Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який просить суд стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», заборгованість 54686,13 грн., а також стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 11.09.2014 року між ПАТ "Альфа Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500959392 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 36593,03 грн., а останій зобовязався повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, неускойку та інші платежі в сумі, строки та на умовах що передбачені договором. Проте [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором № 500959392 від 11.09.2014 року не виконував в звязку з чим станом на 18.11.2015 року виникла заборгованість в сумі 54686,13 грн. яка складається з заборгованості: за кредитом - 36593,03 грн., по відсотках - 6431,91 грн., по комісії - 9261,19 грн. та штрафу в сумі 2400,00 грн., яку відповідач в добровільному порядку не погашає. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши заяву в якій просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, ухиляється від отримання поштового повідомлення, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність, згідно ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено судом, 11.09.2014 року між ПАТ "Альфа Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 500959392 згідно якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 36593,03 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 15,99 % річних, строком до 12.09.2019 року (а.с. 3, 3-7). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із матеріалів справи відповідач [PERSON] належним чином умови договору не виконував в результаті чого станом на 18.11.2015р. має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 54686,13 грн. яка складається з заборгованості: за кредитом - 36593,03 грн., по відсотках - 6431,91 грн., по комісії - 9261,19 грн. та штрафу в сумі 2400,00 грн. (а.с. 10, 11). Позивачем на виконання умов кредитного договору відповідачу була направлена вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана (а.с.19-22). Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Договору, у раз: невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту і та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошові сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушенні боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, враховуючи те, що відповідачем не було належним чином виконано умови вищезазначеного кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved