Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

У грудні 2013 року до суду надійшов позов [PERSON] до Центрально-Міської районної адміністрації Макіївської міської ради "Про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини". У лютому 2014 року позивач [PERSON], скориставшись правом, наданим йому положеннями частини 2 статті 31 Цивільного процесуального кодексу України, вточнив свої вимоги, надавши відповідну позовну заяву до Макіївської міської ради "Про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини", на обґрунтування якої зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON], після якої залишився жилий будинок [ADDRESS]. У строки, передбачені законом, до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини він не звертався, бо вважав, що згідно статті 1261 Цивільного кодексу України автоматично вступає у спадкування, так як інших спадкоємців за законом не має. У жовтні 2013 року під час звернення до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, йому відмовили в оформлені спадщини у зв'язку з тим, що ним пропущений 6-ти місячний строк для прийняття спадщини після смерті матері, що йому було не відомо. Вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, з огляду на те, що смерть матері як найближчої для нього людини глибоко вразила його і він перебував у вкрай незадовільному емоційно-психологічному стані й був не здатний вирішувати питання оформлення спадкових прав. Він ніколи не відмовлявся від цієї спадщини, а інших спадкоємців не існує. Просив визначити йому додатковий строк у два місяця для прийняття спадщини після сперті матері - [PERSON], померлої [INFO]. Позивач [PERSON] до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача Макіївської міської ради до суду також не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином, надав суду лист, в якому зазначив, що проти заявлених позовних вимог вони не заперечують й просять справу розглянути за відсутності їх представника. Відповідно до частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у сторін по справі свідчать заява позивача та лист відповідача /вхідний № 8185/14-вх від 16.04.2014 року та вхідний № 12997/14-вх від 25.06.2014 року/, що міститься в матеріалах справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання позивачем та представником відповідача особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог та представник відповідача при їх визнанні, перевіривши їх доказами, що досліджені у судовому засіданні й відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а саме: дослідивши матеріали справи, що містять письмові докази у справі, - суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. 19 лютого 1987 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 19 лютого 1987 року зроблено запис за № 491. Після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище «[PERSON]». Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу /серії [NUMBER]/, виданим Палацом одруження міста Макіївки Донецької області /а. с. 10/. Відповідно до свідоцтва про народження /серії [NUMBER]/, виданого повторно 18.10.2013 року Гірницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO], про що 27.09.1988 року складено відповідний актовий запис № 14-в, та його батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] /а. с. 6/. Згідно свідоцтва про смерть /серії [NUMBER]/, виданого 25.08.2004 року Макіївським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, [PERSON] помер [INFO], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 1876 /а. с. 9/. Зі свідоцтва про смерть /серії [NUMBER]/, виданого 17.09.2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області убачається, що [PERSON], померла [INFO], про що в книзі реєстрації смертей 17.09.2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 1788 /а. с. 5/. Відповідно до відомостей, що містяться в довідці, виданої Виконавчим комітетом Центрально-Міської ради народних депутатів від 26.10.1982 року, [PERSON], [INFO], є власником будинку [ADDRESS] /а. с. 7/. Згідно довідки, наданої Начальником Макіївського Бюро технічної інвентаризації від 29.10.1982 року, [PERSON], [INFO], є власником будинку [ADDRESS] /а. с. 8/. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру /спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину/ № 37626097, наданої 13.06.2014 року о 15:09 Першою Макіївською державною нотаріальною конторою /параметри запиту [PERSON]./, вбачається, що у Спадковому реєстрі така інформація відсутня. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру /заповіти/спадкові договори/ № 37626113, наданої 13.06.2014 року о 15:10 Першою Макіївською державною нотаріальною конторою /параметри пошуку [PERSON]./, у Спадковому реєстрі інформація щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON], [INFO], відсутня. Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року. Відповідно до положень частини 1 статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Положення частини 1 статті 1217 Цивільного кодексу України визначають, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З огляду на положення частини 1 статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно до приписів частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 статті 1269 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто /частина 2 статті 1269 Цивільного кодексу України/. Норма права, що міститься у частині 1 статті 1270 Цивільного кодексу України, передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому, частина 2 статті 1220 Цивільного кодексу України передбачає, що часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно частин 1 та 2 статті 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємиць протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Але за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, оцінюючи представлені позивачем докази, суд дійшов висновку про те, що строк для прийняття спадщини позивач пропустив з поважної причини і вважає можливим надати йому додатковий строк (на його прохання два місяці з дня набрання цим рішенням законної сили), достатній для подачі заяви про прийняття спадщини На підставі викладеного,

Outcome: approved