Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Благодатненської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області про повернення безпідставно набутих коштів. Позовна заява мотивована тим, що 16.05.1994 року [PERSON] одноособово було створено селянське (фермерське) господарство «Сандрак Василь Васильович», як юридична особа. В постійному користуванні фермерського господарства перебуває земельна ділянка площею 41,9 га, розташована на території Благодатненської (Куйбишевської) сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області на підставі державного акту на право постійного користування землею від 16.05.1994 року зареєстрованого за №24, яка належить до земель комунальної власності Благодатненської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Після смерті [PERSON] позивач успадкувала корпоративні права фермерського господарства ставши його засновником та головою. Здійснюючі законну господарську діяльність фермерське господарство в травні 2017 року засіяло вказану земельну ділянку насінням соняшника. В липні 2017 року від інспектора з відділу контролю за використанням та охороною земель на адресу фермерського господарства надійшло повідомлення про виклик для надання пояснень. Під час надання пояснень голові господарства було вручено акт обстеження земельної ділянки №125-ДК/219/АО/10/01/-17 від 20.07.2017 року, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом-земельної ділянки №125-ДК/121/АП/09/01/-17 від 20.07.2017 року та розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного заняття земельної ділянки [PERSON] на території Благодатненської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, згідно якого було зобов'язано [PERSON] сплатити кошти в розмірі 61192,83 грн. на рахунок сільської ради. Відповідно до вказаних документів підставою нарахування суми коштів є стягнення з фермерського господарства збитків, завданих відповідачу самовільним зайняттям земельних ділянок, якими користується фермерське господарство на підставі акту на право постійного користування. 17.08.2017 року позивачем як фізичною особою на рахунок відповідача було сплачено кошти у вищевказаному розмірі. Позивач вважає, що оскільки фактичним землекористувачем земельної ділянки є фермерське господарство «Сандрак Василь Васильович», а не фізична особа [PERSON], а тому саме воно має нести відповідальність за завдані в актах збитки. Посилаючись на ст.1212 ЦК України та з урахуванням заяви уточнення позовних вимог від 26.04.2018 року (а.с.35) просила стягнути з відповідача на її користь кошти в сумі 61192,83 грн. Ухвалою суду від 29.03.2018 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.21-22). Ухвалою суду від 11.05.2018 року закрито підготовче засіданні та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.68-69). В судовому засіданні представник позивача та третьої особи - адвокат [PERSON] позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] надала відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючисть на те, що жодних прав [PERSON] не порушено, оскільки кошти були сплачені останньою від імені фермерського господарства, головою якого вона являється (а.с.38-40). Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15.06.2016 року у справі №383/411/16-ц встановлено, що 19.08.2014 року засновник та голова СФГ [PERSON] помер та визнано за [PERSON] права засновника Селянського (фермерського) господарства "Сандрака Василя Васильовича" в порядку спадкування (а.с.9-10). Згідно акту обстеження земельної ділянки №125-ДК/219/АО/10/01/-17 від 20.07.2017 року державним інспектором відділу з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Бобринецького, Компаніївського, Устинівського районах Управління з контролю Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Павловським М.О., за участю начальника сектору ВКЗЕ УСБУ в Кіровоградській області [PERSON], старшого державного інспектора контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель [PERSON], в присутності сільського голови Благодатненської сільської ради [PERSON], проведено обстеження земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення, загальною площею 41,9 га, яка розташована на території Куйбишевської (Благодатненської) сільської ради Кіровоградської області (а.с.12). За результатами обстеження встановлено, що вказана земельна ділянка використовуються без наявних документів, що підтверджують державну реєстрацію права власності чи права постійного користування або оренди земельної ділянки та на час обстеження засіяна соняшником ( а.с.12). Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки №125-ДК/221/АП/09/01/-17 від 20.07.2017 року, державним інспектором відділу з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Бобринецького, Компаніївського, Устинівського районах Управління з контролю Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Павловським М.О., за участю начальника сектору ВКЗЕ УСБУ в Кіровоградській області [PERSON], старшого державного інспектора контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель [PERSON], в присутності сільського голови Благодатненської сільської ради [PERSON], відповідно до вимог статей 6 і 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства (а.с.13). В результаті проведеної перевірки встановлено, що ФГ "Сандрак В.В." в особі голови [PERSON] використовує на території Благодатненської сільської ради земельні ділянки загальною площею 41,9 га, яка оброблена та засіяна соняшником, без укладання договору оренди землі,та без правових підстав, чим порушено вимоги ч.1 ст.116, ст.ст.125, 126 ЗК України, за що передбачена відповідальність п. б ч. 1 ст. 211, ч. 1 ст. 212 ЗК України, ч. 16 ст. 1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ст.53-1 КУпАП. При перевірці представник ФГ «Сандрак В.В.» був відсутній. За результатами перевірки голову ФГ «Сандрак В.В.» [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.53-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №18-11-0.41-3752/2-18 від 11.05.2018 року (а.с.64). Також, державним інспектором відділу з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Бобринецького, Компаніївського, Устинівського районах Управління з контролю Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Павловським М.О. здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, яка становить 61192,83 грн. (а.с.14). Вказані акти не скасовано та не визнано недійсними. 03.08.2017 року головою СФГ «Сандрак В.В.» [PERSON] було сплачена шкода у розмірі 61192,83 грн. на вказаний в розрахунку рахунок, які були зараховані до бюджету Благодатненської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, що підтверджується квитанцією №0.0.820537692.1 від 03.08.2017 року (а.с.15) та листом Благодатненської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області №509/02-24 від 21.11.2017 року. Правовідносини з відшкодування збитків виникли внаслідок самовільного зайняття фермерським господарством «Сандрак Василь Васильович» земельної ділянки сільськогосподарського призначення, тобто без належних правовстановлюючих документів на землю. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Отже, обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку. Статями 125, 126 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Преюдиціальне значення у даній справі має рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29.07.2016 року у справі № 383/596/16-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 27.09.2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.08.2017 року, яким відмовлено [PERSON] в задоволенні позову до Куйбишевської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області про визнання права на постійне користування у порядку спадкування земельною ділянкою площею 41,9 га, що була надана спадкодавцю для ведення селянського (фермерського) господарства та встановлено, що ні Законом України від 19.06.2003 року «Про фермерське господарство» ні Земельним кодексом України не визначено механізми успадкування земельних ділянок, які належали спадкодавцям, на праві постійного користування, та [PERSON] як спадкоємиця майна померлого [PERSON] не може набути право на спірну земельну ділянку в порядку спадкування ( а.с.87-93). Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ, переглядаючи вказані рішення, в ухвалі від 03.08.2017 року вказав на те, що право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке право. Встановивши, що [PERSON] за життя не уклав із власником земельної ділянки договір у відповідності до приписів п. 6 Перехідних положень Земельного кодексу України до 1 січня 2008 року, суд дійшов до висновку про відсутність у гр. [PERSON] права на отримання спірної земельної ділянки в порядку спадкування. Таким чином, судами під час розгляду позову [PERSON] про визнання права на постійне користування земельною ділянкою в порядку спадкування встановлено припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 41,9 га, зі смертю громадянина [PERSON] Вказані висновки узгоджуються з правою позицією викладеній у постанові Верховного Суду України від 05.10.2016 року у справі №6-2329цс16. Отже, є доведеним факт самовільного зайняття земельної ділянки ФГ «Сандрак Василь Васильович», а саме користування земельною ділянкою без належних правовстановлюючих документів на землю, а тому мали місце порушення, що були зафіксовані в актах перевірки. При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач не позбавлена права звернутися до органів державної влади чи місцевого самоврядування із заявою про надання спірної земельної ділянки, яка використовувалась для ведення фермерського господарства на праві постійного користування земельною ділянкою, в оренду для ведення фермерського господарства, однак продовжує використовувати спірну земельну ділянку без відповідних правовстановлюючих документів. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до ч.1 ст.157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Згідно ч.ч.1,2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Як свідчать матеріали справи, відповідач набув кошти у розмірі 61192,83 грн. за існування достатніх правових підстав, що підтверджується вище дослідженими письмовими доказами, які зафіксували факт порушення земельного законодавства, та які СФГ «Сандрак В.В.» не оспорило, а тому до даних правовідносин положення ст.ст.1212-1214 ЦК України не застосовуються, а застосовуються положення закону щодо відшкодування збитків. Згідно ст.4 Закону України «Про фермерське господарство» головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства представляє фермерське господарство перед органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями та окремими громадянами чи їх об'єднаннями відповідно до закону. Голова фермерського господарства укладає від імені господарства угоди та вчиняє інші юридично значимі дії відповідно до законодавства України. Відповідно п.1.2 Статуту селянського (фермерського) господарства Сандрака Василя Васильовича (нова редакція), затвердженого протоколом загальних зборів членів селянського (фермерського) від 06.07.2016 року №1 (далі - Статут) засновником/власником та головою господарства є [PERSON] (а.с.105). Пунктом 5.1 Статуту визначено компетенцію голови господарства, яка зокрема вирішує питання організації господарської діяльності, фінансування, обліку та звітності, зовнішньоекономічної діяльності та інші питання діяльності господарства; представляє господарство перед органами державної влади, підприємствами, установами організаціями та окремими громадянами, чи їх об'єднаннями відповідно до закону; без довіреності має право підпису на всіх документах від імені господарства, укладає від імені господарства угоди та вчиняє інші юридично значимі дії відповідно до законодавства України (а.с.111). Аналізуючи вищевказані правові норми суд дійшов висновку, що оплата головою СФГ «Сандрак В.В.» [PERSON] шкоди, що заподіяна вказаним фермерським господарством, замість останнього, відповідає вимогам чинного законодавства, та не містить прямої заборони що до цього. На цій підставі доводи представника позивача про те, що позивач не використовує земельну ділянку як фізична особа, а тому не повинна відповідати за дії СФГ «Сандрак В.В.», суд відхиляє та звертає увагу, що позивачка добровільно оплатила шкоду заподіяну господарством, де вона має права засновника та є його головою, окрім того, у відповідності до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих кошті є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed