Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

У вересні 2015 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що відповідно до укладеного 30 грудня 2006 року кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 1 428,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, не сплачує отриманий кредит та відсотки за користування ним, у зв'язку з чим станом на 22 вересня 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 27627,77 грн., в тому числі: по кредиту суму 29 грн. 68 коп., по відсотках за користування кредитом суму 8210 грн. 36 коп., по комісії за користування кредитом суму 440,16 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов*язань за договором суму 18947,57 грн. Від цієї суми заборгованості слід відняти суму у розмірі 1045,29 грн., яка була задоволена рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 12 березня 2014 року з відповідача на користь банку, різниця становить - 26 582,48 грн., а також штрафу (фіксована частина) суму 500 грн., штрафу (процентна складова) суму 1329 грн. 12 коп. Отже, заборгованість до стягнення становить 28 411,60 грн. Просить стягнути з відповідача на його користь несплачену заборгованість за кредитним договором від 30 грудня 2006 року в сумі 28411 грн. 60 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що у грудні 2013 року банк звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості. Рішенням апеляційного суду Чернівецької області позов банку задоволено частково та стягнуто з нього 1 045,29 грн. заборгованості за кредитним договором . Рішення апеляційного суду залишено без змін. Вказав, що кінцевий термін погашення заборгованості - 30 грудня 2008 року. Строк виконання кожного щомісячного зобов*язання спливає згідно ч.3 ст.254 ЦК України у відповідне число останнього місяця строку. Останній платіж ним було здійснено 10 жовтня 2007 року. Пунктом 5.5 умов, які є складовою частиною кредитного договору, встановлено 5-ти річну позовну давність. Так умовами договору встановлено, що окремі самостійні зобов*язання, які деталізують обов»язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов*язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак, і початок перебігу строку позовної давності кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Отже, оскільки за умовами договору погашення кредиту, відсотків та інших платежів повинно здійснюватись позичальником частинами до 5-го числа кожного місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання позичальником кожного із цих зобов*язань. З урахуванням встановленої кредитним договором п*яти річної позовної давності за всіма щомісячними платежами, крім останнього платежу за грудень 2008 року, спливла 06 листопада 2013 року. Позов банком був пред*явлений 03 грудня 2013 року. Отже пред*явлення позовних вимог банком на сьогодні є безпідставним, так як позовна давність спливла ще 06 листопада 2013 року. А тому просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що 30 грудня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір. Відповідно до даного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 1428,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 12 березня 2014 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 1 045,29 грн. заборгованості за кредитним договором та 11,79 грн. витрат по сплаті судового збору. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2014 року рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 12 березня 2014 року залишено без змін. Рішення апеляційного суду відповідачем [PERSON] виконано, що стверджується довідкою Пенсійного фонду від 10 грудня 2015 року який проводив відрахування з пенсії відповідача на підставі постанови державного виконавця та в черві 2015 року приинив відрахування в зв»язку з повним виконанням рішення суду. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Згідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ст.267 ч.4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Суд встановив, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами до 5 числа кожного місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. З урахуванням встановленої кредитним договором 5-ти річної позовної давності, позовна давність за останнім щомісячними платежем сплила 5 грудня 2013 року, так як останній платіж за договором відповідач мав здійснити 5 грудня 2008 року. Відповідач в судовому засіданні зробив заяву про застосування позовної давності, що є підставою для відмови в позові в зв»язку з пропуском строку позовної давності. На підставі викладеного, ст.ст. ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed