Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є пенсіонером по інвалідності. 10.12.2019 року за результатами МСЕК йому встановлено ІІ групу інвалідності довічно. В травні 2020 року на адресу Коломийської автомобільної школи, в якій він раніше був працевлаштований, надійшов лист приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В., відповідно до якого останній направив до виконання та до відома постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 29.04.2020 року, виконавче провадження № 61778841. Останнє відкрито на підставі виконавчого напису № 3736, виданого 09.09.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є.М. Стягувачем у виконавчому провадженні є ТзОВ "Фінансова компанія управління активами", а боржником - позивач. 29.07.2020 року на запит його адвоката Табінський О.В. надіслав копії заяви про примусове виконання рішення, виконавчого напису та постанови про відкриття виконавчого провадження, однак, відповіді від приватного нотаріуса Остапенка Є.М. не отримано. Позивачу не відомо, що стало підставою для винесення виконавчого напису про стягнення з нього на користь відповідача 6\~850,63 грн., оскільки жодних фінансових відносин зі стягувачем за виконавчим написом він не мав, не отримував письмової вимоги (повідомлення) від відповідача, ним не визнається розмір заборгованості, нарахований стягувачем, оскільки він позбавлений будь-якої інформації зі сторони фінансової установи щодо кредитних зобов`язань. Відповідачем не надіслано позивачу листа з вимогою про усунення порушень за кредитним договором, що позбавило його можливості бути вчасно поінформованим про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги відповідача, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. При цьому, нотаріусом не перевірено надіслання такої вимоги та отримання її позивачем, що унеможливило подання ним нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди чи про пропущення відповідачем строку позовної давності. Тобто, нотаріус при вчиненні напису не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим не виконав норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Тому позивач просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судове засідання не з`явився. Його представник, адвокат Романишин Д.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві, просить позовні вимоги задовольнити. При цьому зазначив, шо позивачем погашена сума заборгованості за кредитним договором в 2013 році. Приватним нотаріусом при видачі вказаного виконавчого напису не перевірено безспірність заборгованості та стягнуто заборгованість за період з 2014 по 2019 роки, незважаючи на те, що строк позовної давності щодо пені становить 1 рік. При цьому представником відповідача не подано документів, які б свідчили про безспірність суми заборгованості, а навпаки у поданій ним заяві останній вказує, що минув строк давності. Позивач жодної заборгованості перед відповідачем не має, тому не бажає погоджуватися на мирне врегулювання спору. Представником відповідача також не надано договору переходу до нього прав вимоги за кредитним договором. Згідно з цим виконавчим написом тричі відступлено право вимоги різним фінансовим установам, при цьому позивачу жодних вимог від них щодо сплати заборгованості не надходило. Станом на 2014 рік позивач заборгованості за кредитним договором не мав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про його час і місце повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про одержання ним судової повістки-виклику. 04.12.2020 року представник відповідача [PERSON] , як особа, яка подає відзив на позовну заяву, надіслав до суду листа (клопотання про врегулювання спору за участю судді), відповідно до якого вказує, що даний спір можливо вирішити в мировому порядку за умов взаємних поступок, оскільки наявність заборгованості за кредитним договором позивачем не спростовується, лише містяться посилання щодо надмірно великої суми заборгованості, у зв`язку з чим пропонує вирішити даний спір на наступних умовах. У разі сплати коштів в розмірі 1\~200 грн. на розрахункові рахунки відповідача до 18.12.2020 року частина заборгованості у розмірі 5\~650,63 грн. буде списана, а заборгованість за кредитним договором №3427/2036СLВРТ від 07.11.2013 року та виконавчим написом № 3736 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі. Заборгованість, за якою минув строк позовної даності в разі, якщо відповідні заходи щодо її стягнення не привели до позитивних наслідків в розумінні положень пп. «а» пп.14.1.11 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України підлягає списанню та оподаткуванню в розмірі 18 %, тому розмір податкового боргу позивача перед державою складатиме 1\~233,11 грн. (6\~850,63*18 %). При цьому, у разі списання заборгованості, інформація з бюро кредитних історій про наявність проблемної/непогашеної заборгованості не зникає (а.