Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

У грудні 2019 року Державна екологічна інспекція в Одеській області звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу в розмірі 3 891,24 грн. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] здійснив незаконне знищення одного дерева породи «Дуб» на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області без дозвільних документів, що є порушенням ст.ст.10, 40 Закону України «Про рослинний світ». Даний факт зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення від 14.11.2018 р. за № 001297, складений держінспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 29.06.2021 року було замінено позивача Державну екологічну інспекцію в Одеській області на належного позивача - Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області). Представник позивача у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заперечення на позовну заяву, позов не визнає, посилаючись на те, що позивачем не доведено стан та якість зрубаного дерева, та приналежність і на чийому балансі воно знаходиться, при цьому сам факт того, що 14.11.2018 року ним було зрубане дерево, не заперечував (а.с.18-19). Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення розгляду справи останній до суду не подавав, суд приходить до висновку щодо розгляду справи у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені, виходячи з наступного. Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 001297 від 14.11.2018 р., 14.11.2018 р. о 15.00 годині [PERSON] здійснив незаконне знищення одного дерева породи «Дуб» на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (лісосмуга за межами населеного пункту) без дозвільних документів (а.с.9). Постановою про накладення адміністративного стягнення державного інспектора з ОНПС Мінкова І.П. від 15.11.2018 р. за № 001297, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. (а.с.10). Даних про скасування постанови суду надано не було. На підставі «Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року за № 665, що підтверджується відповідним розрахунком, було розраховано розмір шкоди, завданої вказаними діями відповідача, що становило 3 891,24 грн. (а.с.8). Відповідач в добровільному порядку завдані збитки не відшкодував і Державною екологічною інспекцією в Одеській області йому було направлено претензію про відшкодування заподіяної шкоди за № 107 від 26.11.2018 року (а.с.7), але шкоду до даного часу не відшкодовано. Відповідно до вимог ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», частина грошових стягнень за порушення норм і правил охорони навколишнього природного середовища та шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища спрямовується до спеціально створених фондів охорони навколишнього природного середовища у відповідних місцевих бюджетах за місцем заподіяння екологічної шкоди. Так, відповідно до ст.66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.40 Закону України «Про рослинний світ», порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Відповідно до ст.41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно ч.4 ст.68 цього ж Закону підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ст.ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст.107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 та п.8 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У поданому відзиві відповідач посилається на те, що позивачем не було доведено стан та якість зрубаного дерева, його приналежність і на чийому балансі воно знаходилося, однак жодних доказів того, що зрубане дерево не було розташоване на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області ним до суду надано не було, постанова про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності не скасована, отже, позовні вимоги мають бути задоволені. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved