Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

ФГ «Вікторія» звернулося до суду з двома позовами до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «СПП ЛАНА» про відшкодування шкоди (т.1 а.с.2-5, т.2 а.с.2-4), які в подальшому були обєднані ухвалою суду від 29 липня 2015 року в одне провадження (т.2 а.с.85). 25 серпня 2015 року ФГ «Вікторія» було подано уточнену позовну заяву (т.3 а.с.101-105), в якій вказано, що восени 2013 року ФГ «Вікторія» засіяло сільськогосподарські культури: озимий ріпак на земельній ділянці у полі № 16 площею 74,19 га, що розташоване у с. Зразкове Михайлівського району Запорізької області та озиму пшеницю відповідно до плану сівозмін у полі № 20 площею 43,84 га, що розташоване за межами смт. Пришиб Михайлівського району Запорізької області. 16 грудня 2013 року позивач уклав з ПАТ «Михайлівський райагропостач» договір застави майбутнього врожаю, відповідно до якого, передав у заставу майбутній врожай озимого ріпаку, засіяного на вказаній земельній ділянці. 28 червня 2014 року на підставі договору застави майбутнього врожаю та договору про надання послуг від 05 лютого 2014 року позивач разом з ПАТ Михайлівський райагропостач почали збирати врожай ріпаку у полі № 16, що знаходиться у с. Зразкове. Усього з земельної ділянки у полі № 16 позивачем було зібрано врожай ріпаку з площі 24,19 га. Цього ж дня, 28 червня 2014 року [PERSON], із залученням зернозбиральної техніки, автомобілів та робочої сили ТОВ «СПП ЛАНА» зібрав врожай ріпаку з земельної ділянки у полі № 16, що залишився незібраним позивачем, з площі 50,00 га. Наступного дня, 29 червня 2015 року [PERSON] та ТОВ «СПП ЛАНА» зібрали врожай пшениці на площі 43,84 га у полі № 20, що знаходиться за межами смт. Пришиб. Протиправність дій відповідачів підтверджується відповідними актами № 1 від 28 червня 2014 року та №2 від 29 червня 2014 року, складеним представниками позивача та ПАТ «Михайлівський агропостач». В порушення норм Закону виконавча служба не вчиняла будь-яких виконавчих дій по здійсненню контролю за збиранням арештованого врожаю ріпаку та озимої пшениці, вилученню вказаного врожаю та передачі його для реалізації. Вказаними неправомірними діями відповідачів позивачу було завдано матеріальної шкоди в розмірі 421733,35 грн. неправомірним збиранням озимої пшениці та 770500 грн. неправомірним збиранням ріпаку, на загальну суму 1192233,35 грн. Вказану суму матеріальної шкоди позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку, а також стягнути з них понесені витрати на сплату судового збору. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов на підставах, викладених в позовні заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання повторно не зявилися, але від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, у звязку з неможливості участі в судовому засіданні його представника, проте ч. 2 ст. 169 ЦПК України передбачено, що неявка представника без поважних причин не є перешкодою в розгляді справи, тому суд не вбачає законних підстав для відкладення розгляду справи. Крім того, в матеріалах справи містяться письмові заперечення (т.1 а.с.90-99,157-166), в яких зазначено, що на примусовому виконанні відділі примусовоговиконання рішень управління ДВС [PERSON] управління юстиції у Запорізькійобласті перебуває виконавче провадження № 34168235 з примусового виконання виконавчого документа № 2/802/174/2012 від 04 травня 2012 року, виданого 06 вересня 2012 року Василівським районним судом Запорізької області. 18 квітня 2014 року та 15 травня 2014 року старшим державним виконавцем Немною С.