Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської\~ області\~ з вищевказаним позовом посилаючись на наступні обставини. 06.07.2013 року між позивачем та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб про що було зроблено відповідний актовий запис № 98. Від шлюбу позивач і відповідач мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Між позивачем та відповідачем були припинені шлюбні відносини однак позивач намагається налагодити нормальний зв'язок з дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним. Позивач сплачує аліменти на користь відповідача у розмірі 1/4 частини заробітку на утримання дочки, яка проживає з матір'ю за місцем її перебування однак на спроби позивача зустрітися з дочкою йому відмовляють, до доньки не пускають та вчиняють сварки. На цьому ґрунті у позивача з відповідачем виникають непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки батьком, її відвідуванні та внаслідок цього почали створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача та інших осіб, стосовно неможливості нормального спілкування батька і дитини. Після чисельних марних спроб вирішити виниклий спір мирним шляхом позивач був змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи викладене позивач просить усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини - [PERSON], [INFO], шляхом зобов'язання [PERSON] не чинити йому перешкод у спілкуванні з донькою для виконання своїх батьківських обов'язків, брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою визначити такі способи його участі у вихованні доньки - [PERSON], [INFO], особистого спілкування, а саме: - систематичні побачення двічі на тиждень з 10:00 до 19:00, що припадають на вихідний позивача без присутності матері за адресою його проживання; - надати право на щорічний спільний відпочинок батька з донькою по два тижні поспіль протягом літнього та зимового періодів; - надати право спілкування з дитиною у святкові дні та в день народження доньки нарівні з матір'ю, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, в межах порядку зустрічей встановлених висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області наполягала на задоволенні позову в межах порядку зустрічей встановлених висновком органу опіки та піклування. Суд дослідивши матеріали справи і оцінивши докази, вислухавши думку позивача та його представників, відповідача та її представника, свідків, представника третьої особи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 61 ЦПК України, відповідно до\~ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що 06.07.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було складено відповідний актовий запис № 98 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-КИ №\~251370. Від вказаного шлюбу у позивача з відповідачем народилася донька - [PERSON], [INFO]. Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02.03.2017 року частково задоволено вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів та стягнено аліменти у розмірі 1/4 частини та дружини у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку відповідача. 29.03.2017 року ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області позивачу та відповідачу надано строк для примирення та 11.05.2017 року рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у звязку з чим загострились взаємовідносини між відповідачкою та позивачем. Така ситуація в їх відносинах не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі, враховуючи при цьому інтереси малолітньої дитини. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини"\~в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до положень ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, інших членів сім'ї та родичів визначений нормами\~СК України. Зокрема, особисті немайнові права і обов'язки батьків та дітей визначені\~главою 13 СК України. Статтями 11, 15 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 151 СК України\~передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно з ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до\~статті 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі\~статтею 158 СК України\~за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради №\~6/56-1254/17 від 18.04.2017 року встановлено, що батьки не можуть самостійно домовитися щодо участі у спілкуванні і вихованні доньки та вирішують питання щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Відповідно до\~статті 159 СК України\~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Отже, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Окрім того, батьків законодавством зобов'язано вирішувати всі питання виховання дитини спільно (ст. 157 СК України). Законодавством також встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Вказане рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. І лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду із позовом про усунення цих перешкод. У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому із батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради №\~6/56-1254/17 від 18.04.2017 встановлено порядок зустрічей батька з донькою, а саме два дні на тиждень, які припадають на вихідні дні батька, відповідно до гнучкого режиму робочого часу, з 15 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за своєчасним попередженням та у присутності матері дитини. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є законні та обґрунтовані. В судовому засіданні не доведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини «Хант проти України» та «Олссон проти Швеції» між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя, більш того, природні стосунки не припиняються від того, що дитина взята на державне піклування. Тобто те, що сторони по даній справі, проживають окремо, не повинно перешкоджати дитині спілкуватись з батьком, який виявляє бажання проводити більше часу з дитиною. В судовому засіданні відповідач не заперечувала, стосовно побачень батька з їх малолітньою донькою, але наполягала, на проведенні побачень в обов'язковій її присутності, не більше ніж два дні на тиждень, які припадають на вихідні дні батька, відповідно до гнучкого режиму робочого часу з 15 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за своєчасним попередженням. Приймаючи рішення у справі, судом враховано, що позивач намагається приймати активну участь у житті дитини, має можливість для створення усіх умов для спілкування з дитиною, тому відсутні підстави для позбавлення його права на спілкування з дитиною. Виходячи з рівності прав батьків щодо участі у вихованні дитини, встановлених обставин, які свідчать про те, що відповідач чинить позивачу перешкоди у вихованні та спілкуванні з донькою, а також те, що\~ між колишнім подружжям наявні конфліктні відносини, в тому числі і на ґрунті неможливості досягнути домовленостей щодо участі у вихованні та в спілкуванні батька з донькою,\~\~ суд\~ приходить до\~ висновку про задоволення позову в частині зобов'язання відповідача [PERSON] не чинити позивачу [PERSON] перешкоди у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько дитини має бажання приймати участь у вихованні дитини, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дитиною, суд, з урахуванням інтересів та режиму дня дитини, її віку, поведінки батьків та беручи до уваги висновок органу опіки та піклування Покровської міської ради №\~6/56-1254/17 від 18.04.2017, яким встановлено порядок зустрічей батька з донькою, суд приходить до висновку визначити спосіб участі позивача у вихованні доньки [PERSON], [INFO], надавши можливість позивачу регулярних побачень два дні на тиждень, які припадають на вихідні дні батька, відповідно до гнучкого режиму робочого часу з 15 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за своєчасним попередженням та у присутності матері дитини, а також надати право спілкування з донькою [PERSON], [INFO] в день народження доньки з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. у присутності матері дитини. Отже суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні доньки, спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. Крім того суд вважає, що систематичні побачення батька із донькою саме у присутності матері дитини будуть сприяти налагодженню відносин між ними, підтриманні їх на рівні сімейних та забезпечать дотримання розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. В іншій частині позовних вимог відмовити. Відповідно до ч. 3 ст. 88\~ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial