Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 32138 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,25% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії за обслуговування кредиту строком на 60 місяців. Відповідно до умов вказаного договору відповідач взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту та відсотки за користування кредитними коштами у порядку та розмірах, встановлених договором. Також, 17 квітня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 20040 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії за обслуговування кредиту строком на 48 місяців. Позичальник зобов'язання за кредитними договорами не виконує, в зв'язку з чим, за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом, по процентам за користування кредитом, за відсотками, пені та штрафів. У зв'язку з зазначеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 76732,22 грн. та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 18 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, який складається з заяви позичальника про надання кредиту на споживчі цілі, Тарифів ПАТ Банк "Траст", Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, Розпису сукупної вартості кредиту, графіку платежів. Згідно умов зазначеного договору банк надав відповідачу кредит в розмірі 32138 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,25% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту у розмірі 1,79% від суми позики, строком на 60 місяців, в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню заборгованості до 17 грудня 2018 року, шляхом внесення щомісячного платежу у розмірі 1156,27 грн. /а.с.9-19/. На підставі заяви позичальника суму щомісячного платежу було зменшено за рахунок продовження строку дії договору /а.с.20-26/ . Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику обумовлену договором суму коштів, що підтверджується меморіальним ордером /а.с.27/. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування та комісії, внаслідок чого станом на 05 лютого 2016 року за ним утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 46873,29 грн. (Сорок шiсть тисяч вiсiмсот сiмдесят три гривнi 29 копiйок), з яких: 28678,7 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 927,32 грн. - прострочені відсотки за фактичне користування кредитом, 9442,37 грн. - пеня за порушення строків платежів, 7824,9 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту. Крім того, 11 квітня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, який складається з заяви позичальника про надання кредиту на споживчі цілі, Тарифів ПАТ Банк "Траст", Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, Розпису сукупної вартості кредиту, графіку платежів. Згідно умов зазначеного договору банк надав відповідачу кредит в розмірі 20040 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців, в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню заборгованості до 17 квітня 2018 року, шляхом внесення щомісячного платежу у розмірі 768,70 грн. /а.с.31-40/. На підставі заяви позичальника суму щомісячного платежу було зменшено за рахунок продовження строку дії договору /а.с.41-44/ . Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику обумовлену договором суму коштів, що підтверджується меморіальним ордером /а.с.45/. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування та комісії, внаслідок чого станом на 05 лютого 2016 року за ним утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 29858,93 грн. (Двадцять дев'ять тисяч вiсiмсот п'ятдесят вiсiм гривень 93 копiйки), з яких: 18716,51 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1,78 грн. - прострочені відсотки за фактичне користування кредитом, 6371,12 грн. - пеня за порушення строків платежів, 4769,52 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами у зазначеному вище розмірі. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір , тому у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved