Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до ТОВ «Мегаінвест Сервіс», [PERSON] , третя особа приватний нотаріус КМНО Тверська І.В., про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, поновлення права власності на нерухоме майно та витребування майна із чужого незаконного володіння. В обґрунтування позову зазначають, що 30.09.2011 року [PERSON] укладено з ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», кредитний договір № 49.10/18/11-КМК, за яким одержано кредит у розмірі 500 000 грн. зі сплатою 20 % річних з терміном повернення до 29.09.2016 року. В рахунок забезпечення зобов`язань за кредитним договором, 30.09.2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] укладено договір поруку № 49.10/18/11-ПМК, відповідно до якого [PERSON] зобов`язалась солідарно відповідати перед банком за виконання зобов`язання [PERSON] та укладено договір іпотеки № 49.10/18/11-ЗМК. Крім того, 30.09.2011 року ними укладено з банком договір іпотеки за яким в забезпечень [PERSON] за кредитним договором ними передано в іпотеку належну їм на праві спільної власності квартиру [ADDRESS] . Постановою Київського апеляційного суду від 25.09.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитом у розмірі 457 255 грн. 78 коп., суму заборгованості за відсотками у розмірі 113 254 грн. 73 коп., а всього 570 510 грн. 51 коп.; стягнуто солідарно із [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованість за кредитом у розмірі 352 421 грн. 84 коп., суму заборгованості за відсотками 18 237 грн. 47 коп., а всього 370 659,31 та стягнуто з [PERSON] та [PERSON] по 2 037 грн. 00 коп. судових витрат з кожного. 27.08.2019 року ПАТ «Дельта Банк» передано за договором купівлі-продажу № 1806/К ТОВ «Мегаінвест» право вимоги за кредитним договором, а також листом від 28.08.2019 року повідомлено їх про те, що з 27.08.2019 року всі платежі за кредитним договором необхідно сплачувати на рахунок нового кредитора ТОВ «Мегаінвест». Крім того, банком також відступлено ТОВ «Мегаінвест» право вимоги за договором поруки та іпотеки. Однак у подальшому їм стало відомо про те, що 06.09.2019 року ТОВ «Мегаінвест» продано за договором купівлі-продажу [PERSON] належну їм в рівних частках квартиру [ADDRESS] , що була предметом іпотеки. Оскільки відчуження належної їм на праві власності квартири відбулося з порушенням ЦК України в частині визначених вимог щодо договору купівлі-продажу, ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ст. 55 Закону України «Про нотаріат», п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127, зокрема, їм не надсилалась письмове повідомлення про звернення стягнення на передану в іпотеку квартиру, продаж здійснено без згоди іпотекодавців за ціною, яка значно нижча за ринкову ціну цієї нерухомості, [PERSON] , [PERSON] , уточнивши позовні вимоги, просять суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48558911 від 06.09.2019 року 13:28:32, номер запису про право власності 33112144 від 06.09.2019 року 12:29:11, вчинений приватним нотаріусом КМНО Тверською І.В., яким зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , поновити право власності на цю квартиру за ними шляхом поновлення відомостей в державних реєстрах речових прав на нерухоме майно, визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений 06.09.2019 року між ТОВ «Мегаінвест Сервіс» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Тверською І.В., а також витребувати з незаконного володіння [PERSON] на їх користь спірну квартиру. У відзиві на позовну заяву представник ТОВ «Мегаінвест Сервіс» - [PERSON] та [PERSON] просили відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на їх безпідставність, оскільки письмове повідомлення про звернення стягнення на квартиру, що була предметом іпотеки, надсилалась позивачам ще ПАТ «Дельта Банк», а ринкова вартість спірної трьохкімнатної квартири визначена згідно звіту про оцінку майна. У відповіді на відзив на позовну заяву [PERSON] та [PERSON] просили позов задовольнити в повному обсязі, оскільки не отримували жодних повідомлень про усунення порушень основного зобов`язання, а надані відповідачами повідомлення про їх отримання свідчать про невідповідність їх підпису у кредитному та іпотечному договорах та підпису у поштових відправленнях, які, окрім того, не відслідковується. Крім того, ТОВ «Мегаінвест Сервіс» не мало правових підстав для укладення договору купівлі-продажу на підставі ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Більш того, зазначають про те, що [PERSON] до 03.05.2018 року на виконання рішення суду добровільно сплатив банку грошові кошти в сумі 99 480 грн. 89 коп. У судовому засіданні [PERSON] та представник позивачів [PERSON] позов підтримали, позовні вимоги просили задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. У судовому засіданні представник ТОВ «Мегаінвест Сервіс» - [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність. У судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] , який одночасно є директором ТОВ «Мегаінвест Сервіс», позов не визнав повністю. Приватний нотаріус КМНО Тверська І.В. у судове засідання повторно не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подавала заяву про розгляд справи у її відсутності, а тому її неявка не є перешкодою для розгляду справи по суті. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Судом установлено, що 30.09.2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» (банк), правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір 49.10/18/11-КМК, відповідно до умов якого банк на умовах забезпеченості, зворотності, строковості, повернення надав позичальнику на поточні потреби кредит у розмірі 500 000 грн. 00 коп. (т. 1 а.с. 17-20). 30.09.2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» (банк), правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] (поручитель) укладено договір поруки № 49.10/18/11-ПМК, відповідно до п. 1.1 якого у відповідності з цим договором поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед банком за виконання зобов`язань [PERSON] в тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж строки, що і боржник за кредитним договором № 49.10/18/11-КМК від 30.09.2011 року (т. 1 а.с. 20а-21). 30.09.2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» (іпотекодержатель), правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», [PERSON] (іпотекодавець 1) та [PERSON] (іпотекодавець 2) укладено іпотечний договір 49.10/18/11-ЗМК, предметом якого є квартира [ADDRESS] , яка належить іпотекодавцям в рівних частинах на підставі договору дарування, посвідченого 24.02.2005 року державним нотаріусом 16-ої Київської державної нотаріальної контори Босою Ю.П. за реєстровим № 3-413 та зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 25.02.2005 року, про що записано в реєстраційну книгу № д 98-318 за реєстраційним № 37281 та реєстраційну книгу № д 98-319 за реєстраційним № 37281 (т. 1 а.с. 22-24). Пунктами 1.1 та 1.2 іпотечного договору визначено, що у забезпечення виконання зобов`язань боржника перед іпотекодержателем за кредитним договором іпотекодавці надають іпотекодержатель в іпотеку майно; у разі набуття іпотекодержателем підстав для звернення стягнення на майно у відповідності до положень розділу 4 цього договору, іпотекодержатель вправі звернути стягнення на майно з метою задоволення вимог, що підлягають задоволенню у відповідності до положень розділу 4 цього договору, на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 1.4 іпотечного договору заставна вартість майна за згодою сторін складає 1 080 200 грн. 00 коп. За рахунок майна іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення разом із сумою кредиту, процентів, штрафними санкціями та відшкодуванням збитків, які виникли у зв`язку із про строчкою виконання боржником зобов`язань за кредитним договором, витратами пов`язаними із зверненням стягнення на майно, витратами пов`язаними з утриманням та збереженням майна, витратами на страхуванням майна та інші витрати, обумовлені виконанням умов цього договору (п. 4.1 іпотечного договору). Згідно п. 4.2 іпотечного договору іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на майно у випадку порушення боржником умов кредитного договору або іпотекодавцем умов цього договору. При настанні випадків, передбачених п. 4.2 цього договору, іпотекодержатель за 30 календарних днів попереджає іпотекодавців про задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки і якщо протягом цього строку зобов`язання, забезпечені іпотекою, не будуть виконанні, іпотекодержатель на свій розсуд задовольняє свої вимоги одним із таких способів: 1) набуває право власності на майно, 2) від свого імені продає майно третім особам і спрямовує отримані кошти на задоволення своїх вимог; 3) дає іпотекодавцям згоду на реалізацію майна третім особам, визначеним іпотекодержателем або погоджених з ним, від свого (іпотекодавця) імені за умови, що кошти, виручені від реалізації, будуть направлені на задоволення вимог іпотеко держателя. Перебіг 30-денного строку починається з наступного дня, після календарної дати відправлення іпотекодержателем повідомлення про свій намір укласти договір купівлі-продажу майна, за місцезнаходженням іпотекодавців зазначеним у цьому договорі. Ціна договору купівлі-продажу майна визначається за згодою сторін, але в будь-якому разі не менше суми, зазначеної в п. 1.4 договору. У разі недосягнення згоди щодо ціни договору купівлі-продажу майна, така ціна визначається на підставі проведеної незалежної експертної оцінки суб`єктом оціночної діяльності, визначеного іпотекодержателем самостійно та зазначеної в звіті про оцінку майна, що складається у відповідності з Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 року на рівні не нижче звичайної. В разі зниження вартості майна іпотекодержатель вправі здійснити переоцінку вартості майна, шляхом проведення додаткової незалежної експертної оцінки (п. 4.3 іпотечного договору). 16.10.2015 року постановою головного державного виконавця Відділу ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Поліщук В.В. відкрито виконавче провадження № 49029370 з виконання виконавчого листа № 2/756/4831/14, виданого 22.05.2015 року Оболонським районним судом міста Києва про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» суми боргу 574 584 грн. 91 коп. (т. 1 а.с. 152). 16.10.2015 року постановою головного державного виконавця Відділу ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Поліщук В.В. накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] з метою повного фактичного виконання рішення суду (т. 1 а.с. 153). Згідно квитанцій ПАТ «Дельта Банк» за період з жовтня 2015 року по квітень 2018 року [PERSON] на рахунок банку щомісячно вносились грошові кошти на погашення кредиту на загальну сумі 99 480 грн. 89 коп. (т. 1 а.с. 154-164). 27.08.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Мегаінвест Сервіс» укладено договір № 1806/К купівлі-продажу прав вимоги, за умовами якого банк відступає шляхом продажу новому кредитору ТОВ «Мегаінвест Сервіс» право вимоги банку до позичальників та поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах, наведених у додатку № 1 до цього договору (т. 1 а.с. 28-29). Зі змісту листа ПАТ «Дельта Банк» вбачається, що між ПАТ «Дельта Банк» ТОВ «Мегаінвест» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким право вимоги до [PERSON] за кредитним та іпотечним договорами перейшло до нового кредитора ТОВ «Мегаінвест» та цим же листом повідомлено, що з 27.08.2019 року всі платежі за кредитним та іпотечним договорами здійснювати на рахунок нового кредитора ТОВ «Мегаінвест» (т. 1 а.с. 30). Відповідно до висновку ТОВ «Нік-Експерт» про вартість об`єкта оцінки станом на 04.09.2019 року ринкова вартість трьохкімнатної квартири [ADDRESS] , становить 497 638 грн. 00 коп. (т. 2 а.с. 113). 06.09.2019 року між ТОВ «Мегаінвест Сервіс», в особі директора [PERSON], та [PERSON] , від імені якого діяла [PERSON] , яка згідно відмітки у паспорті є дружиною [PERSON] , укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого ТОВ «Мегаінвест Сервіс», діючи відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» продано, а [PERSON] придбано квартиру [ADDRESS] , яка на праві власності належить в рівних частках кожному - [PERSON] та [PERSON] , за іпотечним договором № 49.10/18/11-ЗМКо зі всіма змінами та доповненнями, посвідченого 30.09.2011 року Вечер С.М., приватним нотаріусом КМНО та зареєстрованого в реєстрі за № 1904, як фізичним особам на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого 24.02.2005 року державним нотаріусом 16-ої Київської державної нотаріальної контори Босою Ю.П. за реєстровим № 3-413 та зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 25.02.2005 року, про що записано в реєстраційну книгу № д 98-318 за реєстраційним № 37281 та реєстраційну книгу № д 98-319 за реєстраційним № 37281. Продавець не менше ніж за 30 днів до укладення цього договору письмово повідомив іпотекодавців, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу: трек номер № 0101804384988, трек-номер № 0101804384996, які вручені іпотекодавцям 17.05.2018 року (а.с. т. 1 а.с. 31-32, т. 2 а.с. 122). Крім того, 06.09.2019 року, на підставі заяви [PERSON] , від імені якого діяла [PERSON] , приватним нотаріусом КМНО Тверською І.В., як держаним реєстратором, прийнято рішення за № 33112144 про проведення державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] (т. 2 а.с. 124, 125). Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 23.06.2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 06.10.2020 року, замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником ТОВ «Мегаінвест Сервіс» у виконавчих листах у справі № 756/12284/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (т. 1 а.с. 204-205, 206-207). Відповідно до звіту ПП «Олімп-Консалтинг» про незалежну оцінку вартості житлового приміщення: трьохкімнатної квартири на дату у минулому (ретроспективна оцінка) від 19.10.2020 року ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 2 757 000 грн. 00 коп. (т. 2 а.с. 50-58). Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно п. 1 ч.1 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У ч. 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За змістом ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Згідно п. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору (ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку»). Згідно з аб. 2 ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.09.2020 року у справі № 757/13243/17 висловила правову позицію, згіднго якої недотримання вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» щодо належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання унеможливлює застосовування позасудового способу задоволення вимог іпотекодержателя. При цьому метою повідомлення іпотекодержателем іпотекодавця та інших осіб є доведення до їх відома наміру іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Тому іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання лише за умови належного надсилання вимоги, коли іпотекодавець фактично отримав таку вимогу або мав її отримати, але не отримав внаслідок власної недбалості чи ухилення від такого отримання. В іншому випадку іпотекодержатель не набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, зокрема не вправі відчужувати предмет іпотеки іншій особі. За таких умов предмет іпотеки, придбаний іншою особою за договором з іпотекодержателем, є майном, придбаним в особи, яка не мала права його відчужувати. При цьому добросовісна особа, яка придбаває майно в особи, яка не є його власником, має пересвідчитися у наявності в останньої права розпоряджатися чужим майном. На підтвердження повідомлення боржників про намір звернути стягнення на передану в іпотеку квартиру, відповідачі посилаються на те, що таке повідомлення надсилалось [PERSON] та [PERSON] 19.03.2018 року ПАТ «Дельта банк», а 17.05.2018 було їм вручено. Разом з цим, на копіях описів вкладення до цінного листа з описом та рекомендованим повідомленням, що долучені до відзиву відповідачів ТОВ «Мегаінвест Сервіс» в особі [PERSON] та [PERSON] від 14.09.2020 року, міститься печатка № 22 відділення поштового зв`язку про їх прийняття 19.03.2018 року (т. 1 а.с. 106). Копії зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, що долучені до указаного відзиву на позовну заяву в графі відправника та адресата містять штрихкоди одного й того самого відділення поштового зв`язку з поштовим індексом Київ-18 (01018), що територіально знаходиться на [ADDRESS] , а також печатку № 22 відділення поштового зв`язку про їх вручення 17.05.2018 року. Однак, відділенню поштового зв`язку, що обслуговує адресатів [PERSON] та [PERSON] , за адресою їх проживання у [ADDRESS] , присвоєно поштовий індекс 04210 (Київ-210). Направлені 01.10.2021 року приватним нотаріусом КМНО Тверська І.В. на вимогу суду прошиті, пронумеровані та посвідченні її печаткою матеріали реєстраційної справи теж містять копії указаних описів вкладення та зворотних повідомлень про вручення поштових відправлень. При цьому, подані представником [PERSON] - [PERSON] , який одночасно є директором ТОВ «Мегаінвест Сервіс», через канцелярію суду перед судовим засіданням 26.10.2021 року про, що він зазначив у судовому засідання, матеріали реєстраційної справи, крім копій вищенаведених описів вкладення та зворотних повідомлень про вручення поштових відправлень ще містять копію вимоги ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] та [PERSON] від 19.03.2018 року про усунення порушень основного зобов`язання та повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки за підписом «уповноваженого представника ПАТ «Дельта Банк»» без зазначення його посади та скріплення печаткою банку його підпису чи наданням довіреності на вчинення дій від імені банку (т. 2 а.с. 145, 146). Відповідно до п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. За письмовою заявою відправника/адресата строк зберігання поштових відправлень, внутрішніх поштових переказів може бути продовжений за додаткову плату до двох місяців з дня надходження до об`єкта поштового зв`язку місця призначення. У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення. З огляду на те, що копія опису вкладення містить печатку № 22 відділення поштового зв`язку про його одержання 19.03.2018 року, а зворотне повідомлення про їх вручення [PERSON] та [PERSON] містить цю ж саме печатку № 22 відділення поштового зв`язку датовану - 17.05.2018 року, тобто значно більше ніж через один місяць після надходження до відділення поштового зв`язку; будь яких доказів існування письмової заяви відправника та справлення ним додаткової плати матеріали справи не містять; відділення поштового зв`язку відправника та адресата згідно ідентифікуючого штрихкоду збігається й не обслуговує адресу місця проживання боржників; копія вимоги ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] та [PERSON] від 19.03.2018 року про усунення порушень основного зобов`язання та повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки містить підпис не ідентифікованої особи, була подана через канцелярію суду лише перед судовим засіданням 26.10.2021 року представником [PERSON] - [PERSON] , який одночасно є директором ТОВ «Мегаінвест Сервіс», матеріали реєстраційної справи надані нотаріусом на виконання ухвали суду копій цих вимог не містили, до відзиву відповідачів її копії також не долучались, а також з огляду на заперечення [PERSON] одержання у 2018 році будь-яких повідомлень про намір ПАТ «Дельта Банк» задовольнити вимоги за рахунок переданої в іпотеку квартиру ним чи його дружиною, суд оцінивши у сукупності указані обстави ставить під сумнів достовірність копій цих документів, а тому при вирішенні спору до уваги їх не приймає. За встановлених обставин, суд вважає неправдивими доводи представника ТОВ «Мегаінвест Сервіс» - [PERSON], [PERSON] та його представника [PERSON] , який одночасно є директором ТОВ «Мегаінвест Сервіс», про те, що письмове повідомлення іпотекодавцям надсилалося ще ПАТ «Дельта Банк» у 2018 році. Частиною 1 ст. 215 ЦК України установлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі досліджених під час судового розгляду доказів установлено те, що всупереч вимогам закону та умовам договору іпотеки без направлення письмового повідомлення, ТОВ «Мегаінвест Сервіс» відчужило предмет іпотеки за спірним договором купівлі-продажу квартири від 06.09.2019 року [PERSON] , суд дійшов висновку про те, що ТОВ «Мегаінвест Сервіс» не набуло права звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку позасудового врегулювання шляхом відчуження предмета іпотеки іншій особі, а тому вимога позову [PERSON] , [PERSON] про визнання спірного договору купівлі-продажу квартири недійсним підлягає задоволенню. Окрім цього, приватний нотаріус КМНО Тверська І.В., посвідчуючи 06.09.2019 року спірний договір купівлі-продажу квартири, який містить посилання на те, що продавець ТОВ «Мегаінвест Сервіс» не менше ніж за 30 днів до укладення цього договору письмово повідомив іпотекодавця, не звернув увагу на те, що ТОВ «Мегаінвест Сервіс» набуло право іпотекодержателя лише 27.08.2019 року. Крім того, позовна вимога про скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса КМНО Тверської І.В. за № 33112144 про проведення державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки правочин на підставі якого це рішення було прийнято визнається судом недійсним. Разом з цим, позовна вимога [PERSON] та [PERSON] про поновлення права власності на квартиру задоволенню не підлягає, оскільки визнання недійсним спірного правочину та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за [PERSON] в повній мірі відновить їх порушене право. Також не підлягає задоволенню вимога позову про витребування спірної квартири із володіння [PERSON] , оскільки у судовому засіданні установлено те, що позивачі проживають у цій квартирі, а тому фактично це житло з їх володіння не вибувало. При цьому інші доводи сторін, що не спростовують встановлених у справі фактичних обставин та зроблених на підставі них висновків у межах предмету та підстав позову, зокрема складений за заявою [PERSON] звіт ПП «Олімп-Консалтинг» про незалежну оцінку вартості житлового приміщення: трьохкімнатної квартири на дату у минулому (ретроспективна оцінка), за яким ринкова вартість квартири становить 2 757 000 грн. 00 коп. (т. 2 а.с. 50-58), складений за заявою ТОВ «Мегаінвест Сервіс» висновок ТОВ «Нік-Експерт» про вартість об`єкта оцінки, за яким ринкова вартість квартири становить 497 638 грн. 00 коп. (т. 2 а.с. 113) судом не оцінюються. Так, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, позов [PERSON] та [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial