Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1481, яким пропонується звернути стягнення на майно, а саме: квартиру № 70, розташовану по вул. Героїв Сталінграду в м. Дніпропетровську, що належить їй та [PERSON], яка є її майновим поручителем, для задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 1\~358\~654 грн. 75 коп. В обґрунтування позову вказали, що 24 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], було вчинено виконавчий напис № 1481 про звернення стягнення на її та [PERSON], а саме на квартиру № 70, розташовану по вулиці Героїв Сталінграда в м. Дніпропетровську для задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк» в сумі 1 358564 грн. 75 коп. Згідно виконавчого напису, зазначене майно квартира, яка на підставі іпотечного договору (при рефінансуванні) № 1012/Zфактів 07, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 19 листопада 2007 року за реєстровим № 9287 є забезпеченням виконання зобовязань [PERSON] згідно кредитного договору № 1012/ФКВ-07 від 19 листопада 2007 року передане в іпотеку ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору про передачу активів та кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 30 червня 2010 року за реєстровим № 22568 строк платежу за яким настав 16 червня 2014 року. Строк за який проводиться стягнення з 01 липня 2010 року по 16 червня 2014 року. Про існування виконавчого напису їй стало відомо 22 вересня 2015 року з отриманої поштою постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 03 вересня 2015 року з виконання вищевказаного виконавчого напису. Вважає, що вчинення нотаріального напису нотаріуса було проведено з порушенням вимог діючого законодавства, у звязку з чим він є таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. 19 листопада 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк», як кредитором та [PERSON], як позичальником, було укладено кредитний договір № 1012/ФКВ-07, згідно ч. 1 якого кредитор надає позичальнику кредит в сумі 59500 доларів США строком на 180 місяців, тобто до 18 листопада 2022 року, з цільовим використанням поточні потреби, з фіксованою відсотковою ставкою за користування кредитом 14,5% річних. 24 березня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та нею було укладено додатковий договір № 1012/2 до кредитного договору № 1012/ФКВ-07, згідно якого загальна сума кредиту була збільшена та виплачена сторонами у сумі 79500 доларів США. В забезпечення зобовязань по кредитному договору № 1012/ФКВ-07 від 19 листопада 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк», як іпотекодержателем та [PERSON] та нею, як іпотекодавцями було укладено іпотечний договір № 1012/Zфквп-07, предметом якого є нерухоме майно, а саме квартира № 70, розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, будинок 26 а, яким забезпечуються вимоги іпотекодержателя за кредитним договором № 1012/ФКВ-07 в сумі 59500 доларів США. 24 березня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та нею було укладено додатковий договір № 1 про внесення змін і доповнень до іпотечного договору № 1012/Zфквп-07 від 19 листопада 2007 року, згідно якого іпотека забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором № 1012/ФКВ-07 в сумі 79500 доларів США. В листопаді 2009 року ТОВ «Український промисловий банк» звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором для задоволення вимог кредитора в сумі 6798158 грн. 53 коп. визначених станом на 06 листопада 2009 року. Таким чином, первісний кредитор ТОВ «Український промисловий банк» відповідно до положень ст. 1050 ЦК України та пунктів 4.3.4, 6.2 кредитного договору скористався правом на повернення кредиту достроково і в односторонньому порядку визначив строк повного дострокового виконання зобовязань 06 листопада 2009 року. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2010 року було залучено до участі у справі в якості позивача правонаступника ТОВ «Український промисловий банк» - ПАТ «Дельта Банк». Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2012 року позов ПАТ «Дельта Банк» було задоволено частково, стягнуто з неї на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 1012/ФКВ-07 від 19 листопада 2007 року у розмірі 830239 грн. 56 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 599284 грн. 64 коп.; заборгованість за відсотками 230\~954 грн. 89 коп.; стягнуто судові витрати. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» відмовився від задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та визначився з поверненням кредиту шляхом стягнення грошових коштів з позичальника. В протиріч вимогам ст. 590 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку»,ст.. 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України ПАТ «Дельта Банк» до неї та [PERSON], як іпотекодавців, з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки протягом трьох років від дня настання строку виконання основного зобовязання, який був змінений ТОВ «Український промисловий банк» відповідно до пунктів 4.3.3, 6.2 кредитного договору і визначений датою 06 листопада 2009 року, ані до суду, ані до нотаріусів не звертався. Отже, зазначення у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 24 вересня 2014 року про строк настання платежу 16 червня 2014 року не відповідає дійсному строку настання виконання грошових зобовязань по кредитному договору № 1012/ФКВ-07, встановленому ТОВ «Український промисловий банк» та його правонаступником ПАТ «Дельта Банк» - 06 листопада 2009 року. З іпотечного договору від 19 листопада 2007 року вбачається, що в ньому не встановлено строки, після якого іпотека припиняється, а умова іпотечного договору (п.6.2) про його дію до повного виконання зобовязань. Забезпечених іпотекою, не є встановленим строком припинення дії іпотеки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 ЦК України та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосування норми ст. 257, ч. 2 ст. 590 ЦК України, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», п п 3.1,3.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якими визначено право кредитора (іпотеко держателя) звернути стягнення на предмет іпотеки протягом трьох років від дня настання строку виконання основного зобовязання. Звертаючись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON]. пат «Дельта Банк» приховав інформацію щодо наявності рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2012 року і подав приватному нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису, які не відповідали дійсним правовідносинам кредитора (іпотеко держателя) та позичальника. Як наслідок приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис поза межами строку, протягом якого його можливо було вчинити, чим порушені вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Також, даний виконавчий напис не відповідає вимогам ст. 4 «зміст виконавчого напису» та пункту 7.3 ст. 7 «Дослідження доказів при вчиненні виконавчого напису» Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року за № 282/20595, а саме, стягувану видаються виконавчі написи на кожного боржника окремо відповідно до списку., а даний виконавчий напис вчинено відносно одразу двох боржників (іпотекодавців), а також у виконавчому написі не визначено на яку частину майна кожного з боржників необхідно звернути стягнення, а саме: яка частина майна належить боржнику [PERSON] і яка їй. У виконавчому написі відсутня точна адреса майна, на яке запропоновано звернути стягнення, тобто не визначено точно предмет іпотеки. Лише зазначено квартира № 70, розташована по вул. Героїв Сталінграду у місті Дніпропетровську Дніпропетровської області без номеру будинку, в якій розташований предмет іпотеки. З огляду на ту обставину, що на час вчинення виконавчого напису вже було в наявності рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з неї заборгованості по кредитному договору № 1012/ФКВ-07 за період з 06 листопада 2009 року по 19 липня 2011 року в розмірі 830239 грн. 56 коп. слід зробити висновок про те, що після вчинення виконавчого напису нотаріуса сума заборгованості по тілу кредиту двічі була стягнута на користь ПАТ «Дельта Банк», а також сума заборгованості по відсоткам за період з 01 липня 2010 року по 19 липня 2011 року також стягнута двічі. На даний час, постановою державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ від 23 жовтня 2015 року ВП № 48736755 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 1481 від 24 вересня 2014 року закінчено і виконавчий напис надіслано для подальшого виконання за їх місцем проживання та за місцем знаходження майна до Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ, у звязку з чим, позивачка вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, але від представника позивача надійшла заява з проханням розглянути справу у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, але від представника надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. У судове засідання представник відповідача не зявився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без участі представника. Позовні вимоги не визнає у повному обсязі та просить в їх задоволенні відмовити у повному обсязі. У судове засідання третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] не зявилася, але надіслала заяву з проханням розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги не підтримує, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526. 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що 19 листопада 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1012/ФКВ-07, згідно умов якого банк надає позичальнику на поточні потреби кошти у сумі 59500 доларів США на строк 180 місяців. Процентна ставка за користування кредитом складає 14,5% річних з комісією за надання кредиту у розмірі 1% від суми кредиту. Дата повернення кредиту 18 листопада 2022 року. Також, 19 листопада 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено додатковий договір 1012/1 до кредитного договору № 1012/ФКВ-07 (а.с. 8-13). В забезпечення зобовязань по кредитному договору № 1012/ФКВ-07 від 19 листопада 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк», як іпотекодержателем та [PERSON] та [PERSON], як іпотекодавцями було укладено іпотечний договір № 1012/Zфквп-07, предметом якого є нерухоме майно, а саме квартира № 70, загальною площею 77,7 кв.м. та житловою площею 51,4 кв.м. в житловому будинку літ. А-9, що складається з: 1-коридору, 2- кладова, 3,4,5,6 житлові, 7 кухні, 8 ванна, 9 туалет, І лоджія, розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, будинок 26 а, яким забезпечуються вимоги іпотекодержателя за кредитним договором № 1012/ФКВ-07 в сумі 59500 доларів США. Даний договір було посвідчено нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 9287. Відповідно до п. 4.3 іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або з порядком задоволення вимог іпотекодержателя, передбаченими п. 4.4 цього договору (а.с. 14-16). 24 березня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 про внесення змін і доповнень до іпотечного договору № 1012/Zфквп-07 від 19 листопада 2007 року, згідно якого іпотека забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором № 1012/ФКВ-07 в сумі 79500 доларів США (а.с. 17). 27 грудня 2012 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто зі [PERSON]\~на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором № 1012/Zфлвіп-07 від 19 листопада 2007 року \~ у розмірі \~830\~ 239 грн. 56 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 599\~ 284 грн. 67 коп.; заборгованість за відсотками 230 \~954 грн. 89 коп.. а також стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір \~в розмірі 1700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. 00 коп., а всього 1820 (одну тисячу вісімсот двадцять) грн. 00 коп. в іншій частині позову відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2013 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2012 року залишено без змін (а.с. 19-22). 08 жовтня 2012 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 2-481/2011 було видано виконавчий лист. 26 жовтня 2015 року заступником начальника Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49126696 за виконавчим написом № 1481 виданого 24 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 24). Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції листом від 26 жовтня 2015 року за № 21795/02 повідомив [PERSON] про дану постанову. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється\~главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про нотаріат»,\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~ст. 12 вказаного Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31 січня 1992 року за № 2, при вирішенні питання щодо обґрунтованості позовних вимог суди мають виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи службової особи компетенцією і порядком їх вчинення, не допускаючи при цьому як потурання відхиленням від зазначеного порядку, так і формального скасування нотаріальної дії, коли ці відхилення не вплинули на її вчинення. Пунктом 13 передбачено, що при вирішенні справ, пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат"виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року N 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Пунктом 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Підпунктом 1 1 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису по іпотечним договорам, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов'язанням до закінчення строку виконання основного зобов'язання подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов'язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Для одержання виконавчого напису з кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки, на день вчинення виконавчого напису було ухвалено рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2012 року, яке набрало чинності 08 квітня 2013 року і яким стягнута заборгованість за кредитним договором № 1012/Zфквіп-07 від 19 листопада 2007 року, яка існувала станом на 06 листопада 2009 року, то наявність судового рішення відносно розміру заборгованості на час вчинення виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання цього виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України по справі № 6-27 цс15 від 04 березня 2015 року. Також судом встановлено, що виконавчий напис не відповідає вимогам статті 4 та п. 7.5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий напис вчинено відразу двох боржників: [PERSON] та [PERSON], а не окремо на кожного. У виконавчому написі не визначено на яку частину майна кожного з боржників необхідно звернути стягнення, а також у виконавчому написі відсутня точна адреса на яке запропоновано звернути стягнення, тобто не визначено точно предмет іпотеки. Зазначена лише квартира 70, розташована за адресою: вул. Героїв Сталінграда у м. Дніпропетровську (а.с. 18). Що стосується посилання позивача на те, що минув трирічний строк, то слід зазначити наступне. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Так само і підпунктом 3.1 пункту 3 Глави 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Як вбачається з іпотечного договору, в ньому не встановлено строк після якого іпотека припиняється, а умова іпотечного договору (п. 6.2) про його дію до повного виконання зобовязань, забезпечених іпотекою не є встановленим строком припинення дії іпотеки. Оскільки у кредитора виникло право предявляти вимогу про виконання зобовязання 06 листопада 2009 року, то строк настання платежу 16 червня 2014 року, вказаний приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу не відповідає дійсності і як наслідок було вчинено виконавчий напис поза межами, протягом якого його може бути вчинено. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» \~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому слід стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на користь [PERSON] судові витрати по справі у розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved