Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] визнання права власності на 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0547 га, кадастровий номер [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою [ADDRESS] В обґрунтування позову посилалася на те що з 03 лютого 1996 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. У них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. У період шлюбу 20 листопада 2007 року за спільні кошти вони придбали житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] Договір купівлі-продажу було оформлено на відповідача, і відповідно зареєстровано його право власності на зазначену квартиру. У лютому 2009 року відповідач отримав у власність в порядку приватизації земельну ділянку площею 0.0547 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 22 квітня 2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано і вони припинили спільне проживання. При цьому позивач з дітьми залишилися проживати у спірному будинку. На час подання позову відносно відповідача відкрито кримінальне провадження за ст.191 КК України і у випадку його засудження можлива конфіскація належного йому майна. Крім того, позивачу стало відомо, що [PERSON] має намір відчужити спірний будинок з метою відшкодування спричиненої ним шкоди. Тому в [PERSON] виникла необхідність у виділенні своєї частки із спільного майна подружжя. У грудні 2017 року [PERSON] подала суду заяву про збільшення позовних вимог: визнання права власності на 3/4 частки житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] визнання права власності на 3/4 частки земельної ділянки загальною площею 0,0547 га, кадастровий номер [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою [ADDRESS] виключення з акту опису та арешту та звільнення з-під арешту 3/4 частки житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] Збільшення позовних вимог позивач обґрунтовувала тим, що капітальний ремонт в спірному будинку був зроблений у 2012-2014 роках за зароблені нею кошти, у той час як відповідач ніякої допомоги в проведенні ремонту та утриманні дітей не надавав, з 2010 року проживав окремо, в квартирі у своїх батьків, і з цього часу позивач і відповідач спільного господарства не вели та спільних коштів не мали. В результаті за особисті кошти позивача будинок був повністю перебудований, обладнаний комунікаціями (водопровід, каналізація, газопостачання), тобто вартість його набагато збільшилася. На підтвердження цих обставин позивач зазначає контракт, чеки, накладні, технічні паспорти та наявність свідків. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив розглядати справу без його участі. Судом встановлено, що з 03 лютого 1996 року позивач з відповідачем перебували у шлюбі, який було розірвано 22 квітня 2015 року. У шлюбі у них народилися двоє дітей. У період шлюбу 20 листопада 2007 року за спільні кошти вони придбали житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] Договір купівлі-продажу було оформлено на відповідача і зареєстровано його право власності на зазначений будинок. У лютому 2009 року відповідач отримав у власність в порядку приватизації земельну ділянку площею 0.0547 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] Після розірвання шлюбу позивач і відповідач припинили спільне проживання, при цьому позивач з дітьми залишилися проживати у спірному будинку. Позивачем у 2012-2014 роках у спірному будинку за зароблені нею кошти був зроблений капітальний ремонт, будинок був обладнаний комунікаціями (водопровід, каналізація, газопостачання) і його вартість збільшилася. Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2018 року [PERSON] засуджений за ч.4 ст.191 КК України до позбавлення волі на строк п'ять років з позбавленням права обіймати посади в банківській сфері та займатися діяльністю, пов'язаною з виконанням матеріально-відповідальних обов'язків, на строк три роки; стягнено з [PERSON] на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" 461758 грн збитку; накладений арешт на майно, з позбавленням права відчуження, на домоволодіння по [ADDRESS], що належить [PERSON], залишено для забезпечення виконання позову. Зазначені обставини підтверджуються договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Вакарєвою О.В. 20 листопада 2007 року; державним актом про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно; технічним паспортом від 28.12.2009 року на житловий будинок; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER]; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER]; рішенням Старокостянтинівського районного суду від 22 квітня 2015 року про розірвання шлюбу; вироком Старокостянтинівського районного суду від 28 листопада 2018 року щодо [PERSON]; контрактом, товарними чеками, накладними, які підтверджують витрати на капітальний ремонт будинку; довідкою від 24.04.2018р. №852/413-18 відділу у Старокостянтинівському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області. Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. З цього слідує, що зазначене домоволодіння належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності. Статтею 70 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК України). При визначенні часток спірних житлового будинку та земельної ділянки, які належать [PERSON] і [PERSON], суд враховує, що відповідач тривалий час не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, а також проживання з позивачем та перебування на її утриманні неповнолітньої дитини. За таких обставин суд вважає, що необхідно відступити від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні і визнати за [PERSON] право власності на 3/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] та право власності на 3/5 частки земельної ділянки загальною площею 0,0547 га, кадастровий номер [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою [ADDRESS]

Outcome: partial