Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

02.03.2020 судом одержано позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 28.12.2012 у сумі 31229,36 грн. та витрат зі сплати судового збору у сумі 2102,00 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що відповідно укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 28.12.2012 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6601,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по кредитному договору, станом на 14.01.2020 виникла заборгованість у сумі 31229,36 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями\~ ЦПК України\~ розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга\~ статті 247 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 \~ст. 13 ЦПК України\~ суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~ Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1\~ ст. 81 ЦПК України\~ кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеної 28.12.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», і [PERSON] . Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 6601,60 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Матеріали справи містять Генеральну угоду, у якій зазначено, що Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами і Тарифами становить між [PERSON] та банком кредитний договір (а.с. 18). Крім того, позивач додав до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 20-65). Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачено обов`язок позичальника сплатити банку штраф у разі порушення строків погашення заборгованості. Згідно п. 2.8 Генеральної угоди, у разі порушення позичальником зобов`язань з погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначено в Умовах та правилах за кожний день прострочення. Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку визначено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн клієнт сплачує банку пеню. У цьому ж пункті Умов та правил наведено порядок розрахунку пені. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за договором б/н від 28 грудня 2012 року року станом на 14 січня 2020 року становить 31229,36 грн, з яких: 6361,50 грн\~ заборгованість за кредитом, 8028,03 грн \~заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 0,00 грн заборгованість за комісією, 15522,06 грн. заборгованість за пенею, 1317,77 штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди (а.с. 11-15). З повідомлення АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що термін дії карткового рахунку [PERSON] згідно п.1.3.2 «Умов і правил надання послуг»- з моменту укладення договору, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань умов кредитного договору, тобто є дійсним на теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст.\~12, ч. 1 ст.\~13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~ Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2\~ ст.\~77\~ЦПК України \~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 \~ст.\~81\~ЦПК України \~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статей \~626,\~ 628 ЦК України\~ договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У \~статті 526 ЦК України\~ передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього \~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.612ЦК\~України \~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно\~ ст.\~546\~ЦК України \~виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою. За змістом \~статті 549 ЦК України\~ неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~ статті 551 ЦК України\~ визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень\~ Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22 листопада 1996 року\~прийшов до висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Крім того, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст.\~3, ч.3 ст.509, ч. ч. 1, 2 ст.\~627 ЦК України\~засадам справедливості, добросовісності та розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Положення частини третьої \~статті 551 ЦК України\~з урахуванням положень \~статті 3 цього Кодексу\~ щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої\~статті 10 ЦПК України\~ щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. При цьому положеннями\~ статті 15\~ЦК України \~передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до ч.2 \~ст.616\~ЦК України \~суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Отже, установивши, що розмір пені значно більший від розміру боргового зобов`язання та враховуючи бездіяльність банку, що сприяла її збільшенню, а також, що внаслідок стягнення кредитної заборгованості, в тому числі і пені, розмір якої значно більший за розмір заборгованості за кредитним договором, будуть порушені права відповідача, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин положення частини третьої \~статті 551 ЦК України\~ та зменшити розмір пені з 15522,06 грн. до 6601,60 грн., яку стягнути з відповідача на користь банку. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, що завдає збитків позивачу, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] суму заборгованості в розмірі 20 751,03 грн ., яка складається з: 6361,50 грн\~ заборгованість за кредитом, 8028,03 грн \~заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 6361,50 грн. заборгованість за пенею. Відповідно до частини першої\~ статті 1054 ЦК України\~ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~ статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~ статті 1054\~ЦК України \~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі\~ статтею 1049 ЦК України\~ позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання та порушив умови договору, укладеного 28.12.2012 між ним і банком, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором, яка виникла станом на 14.01.2020 року, у сумі 20\~751,03 грн. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2 102,00 грн. судового збору (а.с.1). У зв`язку із частковим задоволенням позову суд відповідно до ч. 1\~ ст.141 ЦПК України\~ присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial