Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

У квітні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з 01.08.2018 року до 01.03.2019 року в сумі в сумі 15 580,65 грн. Ухвалою суду від 27.05.2019 р. було відкрито провадження по справі і визначена форма розгляду справи - за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання. Через неявку відповідача підготовче судове засідання неодноразово відкладалося. Ухвалою від 10.07.2019 року підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів закрито, справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після припинення шлюбних відносин сторін залишилась проживати з позивачкою. Згідно рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.07.2017 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 2500 грн. щомісячно, починаючи з 31.05.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте, [PERSON] належним чином не виконує рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя про стягнення аліментів. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, борг за виконавчим листом 2/337/1008/2017 від 16.08.2017 року (по стягненню аліментів на утримання неповнолітньої доньки) станом на 01.03.2019 року складає 15 580,65 грн. Розрахунок заборгованості по аліментам виконаний державним виконавцем. Відповідач був обізнаний про наявність рішення, проте аліменти сплачував нерегулярно, внаслідок чого допустив утворення заборгованості в розмірі, який зазначено у розрахунку державного виконавця. За таких обставин позивач вважає, що відповідач не виконує належним чином рішення суду по сплаті аліментів, тому має нести відповідальність, передбачену ст. 196 СК України та сплатити неустойку (пеню). Таким чином, позивач просить суд: стягнути з відповідача на її користь неустойку за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , за період з 01.08.2018 року до 01.03.2019 року в сумі 15 580,65 грн., що дорівнює розміру заборгованості станом на 01.03.2019 року. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не прибули. Від представника позивача адвоката Нікітіної Т.Г. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача. У заяві зазначено, що позивач заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивачки та її представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та неодноразово, конверти із судовими повістками повернувся до суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Одночасно інформація про дату та час судового була розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України. Виходячи з вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено , що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: мати - [PERSON] та батько - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 550 від 21.08.2014 року, що міститься в матеріалах справи.Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06.04.2017 року їх шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.07.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 2500 грн. щомісячно, починаючи з 31.05.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 01.08.2017 року. 16.08.2017 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист № 2/337/1008/2017 з примусового виконання рішення суду від 20.07.2017 року про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 2500 грн. щомісячно, починаючи з 31.05.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. З розрахунку заборгованості від 28.03.2019 року, який складено державним виконавцем Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції вбачається, що станом на 01.03.2019 року заборгованість відповідача по аліментах становить 15 580,65 грн. Заборгованість виникла з вини відповідача, у зв`язку із неналежним виконанням рішення суду, яке виникло внаслідок нерегулярної сплати аліментів. Суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі у зв`язку з наступним: Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно зі ст. 20 СК України, до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих ст. 196 СК України позовна давність не застосовується. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК України, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України, не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Порядок обчислення пені, вирахувано згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Роз`яснення та коригування вказаної формули було викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Відповідно до позиції, яка висловлена у зазначеній постанові, законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Позивачем до позову надано розрахунок заборгованості, який в повній мірі відповідає позиції Великої Палати Верховного суду від 03.04.2019 року, оскільки, згідно розрахунку заборгованості, у серпні 2018 року відповідач сплатив аліменти в сумі 2500 грн. Пеня за вказаний місяць взагалі не нараховується, оскільки моментом початку нарахування пені є 01.09.2018 року, а сама пеня нараховується за платіж, який мав би бути сплачений у серпні 2018 року. В подальшому не сплачувалися до лютого 2019 року, коли відповідач сплатив 5000 грн. Суд вважає, що передплата в сумі 2500 грн., що відповідає платежу за один місяць, повинна бути спрямована на погашення боргу, який утворився до липня 2018 року (згідно розрахунку заборгованість на 01.07.2018 року складає 3080,65 грн.) Разом з тим заборгованість, яка виникла до 01.07.2018 року не включена позивачем у розрахунок пені. Тобто пеня на 3080,65 грн., згідно позовних вимог, не нараховувалася. Оскільки нарахування та стягнення пені - це право позивача, суд визначає суму заборгованості саме в межах заявлених позовних вимог. Оскільки позивачкою пред`явлені вимоги про стягнення пені за період з 01.08.2018 року до 01.03.2019 року, то наданий стороною позивача розрахунок пені є вірним математично, та відповідає порядку нарахування пені, який визначено Верховним судом у постановах від 25.04.18 та від 03.04.2019 року. Згідно розрахунку наданого стороною позивача, пеня за прострочення сплати аліментів за цей період складає 15900 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 196 СК України, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки розмір пені не може бути більше 100 відсотків заборгованості, то позивачкою вірно встановлено, що розмір пені повинен дорівнювати 15 580,65 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пп.1 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів складало 768,40 грн. Згідно приписів п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved