Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

У лютому 2016р. позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить зобовязати відповідача не чинити перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з донькою; визначити наступні способи його участі у вихованні дитини шляхом безперешкодного спілкування з дитиною, без присутності матері доньки, першої та третьої п'ятниці місяця з 14.00год. до неділі 14.00год. з ночівлею за місцем його проживання, а також під час зимових, весняних, літніх, осінніх канікул в рівних частках, надати право батькам змінювати порядок побачень з дитиною за їх взаємною згодою; зобов'язати відповідача за два дні до дня його зустрічі з донькою, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.08.2005р. по 03.06.2015р., від якого мають доньку [PERSON], 01.10.2009р.народження; після розірвання шлюбу відповідач чинить перешкоди в його спілкуванні з дитиною, створює такі обставини, через які він не може нормально зустрічатися з дитиною. В листопаді 2015 року він звернувся з заявою до органу опіки та піклування щодо можливості спілкування з дитиною, було винесено відповідне рішення, але відповідачка його не виконує та продовжує створювати перешкоди в його спілкуванні з дитиною. У судовому засіданні позивач, його представник вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на зазначені обставини; відповідач не заперечувала проти виконання рішення органу опіки щодо участі батька у вихованні доньки, пояснила, що від виконання цього рішення не ухилялася, випадки, коли позивач не зустрічався з дитиною були викликані хворобою дитини, поганими погодними умовами; представник органу опіки пояснила, що до служби у справах дітей обидві сторони подавали заяви про недотримання протилежною стороною рішення органу опіки про участь батька у вихованні дитини, кожному з батьків розяснювалося про необхідність дотримання рішення та забезпечення інтересів дитини. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 26.08.2005р. по 03.06.2015р., від якого мають доньку [PERSON], 01.10.2009р. народження. Після розірвання шлюбу сторін дитина [PERSON] залишилась проживати разом з матірю. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.11.2015р. №991 було визначено участь батька у вихованні дочки [PERSON], йому надано можливість безперешкодного спілкування з дитиною першої та третьої п'ятниці місяця з 14.00год. до суботи 18.00год., а також під час зимових, весняних, літніх, осінніх канікул в рівних частках; надано право батькам змінювати порядок побачень з дитиною за їх взаємною згодою. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з їх донькою, позивач звернувся до суду за захистом свого права. Згідно із ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Відповідно до ст.ст.157,158 Сімейного кодексу України слідує, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обовязків тим з них, хто проживає окремо від дитини у письмовій формі з нотаріальним посвідченням. Крім того, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, і рішення про це вказаного органу є обовязковим для виконання. Стаття 159 частина перша СК України встановлює: якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. З пояснень сторін встановлено, що спілкування батька з дочкою продовжує мати місце, з періодичністю відповідно до порядку, визначеного у рішенні органу опіки від 13.11.2015р., більш того, дитина знаходиться у батька 2 рази на місяць з пятниці до неділі по узгодженості батьків в інтересах дитини. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, зобов'язавши відповідача не перешкоджати позивачу у вихованні та вільному спілкуванні з дочкою, визначивши способи участі цього відповідно до рішення органу опіки №991 від 13.11.2015р. з уточненням щодо збільшення часу спілкування батька з дочкою, а саме: першої та третьої пятниці місяця з 14.00год. до неділі 14.00год. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу пропорційно задоволених вимог також присуджуються з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial