Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 09 березня 2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] Від спільного подружнього життя у них народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, в результаті чого виникали сварки та непорозуміння. Сторони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Позивач вирішила розірвати шлюб, оскільки він носить лише формальний характер, подальше його збереження є недоцільним, так як це суперечить її інтересам. Також, позивач просила після розірвання шлюбу залишити прізвище "[PERSON]". Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 20 листопада 2018 року провадження у вказаній справі відкрито за загальними правилами позовного провадження, призначено підготовче засідання. В підготовче засідання позивач не з'явилась, до суду надала заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання також не з'явився, до суду направив заяву у якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 09 березня 2002 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Богданівській сільській раді Броварського району Київській області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.9). Від спільного подружнього життя у сторін народилися діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтв про народження (а.с.5,6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження ш любу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства,продовжувати подальше спільне життя не бажають, від застосування заходів щодо примирення відмовляються, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved