Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

01.11.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Мотивувала позов тим, що перебуває в шлюбі з [PERSON], який є батьком двох дітей [PERSON], 2002р.н., [PERSON], 2016р.н. Відповідач працює, його заробіток складає близько 5 тисяч грн. на місяць, однак матеріально дітей не забезпечує. Вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за меншою дитиною до досягнення нею 3-х років, єдиним джерелом доходу є виплата допомоги на меншу доньку в розмірі 860 грн., тому просила стягувати з відповідача на її користь на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку відповідача щомісяця до досягнення дітьми повноліття. На підставі ст. 84 СК України також просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку щомісяця до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, пояснила, що 30.12.2002р. народилась донька [PERSON], а 10.04.2016 року донька [PERSON], їх батьком є [PERSON]. Вони з відповідачем перебувають в шлюбі, проживають разом, однак він зловживає алкогольними напоями і коштів взагалі на дітей не надає. З метою забезпечення належних умов для утримання двох дітей, стабільності отримання коштів, запобігання витрачання відповідачем заробітку не в інтересах сім`ї, вона бажає, щоб аліменти стягувались в примусовому порядку, а відрахування з заробітної плати відповідача проводились бухгалтерією в розмірі 1/3 частки доходу. Оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за меншою дитиною, власного доходу не має, просила також стягувати аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку відповідача щомісяця до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що вимоги не обґрунтовані, він дітей утримує, ходить на батьківські збори, сплачує комунальні платежі, купує необхідні побутові речі в дім, а позивачка лише витрачає кошти на власні потреби. Надав суду квитанції, якими підтверджуються оплата відповідних послуг та придбання побутової техніки, а також копію довідки з КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 31.05.2016р., згідно якої вбачається, що [PERSON] на диспансерному обліку з приводу хронічного алкоголізму, наркоманії, токсикоманії не перебуває, під час огляду ознак хронічного алкоголізму, наркоманії, токсикоманії не виявлено. Підтвердив, що має доход приблизно 4000 грн. на місяць, інших утриманців не має. Однак він навчається та сплачує кошти за навчання, зі свого заробітку погашає кредити, тому просив суд відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилась 30 грудня 2002 року (а.с. 4), а [PERSON] 10 квітня 2016 року (а.с.5). Їх батьками є [PERSON], [PERSON]. Сторони перебувають у шлюбі, проживають разом. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Враховуючи те, що сторони між собою не погодили питання щодо утримання дітей, спір підлягає вирішенню в примусовому порядку. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, платника аліментів, те, що відповідач має стабільний дохід, інших утриманців не має. Також суд приймає до уваги, що позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за меншою дитиною, враховує потреби неповнолітніх дітей, тому суд приходить до висновку, що 1/3 частка всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, яка буде стягуватись на дітей доньку [PERSON] та доньку [PERSON], починаючи з 01.11.2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, буде обґрунтованою та законною. Заперечення відповідача і твердження про те, що він несе витрати на оплату свого навчання, погашення кредитів, придбання меблів і техніки в квартиру, оплату комунальних послуг, тому не може сплачувати аліменти на дітей, є безпідставними, оскільки такі витрати не повинні порушувати права дітей на забезпечення їх утримання. Відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, працює, інших утриманців не має, тому зобов`язаний забезпечувати матеріально сім`ю. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи наведені обставини, суд вважає також необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 01.11.2016 року і до досягнення донькою [PERSON] трьох років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір (за дві вимоги майнового характеру) в загальній сумі 1102,40 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved