Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

01 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, про стягнення матеріального збитку та моральної шкоди, якою просив стягнути з відповідача суму завданих дорожньо-транспортною пригодою збитків в розмірі 13533,82 гривень, витрати на проведення автотехнічного та автотоварознавчих досліджень в розмірі 6200,00 гривень, витати на придбання медикаментів розмірі 2319,33 гривень, моральну шкоду в розмірі 30000,00 гривень. Позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити з викладених в ньому підстав. Відповідач до суду не з'явився, проте забезпечив явку свого представника, який позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні з викладених в письмових запереченнях підстав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 14.04.2016 року, о 08 год. 00 хв., на перехресті вул. Столичне шосе - вул. Любомирська, в місті Києві, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю трактора «JCB», д.н.з. [NUMBER], який знаходився під керуванням відповідача та автомобіля [NUMBER], який знаходився під керуванням та належить на праві власності позивачу. Під час розгляду Голосіївським районним судом міста Києва матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відповідач своєї вини в порушенні ПДР України не визнавав. По ініціативі та за кошти позивача було проведено автотехнічне дослідження, по факту зіткнення трактора (екскаватора-навантажувача) «JCB 3CX», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія відповідача та автомобіля [NUMBER], під керуванням позивача. Відповідно до прибуткового касового ордера № 7 від 23.06.2016 року, за виконання такого дослідження позивач поніс витрати в розмірі 4000,00 гривень. 01.08.2016 року постановою Голосіївського районного суду міста Києва, відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито. 25.08.2016 року постановою Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу захисника [PERSON] в інтересах відповідача залишено без задоволення, постанова суду першої інстанції без змін. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдано матеріальних збитків. 13.05.2016 року Позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» із заявою про визначення матеріального збитку автомобіля. Відповідно до прибуткового касового ордера № 130 від 19.05.2016 року, за виконання дослідження позивач поніс витрати в розмірі 1000,00 гривень. Судом встановлено, що відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди № С 16-179 від 19.05.2016 року, ринкова вартість автомобіля складає: 113547 (сто тринадцять тисяч п'ятсот сорок сім) гривень, 72 копійки, вартість відновлювального ремонту складає: 120231 (сто двадцять тисяч двісті тридцять одна) гривня, 66 копійок. Вартість матеріального збитку складає: 113547 (сто тринадцять тисяч п'ятсот сорок сім) гривень, 72 копійки. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.02.2012 року «Про узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках», положення ст. 30 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі ст. 8 Цивільного кодексу України може застосовуватися при відшкодуванні шкоди не лише страховиком, а й іншими особами, які несуть відповідальність за її заподіяння. Згідно п. 30.1 ст. 30 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно звіту, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу перевищує його ринкову вартість до дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 30.2 ст. 30 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. За виконання дослідження про визначення ринкової вартості пошкодженого автомобіля [NUMBER], позивач поніс витрати в розмірі: 1200 (одна тисяча двісті) гривень, 00 копійок, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 65 від 27.10.2016 року. Звітом про оцінку транспортного засобу «ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER], № С 16-374 від 31.10.2016 року, встановлено ,що ринкова вартість пошкодженого автомобіля складає: 21300,00. Різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди становить 92247,72 гривень. Відповідно до листа ТДВ «СК «Альфа-гарант» № 12/2181 від 30.05.2016 року, цивільно-правова відповідальність відповідача на дату дорожньо-транспортної пригоди не застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до пп. а) п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 12.07.2016 року відповідно до положень ст. 33, ст. 35 та пп. а) п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач подав до МТСБУ Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та Заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ,

Outcome: approved