с. 70). Причин своїх неявок представник відповідача суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦПК України врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті. Ухвалами Коломийського міськрайонного суду від 15.10.2020 року та 12.11.2020 року відкладено підготовче засідання в даній справі. Згідно з ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 30.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 04.12.2020 року представник відповідача надіслав до суду вищевказане клопотання про врегулювання спору за участю судді, тобто після закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, при цьому згоди позивача на врегулювання спору за участі судді до суду не надходило. Третя особа, приватний нотаріус Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, 27.10.2020 року надіслав до суду листа, в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності, з 01.10.2019 року ним припинено нотаріальну діяльність по Харківському міському нотаріальному округу, а документи діловодства та архіву передані до Харківського обласного державного нотаріального архіву (а.с. 51). Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський О.В. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надійшло заяв про розгляд справи у його відсутності. За таких обставин, з урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача і третіх осіб. Суд, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом ст.ст. 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з\~ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 09.09.2019 року приватним нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3736, яким запропоновано стягнути з позивача невиплачені в строк грошові кошти на користь ТзОВ «Фінансова компанія управління активами», якому ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 20182407-1/2 від 24.07.2018 року, якому в свою чергу ТзОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 1706/01 від 17.06.2015 року, якому в свою чергу ПАТ "Платинум Банк" на підставі договору факторингу № 20141028-Г від 28.10.2014 року відступлено право вимоги за кредитним договором зі страхуванням життя позичальника № 3427/2036CLBPT від 07.11.2013 року за період з 27.10.2014 року по 29.07.2019 року в розмірі 6 850, 63 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 2 933,73 грн.; заборгованості за нархованими та несплаченими процентами - 656,32 грн.; заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею 3 110,58 грн., а також 150,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису (а.с. 13). Згідно із заявою директора ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Велікданова С.К. № 57\~346 від 03.10.2019 року про примусове виконання рішення останній звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. з приводу примусового виконання рішення на підставі вищевказаного виконавчого напису, на якій наявна відмітка приватного виконавця - 08.04.2020 року (а.с. 12). 09.04.2020 року приватним виконавцем Табінським О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61778841 щодо виконання вищевказаного виконавчого напису, копію якої згідно із супровідним листом направлено позивачу та відповідачу (а.с. 14, 15). 29.04.2020 року цим же приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] у виконавчому провадженні з примусового виконання вказаного виконавчого напису (ВП № 51778841), яку супровідним листом направлено позивачу, відповідачу та Коломийській автомобільній школі Товариства сприяння оборони, оскільки згідно з вказаною постановою встановлено, що боржник отримує в останній доходи (а.с. 7,8). Відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України 22.02.2012\~року №\~296/5 та зареєстрований за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. \~ \~ \~ \~ З урахуванням приписів ст.ст. 15,16,18 ЦК України, ст.ст. 50,87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. \~ \~ \~ \~ Як зазначено в постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року в справі №201/15282/16-ц провадження № 61-40796св18, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст. 87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, оскільки позивачем заперечується факт існування фінансових відносин зі стягувачем за виконавчим написом та відсутність інформації про отримання ним письмової вимоги (повідомлення) стягувача, а також невизнання позивачем розміру заборгованості, нарахованої стягувачем, оскільки остання ним погашена до відступлення прав вимоги за договором факторингу, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення, а нотаріус при вчиненні напису не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, яка є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчогого напису, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, а відповідачем вказані обставини не спростостовані, суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства, у зв`язку із чим його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнений позивач на підставі п. 9 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як особа з інвалідністю ІІ групи, що стверджується даними відповідного посвідчення серії [NUMBER] від 10.12.2019 року (а.с. 6). На підставі вищевикладеного та,

Outcome: approved