Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

У лютому 2019р. представник позивача звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ЗАТ Українська будівельна компанія» в якому просить стягнути суму неустойки/штрафні санкції у зв`язку з порушенням умов договору № 9-14-127 про купівлю-продаж майнових прав на квартиру, що становить 215 824, 14 грн.; моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., та судові витрати. В обгрентування позовних вимог посилався на те, що 16.02.2015 року між [PERSON] та відповідачем був укладений договір № 9-14-127 про купівлю-продаж майнових прав на квартиру, згідно з яким він зобов`язався передати позивачу у власність майнове право на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до умов Договору позивач зобов`язалась сплатити ціну продажу майнового права, а відповідач зобов`язався передати позивачу у власність майнове право на квартиру. Позивачем свої зобов`язання за договором у частині сплати відповідачу ціни майнового права у сумі 535 380,00 грн. виконано у повному обсязі. Проте, відповідно до наявних джерел публічної інформації, будинок досі не здано в експлуатацію. Письмові звернення позивача до відповідача щодо порушення термінів прийняття будинку в експлуатацію залишено без відповіді. У зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.05.2019 року вказаний позов передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва /а.с.32/. 17.09.2019 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання/а.с.38/. 13.03.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті/а.с.50/. Представник позивача в судове засідання не з`явився про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Генеральний директор ЗАТ «Українська будівельна компанія» надав заперечення проти позовної заяви, в яких зазначив, що неприйняття будинку в експлуатацію у визначений сторонами термін, викликано причинами, що не залежали від відповідача, через затримку Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу КМР процесу пролонгації договору оренди земельної ділянки та інших негативних обставин, які з об`єктивних причин приводять до сповільнення процесу прийняття будинку в експлуатацію. Зазначає, що позивач у своїй позовній заяві розраховує неустойку за період з 29.12.2017 по 01.03.2019р., тобто позивач бере ставку НБУ, яка існувала та змінювалась протягом цього періоду часу. Проте в договорі сторони такі умови не узгоджували,а тому, оскільки в п. 4.6 договору не встановлено яку конкретно ставку НБУ слід брати для розрахунку, дана обставина залишається не визначеною, а розрахунок позивача в такому випадку не вірний. Заявлений позивачем до стягнення розмір неустойки є не лише не спів мірним з принципом розумності та справедливості розміром юридичної відповідальності, але й очевидним незадовільним використанням своїх прав позивачем. Крім того, [PERSON] не надано жодних доказів спричиненої моральної шкоди. Позивачем не надано жодних доказів стосовно того, які дії відповідача за договором завдали позивачу моральної шкоди та який причинно-наслідковий зв`язок існує між відповідними діями та шкодою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково за наступних підстав. 16.02.2015 року між [PERSON] та ЗАТ «Українська будівельна компанія» було укладений договір № 9-14-127 купівлі-продажу майнових прав на квартиру/а.с.11-18/. Судом встановлено, що відповідач зобов`язався передати позивачу у власність майнове право на квартиру [ADDRESS] , і позначений на схемі генерального плану за № 9. Відповідно до п.2.1 договору ціна майнового права складає 535 380,00 грн., включаючи ПДВ у розмірі 89 230,00 грн. Згідно п. 1.7. договору термін прийняття будинку в експлуатацію - 28 грудня 2016 р. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] сплачено ЗАТ «Українська будівельна компанія» по договору № 9-14-127 від 16.02.2015 р. купівлі-продажу майнових прав на квартиру 535 380,00 грн/а.с.19/. Станом на момент розгляду справи будинок за адресою: [ADDRESS] не введений в експлуатацію. Згідно з п. 4.6 договору № 9-14-127 купівлі-продажу майнових прав на квартиру, у випадку порушення ЗАТ «Українська будівельна компанія» зобов`язань згідно п. 1.7 щодо строків введення будинку в експлуатацію більше ніж на один рік, а саме, після 28.12.2017р., ЗАТ «Українська будівельна компанія» сплачує [PERSON] пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від загальної оплаченої суми позивачем по договору. Позивачем проведений розрахунок пені, відповідно до якого сума пені за весь період прострочення склала 215 824,14 грн./а.с.23/. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк/термін. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Прострочення ЗАТ «Українська будівельна компанія» виконання зобов`язання з введення будинку в експлуатацію є порушенням норм статей 526 та 530 ЦК України. Враховуючи викладене, вимоги позивача є обґрунтованими та підтвердженими зібраними по справі доказами, а тому з відповідача підлягає стягненню неустойка у розмірі 215 824, 14 грн. за прострочення виконання договору. Щодо моральної шкоди слід зазначити наступне. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до ст. 23 ЦК України, встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Представником позивача не надано доказів спричиненої моральної шкоди, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до квитанції до меморального ордеру від 09.02.2019р. позивачем було сплачено за договором С/02-19/L про надання правової допомоги 8 000,00 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 8 000,00 грн. понесені витрати на правничу допомогу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збору в сумі 2 158,24 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial