Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал», [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, в якому просить суд: -Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 51236220 від 20.02.2020 року на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» (ідентифікаційний код юридичної особи: 40424878); -Скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведення державної реєстрації права власності № 35581749 від 20.02.2020 року про реєстрацію за ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» (ідентифікаційний код юридичної особи: 40424878) права власності на квартиру [ADDRESS] ; -Відновити запис про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , шляхом внесення відповідних змін до зазначеного реєстру; В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 26 листопада 2007 року між нею та Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» було укладено кредитний договір №2631/1107/45-005, згідно якого позивач отримала від АКБ «ТАС-Комерцбанк» кредит у розмірі 8 000,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,90 % річних за весь строк користування кредитом. Кредитні кошти призначалися для здійснення розрахунків по договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , загальна площа квартири 22,80 кв.м., житлова площа квартири 12,50 кв.м. Вказує, що для забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №2631/1107/45-005-2-1 від 26.11.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., зареєстрований в реєстрі за номером №8961, відповідно до умов якого позивач передала в іпотеку АКБ «ТАС-Комерцбанк» квартиру належну їй на підставі Договору купівлі-продажу від 26.11.2007 року. Посилається, що на початку вересня 2020 року позивачу стало відомо, що 20 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександрович було зареєстровано право власності на квартиру позивача за відповідачем - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ», що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14 вересня 2020 року №223762383. Відповідно до даної довідки - підставою для державної реєстрації були: договір №1935/К купівлі-продажу прав вимоги, серія та номер: 607, виданий 18.09.2019, видавник: Гембарська С.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; вимога (в порядку ст.35 ЗУ "Про іпотеку"), серія та номер: 14/01, виданий 14.01.2020, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНТАЙМ КАПІТАЛ»; поштове повідомлення, серія та номер: 6655-96176, виданий 15.01.2020, видавник: Сервіс кур`єрської доставки. Вказує, що отримавши вищезазначену інформаційну довідку та шляхом пошуку інформації щодо банку який надав кредитні кошти та його правонаступництва, позивачу стало відомо, що правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» став ВАТ «Сведбанк» який надалі змінив свою організаційно-правову форму на ПАТ «Сведбанк». Крім того, 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого останній набув право вимоги, зокрема, за вищезазначеним кредитним договором та договором забезпечення. 18.09.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №1935/К, відповідно до якого останній набув право вимоги, зокрема, за вищезазначеним кредитним договором та договором забезпечення. Таким чином, новим Іпотекодержателем за договором іпотеки № 2631/1107/45-005-2-1 від 26.11.2007 року став Відповідач, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14 вересня 2020 року №223762383. Позивач вважає, що державна реєстрація права власності на її квартиру була проведена з грубим порушенням чинного законодавства, та мас бути скасована, оскільки на момент звернення стягнення на предмет іпотеки (квартири) діяв Закон України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року №1304-УІІ. Посилається, що предмет іпотеки (квартира) підпадає під критерії майна на яке розповсюджує свою дію Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки предмет іпотеки виступає, як забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором, наданим кредитною установою - резидентом України в іноземній валюті, що підтверджується п. 1,2 Договору іпотеки № 2631/1107/45-005-г-1 від 26.11.2007 року. Крім того, предмет іпотеки використовується позивачем, як місце постійного проживання, що підтверджується відповідною довідкою про реєстрацію місця проживання особи та відсутністю у мене іншого нерухомого житлового майна. Стверджує, що загальна площа Предмета іпотеки складає менше 140 кв. метрів, тобто 22,80 кв.м., що підтверджується п. 2 Договору іпотеки від 26 листопада 2007 року та Інформаційною довідкою від 14 вересня 2020 року №223762383 у відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає що відповідач не мав права вчиняти будь-які дії щодо звернення стягнення на Предмет іпотеки до закінчення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», в тому числі шляхом набуття права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». В свою чергу третя особа - приватний нотаріус не мав права реєструвати право власності на Предмет іпотеки за відповідачем. З урахуванням викладеного вище просить суд позов задовольнити. 17.09.2020 року згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду від 21.09.2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви. 05.10.2020 року позивачем подано до суду заяву на виконання вимог ухвали суду від 21.09.2020 року. Ухвалою Солом`янського районного суду від 07.10.2020 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Ухвалою Солом`янського районного суду від 07.10.2020 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу також копію позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов. 15.10.2020 року позивачем подано до суду клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача. Ухвалою Солом`янського районного суду від 16.10.2020 року було залучено до участі у справі співвідповідача [PERSON] . Співвідповідачу було направлено копію ухвали від 16.10.2020 року та копію позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов. 18.11.2020 року позивачем подано до суду клопотання про зміну заходів забезпечення позову. Ухвалою Солом`янського районного суду від 09.12.2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про зміну заходів забезпечення позову. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви із додатками відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» отримано 02.11.2020 року, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 85). Копію ухвали від 16.10.2020 року та копію позовної заяви із додатками відповідачем [PERSON] отримано не було та конверт із даними документами повернувся до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 87). У встановлений строк відповідачами відзиву на позовну заяву не подано. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви із додатками третьою особою приватним нотаріусом Золотих О.О. отримано не було та конверт із даними документами повернувся до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 86). Письмових пояснень щодо позову третьою особою у встановлений законом строк до суду не подано. 19.01.2021 року позивачем подано до суду додаткові пояснення у яких остання зазначила, що згідно офіційного сайту Міністерства юстиції України вбачається, що приватному нотаріусу Золотих О.О. (свідоцтво № 6638), у березні 2020 року за численні грубі порушення при здійсненні нотаріальної діяльності наказом Міністерства юстиції України № 738/5 від 02.03.2020 року було анульовано доступ до Реєстру речових прав на нерухоме майно, а наказом Міністерства юстиції України № 734/5 від 02.03.2020 року було доступ до Єдиного державного реєстру. 19.01.2021 року позивачем подано до суду клопотання про зміну заходів забезпечення позову. Ухвалою Солом`янського районного суду від 01.02.2021 року було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про зміну заходів забезпечення позову. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.11.2007 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладеного договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого продавець продав покупцю квартиру [ADDRESS] , загальною площею 22,80 м2. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. (а.с. 14-15) 26.11.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2631/1107/45-005, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 8 000,00 доларів США на строк по 26.11.2022 року, а позичальник зобов`язувався повернути кошти у встановлений у договорі строк та сплачувати банку за користування кредитом 11,90 відсотків річних (а.с. 18-23). Відповідно до п. 1.4. кредитного договору, кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків по договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , загальною площею 22,80 м2. На забезпечення виконання кредитного договору 26.11.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 2631/1107/45-005-Z-I, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку Банку квартиру [ADDRESS] , загальною площею 22,80 м2 (а.с. 24-28). Згідно пункту 12 цього договору звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором банку може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобов`язаний письмово повідомити іпотекодавця. Як вбачається із матеріалів справи, позивач зареєстрована та проживає у спірній квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 13). Крім того, відповідно до інформаційної довідки № 223771459 від 14.09.2020 року позивач немає у власності іншого нерухомого майна (а.с. 32-33). 16.11.2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» змінив назву на ВАТ «Сведбанк», який надалі змінив свою організаційно-правову форму із відкритого акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство. Відповідно до інформаційної довідки № 223762383 від 14.09.2020 року, ПАТ «Сведбанк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги № 1306 від 25.05.2012 року уступив право вимоги за вказаними вище кредитним та іпотечними договорами ПАТ «Дельта Банк». В подальшому на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги №1935/К від 18.09.2019 року ПАТ «Дельта Банк» відступив право вимоги за кредитним та іпотечними договорами ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» (а.с.29-31). Також відповідно до довідки інформаційної довідки № 223762383 від 14.09.2020 року, приватним нотаріусом Золотих О.О. на підставі іпотечного договору № 2631/1107/45-005-Z-1, серія та номер: 8961, виданий 26.11.2007, видавник: Морозова С.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; договору №1935/К купівлі-продажу прав вимоги, серія та номер: 607, виданий 18.09.2019, видавник: Гембарська С.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; вимоги (у порядку ст. 35 ЗУ «Про іпотеку»), серія та номер: 14/01, виданий 14.01.2020, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ»; поштове повідомлення, серія та номер: 6655-96176, виданий 15.01.2020, видавник: Сервіс кур`єрної доставки, було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51236220 від 20.02.2020 та зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі застереження, що міститься в договорі іпотеки відповідно до статті 37 Закону № 898-IV. Крім того вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською С.І. на підставі договору купівлі-продажу від 28.09.2020 року було зареєстровано право власності наквартиру [ADDRESS] , загальною площею 22,80 м2 за [PERSON] (а.с. 65-67). Відповідно до статті 1 цього Закону іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3). За приписами частини першої статті 35 Закону № 898-IV у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положеннями статті 37 Закону № 898-IV (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Із внесенням змін до цієї норми згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року № 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» (далі - Закон № 800-VI) норми статті 37 Закону № 898-IV передбачають, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Стаття 36 Закону № 898-IV (в редакції, яка діяла на час укладення договору іпотеки) передбачала, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений у будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Після внесення Законом № 800-VI змін до статті 36 Закону № 898-IV її нормами передбачено, зокрема, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок), для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). У цьому випадку умовами іпотечного договору від 26.11.2007 року, зокрема пунктом 11 договору іпотеки, передбачено, що іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов`язання повністю або частково, у т.ч. якщо іпотекодавець не поверне іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та/або випливають з основного зобов`язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов`язанням або цим договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення зобов`язання. Згідно з абзацом 2 пункту 11 договору іпотеки, який кореспондується зі статтею 35 Закону № 898-IV, у при настанні зазначених у першому абзаці цього пункту Договору випадків Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та зобов`язань, передбачених цим договором, у строк, що не перевищує тридцяти календарних днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разу невиконання цієї вимоги. Якщо протягом тридцятиденного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі почати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору. З наведеного слідує, що згідно з умовами іпотечного договору підставами для задоволення вимог іпотекодержателя шляхом позасудового врегулювання є надсилання іпотекодавцю письмової вимоги про дострокове виконання зобов`язання за кредитним договором. Відповідачами та третьою особою не надано суду доказів надсилання такої вимоги позивачу. 07 червня 2014 року набрав чинності Закон № 1304-VII, підпунктом 1 пункту 1 якого передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону № 898-IV, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Згідно з пунктом 23 статті 1 Закону України 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (у редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору та договору іпотеки) споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Пунктом 4 Закону № 1304-VII передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону № 898-IV звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 Закону № 898-IV). Отже, Закон № 898-IV прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним зі шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки. Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому до прийняття Закону № 1304-VII право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому порядку) залежало не від наявності згоди іпотекодавця, а від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору. Водночас Закон № 1304-VII ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на його відчуження. Таким чином суд приходить до висновку про те, що квартира [ADDRESS] , загальною площею 22,80 м2, яка використовується позивачем як місце постійного проживання, не може бути примусово стягнута на підставі дії Закону № 1304-VII, у тому числі і шляхом реєстрації права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» як забезпечення виконання [PERSON] умов кредитного договору від 26.11.2007 року, укладеного в іноземній валюті. Отже, у нотаріуса були наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру за ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал». Аналогічний висновок щодо застосування положень Закону № 1304-VII міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а, постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 644/3116/18. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині визнання протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 51236220 від 20.02.2020 року на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» (ідентифікаційний код юридичної особи: 40424878). Відповідно до ч. 1ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, діючим законодавством закріплено, що скасування запису про реєстрацію права власності можливе у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності. За змістом ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про перехід квартири від позивача у фактичне володіння ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» чи [PERSON] , суд вважає належними способами захисту порушеного права власності [PERSON] на квартиру задоволення її позову про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про проведення державної реєстрації права власності № 35581749 від 20.02.2020 року про реєстрацію за ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» права власності на квартиру та відновлення в зазначеному реєстрі запису про реєстрацію права власності на квартиру за [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 522,40 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 420,40 грн. Таким чином суд приходить до висновку про стягнення із відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 1 471,40 грн. з кожного. На підставі та

Outcome: approved