overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

01 квітня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до його повноліття, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між позивачем і відповідачем зареєстровано 04 листопада 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а/с 5). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

01 квітня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 27 листопада 2004 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Куп'янського міського управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 192. Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання дитини та майнового спору між ними немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася по заяві про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Просить суд розглядати справу без фіксації судового процесу технічними засобами та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання також не з'явився по заяві про розгляд справи в його відсутність, з позовом згоден, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить розглядати справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 листопада 2004 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Куп'янського міського управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 192 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім'я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спору про місце проживання дитини та майновий спір відсутній, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

01 квітня 2014 року позивачка звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. В судове засідання відповідач не з'явився, надав письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції 14.04.2009 року, (а.с.8) від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], (а.с.10), який проживає з позивачкою. На протязі тривалого часу між сторонами виникали конфлікти, шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, спору про майно не мають. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

01 квітня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину зазначивши ,що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з січня 2007 року , від сумісного життя з відповідачем має неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . У зв'язку з тим, що матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає , вона просить суд стягувати з аліменти в розмірі 800 грн. щомісяця , починаючи від дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність , позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився , про день та час слухання справи повідомлений належно , причини неявки суду невідомі . Проаналізувавши матеріали справи, взявши до уваги заяву позивачки , суд знаходить вимоги позивачки обґрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні , сторони перебувають у шлюбі з 26 січня 2007 року , зареєстрованому Центрально - Міським РАЦС м. Кривого Рогу , актовий запис № 32 . Від сумісного життя вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні . Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей які потребують допомоги, а згідно зі ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі , або в частці від заробітку. Оскільки дитина , що потребує допомоги , перебуває на утриманні позивачки, то відповідач зобов'язаний виплачувати на її утримання аліменти . Розмір аліментів які просить позивачка у розмірі 800 грн. , суд вважає достатнім для забезпечення життєдіяльності дитини. Оскільки вимоги позивачки обґрунтовані, то суд їх задовольняє. Крім того, суд стягує з відповідача і судовий збір в доход держави, а згідно зі ст. 367 п.1 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню в розмірі стягнення платежів за один місяць На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

01 квітня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувають в шлюбі з 05 березня 1999 року, який зареєстрований Костянтинівською селищною радою Краснокутського району Харківської області, актовий запис № 02. Даний факт підтверджується довідкою 237-09-76 від 14.09.2005 року виданою Відділом РАЦС Краснокутськго РУЮ Харківської області. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON]. Діти проживають з позивачкою. Протягом шлюбу сімейні стосунки з чоловіком не склалися, відсутня належна увага з боку чоловіка, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сім'ю сторони не мають, в зв'язку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не прибула, проте через канцелярію суду надала заяву де просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав заяву, згідно якої проти розірвання шлюбу не заперечує та просить розглядати справу у його відсутність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

01 квітня 2014 року позивачка звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що діти проживають разом з нею, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Позивач до суду не з'явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позов просила задоволити. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 30 жовтня 1999 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] . Сторони проживають окремо, діти знаходяться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальну допомогу на їх утримання не надає. Наведене свідчить, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу виплати аліментів на дитину. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони в даний час спільно не проживають, діти знаходяться на утриманні позивачки, відповідач не працює і добровільно матеріальну допомогу на їх утримання не надає. За таких обставин з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей в судовому порядку в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно на кожну дитину. Крім того, в силу ст. 4 п.1 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

01 квітня 2014 року позивачка звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 08.11.2003 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Відповідач зловживає спиртними напоями, постійно проявляє до неї неповагу. Сімейні стосунки між ними припинилися, сумісне господарство не ведеться. Шлюб фактично розпався. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе. Вважає, що за таких обставин примирення між ними досягнуто бути не може. Посилаючись на викладені обставини просила шлюб розірвати та відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. У судовому засіданні позивачка позов уточнила, просила шлюб розірвати, прізвище не змінювати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Пояснив, що не згоден з посиланням позивачки на зловживання ним алкоголем, а сварки в сім'ї через малі заробітки. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 листопада 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.11.2003 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 02.03.2004 року та серії [NUMBER] від 03.09.2008 року відповідно. Судом встановлено, що сторони проживають разом, але подружні стосунки не підтримують, сумісне господарство не ведеться. Шлюб фактично розпався. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

01 квітня 2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що із відповідачем 05 серпня 1997 року уклала шлюб, від якого [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] - син [PERSON], які перебувають на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач переїхав проживати в [ADDRESS], матеріальну допомогу на утримання дітей добровільно не надає. На даний час [PERSON] працює в Камінь-Каширському управлінні водного господарства, де отримує заробітну плату. Просить стягнути з нього в свою користь аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/2 частина від усіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на стягненні з відповідача аліментів на утримання синів у вказаному в позові розмірі. Відповідач позов визнав повністю, згідний сплачувати аліменти в користь позивачки на утримання дітей в розмірі, якому вона просить. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є відповідач, що стверджено їх свідоцтвами про народження (а.с. 3), а перебувають вони на утримані позивачки, що не заперечує відповідач. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» № 719-VIІ від 16.01.2014 року передбачено, що з 1 січня 2014 року для дітей віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум становить 1286 грн., що 50 % становитиме 643 грн. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей сторін, відповідача, який, інших окрім синів [PERSON] та [PERSON], дітей не має, згідно довідки Камінь-Каширського управління водного господарства від 03 квітня 2014 року № 71/03/09 про доходи [PERSON], останній працює у названій організації та постійно отримує дохід середньомісячний розмір якого становить 1990 грн., у відповідності до вимог ст. 183 ч. 1 СК України, визначає аліменти в розмірі 1/2 частини від усій його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою повноліття, як того просить позивачка, оскільки отримуваний відповідачем дохід дозволяє йому сплачувати аліменти в такому розмірі. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання і суд стягує з відповідача в користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

01 квітня 2014 року прокурор Липоводолинського району Сумської області, діючи в інтересах малолітнього [PERSON], звернувся до суду з позовом. Вимоги мотивував тим, що рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 03 березня 2011 року [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Оскільки під час позбавлення батьківських прав не було вирішено питання щодо захисту житлових прав дитини, просив до досягнення малолітнім [PERSON] повноліття накласти заборону на відчуження належної [PERSON] 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] У судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги, відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав. Представники органів опіки та піклування у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 листопада 1998 року [PERSON] в порядку поділу майна подружжя виділено в натурі 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 03 березня 2011 року [PERSON] та [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно їх сина [PERSON], [INFO] (а.с.10-12). Малолітній [PERSON] проживає разом з опікуном - сестрою батька [PERSON] по [ADDRESS] Відповідно до довідки КП «Сумського міського МБТІ» від 12 серпня 2011 року [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] Згідно з довідкою виконкому Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 18 березня 2014 року [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.9). Згідно з п.2 ч.1 ст.248 СК України дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Таке ж положення закріплено в ч.3 ст.25 Закону України «Про охорону дитинства» і ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». У відповідності з ч.4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав суд вправі накласти заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Оскільки зазначеним рішенням суду про позбавлення [PERSON] батьківських прав, питання про заборону відчуження житла не вирішувалось, із метою захисту прав малолітньої особи, стосовно якої відбулося позбавлення батьківських прав, суд вважає за необхідне накласти таку заборону на відчуження належної батьку частину житлового будинку до досягнення сином повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

01 квітня 2014р. представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 15 травня 2014 року цивільна справа була передана Самарському районному суду м. Дніпропетровська для розгляду за підсудністю. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідно до договору від 25 травня 2007р. відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 7500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Так, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2014 року має заборгованість - 12810,19 грн., що складається з 7166,27 грн. - заборгованість за кредитом, 3169,66 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1388,06 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом а також штраф - 1086,20 грн. Представник позивача просить стягнути з відповідачів на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 12810,19 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, у зв'язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.224 ЦПК України розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору від 25.07.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредитну картку з встановленим кредитним лімітом. Однак, відповідач зобов'язань за договором по погашенню кредиту, сплати процентів за користування кредитом не виконує, в результаті чого станом на 31.01.2014 року відповідач має заборгованість у сумі 12810,19 грн. (а.с. 9-12). За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 12810,19 грн., а також судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved