Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Транспортник» про встановлення розміру заробітної плати та зобов`язання вчинити певні дії (а.с.1-3). Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Маліновської В.М. від 31.08.2016р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні (а.с.15). Свої позовні вимоги з урахуванням уточнення позовних вимог (а.с.97-100), Позивач обгрунтовує тим, що в період з 20.01.1986р. по 02.09.1986р. він ( [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] » згідно свідоцтва про зміну прізвища від 20.08.1991р. [NUMBER] ) перебував у трудових відносинах з Київським автотранспортним підприємством 09101, яке в даний час перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Транспортник», де працював на посаді водія 3-го класу з погодинною тарифною ставкою при 8 годинному робочому дні. В зв`язку з отриманням спецзавдання, на підставі наказу № 147-к від 26.05.1986р. Позивач був відряджений в зону відчуження до м. Чорнобиль і в період з 29 по 31 травня 1986 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, де від впливу іонізуючого випромінювання втратив своє здоров`я та став інвалідом 2-ої групи, відтак має право на пільги та компенсації встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В кінці 2014 року Позивач дізнався, що у видану йому довідку про заробітну плату не включили заохочувальну премію в розмірі 400 крб, в зв`язку з чим він звернувся до відповідача з проханням провести перерахунок його заробітної плати за період роботи у зоні відчуження у м. Чорнобиль та включити у довідку про заробітну плату одноразову заохочувальну премію 400 крб, що виділялась Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР у розпорядження Міненерго СРСР, і видати йому нову довідку про заробітну плату в зоні відчуження Чорнобильської АЕС за період з 29.05.1986р. по 31.05.1986р. в розмірі 542,84 крб., з урахуванням премії в розмірі 400 крб. У відповіді № 101/д від 17.08.2016р. ПАТ «Транспортник» відмовило Позивачу у проведенні перерахунку його заробітної плати у 16986р., мотивуючи це тим, що шляхові листи та табелі робочого часу були знищені, в зв`язку з закінченням терміну зберігання. Позивач вважає дії Відповідача у відмові провести перерахунок його заробітної плати та видачі нової довідки для пред`явлення в ПФУ протиправними, оскільки після аварії на ЧАЄС 26 квітня 1986 року уряди колишнього СРСР та Української PCP ухвалили безліч рішень із грифом «секретно» щодо оплати праці осіб ліквідаторів, тому йому не було невідомо, незважаючи на те, що «секретність» зняли у 2001 році. Разом з тим, у зв`язку з прийняттям постанови KM України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому стало відомо, що розрахунок та виплата заробітної плати за період праці в зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС в 1986 році зроблені невірно, без врахування вимог Законів Уряду, з яких знято гриф "таємно", та "Для службового користування", які регламентували порядок оплати праці у 30-ти км зоні відчуження, а саме: відповідно до підпункту 3 п.1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 (порядок виплати премії визначено Розпорядженням РМ СРСР №1512-р від 24.06.1986 року) запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР і розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб., яка враховується при призначенні пенсії. Отже праця Позивача, за період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 29.05.1986р. по 31.05.1986р., повинна бути оплачена з врахуванням всіх вище вказаних постанов та розпоряджень. Із довідки № 3331-12 від 19.06.1996р., виданої ЗАТ «Транспортник» вбачається, що за роботу в зоні відчуження Позивачу виплачена заробітна плата в розмірі 142,84 крб., проте оскільки останній безпосередньо брав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, де виконував особливо важливе спецзавдання, тому мав право і на виплату одноразової заохочувальної премії в розмірі 400 крб, тому заробітна плата Позивача в період з 29 по 31 травня 1986 року має становити 542,84 крб. (142,84 крб. фактично виплачена заробітна плата та 400 крб. неврахована одноразова заохочувальна премія). Враховуючи вищевикладене, з урахуванням уточнень до позовної заяви, Позивач просив: 1) визнати неправомірними дії посадових осіб публічного акціонерного товариства «Транспортник» щодо відмови [PERSON] у включення в довідку про заробітну плату премії у розмірі 400 крб. та у видачі довідки за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС; 2) зобов`язати ПАТ «Транспортник» здійснити перерахунок заробітної плати [PERSON] відповідно до норм нормативно-правових актів колишнього Союзу РСР, Кабінету Міністрів УРСР, Держкомпраці України та Укрпрофради відносно оплати праці в зоні відчуження ЧАЕС під час ліквідації наслідків аварії і зобов`язати видати для пред`явлення в Управління Пенсійного фонду України довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 29.05.1986р. по 31.05.1986р., для обчислення пенсії, враховуючи оплату праці за дні роботи в зоні ЧАЕС в розмірі 142,84 крб. (згідно із довідкою № 3331-12 від 19.06.1996р.) та одноразову премію в розмірі 400 крб. Відповідач подав суду заперечення проти позовної заяви (а.с.127-129), в яких зазначив, що згідно наказу № 147-К від 26.05.1986р. [PERSON] у складі інших робітників підприємства був направлений до Чорнобильської АЕС. У пункті 3 вказаного наказу зазначається, що оплату потрібно провести згідно Постанови Совету Міністрів СРСР від 07.05.1986р. (в якій не передбачена одноразова заохочувальна премія у розмірі 400 крб.) та Положення преміювання, розробленого на підприємстві. Так, у довідці про заробітну плату № 3331-12 від 19.06.1996р. враховано заробітну плату на підприємстві, тарифна ставка під час відрядження, оплата з урахування трьохкратності та премія 40%. Окрім того, відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986р. № 153/10-43 премія за роботу в зоні Чорнобильської АЕС виплачувалась у відповідності до діючого на підприємстві положення про преміювання. При цьому, в зазначене положення могли бути внесені зміни у відповідності до п.п.4 п. 1 Постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986р. № 207-7 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які зайняті на роботах, що пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобіганням забрудненню навколишнього середовища» (Постанова Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986р. № 665-195) щодо підвищення граничного розміру премій до 60 відсотків тарифної ставки (окладу) на місяць. Таким чином, на виконання вищезазначених документів Позивачу було нараховано преміальні (40 відсотків). Так, Постанова ЦК КПРС Президії Верховної Ради СРСР та Центральної Ради Професійних Спілок № 524-156 від 07.05.1986р. дає право, а не обов`язок, керівникам підприємств та організацій сплачувати працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, по підвищеним тарифним ставкам (або окладам) з урахуванням складності та терміновості робіт, що виконуються. Можливо керівництво АТП-13001 не вважало відрядження Позивача достатньо складним, тому одноразова заохочувальна премія не була йому нарахована. Окрім того, донарахування проводяться при наявності табеля обліку робочого часу (в оригіналі) за період в зоні відчуження, чи іншого документу первинного бухгалтерського обліку, які відсутні у Відповідача за збігом терміну їх зберігання (3 роки). В судовому засіданні Позивач підтримав позовні вимоги з урахуванням уточнень та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник Відповідача Безверха О.О. в судовому засіданні проти позову заперечила та просила відмовити у його задоволенні з підстав, зазначених у запереченнях. Заслухавши Позивача та представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (Позивач) в період з 20.01.1986р. по 02.09.1986р. перебував у трудових відносинах із Київським автотранспортним підприємством 09101, що підтверджується довідкою ПАТ «Транспортник» № 33/Д від 08.04.2014р. (а.с.6) та копією трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.79). На підставі наказу Автотранспортного підприємства 09101 від 26.05.1986р. № 147-к «Про участь робітників підприємства в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» в зв`язку з отримання спецзавдання в м. Чорнобиль для участі в ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС направлено зокрема [PERSON] (таб. № 3331) (а.с.7,46-48,130-132). Відповідно до довідки ЗАТ «Транспортник» № 3331 від 19.06.1996р. [PERSON] у період з 29.05.16986р. по 31.05.1986р. приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в м. Чорнобиль, за що по відомості № 62 від 11.07.1986р. виплачена заробітна плата в сумі 142 руб. 84 коп. з урахуванням 3-х кратного коефіцієнта відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укпрофради від 10.06.1986р. № 207-7, що складається з: - збереженого середнього заробітку за дні роботи в зоні відчуження 86 руб. 83 коп., - оплати праці за дні роботи в зоні 40 руб. 01 коп.; - премії за діючими системами преміювання за роботу в зоні відчуження\~ (40%) 16 руб. 00 коп. (а.с.8). Згідно довідки № 122 ПАТ «Транспортник» вих. № 01/08-02 від 01.08.2016р. встановлено, що [PERSON] був зайнятий у м. Чорнобиль з 29.05.1986р. по 31.05.1986р. на роботах, передбачених постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987р. № 1497-378 і постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986р. № 665-195, яка дає право на державну пенсію на пільгових умовах, згідно зі списком № 1, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. № 1173 (а.с.49). Так, згідно довідки № 33/Д від 08.04.2014р. на підставі наказу міністра автомобільного транспорту УРСР від 29.04.1986р. № 91 Київське автотранспортне підприємство 09101 перейменовано в Київське автотранспортне підприємство 33001, яке на підставі наказу міністра автомобільного транспорту УРСР від 27.07.1988р. № 3 перейменоване в Київське автотранспортне підприємство 13001, яке на підставі наказу по підприємству № 91 від 30.04.1994р. перейменоване в Орендне автотранспортне підприємство 13001, яке на підставі Декрету Кабінету Міністрів України від 29.05.1993р. № 57-93 і рішення організації орендарів АТП 13001 від 14.12.1994р. перетворено в Закрите акціонерне товариство «Транспортник», яке на підставі протоколу № 1/23 від 21.01.2013р. позачергових загальних зборів акціонерів перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Транспортник» (а.с.6). 20 серпня 1991 року [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про зміну прізвища, імені, по батькові 20.08.1991р. зроблено запис за № 45, що підтверджується Свідоцттвом про зміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] від 20.08.1991р. (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] в серпні 2016 року звернувся до ПАТ «Транспортник» із заявою, в якій просив провести згідно вимог чинного законодавства, перерахунок його заробітної плати та видати йому нову довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у м. Чорнобиль у період з 29 по 31 травня 1986 року із включенням до неї премії у розмірі 400 крб. та заробітної плати в сумі 142,84 крб. згідно із довідкою № 3331-12 від 19.06.1996р. (а.с.9-10). Листом вих. № 101/Д від 17.08.2016р. ПАТ «Транспортник» повідомило Позивача, що не може взяти на себе відповідальність на перерахунок його заробітної плати у 1986 році, оскільки для перерахунку потрібні шляхові листи та табелі робочого часу, терміни зберігання яких сплив та вони були знищені у 90-х роках, та порадило звернутись до Пенсійного фонду за місцем реєстрації, який встановлює розмір суми пенсійного забезпечення (а.с.11). Правилами ст. 49 Кодексу законів про працю України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Якщо розрахунки не було проведено своєчасно, донарахування провадяться при наявності табеля робочого часу (в оригіналі) за період роботи в зоні відчуження, завіреного підприємством, установою чи організацією, що відповідали за проведення конкретних робіт в зоні відчуження, чи іншого документу первинного бухгалтерського обліку, складеного у рік виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Нормою статті 15 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що видача довідок про заробіток за роботи (службу) в зоні відчуження, а також на територіях радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами за основним місцем роботи працівників того часу. Листом Міністерства праці і соціальної політики України від 13.04.2001 р. № 03-3/1652- 018-21 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» було розсекречено ряд нормативно-правових актів урядів СРСР та УРСР. Серед розсекречених в тому числі і Розпорядження РМ СРСР №1512-р від 24.06.1986 року, від 17 червня 1986 р. № 207-7, Постанова РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7. Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.1992 р. № 09- 3751, якщо підприємством було невірно нарахована заробітна плата за роботу в зоні відчуження, то підприємство на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством, розраховану таким чином заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсії. У разі коли підприємством, установою, організацією було неправильно проведено оплату праці осіб, які в період 1986 - 1990 роки брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в даний час підприємство, установа, організація повинні провести перерахунок заробітної плати згідно з чинним законодавством. Відповідно до підпункту 3 п.1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 (порядок виплати премії визначено Розпорядженням РМ СРСР №1512-р від 24.06.1986 року) запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Міністерством фінансів СРСР і Держпланом СРСР в розпорядження Міністерства енергетики та електрофікації СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб. (понад встановлені максимальні розміри премій) (а.с.37-39,56-58). За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. У всіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань. Згідно із ч. 4 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України. 01 січня 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Порядок). Із п. 1 цієї постанови Кабінету Міністрів України вбачається, що цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. У п. 1 даного Порядку передбачено, що за бажанням осіб пенсії можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. За змістом підпункту 4 п. 3 Порядку у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати. Пунктом 6 Порядку встановлено, що в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (не більш як 400 крб. на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку. Листом Міністерства праці України, Міністерства України у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС та Міністерства фінансів України від 29 жовтня 1992 року № 09- 3751 було роз`яснено, що вирішення грошових вимог осіб, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження та їм не була нарахована підвищена заробітна плата за основним місцем роботи відповідно до встановлених розмірів, повинно проводитись згідно із чинним законодавством України. Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пунктами 7, 17 даного Порядку передбачено необхідність подання до органу, що призначає пенсію, довідки про заробітну плату. В них, зокрема, зазначено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Відповідно до підпункту ґ) пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документами, необхідними для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону № 796-ХІІ). У відповідності до пункту 17 вказаного Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. Аналізуючи вищевказані нормативно-правові акти, позивач, на думку суду, має право на виплату премії в розмірі 400 крб. за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 29.05.1986р. по 31.05.19686р. Судом встановлено, що за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 29.05.1986р. по 31.05.1986р. [PERSON] відповідно до вимог чинного законодавства виплачена заробітна плата в сумі 142,84 крб., що підтверджується довідкою ЗАТ «Транспортник» № 3331 від 19.06.1996р. Так, крім одержання вказаної заробітної плати, Позивач, як особа, яка безпосередньо приймала участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має право на виплату також і премії в розмірі 400 крб., відтак всього за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль в період з 29.05.1986 року по 31.05.1986 року позивачу повинна бути виплачена заробітна плата в загальному розмірі 542,84 крб, що складається із 142,84 крб. заробітної плати та 400 крб. - премії. Згідно положень ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Беручи до уваги наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Транспортник» про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, - підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд також присуджує до стягнення з Відповідача на користь держави судовий збір в загальній сумі 551,20 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст. 49 КЗпП України, ст. 2 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 15, 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Листа Міністерства праці і соціальної політики України від 13.04.2001 р. № 03-3/1652- 018-21 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища», листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.1992 р. № 09- 3751, Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7, Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року, та

Outcome: approved