Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

01.12.2021 Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 753/15666/21 за позовом [PERSON] до 1. [PERSON] , 2. [PERSON] про стягнення суми авансу. 06.12.2021 до Дарницького районного суду міста Києва представника позивача - адвоката Лисенкова М.О. надійшла заява про розподіл судових витрат, а саме - витрат на правничу допомогу. Адвокат Лисенков М.О. зазначає, що 01.12.2021 у судовому засіданні він зробив усну заяву, що після ухвалення судового рішення у справі ним будуть подані до суду додаткові докази про понесені позивачем витрати на правничу допомогу. Ухвалою суду від 06.12.2021 призначене судове засідання на 24.12.2021 об 11.00 для розгляду заяви про розподіл судових витрат. У судовому засіданні представник позивача підтримав заяву, просив її задовольнити. У судовому засіданні відповідачка-1 [PERSON] заперечила проти задоволення вимоги про стягнення витрат за дві проведені зустрічі між сторонами за участю адвоката з метою досудового врегулювання спору у розмірі 3 000,00 грн, оскільки фактично було проведено одну таку зустріч, яка тривала годину. У судовому засіданні відповідачка-2 [PERSON] заперечила проти задоволення таких вимог заяви: - про стягнення витрат за дві проведені зустрічі між сторонами за участю адвоката з метою досудового врегулювання спору у розмірі 3 000,00 грн, оскільки фактично було проведено одну таку зустріч, яка тривала годину (п.1 додатку № 1 до договору про надання правової допомоги); - щодо стягнення витрат у розмірі 2 250,00 (750 грн х 3) грн за підготовку, погодження та поштову відправку саме трьох вимог про негайне повернення грошових коштів до відповідача, оскільки вони були направлені простою поштовою кореспонденцією, і з трьох вимог вона отримала тільки одну (п. 3-5 додатку № 1 до договору про надання правової допомоги); - щодо надання позивачу послуг на суму у розмірі 3 000,00 грн, передбачених пунктом 7 додатку № 1 до договору про надання правової допомоги) відповідачка-2 заперечила, оскільки така робота не є правничою допомогою, а також не надано доказів понесення позивачем цих витрат. Щодо надання позивачу адвокатом інших послуг та їх вартості заперечень у судовому засідання відповідачі не висловили. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог заяви з огляду на таке. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 01.12.2021 (з урахуванням ухвали суду від 23.12.2021 про виправлення описки) позовні вимоги [PERSON] до 1. [PERSON] , 2. [PERSON] про стягнення суми авансу задоволено в частині вимог до [PERSON] . У задоволенні позову до [PERSON] відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 81 642,60 грн авансу за договором № 01-04/06 від 04.06.2021. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 966,60 грн. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Разом із позовною заявою представник позивача надав суду як доказ на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, які він має понести, копію договору про надання правової допомоги від 05.07.2021 № 05/21. Крім того, до заяви про розподіл судових витрат після ухвалення рішення суду, представник позивача надав суду: - додаток № 1 від 06.12.2021 до договору про надання правової допомоги № 05.07.2021 № 05/21, підписаний позивачем та адвокатом, в якому зазначено про те, які саме послуги надавались адвокатом позивачу та їх вартість в загальному розмірі 20 000,00 грн; - акт від 06.12.2021 приймання-передачі наданих послуг за правничим договором, підписаний позивачем та адвокатом, в якому зазначено про те, що послуги надавані адвокатом позивачу ту повному обсязі, а їх вартість в загальному розмірі складає 20 000,00 грн, яку замовник зобов`язується сплатити після ухвалення рішення по суті та набрання ним законної сили; - копію адвокатського запиту від 07.09.2021 та копію відповіді на неї, копію договору купівлі-продажу житлового будинка від 21.07.2020. Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст.2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство містить критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що у позові позивач подала до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку з розглядом справи (28 000,00 грн), адвокат Лисенков М.О. у судовому засіданні 01.12.2021 зробив усну заяву, що після ухвалення судового рішення у справі ним будуть подані до суду додаткові докази про понесені позивачем витрати на правничу допомогу та упродовж п`яти днів після ухвалення рішення суду надав суду докази щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн, які замовник зобов`язується сплатити після ухвалення рішення по суті та набрання ним законної сили. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу. Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як зазначалося вище, позовні вимоги [PERSON] в частині позову до відповідача-2 [PERSON] задоволено повністю. Отже, зважаючи на задоволення позовних вимог повністю, суд вважає, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, суд дійшов до висновку про те, що адвокат довів надання позивачу послуг, передбачених пунктами 1-6 та пунктами 8-11 додатку № 1 до договору про надання правової допомоги). Суд вважає необгрунтованими твердження відповідачки-2 про стягнення витрат за дві проведені зустрічі між сторонами за участю адвоката з метою досудового врегулювання спору у розмірі 3 000,00 грн, оскільки фактично проведено обидві зустрічі, факт неявки відповідачів на другу зустріч не спростовує її проведення, яке підтверджено доказами, що містяться у справі. Щодо надання позивачу послуг, передбачених пунктом 7 додатку № 1 до договору про надання правової допомоги) суд погоджується із запереченнями відповідачки-2 про те, що не надано доказів понесення позивачем таких витрат, тому в цій частині вимог заява не підлягає задоволенню, а витрати у розмірі 3 000, грн не підлягають стягненню з відповідачки-2. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України) Отже, під час розподілу судових витрат суд, враховуючи клопотання відповідачів про зменшення судових витрат, з огляду на час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг) вважає, що за підготовку, погодження та поштову відправку трьох вимог про негайне повернення грошових коштів до відповідача, (п. 3-5 додатку № 1 до договору про надання правової допомоги) слід стягнути витрати у розмірі 1 000,00 грн, а не заявлені витрати у розмірі 2 250,00 (750 грн х 3) грн., оскільки зазначені вимоги аналогічні за змістом. Отже, позивачка має понести витрати за надану їй правничу допомогу у розмірі 15 750,00 грн, тому заява підлягає частковому задоволенню, а саме - у розмірі 15 750,00 грн.

Outcome: partial