Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Сторони перебували у шлюбі і мають двох спільних малолітніх дітей, в тому числі сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами припинено, діти проживають з позивачем, відповідач сплачує на їх утримання аліменти. Син сторін часто хворіє, у зв`язку з чим позивач несе додаткові витрати, відповідач участі в таких витратах не приймає. Зокрема, з грудня 2019 року до лютого 2020 року позивач одноосібно понесла витрати на лікування сина у сумі 7985 гривень 88 копійок. 30 березня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача половину понесених нею витрат на лікування їх спільної дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3 992 гривні 94 копійки (а.с. 1-3). Ухвалою від 03 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі (а.с. 40). Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Поштове відправлення із ухвалою про відкриття провадження, копією позовної заяви та додатками до позову відповідачу було направлено 03.04.2020 та вручено адресату 15 квітня 2020 року (а.с. 42). 28 квітня 2020 відповідач подав до суду відзив (а.с. 44-45), у якому ствердив, що увесь час він не припиняє забезпечувати та утримувати їх спільних з позивачем дітей. Аліменти, які стягуються з нього на підставі рішення суду, він сплачує повністю та вчасно. Стверджує, що окрім сплати аліментів, він надає дітям додаткову матеріальну допомогу, на ствердження чого додав ксерокопії відповідних чеків. Окрім того, надав докази, що на даний час він перебуває у шлюбі із [PERSON] , яка перебуває у стані вагітності, у зв`язку з цим він також витрачає кошти на забезпечення їхньої сім`ї. Також просив суд звернути увагу, що а ні він, а ні члени його сім`ї ніде не працюють, а тому їх місячний дохід є мінливим та нестабільним. З урахуванням того, що позивач не довела потребу дитини в ліках, які вона купувала, а також у косметичних засобах на суму 148 гривень 10 копійок, просив позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з нього додаткові витрати на утримання їхнього спільного з позивачем сина [PERSON] у розмірі 1 200 гривень. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про відкриття спрощеного провадження без виклику сторін. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України). За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з врахуванням наступного: Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України), що закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 19.02.2015 у справі № 139/106/15-ц, яке набрало законної сили 03.03.2015 (а.с. 9) між сторонами розірвано шлюб, який було укладено 30 вересня 2006 року. Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6) та доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7), які проживають із позивачем (а.с. 10, 11, 13). На підставі рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02 травня 2018 року (а.с. 14-15) [PERSON] зобов`язаний сплачувати на дітей, і, відповідно до довідки начальника Мурованокуриловецького РВДВС № 108 від 27.04.2020 (а.с. 56) виконує це рішення суду вчасно і в повному об`ємі. Спільний малолітній син сторін у справі [PERSON] часто хворіє на хвороби верхніх дихальних шляхів, у зв`язку з чим за період з 30 листопада 2019 року до 11 лютого 2020 року неодноразово проходив курси стаціонарного лікування, медичні консультації та обстеження, що підтверджується виписками з медичної документації КУ «Мурованокуриловецька ЛПЛ» (а.с. 18 - 20), КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради» (а.с. 22-24), результатами лабораторних досліджень, довідками про надання медичних послуг і т.п. (а.с. 25-30). За час перебування дитини на лікуванні позивачем по справі - [PERSON] було придбано ліків та здійснено інших витрат, пов`язаних з лікуванням дитини на загальну суму 7 985 гривень 88 копійок. Дані обставини стверджуються наступними доказами по справі: -копією результатів проведеного медичного дослідження в ТОВ «Лабораторія Глобал Тест» від 10.02.2020 (а.с. 25); -копією квитанції № 182957399056352 від 10.02.2020 на суму 50 гривень 75 копійок (а.с. 26); -копіями чеків № 104630 від 10.02.2020 на суму 361 гривня 99 копійок та № 204503 на суму 288 гривень 38 копійок (а.с. 26); -копією оплаченого замовлення № 2019-0019872 від 10.02.2020 на суму 200 гривень (а.с. 27); -копією оплаченого замовлення в ТОВ «МЦ «Алтамедиа» від № 368273 від 10.01.2020 на суму 220 гривень з результатами дослідження (а.с. 28 - 29); -копією оплаченого замовлення в ТОВ «Лабораторія Глобал Тест» № 2019-0016105 від 24.12.2019 на суму 930 гривень (а.с. 30); -копіями товарних чеків від 21.12.2019 на суму 1360 гривень 25 копійок та 2395 гривень 50 копійок (а.с. 31); -копіями чеків № 101462 від 10.01.2020 на суму 327 гривень 49 копійок, № 101461 від 10.01.2020 на суму 240 гривень та № 124602 від 24.12.2019 на суму 299 гривень 72 копійки (а.с. 32); -копіями фіскальних чеків № 194404 від 24.12.2019 на суму 142 гривні 02 копійки, № 194205 від 23.12.2019 на суму 148 гривень 10 копійок, № 194168 від 23.12.2019 на суму 567 гривень 55 копійок, № 0000007328 від 23.12.2019 на суму 200 гривень та № 0000004241 від 23.12.2019 на суму 105 гривень 75 копійок (а.с. 32); -копією квитанції № 190026912550526 від 10.01.2020 на суму 148 гривень 38 копійок (а.с. 32). Суд вважає, що позивач належними доказами довела розмір витрат на лікування дитини. В той же час відповідач, як слідує із його відзиву (а.с. 44-45), частково не визнає позовну вимогу, оскільки: по-перше, він вчасно і в повному об`ємі сплачує аліменти; по-друге, позивач не вказала, що він, крім аліментів, надає додатково матеріальну допомогу дітям; по-третє, він не працевлаштований, не перебуває на обліку в РЦЗН, його доходи є непостійними і мінливими; по-четверте, позивач не надала рецепти лікарів про необхідність придбання ліків, а також не довела потребу і придбані косметичних засобів на суму 148 гривень 10 копійок; по-п`яте, позивач не прийняла від нього кошти на лікування дитини, оскільки вважала, що це призведе до припинення соціальних виплат. Таким чином, відповідач не заперечує обставину, що його син [PERSON] з грудня 2019 року до лютого 2020 року хворів, у зв`язку з чим потребував додаткової матеріальної допомоги. Щодо аргументів відповідача, то суд наголошує на наступному: У відповідності до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах. З цих же підстав суд не приймає до уваги для прийняття рішення у цій справі обставину, що [PERSON] , за його твердженнями, додатково надає матеріальну допомогу на спільних з позивачем дітей. Так, це його особисті воля і розуміння батьківського обов`язку по утриманню дітей. Крім того, надані відповідачем докази на придбання товарів (а.с. 55) не можуть слугувати доказом його участі в утриманні дітей, а тому є неналежним доказом такої обставини. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на лікування дитини. Враховуючи обставину, що відповідач визнає факт хвороби сина та потребу в додаткових матеріальних витратах на це, вважаю такою, що не має суттєвого значення обставину, що позивач не подала суду на ствердження своєї позовної вимоги лікарські призначення. Крім того, у всіх наданих позивачем медичних документах зазначено, що дитина потребує постійного медикаментозного лікування. Щодо витрат позивача за чеком № 194205 від 23.12.2019 на суму 148 гривень 10 копійок, то суд вважає насправді недоведеною необхідність у таких витратах на лікування дитини (ці витрати позивач могла б понести за рахунок аліментів, які сплачує на дитину відповідач). За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення за виключенням суми 148 гривень 10 копійок. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові, як в даному випадку. Позивач довела, що син [PERSON] мав тривалий хворобливий стан, у зв`язку з чим позивач понесла додаткові витрати. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Положеннями ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Отже, відповідно до належних та допустимих доказів, наданих на виконання вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України, вбачається що позивачем, починаючи з грудня 2019 року до лютого 2020 року, самостійно були понесені витрати, що викликані особливими обставинами - хворобою сина [PERSON] , 2007 року народження, в сумі 7837 гривень 78 копійок (7985,88 грн - 148,10 грн = 7837,78 грн). Враховуючи те, що відповідач не довів своєї участі в оплаті лікування сина, обставину, що відповідно до вимог Сімейного кодексу України, сторони порівну повинні нести ці витрати, стягненню з [PERSON] підлягають витрати в сумі 3918 гривень 89 копійок (7837,78 грн : 2 = 3918,89 грн). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України,). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 п. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). Тобто, станом на день розгляду справи в суді (ч. 3 ст. 3 ЦПК України), мінімальна ставка судового збору за позовами майнового характеру становить 840 гривень 80 копійок.

Outcome: partial