Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" Славкіна Марина Анатоліївна звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 418998,25 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору кредиту №Z019 від 14.06.2007, укладеного між ВАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та [PERSON] відповідач отримав кредитні кошти в сумі 35000,00 (тридцять п`ять тисяч) дол. США з кінцевим терміном погашення до 13.06.2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,0 % річних, у подальшому розмір процентів підвищено до 17,0 % річнихна підставі додаткового договору №1 від 20.11.2008 року. Кредитні кошти [PERSON] отримав, а свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконує, а тому рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 24 квітня 2012 року із відповідача була стягнута заборгованість по вказаному кредитному договору в сумі 222672,5 гривень. Незважаючи на рішення суду, яке набрало законної сили, зобов'язання за кредитним договором відповідачем не виконується, а оскільки вказаний кредитний договір не розірваний та не припинений, то він діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, що передбачено умовами вказаного кредитного договору. За вказаних обставин, у зв'язку з тим, що відповідач умови кредитного договору та рішення суду не виконує, при цьому продовжує користуватися грошовими коштами позивача, а тому, на думку останнього, він має право нараховувати проценти за користування кредитними коштами відповідно до чинного законодавства та умов договору. Відповідно до розрахунку позивача, станом на 29.08.2016 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 929242,71 грн., яка складається із: заборгованості за тілом та відсотками - 34801,52 дол. США, що еквівалентно 885432,70 грн за курсом НБУ станом на 29.08.2016 року; заборгованості за комісіями, що складається з комісії за РО - 8784,80 грн. та штраф за несвоєчасне погашення кредиту 35025,22 грн. (нарахований за рік до подачі позову) Таким чином різниця нестягненої суми заборгованості, склала 418998,25 грн. з них: різниця не стягненої заборгованості по кредиту: 0,0 грн.; різниця не стягненої заборгованості по відсотках: 14710.85 дол. США (еквівалентно 374278,70 грн. за курсом НБУ станом па 29.08.2016 ,); комісія за РО: 9694,33 грн.; штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка): 35025,22 грн.(нарахований за рік до подачі позову) У судове засідання представник позивача не з`явився направивши до суду телефонограму, в якій ствердив свої позовні вимоги, просив суд повністю їх задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце судового розгляду ставився до відому належним чином. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, враховуючи клопотання представника позивача, розглядає справу за відсутності представника позивача, за його клопотанням, та відповідача - заочно. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як вбачається з договору кредиту від 14 червня 2007 року за № Z019 [PERSON] отримав кредит у сумі 35000,00 (тридцять п`ять тисяч) дол. США з кінцевим терміном погашення до 13 червня 2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,0 % річних. Відповідно до п. 1 додаткової угоди від 20.11.2008 року за користування кредитними коштами встановлюється плата у розмірі 17,0 % річних. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Як вбачається з рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2012 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості із [PERSON] в порядку відшкодування кредитної заборгованості стягнуто 222672 грн. 50 коп., тобто різниця між нараховоною заборгованістю та стягнутою рішенням суду становить 418998.25 грн., яка в свою чергу складається із різниці не стягненої заборгованості по відсотках - 14710,85 дол. США, що еквівалентно 374 278,70 грн. за курсом НБУ станом на 29.08.2016 року; комісії за РО - 9694,33 грн; штрафу за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 35025,22 грн. Відпоідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 30.03.2012року наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору, чим істотно порушує його умови, а тому в суду є всі підстави для стягнення суми заборгованості за договором кредиту у примусовому порядку, адже наявність рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2012 року про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 14.06.2007 року у розмірі 222672,5 не припинило правовідносини сторін за цим договором, не звільнило боржника від відповідальності за невиконання умов вказаного договору та не позбавило позивача права на стягнення штрафних санкцій. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному об`ємі. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved