Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . До складу спадкового майна після її смерті увійшла 1/4 частини квартири [ADDRESS] . Він є єдиним спадкоємцем майна померлої першої черги за законом. Однак нотаріус відмовив йому в оформлені спадкового майна через неможливість встановити місце відкриття спадщини, факту прийняття спадщини та встановлення кола спадкоємців, оскільки відомості про реєстрацію її місце проживання на день смерті відсутні. У судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Віхерко Н.О. подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач - Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавала. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до роз`ясень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень п.113 Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої наказом Мінюсту України №18/5 від 18.06.1994 року, яка була чинною на момент відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути, зокрема те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця, наявність у спадкоємця правовстановлюючих документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Судом установлено, що [INFO] у м. Старокостянтинові Хмельницької області померла мати позивача [PERSON] . Згідно відомостей паспорта громадянина України [PERSON] на час відкриття спадщини був малолітньою особою. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] з 14 березня 1997 року зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Як убачається із домової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] проживали разом у зазначеному будинку на день смерті останньої. За повідомленням Старокостянтинівської державної нотаріальної контори та Хмельницького обласного державного нотаріального архіву спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Зазначені обставини підтверджуються: відомостями паспорта позивача, свідоцтвом про смерть [PERSON] ; свідоцтвом про укладення шлюбу від 04 березня 1995 року; свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16 березня 2021 року; копією технічного паспорту на квартиру від 07 грудня 2020 року; повідомленням Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 28 травня 2021 року, повідомленням Хмельницького обласного державного нотаріального архіву від 09 червня 2021 про те, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась, домовою книгою та довідкою про місце проживання позивача. З огляду на викладене, суд вважає, що [PERSON] на підставі ч.1 ст.529 ЦК УРСР 1963 року є єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON] й прийняв спадщину після її смерті шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла 1/4 частина квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 09 січня 1997 року. Відповідно до усталеної судової практики у справах про спадкування, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 06 травня 2021 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. відмовлено [PERSON] в оформленні спадщини на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , що належить померлій [PERSON] . Разом з тим, надані та досліджені судом докази вказую на те, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , а тому до нього в порядку спадкування перейшло право на належну матері частину квартири [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , тому за ним слід визнати право власності на вищезазначену частину квартири.

Outcome: approved