Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.12.2013 року в сумі 13905,82 грн., яка складається з наступного: 885,00 грн. заборгованість за кредитом, 8982,45 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, штрафів: 500,00 грн. фіксована частина, 638,37 грн. процентна складова. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору №б/н від 17.12.2013 року, відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредиту відсотків у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://ргіvаtbаnk.uа/terms/раges/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://ргіvаtbаnk.uа/terms/раges/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 21.09.2016 року має заборгованість за кредитним договором у сумі 13905,82 грн., яка складається з наступного: 885,00 грн. заборгованість за кредитом, 8982,45 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, штрафів: 500,00 грн. фіксована частина, 638,37 грн. процентна складова. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання 03.11.2016 року та 15.11.2016 року не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України; заперечень проти позову не надав, клопотань про перенесення розгляду справи не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України відповідач зобов'язаний сплатити позивачу визначені кредитним договором суму кредиту, проценти за користування кредитом, та пеню. Так, судом встановлено, що 17.12.2013 року між сторонами укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредиту відсотків у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується анкетою-заявою від 17.12.2013 року, тарифами, розрахунком заборгованості за договором. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://ргіvаtbаnk.uа/terms/раges/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Кредитний ліміт був збільшений банком до 885,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно п. 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, де зазначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом, в розмірі встановленому Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://ргіvаtbаnk.uа/terms/раges/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач в свою чергу не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с. 4-5). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. В даному випадку укладений сторонами кредитний договір на підставі заяви позичальника від 17.12.2013 року з ознайомленням відповідача при його складанні з Умовами та правилами надання кредиту відповідає загальним вимогам чинності правочину, при підписанні вказаної заяви позичальника всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договорів були дотримані, заява позичальника та Умови містять усі передбачені діючим законодавством відомості. Крім того, Умови надання споживчого кредиту не порушують співвідношення майнових інтересів сторін та не позбавляють заінтересовану особу того, на що вона розраховувала при укладенні договору, оскільки укладаючи кредитний договір, відповідач зобов'язувався повернути позивачу кредит, сплатити відсотки, комісію за користування кредитом. У звязку з неналежним виконанням зобовязань за вказаним договором відповідач станом на 21.09.2016 року має заборгованість за кредитним договором у сумі 13905,82 грн., яка складається з наступного: 885,00 грн. заборгованість за кредитом, 8982,45 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, штрафів: 500,00 грн. фіксована частина, 638,37 грн. процентна складова. Вирішуючи позов в частині стягнення заборгованості за кредитом та заборгованості за відсотками за користування кредитом суд враховує наступне. Згідно п. 2.1.1.2.11 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року визначено, що карта діє до останнього дня місяця, вказаного на лицьовому боці карти, включно. Пунктом 2.1.1.12.3 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що погашення кредиту поповнення картрахунку держателя, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковому або безготівкову порядку та зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Строки та порядок погашення по кредиту (кредитний ліміт) по кредитним картам з встановленим мінімальним обовязковим платежем, а також овердрафта, що виникло по таким картам, приведено в памятці клієнта/довідка про умови кредитування, яка є невідємною частиною договору, а також встановлюється даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами, і частину заборгованості за кредитом (п. 2.1.1.12.4 Умов та правил надання банківських послуг). Згідно 2.1.1.12.5 Умов та правил надання банківських послуг, строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам без встановлення мінімального обовязкового платежу, проводить наступному порядку: строк погашення процентів по кредиту і комісій щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту в повному обсязі не пізніше наступного дня місяця вказаного на платіжній карті (а.с. 29 зворотна сторінка). Відповідно до п. 2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг, по закінченню строку дії відповідна карта продовжується на новий строк (шляхом надання [PERSON] із новим строком дії), за зверненням клієнта в банк, згідно діючих тарифів. Перевипуск карти на новий строк здійснюється при дотриманні клієнтом умов обслуговування карти, передбачених договором. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. 17.12.2013 року між сторонами укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит. Погашення заборгованості за вказаним договором не здійснювалося, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 4-5). Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Таким чином, позов в частині стягнення заборгованості за кредитом та заборгованості за відсотками за користування кредитом підлягає задоволенню. Представником позивача заявлені вимоги про стягнення 2900,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; а також штрафів 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 638,37 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до п.п.1.1.5.20, 1.1.5.32, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, визначених договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісій. Пунктом 1.1.5.21 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при непогашенні кредиту в строк, встановлений графіком погашення кредиту, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої проводиться відповідно до розміру, визначеному в заяві про приєднання до даного договору для відсотків, з дня виникнення простроченої заборгованості. Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі N 6-2003цс15 за позовом публічного акціонерного товариства "Апекс-Банк" до [PERSON], третя особа - [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом третьої особи [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Апекс-Банк" про визнання кредитного договору недійсним, висловила правову позицію відповідно до якої цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи положення ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. В даному випадку позивачем заявлені вимоги про стягнення 2900,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; а також штрафів 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 638,37 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Оскільки пеня і штраф є одним видом відповідальності - неустойкою, то є неможливим притягувати суб'єктів цивільних правовідносин до сплати штрафу й пені одночасно за одне й те саме правопорушення, оскільки буде порушено конституційний принцип, закріплений в ст. 61 Конституції України. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати неустойки. Як вже зазначалося, за правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. З матеріалів справи вбачається, що підставами стягнення як штрафу, так і пені, як різновидів неустойки, є порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Отже, по суті таке стягнення є подвійною цивільно-правовою відповідальністю одного й того ж виду за одне й теж порушення договірного зобовязання. Так, на думку суду, не підлягають стягненню з відповідача штрафи у розмірі 500 грн. (фіксована частина) і та 638,37 грн. (процента складова), які позивач просив стягнути на підставі п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, оскільки вказаним пунктом штрафи нараховуються за порушення позичальником строків платежів по грошовим зобов'язанням, в той же час відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, за порушення строків платежу банком нараховується пеня, яку також просив стягнути позивач з відповідача. Отже, стягнення одночасно пені та штрафів є подвійною відповідальністю за одне порушення, що діючим законодавством не передбачено. Тому не підлягають задоволенню вимоги банку про стягнення штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн. та штрафу (процентна складова) в розмірі 638,37 грн. ПАТ КБ ПриватБанк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач [PERSON] не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи всі наведені вище обставини, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, а саме щодо з стягненням з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 12767,45 грн., яка складається з наступного: 885,00 грн. заборгованість за кредитом, 8982,45 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, в іншій частині позовні вимоги щодо стягнення штрафів в загальній сумі 1\~138,37 грн. - не підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1 378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial