Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Представник позивача звернувся із зазначеним позовом, в якому вказав, що [PERSON] [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], місце проживання невідомо. Батьки мають 4-ох дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Вищезазначені діти з 2007 року перебувають на обліку в службі у справах дітей районної державної адміністрації, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах у зв'язку з неналежним виконанням батьків батьківських обов'язків. Батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей, не піклуються про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не проявляють заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавляться їхніми успіхами, станом здоров'я, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу. 14 липня 2015 року Голованівським районним судом Кіровоградської області було прийнято рішення про відібрання у [PERSON], 1967 року народження та [PERSON],1983 року народження малолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] без позбавлення батьківських прав терміном на 1 рік. Протягом зазначеного періоду батьки не виправились, матеріально - побутові умови не покращили, з місця проживання зникли в невідомому напрямку. Відповідно до свідчень сусідів [PERSON] та [PERSON], жителів села Люшнювате, батьки дітей не займаються їх вихованням, не піклуються про їх стан здоровя, матеріально не забезпечують, тобто, ухиляються від виконання батьківських обов'язків стосовно дітей. На даний час діти навчаються в Заваллівській школі - інтернаті I-III ступенів. Згідно акту про відвідування дітей батьками в Заваллівській школі - інтернаті від 02 червня 2016 року № 21 за час перебування дітей в інтернатному закладі батьки жодного разу не відвідали дітей, не цікавились їхнім життям, не надавали матеріальної та грошової допомоги. Батьки не усвідомлюють до кінця міру відповідальності за свій спосіб життя, за загрозу малолітніх дітей і позитивних висновків не приймають. Просить позбавити [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON],[INFO] , [PERSON], [INFO] батьківських прав . Позбавити [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON],[INFO] , [PERSON], [INFO] батьківських прав . Судові витрати покласти на відповідачів . Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Представники третіх осіб: сектору опіки, піклування та усиновлення Голованівської РДА та Заваллівської школи - інтернат I - III в судове засідання не з'явилися, через канцелярію суду надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги представника позивача підтримують та просять їх задовольнити. Прокурор Сіренченко Ольга Іванівна в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Повідомлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] про розгляд справи в Голованівському районному суді Кіровоградської області 04.11.2016 року здійснено через оголошення в засобах масової інформації, яке надруковано в газеті «Урядовий кур»єр » 203(5823) від 14.06.2016 року. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], мають 4-ох дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Вищезазначені діти з 2007 року перебувають на обліку в службі у справах дітей Голованівської районної державної адміністрації, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах у зв'язку з неналежним виконанням батьків батьківських обов'язків. Батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей, не піклуються про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не проявляють заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавляться їхніми успіхами, станом здоров'я, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу. Згідно акту про відвідування дітей батьками в Заваллівській школі - інтернаті від 02 червня 2016 року № 21 за час перебування дітей в інтернатному закладі батьки жодного разу не відвідали дітей, не цікавились їхнім життям, не надавали матеріальної та грошової допомоги. Батьки не усвідомлюють до кінця міру відповідальності за свій спосіб життя, за загрозу малолітніх дітей і позитивних висновків не приймають. Крім того, рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 14 липня 2015 року було прийнято рішення про відібрання у [PERSON], 1967 року народження та [PERSON],1983 року народження малолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] без позбавлення батьківських прав терміном на 1 рік. Протягом зазначеного періоду батьки не виправились, матеріально - побутові умови не покращили, з місця проживання зникли в невідомому напрямку. З акту обстеження матеріально - побутових умов проживання сім'ї слідує, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в маминому будинку по [ADDRESS] проте на даний час в будинку не проживають, місце перебування їх невідоме. Будинок потребує капітального ремонту (покрівля пошкоджена, у віконних рама відсутнє скло, стіни мають тріщини, не білені). В будинку відсутні ліжка, полове покриття, постільна білизна. З меблів знаходяться лише стара шафа та стіл. Біля хати розташовані напівзруйновані господарські споруди. Присадибна ділянка не обробляється, подвір'я заросло бур'янами. Відповідно до висновку органу опіки та піклування № 170 від 28.07.2016 року вбачається, що батько - [PERSON] постійно знаходиться в колі осіб, які зловживають спиртними напоями, характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, безвідповідальний, ніде не працює. Мати - [PERSON], характеризується негативно, безвідповідальна, легковажна, лінива, власної думки не має, самостійно рішення прийняти не в змозі, належного догляду за малолітніми дітьми не здійснювала. Відповідно до акту про відвідування в Заваллівській школі - інтернаті № 261 від 02.06.2016 року слідує, що протягом перебування дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], батьки - [PERSON] та [PERSON] дітей не відвідують, не цікавляться їхнім життям, не надають матеріальної та грошової допомоги. Крім того, згідно наданих до матеріалів цивільної справи, свідчень [PERSON] та [PERSON] слідує, що дійсно [PERSON] на території с. Люшювате не з'являлася з березня 2014 року, [PERSON] з серпня місяці 2015 року теж на території с. Люшювате не з'являвся. Двір у критичному стані, житловий будинок потребує капітального ремонту , присадибні будівлі також. Подружжя [PERSON] зовсім не приймають участь у вихованні дітей. За змістом роз'яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Обов'язок надати докази на підтвердження вимог і заперечень законом покладено на сторони ( ст. 60 ЦПК України ) . Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно статтей 9, 18 Конвенції „Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006 р., Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст.. 150 СК України . Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, тобто якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов"язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи грунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Суд вважає доведеним, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] фактично відмовилися від виховання та утримання дітей, нехтуючи своїми батьківськими обов'язками по вихованню дітей - доньок [PERSON], [PERSON], [PERSON] та сина [PERSON] не піклуються про їх духовний і фізичний розвиток, не забезпечують їх матеріальне утримання, жодного разу не провідували дітей у школі - інтернаті, не бажають виконувати свої батьківські обов'язки. Викладене підтверджується висновком органу опіки та піклування Голованівської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх малолітніх дітей, а/с- 19, копією свідоцтва про народження [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а/с - 10-13, актом матеріально-побутового обстеження проживання [PERSON] та [PERSON], а/с- 14, довідкою про склад сім»ї, а/с- 15, актом про відвідування дітей батьками в Заваллівській школі - інтернаті № 261 від 02.06.2016 року а/с - 16, копією паспорта [PERSON], а/с-6, копією паспорта [PERSON], а/с-7-8, копією ідентифікаційного номера [PERSON], а/с- 9 не викликає сумніву, є достовірним, докази є вичерпними. Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судові витрати необхідно стягнути з відповідач.

Outcome: approved