В. були складені акти опису та арешту майбутнього врожаю боржника ФГ«Вікторія», згідно яких описано та накладено арешт на майбутні врожаї: культури соняшник, що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 69,84 га.; культури соняшник, що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 46,23 га.; культури рапс, що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 62,20 га; культури пшениця, що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 43,84 га., номери ділянок № 224, 225, 226, 227, 228, 229, 230, 231. Описане майно було передане на зберігання [PERSON] З метою недопущення неправомірного збору арештованого врожаю озимої пшениці та ріпаку боржником ФГ «Вікторія», [PERSON] уклав з ТОВ «СПП Лана» договір про надання сільськогосподарських послуг та договір зберігання, на підставі яких 29 червня 2014 року був проведений збір врожаю озимої пшениці з посівів площею 43,84 га вагою 92940 кг, а також 28 червня 2014 року зібраний врожай ріпаку з посівів площею 62,20 га вагою 41910 кг. Законність дій державного виконавця стосовно опису, арешту, збору, передачі на зберігання та зберігання було встановлено постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015 року. Надані позивачем докази, на думку позивача, не можуть бути взяті судом до уваги, на підтвердження нанесення ФГ «Вікторія» з боку відповідачів майнової шкоди та визначення її розміру, тому просить відмовити суд в задоволенні позову. Представник відповідача ТОВ «СПП ЛАНА» - [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду, відповідача було повідомлено своєчасно та належним чином. В матеріалах справи містяться письмові заперечення проти позову (т.1 а.с.224-231, т.3 а.с.31-38), в яких зазначено, що між ТОВ «СПП ЛАНА» та [PERSON] було укладено два договори: договір № 070613 про надання сільськогосподарських послуг від 28 червня 2014 року та договір зберігання № 0706 від 29.06.2014 р. Було зібрано ріпаку - 41910 кг. та озимої пшениці - 92940 кг., що повністю підтверджується відповідною бухгалтерською документацією. На підставі наданих послуг 29.08.2014 р. було укладено і підписано [PERSON] прийому передачі наданих послуг до договору №070613 про надання сільськогосподарських послуг від 29.06.2014 р. між ТОВ «СПП ЛАНА» та [PERSON], який був частиною договору, відповідно до якого було підтверджено факт, надання послуг і проведено загальну калькуляцію вартості наданих послуг. Місцем зберігання майна постановою державного виконавця було визначено ТОВ «СПП ЛАНА». Таким чином, з боку ТОВ «СПП ЛАНА» відсутні будь-які неправомірні дії, відсутній безпосередній причинний звязок між такими діями та шкодою, а також відсутня вина ТОВ «СПП ЛАНА», тому в задоволенні позову слід відмовити. Представник відповідача [PERSON] територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала письмові заперечення (т.3 а.с.117-122) в яких виклала клопотання про розгляд справи без її участі, а також зазначила, що просить відмовити в задоволенні позову. В письмових заперечення зазначено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби [PERSON] територіального управляння юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 2020887, щодо стягнення з ФГ «Вікторія» на користь фізичних та юридичних осіб суми боргу 1394491,76 грн. З метою забезпечення стягнення з боржника боргу, державним виконавцем був накладений арешт на майбутній врожай на полях, що перебували в користуванні ФГ «Вікторія», відповідальним зберігачем було визначено [PERSON] 28 червня 2015 року [PERSON] звернувся до державного виконавця із заявою про зміну режиму зберігання арештованого майна, оскільки йому стало відомо, що арештований майбутній врожай почали збирати ФГ «Вікторія» та ПАТ «Михайлівський райагропостач». [PERSON] уклав договори надання сільськогосподарських послуг та зберігання з ТОВ «СПП ЛАНА», на підставі яких ТОВ «СПП ЛАНА» було зібрано частину врожаю. Правомірність дій державного виконавця про складанні актів опису та арешту майна при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження була підтверджена постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року. 11 липня 2014 року державним виконавцем було складено акт опису та арешту майна, згідно якого було описане та накладено арешт на частину зібраного врожаю, який здійснював відповідальний зберігач. Натомість, боржником ФГ «Вікторія» не було надано доступу до зібраного ним врожаю, про що був складений відповідний акт державного виконавця. Таким чином, державний виконавець при примусовому виконанні не допустив жодних неправомірних дій чи бездіяльності, діяв в межах Закону, діями державного виконавця позивачу не було спричинено шкоди, тому просить суд відмовити в задоволенні позову ФГ «Вікторія» в повному обсязі. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову, враховуючи такі обставини: Як встановлено в ході судового розгляду справи, ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 4 травня 2012 року по справі за позовом [PERSON] до Фермерського господарства «Вікторія», в особі голови [PERSON] про стягнення боргу, було затверджено мирову угоду (т.1 а.с.100-101). 6 вересня 2012 року Василівським районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист № 2/802/174/2012 про стягнення боргу з Фермерського господарства «Вікторія» у сумі 1200000 грн. на користь [PERSON], який погашається за графіком: до 1 вересня 2012 року - 200000 грн., з 1 вересня 2012 року до 1 рудня 2012 року - 400000 грн., з 1 грудня 2012 року до 1 вересня 2013 року - 200000 грн., з 1 вересня 2013 року до 1 грудня 2013 року - 400000 грн. (т. 1 а.с. 102). 10 вересня 2012 року старшим державним виконавцем ВДВС Михайлівського РУЮ [PERSON] було відкрито виконавче провадження ВП № 34168235 за даним виконавчим листом (т. 1 а.с. 103-104). 19 вересня 2012 року старшим державним виконавцем ВДВС Михайлівського РУЮ [PERSON] було накладено арешт на все майно боржника ФГ «Вікторія» та накладено заборону на його відчуження (т.1 а.с. 105). 7 березня 2014 року начальником ВДВС Михайлівського РУЮ Запорізької області [PERSON]А на імя начальника Управління Державної виконавчої служби [PERSON] управління юстиції в Запорізькій області [PERSON] була подана заява про самовідвід начальника та всіх держаних виконавців ВДВС Михайлівського РУЮ Запорізької області (т.1 а.с.106-107). 18 березня 2014 року постановами начальника Управління Державної виконавчої служби [PERSON] управління юстиції в Запорізькій області [PERSON] заяву [PERSON] було задоволено та матеріали виконавчого провадження № 34168235 було передано на виконання до Управління ДВС [PERSON] управління юстиції в Запорізькій області (т.1 ст. 108-111). 20 березня 2014 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 06 вересня 2012 року прийнято до виконання Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управлінні ДВС [PERSON] управління юстиції в Запорізькій області [PERSON] (т. 1 а.с.112-113). Постановою Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби [PERSON] управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] від 18 квітня 2014 року було призначено агронома ТОВ «СПП ЛАНА» [PERSON], який має диплом за спеціальністю «Агрономія» - спеціалістом у виконавчому провадженні (т. 1 а.с. 114). 18 квітня 2014 року Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС [PERSON] управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] було складено акт опису та арешту майбутнього врожаю ФГ «Вікторія». Яким було описано та накладено арешт на: майбутній врожай культури соняшник, що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 69,84 га.; майбутній врожай культури соняшник, що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 46,23 га.; майбутній врожай культури рапс, що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 62,20 га, описане майно на відповідальне зберігання прийняв [PERSON] (т.1 а.с. 11-14). 15 травня 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС [PERSON] управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] було складено акт опису та арешту майбутнього врожаю ФГ «Вікторія», яким було описано та накладено арешт на майбутній врожай культури пшениця, що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 43,84 га., номери ділянок № 224, 225, 226, 227, 228, 229, 230, 231, описане майно на відповідальне зберігання прийняв [PERSON] (т. 2 а.с. 6-9). Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року (т. 3 а.с.119-123), було відмовлено в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Михайлівський райагропостач» до\~\~Управління Державної виконавчої служби [PERSON] управління юстиції у Запорізькій області, старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби [PERSON] управління юстиції у Запорізькій області [PERSON], треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору:\~Фермерське господарство "Вікторія" та [PERSON] про\~зняття арешту з майна. В позовній заяві позивач просив суд, зокрема, визнати протиправними дій Управління державної виконавчої служби [PERSON] управління юстиції у Запорізькій області в особі старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень [PERSON] щодо складання актів опису та арешту майна від 18 квітня та 15 травня 2014 року. В силу вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, які встановлені вказаним судовим рішенням, суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню в межах розгляду даної справи, а тому достовірно встановленим є те, що дії старшого державного виконавця Немної С. В. при складанні актів опису та арешту майна від 18 квітня та 15 травня 2014 року при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження правомірні та вчинені згідно з чинним законодавством. 16 грудня 2013 року, під час здійснення вищевказаних виконавчих дій, між ФГ «Вікторія» та ПАТ «Михайлівський райагропостач» було укладено договір застави майбутнього врожаю, який було посвідчено приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] (т. 1 а.с. 7-11). Предметом договору застави зазначено надання Заставодавцем - ФГ\~«Вікторія» в заставу майна в забезпечення виконання зобовязань Заставодавця перед Заставодержателем ПАТ «Михайлівський райагропостач» з погашення дебіторської заборгованості в сумі 1520160 грн. За умовами вказаного договору для забезпечення належного виконання зобовязань ФГ «Вікторія» надає в заставу майбутній врожай 2014 року озимої пшениці на 125га та озимого ріпаку на 178га. У відповідності до п.1.4 договору застави врожай знаходився на земельних ділянках, що розташовані на території Плодородненської сільської ради, Старобогданівської сільської ради та Пришибської сільської ради. При цьому договір застави майбутнього врожаю від 16 грудня 2013 року містить умови (п.1.6) про те, що Заставодавець - ФГ «Вікторія» гарантує, що предмет застави не є предметом судового спору та не перебуває під арештом. На підставі вказаного договору застави майбутнього врожаю, 28 червня 2014 року ФГ «Вікторія» разом із ПАТ «Михайлівський райагропостач» на полі № 16 у с. Зразкове скосили ріпак на площі 24,19 га, зібравши при цьому врожай у кількості 64910 кг., що підтверджується актом № 6753 приймання-здавання виконаних робіт від 01 липня 2014 року (т.1 а.с.19) та реєстрами накладних на прийняте зерно з визначенням якості за середньодобовим зразком від 28 червня 2014 року № 86 та № 87 (т.1 а.с.17-18). Позивач ФГ «Вікторія» в позовній заяві стверджує, що 28 червня 2014 року та 29 червня 2014 року [PERSON] та ТОВ «СПП ЛАНА» незаконно самоправно зібрали та привласнили врожай ріпаку зібраний з площі 50 га та врожай озимої пшениці зібраний з площі 43,84 га. Вказані обставини позивач обґрунтовує актом № 1 від 28 червня 2014 року (т.1 а.с.15) та актом № 2 від 29 червня 2014 року (т.2 а.с.10). Проте, суд не може прийняти вказані документи в якості належних та допустимих доказів, оскільки вони підписані працівниками ФГ «Вікторія» та ПАТ «Михайлівський райагропостач», що є заінтересованими особами, а також данні щодо площі зібраного врожаю та його кількості, не підтверджені жодними доказами. Крім того, в п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вказано, що розміри збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам вилученням (викупом) або тимчасовим зайняттям земельних ділянок у встановленому порядку, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284. Таким чином, вказані позовні вимоги повинні доводитися певними конкретними доказами - відповідними актами комісії Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області, з відповідними розрахунками збитків. Вказаних доказів позивачем надано не було. Натомість відповідачі надали суду такі докази на огрунтування правомірності своїх дій щодо збору врожаю: Протоколом № 03/2014 загальних зборів учасників ТОВ «СПП ЛАНА» від 25 червня 2014 року було задоволено звернення [PERSON] та постановлено видати довіреність на укладання договорів від імені ТОВ «СПП ЛАНА» з [PERSON] працівнику ТОВ «СПП ЛАНА» [PERSON] (т.1 а.с. 124). Наказом № 621 від 25 червня 2014 року по ТОВ «СПП ЛАНА» було наказано охоронцям, які чергують за адресою: с. Плодородне вул. Зелена 1 «б» не перешкоджати в доступі до зважування та під час розгрузки автомобілів уповноваженим представникам ФГ «Вікторія» під час проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 34168235 (т.1 а.с.123). 28 червня 2015 року [PERSON], як зберігач арештованого майна, звернувся до старшого державного виконавця Немної С.В. із заявою про зміну режиму зберігання описаного та арештованого майбутнього врожаю, на режим зберігання майна, а саме: зібраних сільськогосподарських культур, а також просив здійснити опис та накласти арешт на зібраний ним врожай. 28 червня 2014 року між ТОВ «СПП ЛАНА», в особі [PERSON], що діяв на підставі довіреності, та [PERSON] був укладений договір № 070613 про надання сільськогосподарських послуг, предметом якого є надання послуг ТОВ «СПП ЛАНА» [PERSON] зі збору арештованого врожаю (т.1 а.с.136-139). 29 червня 2014 року між ТОВ «СПП ЛАНА» та [PERSON] був укладений договір зберігання № 0706, предметом даного договору є надання ТОВ «СПП ЛАНА» [PERSON], послуг з відповідального зберігання арештованого врожаю (т.1 а.с.133-135). [PERSON] заявки № 1 до Договору № 070613 про надання сільськогосподарських послуг від 28 червня 2014 року, [PERSON], як відповідальний зберігач, уповноважив ТОВ «СПП ЛАНА» провести збір врожаю сільськогосподарських культур: ріпак та озима пшениця, що знаходились на полях, які розташовані на території/біля с. Зразкове та смт. Пришиб, Михайлівського району, Запорізької області в періоді з 28 червня 2014 року по 29 червня 2014 року та перевезти зібраний врожай за адресою току ТОВ «СПП ЛАНА»: вул. Зелена 1 «б» в с. Плодородне (т.1 а.с. 141). На підставі наданих послуг 29 червня 2014 року було укладено і підписано [PERSON] прийому передачі наданих послуг до договору №070613 про надання сільськогосподарських послуг від 29 червня 2014 року між ТОВ «СПП ЛАНА» та [PERSON], який був частиною договору, відповідно до якого було підтверджено факт, надання послуг і проведено загальну калькуляцію вартості наданих послуг, що склали 93 722,94 грн. (т.1 а.с. 142). Між [PERSON] та ТОВ «СПП ЛАНА» було укладено і підписано [PERSON] №300601 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 червня 2014 року на суму 93 722,94 грн. з ПДВ (т.1 а.с.144). [PERSON] було виставлено Рахунок-фактуру на сплату за надані послуги №300601 від 30 червня 2014 року на суму 93 722,94 грн. з ПДВ (т.1 а.с.143), а також ТОВ «СПП ЛАНА» було виписано Податкову накладну №38 від 30 червня 2014 року (т.1 а.с.145). [PERSON] приймання передачі майна від 29 червня 2014 року до договору зберігання №0706 від 29 червня 2014 року, майно, а саме: озимий ріпак в кількості 41 910 кг, який було зібрано з площі 39,16 га. та озиму пшеницю в кількості 92 940 кг, яку було зібрано з площі 43,84 га., було передано на відповідальне зберігання ТОВ «СПП ЛАНА» (т. 1 а.с.141). Факт збору врожаю у вказаному в акті розмірі підтверджується також відповідною бухгалтерською документацією ТОВ «СПП ЛАНА» (т. 3 а.с. 50-87). Крім того, згідно протоколу огляду від 29 серпня 2014 року, складеного старшим слідчим першого відділу КР СУ ФР Мелітопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області, [PERSON], в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню № 32014080280000044, внесеного до ЄРДР 10 липня 2014 року, по факту умисного ухилення від сплати податків службовими особами ФГ «Вікторія» та ТОВ «СПП ЛАНА», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, було оглянуто склади ТОВ «СПП ЛАНА» з врожаєм ріпаку та озимої пшениці. В ході огляду було зважено врожай ріпаку та озимої пшениці. Було встановлено загальну вагу ріпаку - 41910 кг., та загальну вагу озимої пшениці - 92940 кг. (т. 1 а.с.150-156). 11 липня 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС [PERSON] управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] було складено акт опису та арешту майна ФГ «Вікторія», яким було описано та накладено арешт на зібраний врожай ріпаку у кількості 41910 кг та зібраний врожай озимої пшениці у кількості 92940 кг, описане майно на відповідальне зберігання прийняв [PERSON] (т. 3 а.с. 126-127). Постановою від 15 липня 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС [PERSON] управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] було залучено ТОВ «СПП ЛАНА» для збирання майбутнього врожаю та зберігання врожаю при виконанні виконавчого провадження, щодо стягнення з ФГ «Вікторія» на користь фізичних та юридичних осіб суми боргу - 1394491,76 грн. (т. 1 а.с. 126). Позивач ФГ «Вікторія» обґрунтовує розмір матеріальної шкоди неправомірними діями [PERSON] та ТОВ «СПП ЛАНА» зі збору врожаю рапсу та озимого ріпаку 28 та 29 червня 2015 року. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Із розяснень, викладених у п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року № 6\~вбачається, що розглядаючи\~\~позови про відшкодування шкоди,\~\~суди повинні мати на увазі,\~\~що шкода,\~\~заподіяна\~\~особі\~\~і\~\~майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи,\~\~підлягає відшкодуванню в повному обсязі\~\~особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній\~\~причинний\~\~звязок\~\~та\~\~є\~\~вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного звязку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. Крім того, частиною 1\~статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Отже, відшкодування шкоди це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого субєкта правопорушника. Щоб стягнути зазнану шкоду, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір. Судом встановлено, що факт протиправної поведінки відповідачів позивачем доводиться відповідними актами від 28 та 29 червня 2015 року, що не прийняті судом в якості належних доказів з наведених вище підстав. Натомість відповідачами [PERSON] та ТОВ «СПП ЛАНА» були надані належні докази на підтвердження правомірності їх дій щодо збору врожаю, що були здійснення ними в ході виконання відповідного виконавчого провадження. Розмір шкоди був вирахуваний позивачем з даних отриманих з актів від 28 та 29 червня 2015 року, а також довідки відділу статистики від 30 липня 2014 року № 216 про середню вартість озимої пшениці (т.2 а.с.12), експертного висновку № ОИ-1 від 5 січня 2015 року та реєстрів №№86-87 від 28 червня 2014 року (т.1 а.с.17-18), проте аналіз вказаних документів свідчить, що жоден з них не підтверджує: а ні площі зібраного врожаю, а ні кількість зібраного врожаю, а ні вартість саме зібраної сільськогосподарської продукції, на які вказує позивач в позовній заяві. Таким чином, всупереч ст. ст. 57-60 ЦПК України, позивач ФГ «Вікторія» не надав суду належних та допустимих доказів, які б вказували, що: по-перше, дії відповідачів [PERSON] та ТОВ «СПП ЛАНА» були неправомірними: по-друге, позивачу була спричинена майнова шкода саме в розмірі 1192233,35 грн. При таких обставинах предявлені позовні вимоги в частині стягнення завданої майнової шкоди з [PERSON] та ТОВ «СПП ЛАНА» є недоведеними, безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Стосовно позовних вимог до [PERSON] територіального управління юстиції в Запорізькій області слід зазначити наступне: Правовідносини, які виникли між сторонами по справі регулюються ЦК України главою 82 «Відшкодування шкоди», Законом України «Про виконавче провадження», зокрема частиною 3 ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу», ст. ст. 1167, 1173, 1174 ЦК України якими передбачено, що шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави, незалежно від його вини. Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до ст. 1167 ЦК України є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст.1173, 1174 ЦК України, є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний звязок між ними. Так, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст.1173 ЦК України). Вказана стаття передбачає спеціальні підстави і умови відповідальності при завданні фізичній або юридичній особі шкоди у позадоговірних правовідносинах, які відрізняють їх від інших норм, що містять загальні правила позадоговірної (деліктної) відповідальності у цивільно-правових правовідносинах і полягають у спеціальному субєктному складі відповідальних осіб, спеціальній сфері діяльності цих субєктів та характері їх дій (владно-адміністративний, юридично-обовязковий, односторонній). Сферою застосування зазначених норм є правовідносини із заподіяння шкоди фізичній чи юридичній особі у звязку з прийняттям зазначеними субєктами незаконних рішень, вчинення ними незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ними своїх владних повноважень, визначених Конституцією і законодавством України. За положеннями ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави. [PERSON] з частиною другою статті 87 Закону України «Про виконавче провадження», збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження» збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. Як розяснено у п. 28 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень статті 56 Конституції України, статті 11 Закону України «Про державну виконавчу службу», частини другої статті 87 Закону України «Про виконавче провадження», а також з положень статей 1173, 1174 ЦК України\~і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний звязок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби. Як вже зазначалося вище, правомірність дій старшого державного виконавця Немної С.В. при складанні актів опису та арешту майна від 18 квітня та 15 травня 2014 року при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження встановлена постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року. Доказів оскарження інших дій чи бездіяльності державного виконавця та визнання їх неправомірними, позивачем ФГ «Вікторія» не надано. Доводи позивача ФГ «Вікторія» щодо неправомірної бездіяльності державних виконавців в частині не здійснення контролю за збором врожаю та не опису та арешту зібраного врожаю, судом не беруться до уваги, оскільки вказані обставини не були підтверджені в ході судового розгляду справи належними доказами. Крім того, Конституційним Судом України у рішенні від 3 жовтня 2001 року по справі № 1-36/2001 (справа про відшкодування шкоди державою) зазначено, що відшкодування шкоди (матеріальної чи моральної), завданої фізичним особам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, покладається саме на державу, а не на відповідні органи державної влади, тобто відшкодування шкоди в таких випадках здійснюється за рахунок держави, а не за рахунок коштів на утримання державних органів. Виконання рішення про стягнення коштів здійснюється [PERSON] казначейською службою України відповідно до пунктів 35-40 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845. Відповідно до ст.ст.\~43,\~78 Бюджетного кодексу України, при виконанні державного і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. [PERSON] казначейська служба України що діє у складі Міністерства фінансів України, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України. Таким чином, відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, покладається саме на державу. В даному випадку справа може бути вирішена по суті лише за участю всіх зазначених осіб, тоді як у позові взагалі не зазначено в якості відповідача [PERSON] казначейську службу України, на яку законодавцем покладено обовязок з відшкодування шкоди, завданої органами державної влади. На запитання суду щодо можливості уточнення позовних вимог в частині зазначення належних відповідачів, представники позивача зазначили, що Головне територіальне управління юстиції в Запорізькій області є юридичною особою, тому саме цей орган був вказаний в якості відповідача, клопотань щодо залучення інших осіб в якості співвідповідачів позивач не має наміру заявляти. Таким чином, до участі у розгляді справи позивачем не були залучені всі належні відповідачі відповідні органи Державної казначейської служби України, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині. За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] територіального управління юстиції в Запорізькій області завданої майнової шкоди є недоведеними, безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed