Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

01 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», [PERSON] про відшкодування страхової виплати. В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 13 липня 2016 року близько об 11 годині 25 хвилин у м. Мелітополі по вул. В. Інтернаціоналістів відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням позивача, та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок якої зазначені автотранспортні засоби були пошкоджені. У судовому порядку винуватцем вказаної ДТП був визнаний [PERSON] (постанова Мелітопольського міськрайонного суду від 20 липня 2016 року справа № 320/4477/16). Відповідальність [PERSON] як володільця транспортного засобу була застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» страховий поліс № АЕ/6049869. Строк дії страхового поліса 16 г. 00 хв. 19.11.2015 р. до 18.11.2016 р. ДТП відбулося у період дії страхового полісу, тобто настав страховий випадок. Про настання страхового випадку було повідомлено страхову установу. Оскільки сума страхового відшкодування не покриває розміру матеріальної шкоди, заподіяної позивачу наслідок пошкодження в ДТП належного йому на праві власності автомобіля, вона звернулась до суду з даним позовом, в якому просила суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» матеріальну шкоду у загальному розмірі 18070,14 грн., яка є різницею між страховою виплатою (14153,70 грн.) та реальними збитками позивача (32224,11 грн.), які були понесені нею для відновлення свого пошкодженого транспортного засобу. Також Позивач просила суд стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду за втрату товарної вартості автомобіля [NUMBER] в розмірі 12060 грн. та 500 гривень за вартість сплачених послуг за проведення товарознавчого дослідження і 551 грн. сплаченого судового збору. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди з Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» та пояснив, що представниками страхової установи проведено огляд пошкодженого транспортного засобу KIA SPORTAGE д/н [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності. Відповідно до звіту № 4.16.223 від 03.08.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] склала 14\~153,70 грн. ТДВ «Експрес-Страхування» прийнято рішення про виплату страхового випадку у сумі 14\~153,70 грн. Однак автомобіль ремонтувався на спеціалізованій станції технічного обслуговування транспортних засобів у м. Запоріжжі. Відповідно до акту виконаних робіт вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] на спеціалізованій станції технічного обслуговування транспортних засобів склала 32 224,11 грн., з яких вартість самих ремонтних робіт склала 1\~714,50 грн. вартість фарбування частин автомобіля склала 3\~300,98 грн., додаткові затрати склали 112 грн. вартість запасних частин, які потребували заміни склала 27\~096, 63 грн. Аналізуючи звіт про вартість відновлювального ремонту автомобіля, складений страховою компанією і акт виконаних робіт по відновленню автомобіля на спеціалізованій станції в процесі відновлення автомобіля були виконані саме ті роботи, які і передбачалося виконати у звіті страхової компанії і на таку ж суму, а вартість запчастин, які потребували заміні і по результатам складання звіту страховою компанією і за результатами відновлювального ремонту на спеціалізованій станції технічного обслуговування, суттєво відрізнялась. Відповідно до акту виконаних робіт по відновленню автомобіля на спеціалізованій станції технічного обслуговування потребували заміни : бампер задній 4 902,10 грн.; накладка ліва бампера заднього 1 966 грн.; кронштейн бампера заднього 2 544 грн.; двері задка 12\~246 грн.; накладка ліхтаря номерного знаку ліва 456,48 грн.; клей заднього скла 650 грн.; кріплення заднього скла: проміжна деталь 86114 122,4 грн.; проміжна деталь 87115 85,92 грн.; ліхтар номерного знаку у зборі 980,52 грн.; задній протитуманний ліхтар лівий - 2712 грн.; а усього на суму 26\~565 грн. 32 коп. Вартість ремонтних робіт склала 1 714,50 грн. Вартість фарбування склала 3 300,98 грн. Вартість додаткових витрат склала 112 грн. Загальна сума відновлювального ремонту склала 32\~224,11 грн. Відповідно звіту страхової компанії після пошкодження автомобіля потребували заміни : бампер задній 3 830,83 грн.; двері задка 4 705,83 грн.; клей заднього скла 448,10 грн.; кріплення заднього скла: проміжна деталь 86114 102 грн.; проміжна деталь 87115 71,60 грн.; ліхтар номерного знаку у зборі 245,83 грн.; задній протитуманний ліхтар лівий 2 093,33 грн., а усього на суму 11\~497,52 грн. Вартість ремонтних робіт склала 702 грн. Вартість фарбування склала 1 954,18 грн. Загальна сума страхового відшкодування склала 14\~153,70 грн. Таким чином різниця між фактично витраченою суму на відновлювальні роботи автомобіля і сумою страхової виплати склала 32\~224,11 грн. - 14\~153,70 грн. = 18\~070,14 грн. Представник позивача в судовому засіданні відмовився від частини позовних вимог до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди за втрату товарної вартості автомобіля [NUMBER] в розмірі 12060 грн. у звязку з відшкодуванням зазначеної суми в добровільному порядку відповідачем [PERSON] Також представник позивача зазначив, що [PERSON] також сплатив йому 500 грн. за проведення товарознавчого дослідження та 551 грн. 21 коп. за оплату судового збору. Представник ТДВ «Експрес Страхування» в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечував щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність, оскільки позивачу перераховано суму страхового відшкодування в розмірі 14153,70 грн., а в акті виконаних робіт на який посилається позивач вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу визначена без нарахування суми ПДВ відповідно до законодавства, а крім того ПП [PERSON] не є платником ПДВ, тому відсутні правові підстави для доплати позивачу суми ПДВ на вартість відновлюваного ремонту. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти: 13 липня 2016 року близько об 11 годині 25 хвилин в м. Мелітополі по вул. В. Інтернаціоналістів відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв [PERSON], яка керувала автомобілем [NUMBER], та [PERSON],-- який керував автомобілем [NUMBER]. Постановою Мелітопольського міськрайонного суду від 20 липня 2016 року справа № 320/4477/16 , [PERSON] було визнано винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 12). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином факт 13.07.2016, встановлено судовим рішенням, що набрало законної сили та не підлягає доказуванню в даному судовому процесі. Судом було встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] станом на 13.07.2016 року застрахована [PERSON] «Експрес Страхування» відповідно до полісу № АЕ/6049869 обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а. с. 17). За даним полісом власником даного автотранспортного засобу є [PERSON]; ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50000,00 грн., розмір франшизи 510,00 грн. Представниками страхової установи проведено огляд пошкодженого транспортного засобу KIA SPORTAGE д/н [NUMBER], складено акт огляду транспортного засобу від 20.07.2016 року, в якому зазначено назву деталей та опис пошкоджень. (а.с. 15). Представник позивача 09 вересня 2016 року звернувся на адресу [PERSON] «Експрес Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування, на що отримав відповідь. (а. с. 16). Відповідно до звіту страхової компанії № 4.16.223 складеного 03 серпня 2016 року після пошкодження автомобіля потребували заміни: бампер задній 3 830,83 грн.; двері задка 4 705,83 грн.; клей заднього скла 448,10 грн.; кріплення заднього скла : проміжна деталь 86114 102 грн.; проміжна деталь 87115 71,60 грн.; ліхтар номерного знаку у зборі 245,83 грн.; задній протитуманний ліхтар лівий 2 093,33 грн., а усього на суму 11\~497,52 грн. Вартість ремонтних робіт склала 702 грн. Вартість фарбування склала 1 954,18 грн. Загальна сума страхового відшкодування склала 14\~153,70 грн. (а.с. 11-12). Судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля відповідно до висновку ремонтної калькуляції № 3210 від 22.08.2016 року, фактично становила 32224,11 грн., що підтверджується матеріалами справи (а. с. 8-9). Відповідно до акту приймання передачі виконаних ремонтних робіт № 17, замовник в особі [PERSON] оплатила виконавцю ПП [PERSON] за проведені ремонтні роботи пошкодженого транспортного засобу KIA SPORTAGE д/н [NUMBER] в сумі 32224, 11 грн. дані обставини також підтверджуються квитанцією № 415751 від 22 серпня 2016 року. (а. с. 7). Відповідно до свідоцтва платника єдиного податку [PERSON] А № 813659, яке видано субєкту господарювання [PERSON], вид господарської діяльності технічне обслуговування та ремонт автомобілів. (а. с. 10). Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» було виплаченого [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 14 153,00 грн., про що в судовому засіданні зазначено представником позивача. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами Цивільного кодексу України, а також Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст. 1192 встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Згідно з положеннями п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно з положеннями ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов?язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Статтею 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» визначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно ст. 32.7 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу. Відповідно до п. 28 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов'язана, в тому числі, з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 29 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (надалі [PERSON]), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6. Методики передбачено два випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з'єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості. Методикою передбачено можливість і порядок обчислення показника втрати товарної вартості колісного транспортного засобу як складової загального розміру майнової шкоди, яка завдана власнику транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП. Згідно з абзацом третім пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивача до відповідача [PERSON] «Експрес Страхування», враховуючи висновок ремонтної калькуляції № 3210 від 22.08.2016 року, по визначенню вартості матеріального збитку, яким вартість матеріального збитку, нанесеного позивачу як власнику автомобіля [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, визначена без урахуванням ПДВ та фактично становила 32224,11 грн. Приймаючи до уваги, що винуватцем ДТП постановою Мелітопольського міськрайонного суду від 20 липня 2016 року, справа № 320/4477/16, визнано винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON], суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 17\~539 (сімнадцять тисяч пятсот тридцять девять) грн. 10 коп. - різниці між страховою виплатою (14153,50 грн) та реальними збитками позивача (32224,11 грн.). Однак позовні вимоги щодо стягнення різниці між страховою виплатою (14153,50 грн) та реальними збитками позивача (сума відповідно до висновку ремонтної калькуляції 32224,11 грн.) підлягають задоволенню частково в розмірі 17\~539 (сімнадцять тисяч пятсот тридцять девять) грн. 10 коп., оскільки до загальної суми включена вартість запасних частин з урахуванням додаткової вартості малоцінних деталей на суму 531,31 грн., однак в розділі «запасні часини» ремонтної калькуляції не містить найменування, кількість, вартість малоцінних деталей на суму 531, 31 грн., доказів про придбання малоцінних деталей їх найменування та вартості позивачем суду не надано, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Крім того, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд вважає за необхідне закрити провадження по справі в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 12\~060 грн. 00 коп. з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] у звязку з відшкодуванням в добровільному порядку ним зазначеної суми в повному обсязі і відмовою представника позивача від позовних вимог в цій частині позову. В частині стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 551 грн. 21 коп. та витрат на проведення товарознавчого дослідження в розмірі 500 грн. 00 коп. суд вважає необхідним відмовити, оскільки представник позивача в судовому засіданні пояснив, що вказані витрати сплачені в добровільному порядку [PERSON]

Outcome: partial