overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

02.06.2015 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов зазначений позов (а.с. 2-3), в якому [PERSON] просить стягнути з ПАТ «Банк «Київська Русь» на її користь 2595,47 грн. посилаючись на ті обставини, що 19.03.2015 р. вона здійснила оплату у розмірі 2595,47 грн. через відповідача, однак переказ грошей не здійснено і на її звернення відповідач відмовив у поверненні коштів. Позивач не зявилась до судового засідання, надавши заяву, в якій підтримала позов та просила його задовольнити (а.с. 22). Представник відповідача не зявився до суду, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с. 18), в якій просить відмовити у задоволенні позову, т.я. з 19.03.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію, а з 17.07.2015 р. розпочато процедуру ліквідації банку. Зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні правовідносини. Копія квитанції на а.с. 9 підтверджує, що о 14.11 год. 19.03.2015 р. відповідачем було здійснено касову операцію прийнято від позивача 2592,74 грн. для подальшого перерахування ПАТ «Ідея Банк». Із листа відповідача на а.с. 8 слідує, що 20.03.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію, в звязку з чим задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку не здійснюється, що у разі переказу коштів через касу відділення їх банку до запровадження тимчасової адміністрації і невідправлення цих коштів, такі кошти обліковуються на транзитних рахунках банку. Копія листа ПАТ «Ідея Банк» на а.с. 10 свідчить, що вищезазначені кошти у сумі 2595,74 грн. станом на 15.05.2015 р. не надійшли. Відповідно до ст. ст. 8, 30, 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобовязаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження; у разі надходження розрахункового документа клієнта обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобовязаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня; переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі; банк, що обслуговує платника, та банк що обслуговує отримувача, несуть перед платником відповідальність, повязану з проведенням переказу. Суд не бере до уваги заперечення сторони відповідача, т.я. рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб процедура виведення ПАТ «Банк «Київська Русь» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації розпочата з 20.03.2015 р. (а.с. 19). За таких обставин позов є обґрунтованим, доведеним та підлягає задоволенню у повному обсягу. При цьому суд бере до уваги і положення ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. ст. 526, 1087-1092 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

02.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із [PERSON] на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви, [PERSON], вказує, що з травня 2005 року [PERSON] по день своєї смерті, 31.05.2012 року, проживала в його будинку. [PERSON] безпосередньо доглядав за нею та вів з нею спільне господарство. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Коли [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відповідно до закону, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої у звязку з тим, що він пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та не проживав разом з померлою. [PERSON] стверджує, що на момент смерті [PERSON] постійно проживав разом з нею, просить суд встановити факт свого постійного проживання разом із спадкодавцем нею на час відкриття спадщини. В судовому засіданні представник заявника [PERSON], вищевказані вимоги заяви підтримала. Петрівцівська сільська рада Миргородського району Полтавської області надала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без участі свого представника, заперечень проти задоволення заяви не навела. Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу [PERSON] надала суду заяву в якій проти задоволення заяви [PERSON] не заперечувала, просила розгляд справи провести без своєї участі. Заслухавши представника заявника, вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 травня 2012 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть, а.с.4). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Згідно довідки №270 від 22.04.2015 року виданої виконкомом Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області та акту обстеження №176 від 28.04.2015 року (а.с.6) на момент своєї смерті [PERSON] проживала без реєстрації за адресою с. Петрівці, вул. Жовтнева, буд. №69, а з нею проживав і вів спільне господарство її племінник [PERSON] (а.с.5). Відповідно до інформації наданої суду в судовому засіданні свідками [PERSON]М, [PERSON], [PERSON] судом встановлено, що [PERSON] дійсно на момент смерті [PERSON] постійно проживала разом з нею, починаючи з травня 2005 року. Суд, заслухавши представника заявника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, встановив, що [PERSON] постійно проживав разом із померлою [PERSON] на момент її смерті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

02.06.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові він вказав, що 04.09.1999 року вступив в шлюб з відповідачкою, який було зареєстровано Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис №30. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Як зазначив позивач, спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні стосунки припинено у травні 2015 року. Питання щодо поділу майна, що є спільною сумісною власністю, буде вирішено добровільно, у противному разі, знайде своє вирішення у судовому порядку. Примирення між ними не можливе. [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Він підтвердив, що примирення з відповідачкою не можливе. Відповідачка згодна на розірвання шлюбу, однак причиною припинення шлюбних відносин вважає подружню зраду позивача, який в теперішній час разом живе з іншою жінкою. [PERSON] вказала, що після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з нею. Вона має сподівання на мирне вирішення питання про поділ майна, у противному разі буде звертатись до суду. Ознайомившись з матеріалами справи, вислухав пояснення сторін, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 04.09.1999 року, який було зареєстровано Малинівською селищної ради Чугуївського району Харківської області, актовий запис №30, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ № 084746 від 04.09.1999 року (а.с.7) Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинено з травня 2015 року. Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сторін сталося за відсутності взаєморозуміння і як наслідок, припинення шлюбних відносин. Позивач не заперечував того, що має стосунки з іншою жінкою. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказав позивач та відповідачка, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, подальше збереження сімї сторін є неможливим та суперечить інтересам кожного з подружжя. Неповнолітні діти після розірвання шлюбу батьків [PERSON] і [PERSON] залишаються проживати з матірю. Спору про поділ майна не має. Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

02.06.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вона вказала, що 05.09.2014 року вступила в шлюб з відповідачем, який було зареєстровано виконкомом Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис №11. Від шлюбу дітей не мають. Як зазначила позивачка, сумісне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, шлюбні відносини припинено. Спору про поділ майна не має. У судове засідання [PERSON] не зявилась, звернулась із заявою про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] позов визнав, просив також розглянути справу у його відсутність, про що надав відповідну заяву. \~ \~ \~ \~ Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 05.09.2014 року, який було зареєстровано виконкомом Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис №11, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ №238593 від 05.09.2014 року. (а.с.5) Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинено. Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сталося за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказала позивачка, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, подальше збереження сімї сторін є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору про поділ майна не мають. Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

02.06.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося. Відносини між ними погіршились, виникають непорозуміння, сварки, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, неповнолітніх дітей не мають, у зв'язку із чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Позивачка наполягає на задоволенні вимог. Відповідач у судове засідання з'явився, фактично визнавши позовні вимоги в повному обсязі і просив про їх задоволення. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26.02.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Піщанським ВРАГС Вінницької області. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Наданий судом термін для примирення позитивних наслідків не приніс. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, зважаючи на їх доведеність і обгрунтованість.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

02.06.2015 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 09.12.2006 р., зареєстрованим в Жовтневому відділі РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1367. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09.12.2006 р., шлюб зареєстровано Жовтневим відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис №1367 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

02.06.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в сумі 600 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Посилається на те, що вона 04 квітня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З березня 2015 року припинили шлюбні відносини. Відповідач добровільно не бажає надавати кошти на утримання дітей. Діти проживають з матірю та перебувають на її утриманні. Позивач \~надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, крім того змінила розмір позовних вимог, а саме просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та свій відгук на позов суду не надав. \~Суд у відповідності до ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-182 СК України підлягає \~частковому\~\~задоволенню. \~Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони 04 квітня 2011 року зареєстрували шлюб (а.с.3). Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дітей (а.с. 4-5). Діти проживають з матірю та знаходяться на її утриманні (а.с. 6). При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, \~вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

02.06.2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності документа. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що вона досягла пенсійного віку та звернулася до УПФ України у Галицькому районі м. Львова для оформлення пенсії. Під час перевірки поданих документів виявилося, що в трудовій книжці невірно зазначено ім`я та місяць народження [PERSON] Тому вона просить встановити факт належності їй трудової книжки. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву і просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання 23.06.2015 року не з`явився. В судовому засіданні 12.06.2015 року представник заінтересованої особи подав письмові пояснення з приводу заяви [PERSON], зазначивши про наявність спору про право. Заслухавши заявницю, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Пунктом 6 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як встановлено в судовому засіданні, ім`ям заявниці є «[PERSON]», місяцем народження є «липень», про що свідчить її паспорт [NUMBER] та свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]. Згідно із свідоцтвом [NUMBER] заявниця 31.07.1976 року закінчила Львівське професійне торгово-кулінарне училище та отримала спеціальність «продавець бакалейних, кондитерських та гастрономічних товарів». В трудовій книжці, яка заповнена 22.02.1977 року, ім`я працівника зазначено як «[PERSON]», місяць народження - «07». В той же час, прізвище, по батькові, день та рік народження працівника збігаються з прізвищем, по батькові, днем та роком народження заявниці. Також збігається спеціальність. З пояснень заявниці виходить, що вона не мала можливості одразу помітити неправильність написання ім`я та місяця народження, оскільки трудова книжка весь час перебувала у відділі кадрів підприємства, де вона працювала. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що їхня мати - [PERSON] постійно працювала продавцем в магазинах. Приймаючи до уваги, що прізвище, по батькові, день та рік народження, а також професія, що вказані в трудовій книжці, збігаються з прізвищем, по батькові, днем та роком народження і професією, що вказані в паспорті, свідоцтві про укладення шлюбу і свідоцтві про освіту заявниці, враховуючи, що написання імені не збігається лише на одну літеру, суд вважає за можливе встановити факт належності заявниці трудової книжки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

02.06.2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. У заяві вона зазначила, що померла її мати [PERSON], у теперішній час виникла необхідність оформити спадщину, але в документах які підтверджують родині відносини є розбіжності у написанні її прізвища, тому просить встановити факт, що має юридичне значення, що [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] це одна й та ж особа. У судове засідання заявник не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання представник заінтересованої особи Перша Миколаївська державна нотаріальна контора у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 12.12.2014 року померла мати заявниці, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON], заявниця [PERSON], звернулася до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав. Але, листом від 15.05.2015 року за № 1016/02-14, [PERSON] було розяснено, що нотаріальна контора не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом оскільки в документах, які підтверджують родинні відносини, виявлені розбіжності у написанні прізвище померлої. Так, згідно свідоцтва про смерть прізвище померлої вказано як «ВЕНЯРСЬКА», а в свідоцтві про народження як «ВІНЯРСЬКА». Крім того, вказаний факт підтверджується наявністю у заявника особистих документів померлої. Таким чином, враховуючи вищевикладене та на підставі ст.ст.234,256 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що викладені в заяві обставини знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, а тому вимоги [PERSON] обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

02.06.2015 року в Немирівський районний суд з заявою звернулася [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вказавши, що 22.07.2014 року помер [PERSON] Фанасіївич. Після його смерті відкрилася спадщина. [PERSON] Фанасіївич залишив заповіт від 01.07.2014 року за реєстровим № 5, посвідчений секретарем Зяньковецької сільської ради Немирівського району, Вінницької області, згідно якого все майно, яке належатиме йому на час смерті він заповів [PERSON] Спадкоємцем за законом являється [PERSON], [INFO], проживаючий за адресою: [INFO], б. 3, Немирівський район, Вінницька область. У встановлений законом термін вона подала заяву про прийняття спадщини. Під час оформлення спадкових прав у неї виникли проблеми. При зверненні до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини нотаріус оглянула представлені нею документи і виявила, що у державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серія ВН № 000130, та свідоцтві про смерть наявні розбіжності в написанні імені та по-батькові спадкодавця, а саме: замість імені по-батькові за свідоцтвом про смерть «Віктор Фанасіївич» у державному акті на право приватної власності на землю зазначене імя «Віталій Афанасійович». У звязку з цим вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Заявник в судовому засіданні заяву підтримує та просить її задовольнити з підстав викладених в заяві. Будучи допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт, що [PERSON] та [PERSON] Фанасіївич одна і таж особа. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення заявника та свідків, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні встановлено факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серія ВН № 000130, виданий на імя [PERSON] є правовстановлюючим документом [PERSON] Фанасіївича, який помер 22.07.2014 року в с. Зяньківці, Немирівського району, Вінницької області, що підтверджується свідченнями заявника та свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили даний факт, а також заява підтверджується матеріалами справи, а саме: паспортними даними ( а. с. 5 ), копією свідоцтва про смерть ( а. с. 7 ), копією заповіту ( а. с. 8 ), копіями довідок виконкому Зяньковецької сільської ради Немирівського району від 01.07.2014 року за № 140 та від 15.01.2015 року за № 2 ( а. с. 9, 10 ), копією державного акту на право приватної власності на землю Серія ВН № 000130 ( а. с. 11 ), копією військового квитка ( а. с. 12 ), копією свідоцтва про одруження ( а. с. 13 ), копією посвідчення ( а. с. 14 ) та копією свідоцтва за № 75 ( а. с. 15 ). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

02.06.2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved