Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

01.04.2014 року помер батько позивачів [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого [PERSON] сільською радою Барвінківського району Харківської області, актовий запис № 08 від 04.04.2014 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 303 (рілля) площею 4,4370 га, кадастровий № 6320481500:02:000:0140, розташованої на території [PERSON] сільської ради Барвінківського району Харківської області, що належала [PERSON], який помер 01 квітня 2014 року, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 019015, виданого 28.12.2002 року згідно з розпорядженням голови Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області від 06.06.2002 року № 145 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 329. Позивачі відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями за законом першої чергипісля померлого [PERSON], що підтверджується їх паспортами, свідоцтвами про народження, копії яких є в матеріалах справи. Позивачі звернулися до Барвінківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їм у видачі свідоцтва на право на спадщину на зазначені земельні ділянки листом від 20.01.2017 року № 34/02-17 було відмовлено, так як вони не надали правовстановлюючий документ державний акт на вказану земельну ділянку. У звязку в викладеним вище у позивачів виникли перепони для оформлення спадщини на земельну ділянку, тому вони звернулася до суду з позовом про визнання за ними права власності на зазначені вище земельні ділянки. Представник озивачів подали до суду заяви, в яких підтримують позов і прохають розглядати справу без їх участі, що суд вважає за можливе. Відповідач [PERSON] сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі свого представника, що суд вважає за можливе. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов такого. З державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 019015, виданого 28.12.2002 року згідно з розпорядженням голови Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області від 06.06.2002 року № 145 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 329 вбачається, що [PERSON], який помер 01 квітня 2014 року, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 303 (рілля) площею 4,4370 га, кадастровий № 6320481500:02:000:0140, розташованої на території [PERSON] сільської ради Барвінківського району Харківської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді зазначеної земельної ділянки. Позивачі звернулися до Барвінківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їм у видачі свідоцтва на право на спадщину на зазначені земельні ділянки листом від 20.01.2017 року № 34/02-17 було відмовлено, так як вони не надали правовстановлюючий документ державний акт на вказану земельну ділянку. З повідомлення державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори від 24.03.2017 року № 386/01-16 вбачається, що відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 21.03.2017 року № 47158512, спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 01 квітня 2014 року, не відкривалася. Наведене свідчить про те, що з заявами про прийняття спадщини до Барвінківської державної нотаріальної контори спадкоємці, крім позивачів, не зверталися. Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 740207, виданий на імя [PERSON] було загублено, що підтверджується обявою в газеті «Вісті Барвінківщини» від 27.01.2017 року №№ 7-8. У звязку в викладеним вище у позивачів виникли перепони для оформлення спадщини на зазначену земельну ділянку. Стаття 1268 ч. 5 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності і взаємозвязку, суд доходить висновку, що позов підлягає повному задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved