Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 26 травня 2012 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] укладено Договір №АВ/6872667 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у формі полісу), за яким була застрахована відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу "Лексус", д.н.з. [NUMBER]. 16 грудня 2012 року за участю застрахованого автомобіля сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль марки «Шевроле», д.н.з. [NUMBER]. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 15 березня 2013 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України. Посилаючись на те, що позивачем виплачено страхове відшкодування на користь потерпілої особи, [PERSON] з заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди до ПАТ «СК «Українська страхова група» не зверталася, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 3638,39 грн., вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як убачається з матеріалів справи, 26 травня 2012 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] укладено Договір №АВ/6872667 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у формі полісу), за яким була застрахована відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу "Лексус", д.н.з. [NUMBER]. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну визначений у розмірі 50000 грн. Строк дії договору до 26 травня 2013 року включно. 16 грудня 2012 року близько 18:46 години водій [PERSON], керуючи автомобілем «Лексус», д.н.з. [NUMBER], на перехресті вулиць Маршала Тимошенка - Зої Гайдай в м. Києві, за одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, знаходячись ліворуч не дала дорогу автомобілю «Шевроле», д.н.з. [NUMBER], водій [PERSON], який знаходився ліворуч, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушила п. 10.3. Правил дорожнього руху України. За постановою оболонського районного суду м. Києва від 15 березня 2013 року [PERSON] визнано винною у скоєнні ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно з ч.4 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 16 грудня 2012 року за участю автомобіля «Лексус», д.н.з. [NUMBER], та автомобіля «Шевроле», д.н.з. [NUMBER], визнано [PERSON] Статтею 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до положень ч.1 ст.990 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування» страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 Цивільного кодексу України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 вказаного закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. За приписами п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Матеріалами справи підтверджено, що автомобіль «Шевроле», який належить [PERSON], був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у вчиненні якої винний відповідач. Розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті на користь страхувальника, визначений позивачем у страховому акті №ДКЦВ-5664 від 01 квітня 2013 року та становить 3638,39 грн. Відповідно до платіжного доручення № 5656 від 04 квітня 2013 року сума страхового відшкодування перерахована позивачем на користь [PERSON] (а.с. 11) В матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до ПАТ «СК «Українська страхова група» з повідомленням про настання ДТП. З таким повідомленням до позивача 18 грудня 2012 року звернувся власник пошкодженого автомобіля - [PERSON](а.с.7) За таких обставин, відповідач порушив вимоги п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо обов'язку водія невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка. Враховуючи те, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування, відповідач, у свою чергу, допустила порушення вимог п. 33.1.4. ст. 33 вказаного Закону, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 3638,39 грн. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved