Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

02.04.2014 року о 14.47 год. до суду надійшла заява головного лікаря Обласного комунального закладу «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» про госпіталізацію [PERSON], [INFO] до психіатричного стаціонару в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», яка вмотивована тим, що [PERSON] госпіталізований 01.04.2014 року о 18.00 год. В гостре психіатричне відділення Обласного комунального закладу «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» лікарем-психіатром ЦРЛ Супрун С.А. в примусовому порядку, без його усвідомленої згоди, в зв'язку з небезпекою хворого для оточуючих та для власного здоров'я та життя, що обумовлено наявністю тяжкого психічного розладу. Пацієнт госпіталізований у супроводі робітників міліції. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про неадекватну поведінку [PERSON], які отримані зі слів його матері, яка викликала співробітників міліції та у їх супроводі привезла сина на прийом до лікаря - психіатра ЦРЛ м. Суми. А саме: погрожує фізичною розправою матері і бабусі, розсипає по будинку отруту, категорично відмовляється від їжі, періодично вживає лише сирий буряк і моркву, свою поведінку не пояснює, на зауваження не реагує, з будинку не виходить. 02.04.2014 р. хворий [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів і був зроблений висновок, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. В зв'язку з тим, що у хворого виявлений тяжкий психічний розлад, що являє собою безпосередню небезпеку для оточуючих та для життя та здоров'я самого пацієнта, він потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку на підставі ст. 14Закону України «Про психіатричну допомогу». При розгляді вказаної заяви представник психіатричного закладу Іщук Н.В. заяву підтримала у повному обсязі і суду показала, що хворий [PERSON] має тяжке спадкове психічне захворювання, за своїм психічним станом не може самостійно здійснювати свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, не може надати усвідомлену згоду на госпіталізацію та лікування, представляє загрозу для життя оточуючих та власного життя, потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку для проведення відповідного лікування. Хворий [PERSON] допитаний в судовому засіданні заперечував проти заяви головного лікаря Обласного комунального закладу «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» про його госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, вважає, що він здоровий, самостійно здійснює своє лікування і необхідності госпіталізації до психіатричного закладу не потребує, може самостійно прибувати до лікувального закладу та проходити відповідне лікування. Прокурор підтримала вказану заяву і теж вважає за доцільне примусово госпіталізувати [PERSON] у психіатричний стаціонар. Адвокат [PERSON] просить врахувати висновок лікарів психіатрів, але підтримуючи позицію [PERSON] просить відмовити у задоволенні заяви. Суд, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, думку прокурора, адвоката, [PERSON] вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. З висновку комісії лікарів-психіатрів від 02.04.2014 року вбачається, що хворий [PERSON] страждає тяжким психічним розладом у формі: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу (а.с. 3,4). Як вбачається із заяви психіатричного закладу, так і в судовому засіданні представник цього закладу підтвердила, що [PERSON] 01.04.2014 року доставлений у відділення у супроводі робітників міліції. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про неадекватну поведінку [PERSON], які отримані зі слів його матері, яка викликала співробітників міліції та у їх супроводі привезла сина на прийом до лікаря - психіатра ЦРЛ м. Суми. А саме: погрожує фізичною розправою матері і бабусі, розсипає по будинку отруту, категорично відмовляється від їжі, періодично вживає лише сирий буряк і моркву, свою поведінку не пояснює, на зауваження не реагує, з будинку не виходить.. У відповідності з вимогами ст.279 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу» заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Згідно ч.1 ст.281 ЦПК України заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин. Враховуючи, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 02.04.2014 року [PERSON] хворіє на тяжкий психічний розлад, що являє собою безпосередню небезпеку для оточуючих та для життя та здоров'я самого пацієнта, тому він підлягає госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку, оскільки його обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах.

Outcome: approved