Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернулась до суду позовною заявою, вимогами якої є надання дозволу на тимчасовий виїзд малолітньої дитини - [PERSON] за межі Українибез згоди та супроводу батька. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] р. народилась [PERSON], і у свідоцтві про народження батько дитини був записаний відповідно до ст.. 135 СК України. В подальшому, у 2015 р. [PERSON] подав заяву про визнання себе батьком дитини, у зв»язку з чим було видано нове свідоцтво про народження дитини, проте допомоги на утримання дитини не надає. Після визнання відповідачем свого батьківства, останній підписав дозвіл на виїзд доньки за кордон на період з 01.01.2016 р. по 01.01.2017 р., але після цього зв»язок з відповідачем втрачено. Позивач зверталась неодноразово до [PERSON] як усно так і письмово з проханням надати дозвіл на виїзд дитини за межі України, але вказані вимоги були проігноровані, згоду не надано. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.04.2018 р. відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.06.2018 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач позов підтримує у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить суд позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явися, про розгляд справи повідомлявся належним чином. 15.06.2018 р. відповідач наддав відзив на позовну заяву, в якій повністю підтримує позов та просить задовольнити його в повному обсязі. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України, батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Згідно ч. 3 ст. 313 ЦК України, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження виданного відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві 20.01.2015 року (серія [NUMBER], актовий запис № 2326) та довідкою (а.с. 10, 11). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово письмово зверталась до відповідача [PERSON] з проханням надати позивачу дозвіл на виїзд дитини за кордон з метою відпочинку та оздоровлення, проте останнім дозволу не надано (а.с. 19). Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно підп. 1 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Відповідно до підп. 2 п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, безнотаріально посвідченої згоди другого з батьків, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що позивач довела позовні вимоги, які відповідно до ст. 81 ЦПК України знайшли своє підтверження та обґрунтування, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved