Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

01 червня 2020 року Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 54024 гривні, інфляційні в розмірі 16464 гривні 14 копійок, 3 % річних в сумі 4014 гривень 03 копійки, а всього - 74 502 гривні 17 копійок та сплачений судовий збір в сумі 2 102 гривні. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що позивачем здійснюється надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] . В будинку [ADDRESS] не встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, а тому відповідно до п.п. 40-49 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, нарахування оплати за надані послуги здійснюється пропорційно опалюваній площі квартири. Станом на 01 березня 2020 року заборгованість відповідача за надані позивачем послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання становить 54 024 гривні. Судовим наказом Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2016 року у справі № 712/13391/16-ц стягнуто з відповідача заборгованість за оплату за спожиту теплову енергію в сумі 17 014 гривень 60 копійок. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.червня 2017 року судовий наказ Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2016 року у справі № 712/13391/16-ц. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Позивачем нараховано відповідачу за період з січня 2013 року 3% річних в сумі 4 014 гривень 03 копійки та інфляційні в сумі 16464 гривні 14 копійок. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 липня 2020 року відкрите провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначене судове засідання. Представник позивача - ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ» Марцішевський Б.Р. у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, просив долучити до матеріалів справи лист - розрахунок по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01 червня 2017 року по 01 червня 2020 року. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі та згідно зі ст. 257 ЦПК України, стягнути з нього заборгованість за останні 36 місяців. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши позицію представника позивача та відповідача, які викладені у заявах про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до інформації управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, за адресою: [ADDRESS] , станом на 16 грудня 2019 року зареєстрований [PERSON] , 27 січня 1994 року, з 14 версеня 2005 року по теперішній час. Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, яка отримана на запит Соснівського районного суду м. Черкаси, відповідач - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, споживачі зобов`язані своєчасно, у встановлений термін здійснювати оплату за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово - комунальних послуг, зокрема, обов`язком споживача є укладення договору про надання житлово - комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплата наданих житлово - комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а обов`язком виконавця - забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договорів про їх надання, в тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготовка та укладення із споживачем договору про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Обов`язок власника та наймача (орендаря) квартири укласти договір на надання житлово - комунальних послуг та здійснювати оплату наданих послуг передбачений також п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08 жовтня 1992 року в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45. Відповідно до вимог ст.68 та ч.1 ст.162 ЖК УРСР, наймачі і власники житла зобов`язані вносити плату за користування житлом та надані комунальні послуги. Згідно ст.67 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) здійснюється, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово - комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до вимог статті 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово -комунальних послуг. Статтею 13 цього Закону передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків; 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач таких послуг зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що ціни (тарифи) на житлово - комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли, відповідно до закону, ціни (тарифи) є регульованими. В такому випадку ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі послуг з централізованого опалення зобов`язані своєчасно, у строки, встановлені договором або законом, вносити плату за надані послуги відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого опалення. З моменту надання позивачем послуг по забезпеченню відповідача централізованим опаленням та гарячим водопостачанням в силу ст. 11 ЦК України, норм житлового законодавства, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений термін. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» ( надалі по тексу - «Правила) та «Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до пункту 21 Правил, в разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії, плата за надані послуги справляється згідно з встановленими нормативами (нормами) споживання: в тому числі, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з врахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Доказів наявності у квартирі [ADDRESS] чи на вводах до вказаного будинку засобів обліку теплової енергії, матеріали цивільної справи не місять. Відповідно до правового висновку, який міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2018 року у справі № 711/11424/15-ц, провадження 61-3500св18, «хоча у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово -комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово -комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.» Згідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Будь - яких доказів, які свідчать про відмову відповідача від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ», або невиконання чи неналежного виконання позивачем умов договору щодо надання послуг, суду не надано. Крім того, відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про застосування строку позовної давності та просив стягнути з нього заборгованість за останні три роки, що передують дню звернення позивача з позовом. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно з уточненого розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою [ADDRESS] , о/р [NUMBER] , наданого позивачем, заборгованість відповідача за період з 01 червня 2017 року по 01 червня 2020 року, тобто за останні три роки, що передують дню звернення позивача з вказаним позовом, становить 31 954 гривні 40 копійок. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 01 червня 2020 року за період з 01 червня 2017 року по 01 червня 2020 року відповідачу нараховані позивачем інфляції в сумі 2360 гривень 85 копійок та 3% річних за вказаний період в сумі 1352 гривні 37 копійок. Згідно платіжного доручення № 5244 від 05 травня 2020 року позивачем - ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно», при зверненні з позовною заявою до Соснівського районного суду м. Черкаси про стягнення з [PERSON] боргу за спожиту теплову енергію сплачено судовий збір у сумі 2102 гривні, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 64,67,68, 162 ЖК України, ст.ст.7-10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, ст.. 541, 625 ЦК України,

Outcome: approved