Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувала вищезазначена справа. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12.01.2021 року позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальності «ВЕЛЛФІН», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню було задоволено. Визнано виконавчий напис № 2882 від 11.10.2019 року, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом Станіславом Олександровичем про звернення стягнення за Кредитним договором № 339071 від 28.12.2017 року, таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальності «ВЕЛЛФІН» (адреса: 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48 код ЄДРПОУ: 39952398) на користь [PERSON] , [INFO] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. 12.01.2021 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Шеромова В.Д. надійшла заява про стягнення понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 13 085,00 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 420,40 грн. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що Солом`янським районним судом міста Києва розглянуто справу №760/5166/20 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмету позову на стороні відповідача - приватний нотаріус Легкобит Станіслав Олександрович. Рішенням суду від 12.01.2021 позов задоволено та стягнуто на користь [PERSON] судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 840,80 грн. Вказує, що про зазначене рішення суду позивач дізналась 25.01.2021 з Єдиного державного реєстру судових рішень. Посилається, що ним, як адвокатом, здійснювалось надання правничої допомоги [PERSON] на підставі договору №1 від 15.01.2020 (зі змінами) про надання правничої допомоги [PERSON] по цивільній справі, де визначено всі умови надання відповідних робіт, зокрема обсяг та перелік робіт, які мають бути виконані; порядок розрахунку та сплати гонорару за виконану роботу тощо. З урахуванням умов цього договору позивачкою було сплачено йому 25.01.2021 гонорар та додаткові витрати у розмірі 13 085,00 грн., що підтверджується копією квитанції №250120211 від 25.01.2021. Окрім витрат на професійну правничу допомогу та додаткові витрати адвоката у розмірі 13 085,00 грн., позивачем також здійснено судові витрати на судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 420,40 грн. Просив заяву задовольнити. 27.01.2021 року на підставі протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду дану заяву про ухвалення додаткового рішення було передано до провадження судді Букіній О.М. Листом від 01.02.2021 року відповідачу було надіслано копію заяви про ухвалення додаткового рішення та запропоновано протягом 5-ти днів з дня отримання висловити думку щодо неї. 02.04.2021 року представником відповідача ТОВ «Веллфін» - Блащак Р.Л. було подано до суду заперечення щодо витрат на професійну правничу допомогу, в якій остання просив у задоволенні заяви адвоката Шеромова В.Д. від 27.02.2021 року відмовити у повному обсязі. Оскільки розгляд справи відбувався у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторони у судове засідання не викликалися. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч.2,3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просила суд стягнути із відповідача на її користь судові витрати. Крім того, до позовної заяви було додано орієнтований розрахунок судових витрат у розмірі 34 241,20 грн. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Оскільки розгляд справи відбувався у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, представником позивача такі докази подано 27.01.2021 року разом із заявою про ухвалення додаткового рішення після ознайомлення 25.01.2021 року у ЄДРСР із текстом судового рішення від 12.01.2021 року. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки: (1) Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»); (2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; (3) Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; (4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; (5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; (6) Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як вбачається з матеріалів справи, що 15.01.2020 року між адвокатом Шеромовим В.Д. та [PERSON] було укладено договір № 1 про надання правничої допомоги (а.с. 106-108). 28.02.2020 року між адвокатом Шеромовим В.Д. та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до договору № 1 про надання правничої допомоги від 15.01.2020 року (а.с. 109). Згідно із актом приймання-передачі частково виконаних робіт по договору № 1 від 15.01.2020 року про надання правничої допомоги від 28.02.2021 року, вартість наданих адвокатом послуг склала 13 085,00 грн. (а.с. 110-111). Відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 250120211 від 25.01.2021 року [PERSON] сплатила адвокату Шеромову В.Д. грошові кошти у розмірі 13 085,00 грн. згідно договору №1 про надання правничої допомоги від 15.01.2020 року (а.с. 112). Разом з цим, суд вважає, що частина послуг наведених в акті актом приймання-передачі частково виконаних робіт по договору № 1 від 15.01.2020 року про надання правничої допомоги від 28.02.2021 року, зокрема щодо ознайомлення із нормами законодавства, які були чинними на момент настання юридичних фактів, що стосуються підготовки документів, зазначених у п.1.1 та 1.2 цього Договору (п. 1), ознайомлення із нормами законодавства України (п. 2), ознайомлення з правовими висновками, зробленими Верховним судом є поєднаними послугами та на їх підготовку достатньо близько 3 год. та вартість яких складе 900 грн. При цьому, суд приходить до висновку про зменшення вартості послуг щодо ознайомлення з документами та іншими матеріалами, наданими клієнтом до 600 грн., а також послуг, щодо підготування проекту позовної заяви та розрахунку витрат, які понесенні при розгляду позову до 3 000,00 грн. Окрім цього, суд вважає, що частина послуг, зокрема, підготовка адвокатського запиту до приватного нотаріуса КМНО Легкобита С.О. про отримання копій документів, витрати на поштове відправлення позовної заяви з додатками, витрати на комп`ютерну роздруківку та копіювання процесуальних документів та додатків до них, не узгоджуються з послугами, які надаються в якості правової допомоги. Також суд приходить до висновку, що не підлягають задоволенню послуги щодо підготування заяви про забезпечення позову у розмірі 2 000,00 грн., оскільки ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.02.2020 року заяву про забезпечення було повернуто позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. За таких обставин, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про стягнення з ТОВ «Веллфін» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн. Крім того, суд приходить до висновку про стягнення із ТОВ «Веллфін» на користь [PERSON] судового збору сплаченого за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 420,40 грн. Виходячи з викладеного вище, заява представника позивача [PERSON] - адвоката Шеромова В.Д. про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial