Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

У червні 2019 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Зазначала, що перебувала з відповідачем з 17 серпня 2012 року у зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17 січня 2014 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 10.10.2013 року і до досягнення сином повноліття та аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 10.10.2013 року і до досягнення сином віку трьох років. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09 листопада 2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , визначено місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. Зазначила, що відповідач аліментів, призначених за рішенням суду, не сплачує, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям свого сина, не надає коштів на його утримання. Просила позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітнього сина, оскільки дитина постійно проживає з нею, перебуває на її утриманні та вихованні, батько ухиляється від матеріального забезпечення та виховання дитини, а також стягнути понесені судові витрати в розмірі 768,40 грн. Ухвалою судді від 01 липня 2019 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків. 30 липня 2019 року до суду надійшла заява позивача з документами на виконання ухвали суду від 01 липня 2019 року з усуненням недоліків. Ухвалою судді від 12 вересня 2019 року було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, залучено сторін. Ухвалою судді від 08 жовтня 2018 року підготовче провадження було закрито, справа була призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою судді від 07 листопада 2019 року розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою учасників справи з викликом відповідача [PERSON] у судове засідання шляхом надання оголошення на офіційному веб - порталі судової влади України, а також засобами рекомендованого поштового зв`язку. Ухвалою судді від 27 січня 2020 року розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою учасників справи з викликом відповідача [PERSON] у судове засідання шляхом надання оголошення на офіційному веб - порталі судової влади України, а також засобами рекомендованого поштового зв`язку. Ухвалою судді від 27 лютого 2020 року постановлено провести заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] та представники третіх осіб - виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, як органу опіки та піклування, та Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради - у судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач просила розглянути справу за її відсутності, наполягала на позбавленні батьківських прав відповідача, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Керівництво третіх осіб не повідомили причини неявки в судове засідання своїх представників. Відповідач [PERSON] не прибув повторно у судові засідання, повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи засобами рекомендованого поштового зв`язку та шляхом подання оголошення на офіційному веб - порталі судової влади України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 17.08.2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу шлюбі мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке повторно видано Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 26.09.2014 року, за актовим записом № 774. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17 січня 2014 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 10.10.2013 року і до досягнення сином повноліття та аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 10.10.2013 року і до досягнення сином віку трьох років. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.11.2015 року шлюб між подружжям було розірвано, місце проживання малолітнього сина сторін після розірвання шлюбу визначено з матір`ю. Малолітній син сторін по справі постійно проживає з матір`ю - позивачем, перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач вихованням дитини не займається, інтересами, процесами виховання та станом здоров`я дитини не цікавиться, не сплачує кошти на утримання дитини і має заборгованість по аліментам. Виконавчим комітетом Кременчуцької міської Ради Полтавської області від 26 грудня 2019 року, яке не оскаржено відповідачем, було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно дитини, оскільки останній ухиляється від виконання батьківських обов`язків і вихованням дитини не займається. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав , якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною ; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного суду України в п.п.15, 16 постанови від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини , захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб , які незаконно її утримують , та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків , а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі , необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей ; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови, винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері) , так і для дитини ( ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Згідно із ч.4. ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсний обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи ( ч.5 ст.19 СК України). При цьому, суд може не погодитись із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим , суперечить інтересам дитини ( ч.6 ст. 19 СК України). Відповідно до положень ч.1. ст.11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Згідно із ч.3. ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа , в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування , прокурор а також сама дитина, по досягненню чотирнадцяти років. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п.2 ч.1. ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки ( один з батьків) мають довести , що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. З огляду на зазначене, суд вважає, що у матеріалах справи містяться достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , його свідоме нехтування своїми обов`язками як батька, його небажання брати участь у фізичному і духовному розвитку дитини, її навчання, небажання відповідача виконувати свої батьківські обов`язки. Суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини і за таких обставин необхідно позбавити його батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved