цю земельну ділянку у [PERSON] , який не мав права її отримувати та відчужувати, передав її у оренду ФГ «Жмеринський зерно-промисловий комплекс». На підтвердження свого позову керівником прокуратури надано витяг з ЄРДР про кримінальне провадження за фактом зловживання посадовим становищем службовими особами Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за частиною другою статті 364 КК України, відомості з Державного реєстру речових прав, оспорюваний наказ, відомості про надання земельної ділянки у власність, договір купівлі-продажу земельної ділянки, інші документи (а.с.1-42). Після надходження відзиву на позов керівник прокуратури 17 липня 2020 року надав відповідь на відзив, у якому вказав, що обов`язок Держгеокадастру як органу державної влади контролювати недопущення порушень земельного законодавства, що прямо випливає з вимог Конституції України та інших законодавчих актів. Посилання представника відповідача на вичерпання своєї дії прийняттям оспорюваного наказу вважає безпідставним з огляду на висновок Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року щодо можливості оспорювання з точки зору законності рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації. Звернув також увагу, що витребування земельної ділянки в даному випадку є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за державою права власності на нерухоме майно, зареєстроване в цьому реєстрі за відповідачем (а.с.77-82). Позиція відповідачів Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області - позов не визнав і 3 липня 2020 року подав відзив на позов. Заперечуючи щодо позову, представник відповідача посилається на такі обставини. Відповідач [PERSON] повідомив Головне управління, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному виду цільового призначення він не скористався. Головне управління не наділено законом повноваженнями перевіряти цей факт, тому оспорюваний наказ про затвердження проекту землеустрою був виданий правильно і вичерпав свою дію фактом його виконання. І його скасування не тягне припинення права власності на земельну ділянку. Відповідач [PERSON] свою позицію не виклав. Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позові, однак конверт повернувся до суду з відміткою "причини повернення, адресат відсутній за вказаною адресою". За наданою суду інформацією департаменту адміністративних послуг Дніпровської міської ради відповідач значиться зареєстрованим за адресою, що вказана в позові (а.с.49). Ухвалою суду від 4 листопада 2020 року вирішено відкласти судовий розгляд на 20 листопада 2020 року, а повідомлення відповідача здійснити шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку частини одинадцятої статті 128 ЦПК України (а.с.93). Відповідна публікація була розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України 11 листопада 2020 року (а.с.94). Відповідач [PERSON] позов визнав повністю і безумовно, про що подав відповідну заяву (а.с. 59, 64). Позиція третьої особи Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - голова фермерського господарства «Жмеринський зерно-промисловий комплекс Охрименко Б.О., згідно з поданою ним заявою, позов визнав повністю (а.с.60,63). Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання Позовна заява 14 травня 2020 року надійшла до суду (а.с.1). Направлені запити щодо місця проживання відповідачів фізичних осіб 15 травня 2020 року (а.с.44-45). Отримані відповіді щодо місця реєстрації відповідачів фізичних осіб 25 травня 2020 року і 26 червня 2020 року (а.с.47,49). Судом 23 липня 2020 року винесена ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі (а.с.50). Отримано відзив на позов Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області 3 липня 2020 року (а.с.52- 55). Керівником Жмеринської місцевої прокуратури 11 вересня 2020 року подано до суду відповідь на відзив (а.с.77-82). Подана заява представника третьої особи про визнання позову та розгляд справи у його відсутність 3 вересня 2020 року та 6 жовтня 2020 року (а.с.63, 91). Подана заява прокурора про повне підтримання позову та розгляд справи у його відсутність 10 вересня 2020 року та 2 листопада 2020 року (а.с.65,90). Підготовче провадження закрите, справа призначена до судового розгляду ухвалою суду від 10 вересня 2020 року (а.с.67). Ухвала про відкладення судового засідання та виклик відповідача [PERSON] шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України винесена судом 4 листопада 2020 року (а.с.93). Згідно з частиною другою статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин Досліджуючи питання права, що лежать в основі спору, судом установлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований, згідно з фотокопією паспорта, по [ADDRESS] (а.с.24). Він є учасником бойових дій, що видно з фотокопії посвідчення серії [NUMBER] , яке видане йому 3 вересня 2015 року (а.с.25). Відповідач [PERSON] 4 червня 2019 року звернувся до начальника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з клопотанням про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 2,0000 га кадастровий номер 0521084200:05:004:0423 у власність для ведення особистого селянського господарства на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області. Водночас повідомив, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному виду цільового призначення він не скористався (а.с.23). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-11238/15-19-сг від 5 липня 2019 року вказане клопотання задоволено. Надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,0000 га з кадастровим номером 0521084200:05:004:0423 із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення - 01.03) (а.с.26). Відповідач [PERSON] 9 вересня 2019 року звернувся до начальника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з клопотанням про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 2,0000 га кадастровий номер 0521084200:05:004:0423 у власність для ведення особистого селянського господарства на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області. Водночас повідомив, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному виду цільового призначення він не скористався (а.с.27). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-17398/15-19-сг від 30 вересня 2019 року вказане клопотання задоволено. Затверджено Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області. Надано у власність гр. [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Носковецької сільської ради Жмеринського району, площею 2,0000 га із кадастровим номером 0521084200:05:004:0423 - для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення - 01.03). Зобов`язано [PERSON] виконувати обов`язки землевласника відповідно до статті 91 Земельного кодексу України. Зобов`язано відділ у Жмеринському районі Головного управління внести відповідні зміни в земельно-облікові документи (а.с.30). На підставі цього наказу від 30 вересня 2019 року державним реєстратором Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області Бойком А.В. 7 жовтня 2019 року зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] , що видно з копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.20). Згідно з договором купівлі-продажу від 21 жовтня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Бершадьського районного нотаріального округу Вінницької області Хмель Н.О., відповідач [PERSON] через [PERSON] продав, а відповідач [PERSON] через [PERSON] купив земельну ділянку площею 2,0000 гав межах згідно з планом, що знаходиться на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області (а.с.31-34). Відомості про цей правочин внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.18). Як видно з цього ж Державного реєстру, 30 жовтня 2019 року відповідач [PERSON] уклав договір оренди вищезгаданої, придбаної ним у відповідача [PERSON] , земельної ділянки з третьою особою по справі Фермерським господарством «Жмеринський зерно-промисловий комплекс» строком на 10 років (а.с.18 на звороті - 19). Відповідно до відомостей з Державного реєстру Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідач [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 4-8985/15-16-СГ від 7 грудня 2016 року вже безоплатно отримав у власність земельну ділянку площею 2,00 га кадастровий номер 1221487200:01:001:0034 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Степової сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, зареєстроване право власності [PERSON] за земельну ділянку (а.с.20 на звороті). Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Надані учасниками справи докази прийняті судом до уваги, підстав для їх відхилення не вбачається. Юридична кваліфікація встановлених обставин Прокурор Жмеринської місцевої прокуратури у судове засідання не з`явився, подав заяву про підтримку позову та розгляд справи у його відсутність. Згідно з положеннями частини п`ятої статті 223 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність позивача у разі надходження від позивача заяви про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. У судове засідання не з`явились відповідач [PERSON] та третя особа «Жмеринський зерно-промисловий комплекс», які подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Згідно з положеннями статті 43 ЦПК України, учасники справи мають право приймати участь у судових засіданнях. Отже, подання заяви про розгляд справи у відсутність учасника справи є підставою для розгляду справи без такого учасника. У судове засідання не з`явився відповідач [PERSON] .. Про розгляд справи був повідомлений відповідно до положень статті одинадцятої статті 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Положеннями статті 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Порядок отримання громадянами у власність земельних ділянок регламентовано нормами статей 116, 118, 121 ЗК України. Згідно з частинами першою та другою статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Статтею 121 ЗК України визначено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Пункт «б» частини другої вказаної статті зазначає, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Відповідно до пункту «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Виходячи зі змісту частини четвертої статті 116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання. Аналіз викладених вище норм права дає підставу стверджувати, що заборона повторної реалізації права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а також повноваження Головного управління Держгеокадастру приймати рішення щодо визнання права власності на такі земельні ділянки свідчать про прямий обов`язок вказаного управління при виданні наказів, що передують визнанню права власності, перевіряти підставність звернення осіб для безоплатної приватизації земельної ділянки. Тому суд не приймає до уваги відзив на позов відповідача Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, де він вказує на відсутність передбаченого законом обов`язку управління перевіряти відомості щодо реалізації особою права на безоплатну приватизацію земельної ділянки при зверненні цієї особи. Отже, на момент прийняття наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-17398/15-19-сг від 30 вересня 2019 року про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки кадастровий номер 0521084200:05:004:0423 розміром 2,0 га він уже реалізував своє право, визначене статтею 121 ЗК України, на отримання в межах норми 2,0 гектарів землі у власність для ведення особистого селянського господарства на території Степової сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, і вказаний факт сторонами не оспорюється. Приймаючи оспорюваний прокурором наказ, відповідач Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області факт реалізації [PERSON] права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не перевірив, порушив вимоги земельного законодавства, що призвело до безпідставного вибуття землі із державної власності, а тому наказ Головного управління про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки у власність особи, яка таке право вже використала, як і наказ про передачу такої ділянки у власність, є незаконним. Статтею 152 ЗК України регламентовано, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом способів. Згідно з частиною другою статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів є, у тому числі, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, відновлення становища, яке існувало до порушення. За таких обставин, позовна вимога про визнання незаконним наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-17398/15-19-сг від 30 вересня 2019 року про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки кадастровий номер 0521084200:05:004:0423 розміром 2,0 га та скасування цього наказу - підлягає задоволенню повністю. Що стосується вимоги про витребування земельної ділянки у відповідача [PERSON] , то суд зазначає таке. Судом установлено, і це підтверджується вищевикладеним аналізом обставин справи під кутом зору права, що відповідач [PERSON] придбав земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер 0521084200:05:004:0423) у відповідача [PERSON] , який не мав права її отримувати і відчужувати. Чинним законодавством України визначено способи захисту порушеного права власності на землю. Так, за змістом статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. За положеннями частини першої статті 387 ЦК України, яка кореспондується з нормами статті 152 ЗК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 388 цього Кодексу, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Право власності дійсного власника презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна, відтак право держави на спірну земельну ділянку підлягає захисту шляхом пред`явлення віндикаційного позову. Водночас на наявність прав власника на майно не впливає і та обставина, що воно було предметом угоди щодо відчуження, укладеної іншими способами, оскільки дійсний власник не був стороною такої угоди. При цьому, статтею 346 ЦК України не передбачено підстав припинення права власності дійсного власника у зв`язку із передачею земельної ділянки, реєстрацію права власності на неї за іншими особами, у тому числі після її продажу, що відбулося без участі та поза волею дійсного власника. У таких випадках чинність таких правочинів, державної реєстрації прав на його майно за іншими способами чи наявність у них правовстановлюючих документів не є перешкодою для витребування власником свого майна від добросовісного набувача на підставі статті 388 ЦК України, що є належним способом захисту. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права, яка викладена у постановах від 21 лютого 2018 року у справі № 363/2936/15-ц, від 12 червня 2018 року у справі № 916/3727/15, від 9 липня 2018 року у справі № 910/3513/17. Отже, для застосування віндикації не має самостійного правового значення наявність «ланцюжка» правочинів, за яким річ послідовно передавалася від однієї особи до іншої, що в кінцевому результаті призвело до перебування речі у володінні набувача. Визнання недійсними всіх правочинів щодо відчуження речі не вимагається. За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року), втручання в право особи на мирне володіння майном має бути законним, повинно переслідувати «суспільний, публічний» інтерес та бути пропорційним визначеним цілям. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земельних ділянок у державну власність, що незаперечно становить суспільний інтерес. Виходячи з основних критеріїв дотримання вимог статті 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини і основоположних свобод у вказаній справі, суд констатує, що таке втручання у майно відповідача [PERSON] є законним в контексті положень національного законодавства; переслідує «суспільний, публічний» інтерес, при цьому буде дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та приватними інтересами відповідача, а отже, таке втручання буде законним та справедливим. Висновки суду Визнання незаконним рішення Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про передачу відповідачеві [PERSON] у власність державної землі припиняє правомочності відповідача як власника землі та є підставою для витребування земельної ділянки у державну власність. Враховуючи, що відповідач [PERSON] незаконно набув право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 0521084200:05:004:0429, вказана земельна ділянка вибула з державної власності поза волею власника, в тому числі внаслідок недобросовісного виконання посадовими особами Управління Держгеокадастру власних повноважень, відповідач [PERSON] не мав права відчужувати вказану земельну ділянку, про що набувач [PERSON] не знав та не міг знати, а тому вказана земельна ділянка підлягає витребуванню у нього у державну власність. Розподіл судових витрат Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі даного позову прокуратурою Вінницької області було сплачено 4204 грн судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 570 від 23 квітня 2020 року, а позов прокурора було задоволено у повному обсязі, тому відповідно до статті 13 ЦПК України з відповідачів на користь прокуратури Вінницької області слід стягнути по 1402 грн судового збору з кожного.

Outcome: approved