Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] (позивач) звернувся до Шевченківского районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, у якому, згідно вимог заяви про зменшення розміру позовних вимог від 13.02.2019 року (а.с. 96-99) просив суд: 1. зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , зобов`язати [PERSON] не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини. 2. встановити [PERSON] час спілкування із сином поза місцем фактичного проживання сина та поза місцем його реєстрації сина, без присутності матері дитини під час зустрічей (побачень або спільного відпочинку), за наступним графіком: - кожної першої та третьої суботи кожного місяця у період часу з 10 год. 00 хв. до найближчої неділі до 20 год. 00 хв. - один будній день на тиждень, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, з 18.00 год. до 21.00 год.; - у літній період спільний відпочинок батька з сином протягом 21 доби, починаючи з другої половини літніх канікул; - зустрічей, починаючи з 17 год. 00 хв. дня, що передує кожному парному календарному [PERSON] , до 20 год. 01 січня, починаючи зі святкування [PERSON] 2020 року; - зустрічей, починаючи з 17 год. 00 хв. дня, що передує кожному непарному календарному Різдву, до 20 год. 00 хв. 07 січня, починаючи зі святкування Різдва 2021 року; - зустрічей, починаючи з 17 год. 00 хв. дня, що передує кожному парному календарному Великодню (Пасха), до 20 год. 00 хв. наступного дня, починаючи зі святкування [PERSON] 2020 року; - зустрічей для святкування дня народження батька кожного календарного року у період з 17 год 00 хв. кожного 12 березня до 09 год. 00 хв. наступного календарного дня; - зустрічей для святкування дня народження бабусі ( [PERSON] ) кожного календарного року у період з 17 год 00 хв. кожного 12 листопада до 09 год. 00 хв. наступного календарного дня; - зустрічей для святкування дня народження дідуся ( [PERSON] ) кожного календарного року у період з 17 год 00 хв. кожного 27 жовтня до 09 год. 00 хв. наступного календарного дня. 3. покласти на [PERSON] обов`язок передавати (кожної першої та третьої суботи кожного місяця у визначений судом час) дитину батьку для спілкування біля будинку, де зареєстрована дитина, а саме за адресою: [ADDRESS] , під`їзд №1 4. покласти на [PERSON] обов`язок повертати (кожної першої та третьої неділі кожного місяця у визначений судом час) після спілкування дитину матері біля будинку, де зареєстрована дитина, а саме за адресою: [ADDRESS] , під`їзд №1. 5. зобов`язати батька дитини дотримуватися режиму харчування та відпочинку дитини, не допускати правних дій та негативних розмов стосовно матері дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувати у шлюбі, який було розірвано рішенням Святошиснького районного суду м. Києва від 23.05.2018 року. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , який прживає разом із матір`ю. Сторони не змогли дійти згоди щодо участі батька у вихованні дитини, відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкування із сином, а також, мав місце випадок, коли [PERSON] не дала згоду на спільний відпочинок з сином за кордоном. Всі намагання вирішити спір у позасудовому порядку, відстояти своє, гарантоване чинним законодавством право на побачення та спілкування з сином не принесли жодних результатів. Позивач зауважив, що він є лікарем-стоматологом та з огляду на його професію, бажає привчити сина до здорового способу життя, прагне прикласти зусиль до його фізичного, духовного і морального розвитку та виховання У відзиві на позовну заяву, відповідач вказала, що не заперечує проти спілкування батька з сином та не чинить ніяких перешкод. Стосовно випадку, коли [PERSON] не дала згоду на спільний відпочинок позивача з сином за кордоном вказала, що [PERSON] протягом багатьох років регулярно вживає спиртні напої, а тому, на її думку, були серйозні підстави вважати, що дитина може залишитись у небезпеці. З урахуванням віку дитини, його фізичного та психологічного стану, на думку відповідача, доцільним, виходячи із інтересів дитини, є наступний орієнтовний порядок зустрічей позивача з дитиною: понеділок, середа, п`ятниця - з 17-00 год. до 20-00 год.; один вихідний день (за вибором позивача за попередньою домовленістю) з 8-00 год. до 21-00 год.; літній відпочинок в серпні 2 тижні за вибором (місяць обумовлений режимом роботи дитячого садка); зимовий відпочинок: 1 тиждень в канікулярний період; святкування Нового року і Великодня з мамою дитини, святкування Різдва Христова з батьком дитини з 10-00 ранку до 20-00 год.; зустріч для святкування дня народження батька кожного календарного року у період з 17-00 год. кожного 12 березня до 09-00 год. наступного дня.; зустріч для святкування дня народження бабусі кожного календарного року у період з 17-00 год. кожного 12 листопада до 9-00 год. наступного дня.; зустріч для святкування дня народження дідуся кожного календарного року у період з 17-00 кожного 27 жовтня до 09-00 наступного календарного дня. При вирішенні питання про встановлення порядку та часу спілкування дитини з батьком відповідач також просила прийняти до уваги висновок №225 від 08.11.2018 р.психологічного обстеження малолітнього [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач та представник відповідача просили задовольнити позов в частині запропонованого відповідачем графіку. Представники третіх осіб в судовому засіданні просили винести рішення з урахуванням висновку органу опіки та піклування. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні (ч. 1 ст. 211 ЦК України). Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 12.07.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 25.06.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно зі ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8), а [PERSON] та [PERSON] являються його дідусем та бабусею (а.с. 9). Після розірвання шлюбу [PERSON] приживає разом із своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні встановлено, що на даний час сторони фактично не змогли дійти згоди щодо участі батька у вихованні сина, хоча відповідач вважає, що спілкування батька і сина є необхідним. Із Висновку №225 від 08.11.2018 року психологічного обстеження неповнолітнього [PERSON] вбачається, що останній має бажання бачитись з батьком частіше, хлопчик пов`язує з батьком позитивні сподівання на майбутні перспективи, радіє всім бабусям та дідусям, які про нього піклуються. Цим висновком рекомендовано для повноцінного психічного розвитку [PERSON] узгодити графік зустрічей сина з батьком, з урахуванням потреб дитини, із завчасно обумовленим місцем та часом, який враховуватиме інтереси та бажання дитини. Вони мають відбуватися в спокійній та конструктивній (безпечній для хлопчика) атмосфері (а.с. 51-52). У Висновку про визначення участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] . враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 28.03.2019 № 6), з метою забезпечення виключно прав та інтересів дитини, Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити участь батька, [PERSON] , у вихованні сина, [PERSON] , [INFO] , за наступним графіком: щопонеділка, щосереди, щоп`ятниці з 17.00 години до 20.00 години за умови додержання режиму дня та харчування дитини; щосуботи або щонеділі за вибором батька та за попередньою домовленістю з матір`ю з 08.00 години до 21.00 години; у канікулярні дні спільний відпочинок з батьком: під час осінніх канікул у першій половині; зимових - у другій половині; весняних - у першій половині; літніх - у другій половині; святкування Різдва Христова з батьком з 10.00 години до 20.00 години; святкування дня народження батька кожного календарного року з 17.00 години 12 березня до 09.00 години наступного дня; святкування дня народження бабусі [PERSON] кожного календарного року з 17.00 години 12 листопада до 09.00 години наступного дня; вяткування дня народження дідуся, [PERSON] , кожного календарного року з 17.00 години 27 жовтня до 09.00 години наступного дня. Таким чином, причин які б унеможливлювали участь батька у вихованні дитини судом не встановлено. Відповідно ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Таким чином, згідно вимог закону батьки мають переважне право при визначення порядку та способу виховання дитини. Згідно вимог закону, будь-ким із батьків перешкоди чинитися не можуть. За принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 р., дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї . Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка була ратифікована Україною 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини діти мають право на належне спілкування та допомогу. Згідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Крім того, в рішенні Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року, рішення у справі Olsson v. Sweden (N2) від 27 листопада 1992 року) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Дані гарантії закріплені і в інших нормативних документах щодо охорони дитинства. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Аналізуючи вищезазначені норми закону, висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що батько має право приймати участь у вихованні сина, причин які б унеможливлювали цього судом не встановлено. При цьому, суд вважає за необхідне зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у спілкуванні та вихованні сина [PERSON] . Оскільки сторони не можуть домовитися щодо участі позивача у вихованні дитини, суд вважає за необхідне враховуючи дані обставини справи визнаити [PERSON] порядок спілкування та участі у вихованні сина - [PERSON] , [INFO] , встановивши наступний графік побачень, а саме: кожної першої та третьої суботи кожного місяця у період час з 13.00 год. до найближчої неділі до 17.00 год.; один будній день на тиждень за попередньою домовленістю з матір`ю дитини з 18.00 год до 20.00 год.; у літній період загалом три тижні за попередньою домовленістю з матір`ю дитини; з 17.00 год. 31 грудня дня, що передує кожному парному календарному Новому року до 18.00 год. 01 січня, починаючи з Нового 2020 року; з 17.00 год. 06 січня до 18.00 год. 07 січня кожного непарного календарного Різдва Христова, починаючи з 2021 року; з 17.00 год. дня, що передує кожному парному календарному Світлому Воскресінню Христовому (Пасха) до 20.00 год. наступного дня, починаючи з 2020 року; кожного 12 березня з 17.00 год. до 09.00 год. наступного дня для святкування дня народження батька [PERSON] ; кожного 12 листопада з 17.00 год. до 09.00 год. наступного дня для святкування дня народження бабусі [PERSON] ; кожного 27 жовтня з 17.00 год. до 09.00 год. наступного дня для святкування дня народження дідуся [PERSON] . Відтак, позов підлягає частковому задоволенню, оскільки саме такий графік побачень захисть порушені права позивача та здійснений в інтересах дитини. З метою належного спілкування і виховання, суд вважає зазначити про проведення зустрічей у відсутність матері, яка повинна здійснювати виховання у свій час, а передача та повернення дитини має відбуватись за адресою її проживання в [ADDRESS] . Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у зв`язку з даними обставинами загострились взаємовідносин між ними, така ситуація в їх особистих відносинах не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі, що зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку, в межах заявлених вимог, оскільки саме такий спосіб захистити право на спілкування та виховання дитини визначений сімейним законодавством. Також суд повинен зазначити, що він виходив при визначенні порядку з урахуванням можливості погодження та врегулювання цього спору сторонами добровільно, що буде на думку суду сприяти погодженню днів спілкування малолітньої дитини та сторін по справі, та можлива відсутність необхідності в подальшому виконання вищезазначеного рішення суду. У відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнього судові витрати.

Outcome: partial