overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

01 серпня 2017 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 29 липня 2014 року він повторно зареєстрував шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, відсутності взаєморозуміння та поваги один до одного. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У судове засідання позивач не зявився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач у судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-АМ № 150610 (а.с. 6). Від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON], 05 жовтня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 176317 (а.с. 4). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною його рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Збереження шлюбу між ними неможливе. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

01 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 10 серпня 2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №54. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з травня 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 10 серпня 2013 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №54(а.с.10). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO](а.с.11). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з травня 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

01 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 17 жовтня 2001 року Виконавчим комітетом Меліоративної селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ним і [PERSON], актовий запис № 16, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище - [PERSON]. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив в заяві, що сімейне життя з дружиною припинене в червні 2017 року, оскільки дружина забрала свої речі, та поїхала з дитиною до своїх батьків у Тернопільську область. За час відсутності дружини він зустрів іншу жінку, своє перше кохання, яку він не бачив тривалий час, між ними виникли відносини, вони мають намір зареєструвати шлюб та проживати за межами України. Він втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя та збереження шлюбу він вважає неможливим, таким, що суперечить його інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] В судове засідання представник позивача не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON]підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, в разі задоволення позову просила її прізвище залишити без змін. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 17 жовтня 2001 року Виконавчим комітетом Меліоративної селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 16, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Сторони мають дитину від шлюбу - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з червня 2017 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв'язку з наведеним, вимоги відповідача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона змінила у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

01 серпня 2017 року [PERSON]звернувся до суду з позовом до[PERSON], просив ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем; судові витрати залишити за позивачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 11 серпня 2006 року з відповідачем зареєстровано шлюб. На протязі останніх шести років сімейне життя між ним та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. З 2012 року вони фактично проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а відтак спільне життя і збереження шлюбу неможливі. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву від 14.09.2017 року, якою підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву від 14.09.2017 року, якою не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила розглянути справу без її участі. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 серпня 2006 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Маломощаницькою сільською радою Здолбунівського району Рівненської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 20.07.2017 року. Від спільного сумісного проживання народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися він не бажає, відповідач визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. \~ Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

01 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 26.05.2009р. помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у виді земельної ділянки та іншого майна. У встановлений законом строк позивач подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак він не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи були втрачені. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву у якій справу просив розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,2507 га, що знаходиться на території Станилівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що належала його батькові [PERSON] Представник Станилівської сільської ради до суду не зявився також, подав заяву у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що померлий 26.05.2009р. [PERSON] (свідоцтво про смерть, а. с. 6) був власником земельної ділянки, площею 2,2507 га, розташованої на території Станилівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с.13). У встановлений законом строк позивач подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено (відмова нотаріуса а. с. 8), у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно (оголошення про втрату а.с. 34). Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 26.05.2009р., був власником земельної ділянки, площею 2,2507 га, розташованої на території Станилівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] як єдиний спадкоємець за законом у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право на це майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

01 серпня 2017 року [PERSON] звернувся із позовною заявою\~ до [PERSON], яким просив розірвати зареєстрований шлюб із відповідачем. Вказував, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1971 року. Від вказаного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, спільного господарства не ведуть. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач не з'явився, повідомлений належним чином. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 1971 року. Подружжя неповнолітніх дітей не має. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

01 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 28 вересня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №347. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з травня 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 28 вересня 2012 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №347(а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO](а.с.5). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з травня 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

01 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). За вимогами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

01 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], з 500 грн. щомісячно, на аліменти у розмірі ? частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що згідно рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 листопада 2009 року на її користь стягуються аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення дочкою повноліття. Однак, у звязку із погіршенням матеріального становища позивачки та із збільшенням витрат на дочку, вказаних коштів недостатньо для її забезпечення усім необхідним. Натомість матеріальне становище відповідача значно покращилось, він займається підприємницькою діяльністю та має стабільний дохід, що дає йому змогу сплачувати аліменти у розмірі ? частини із всіх видів його заробітку. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Судом встановлено, що згідно рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 листопада 2009 року на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Однак, у звязку із погіршенням матеріального становища [PERSON] та із збільшенням витрат на дочку, вказаних коштів недостатньо для її забезпечення усім необхідним. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved