Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

01 жовтня 2015 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що згідно укладеного між позивачем і відповідачем договору № DONAАU10100044 від 07.02.2007 року, відповідно до умов якого погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, шляхом надання відповідачем щомісячного платежу, що складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно кредитного договору. У випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані на суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання по поверненню кредиту та відсотків не виконав, внаслідок чого станом на 22.09.2015 року у нього утворилась заборгованість в сумі 148378,65 грн., яка складається з: 17110,62 грн. - заборгованість за кредитом; 38335,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1080,96 грн. - заборгованість за комісією за користуванням кредитом; 91851,99 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. У зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 148378,65 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати, а саме суму судового збору у розмірі 2225,68 грн. Ухвалою судді від 06 жовтня 2015 року відкрито провадження у справі, на підставі ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14. Позивач в судове засідання не з'явився, у поданій заяві звернувся до суду з проханням розглядати справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти заочного вирішення справи позивач не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи через оголошення у пресі, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно зі ст.ст. 525-527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону або договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 07 лютого 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № DONAАU10100044 про надання кредиту, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 31850,00 грн на купівлю автомобіля, зі сплатою за користуванням кредитом відсотків у розмірі 1,34 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту, щомісяця в період сплати, відсотків за дострокове погашення кредиту, з кінцевим терміном повернення 06 лютого 2012 року, що підтверджується копією договору /а.с. 9-11/. За договором, погашення заборгованості здійснюється щомісяця з «25» по «30» число платежем в сумі 832,51 грн., що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагородам, на рахунок [NUMBER]. При розгляді справи встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем і 09 лютого 2007 року надав відповідачу кошти у розмірі 31850,00 гривень, що підтверджується копією ордеру розпорядженням № DONAАU10100044 /а.с. 12/. Відповідачем зобов'язання по сплаті кредиту не виконувались належним чином, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість. Сума заборгованості позичальника станом на 22.09.2015 року відповідно до розрахунку /а.с. 6-8/ становить 148378,65 грн., яка складається з: 17110,62 грн. - заборгованість за кредитом; 38335,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1080,96 грн. - заборгованість за комісією за користуванням кредитом; 91851,99 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Доказів належного виконання зобов'язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Таким чином, суд вважає, що з відповідача має бути стягнута сума заборгованості по кредиту за кредитним договором № DONAАU10100044 від 07.02.2007 року, а саме: 17110,62 грн. - заборгованість за кредитом; 38335,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1080,96 грн. - заборгованість за комісією за користуванням кредитом. Заявлені позивачем сума пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 91851,99 грн на переконання суду підлягає частковому задоволенню, оскільки статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями громадянам, які зареєстровані та постійно проживають в зоні проведення антитерористичної операції з 14 квітня 2014 року. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 616 ЦК України, суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Судом встановлено, що згідно з розрахунком, відповідач почав порушувати умови договору ще з 2010 року, але кредитор на протязі чотирьох років не вживав заходів щодо зменшення заборгованості, передбачених договором - право банку на пред'явлення боржнику вимог про дострокове повернення кредиту або розірвання договору, що обумовлено сторонами у договорі № DONAАU10100044 від 07.02.2007 року /а.с. 9-11/. Крім того, після спливу кінцевого терміну повернення кредиту, а саме 06 лютого 2012 року, продовжував нараховувати пеню, що призвело до її зростання з 5,54 грн до 91945,24 гривні. Розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, що на переконання суду є також наслідком недобросовісної поведінки позивача, оскільки ним самим не вживалися будь - які заходи щодо зменшення розміру заборгованості. Враховуюче викладене та

Outcome: partial