Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

У вересні 2014 р. Публічне акціонерне товариство "Мегабанк" в особі Житомирського центрального регіонального відділення Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" (далі - Банк) звернулось з вказаним позовом, у якому просить стягнути на його користь в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 09-05П/2008 від 24.01.2008 р., яка станом на 31.08.2014 р. становить 177 976,27 грн. та складається з заборгованості за кредитом у розмірі 99 812,00 грн., нарахованих та несплачених процентів за період з 01.05.2013 р. по 31.08.2014 р. включно у розмірі 32 026,04 грн. та штрафу у розмірі 46 138,23 грн. [PERSON], його представник та [PERSON] позов визнали, проте просили відмовити у задоволенні вимоги про стягнення штрафу або зменшити цей штраф, посилаючись на незадовільне фінансове становище та стан здоров'я. Від [PERSON] заяви про визнання позову або заперечень проти позову не надходило. Судом з'ясовано, що між Банком та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № 09-05П/2008 від 24.01.2008 р., відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати Позичальнику грошові кошти у розмірі 200 000,00 грн. (Кредит) на строк з 24.01.2008 р. по 23.01.2018 р., а Позичальник - зобов'язався повернути Кредит та сплатити проценти у розмірі 17,7% річних. [PERSON] отримав Кредит, що ним не заперечується та підтверджується заявою на видачу готівки № 147_247 від 25.01.2008 р., випискою/особовим рахунком [PERSON] з 24.01.2008 р. по 09.09.2014 р. (а. с. 13, 27 - 40). У подальшому розмір процентів по Кредиту у порядку, передбаченому пунктом 3.3.3 кредитного договору № 09-05П/2008 від 24.01.2008 р., було змінено на 25,00% річних, що підтверджується листом б/н б/д Банку, який 29.08.2008 р. було відправлено [PERSON] та одержано останнім 01.09.2008 р. (а. с. 91, 92 - 93), та, крім того, про що зазначено в клопотанні від 26.03.2015 р. [PERSON] (а. с. 99). Зобов'язань зі сплати у встановлені строки платежів за кредитним договором № 09-05П/2008 від 24.01.2008 р. [PERSON] належним чином не виконував, внаслідок чого у нього станом на 31.08.2014 р. виникла заборгованість за Кредитом у розмірі 99 812,00 грн., заборгованість по відсоткам за користування Кредитом за період з 01.05.2013 р. по 31.08.2014 р. у розмірі 32 026,04 грн., заборгованість зі штрафу за несвоєчасно сплачену частину Кредиту у розмірі 3 150,00 грн. та заборгованість зі штрафу за несвоєчасно сплачені проценти за користування Кредитом у розмірі 2 987,73 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 31.08.2014 р. та випискою/особовим рахунком [PERSON] з 24.01.2008 р. по 09.09.2014 р. (а. с. 26, 27 - 40). Крім того, у [PERSON] виник обов'язок сплатити Банку штрафи у розмірі 20 000,00 грн. та 20 000,00 грн. за нездійснення страхування свого життя на користь Банку та ненадання Банку документів та інформації щодо фінансового стану (пункт 7.2 кредитного договору № 09-05П/2008 від 24.01.2008 р.), не зважаючи на вимоги Банку про це (лист № 610 від 29.10.2013 р., лист № 257/1 від 06.05.2014 р (а. с. 20, 21, 24, 25)). Таким чином, [PERSON] станом на 31.08.2014 р. має перед банком грошові зобов'язання, які виникли з кредитного договору № 09-05П/2008 від 24.01.2008 р., у загальному розмірі 177 976,27 грн. Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Між Банком та [PERSON], а також між Банком та [PERSON] (Поручитель-1 та Поручитель-2) було укладено договори поруки № 09-05П/2008-п від 24.01.2008 р., умовами яких передбачено, що, Поручитель-1 та Поручитель-2 поручаються перед Банком за належне виконання [PERSON] (Позичальник) в повному обсязі усіх його обов'язків, що виникли з кредитного договору № 09-05П/2008 від 24.01.2008 р. (а. с. 15, 18). Згідно з частинами першою та другою статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною першою статті 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості у розмірі 177 976,27 грн. ґрунтуються на вимогах законодавства України. Щодо заяв [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру штрафу, суд зазначає таке. Представник Банку - Руснак Вадим Олександрович, проти задоволення цих заяв заперечив, посилаючись на відсутність обставин, які б були підставами для зменшення розміру штрафу. Суд зазначає, що [PERSON] та [PERSON] не подали доказів, які б вказували, що їхній майновий стан та стан здоров'я, на які вони посилаються як на підстави для зменшення розміру штрафу, погіршились порівняно з тими, які існували на момент укладення кредитного договору № 09-05П/2008 від 24.01.2008 р. та договору поруки № 09-05П/2008-п від 24.01.2008 р. Крім того, [PERSON] з заявою (клопотанням) про зменшення розміру штрафу не зверталась, будь-які відомості щодо її матеріального стану або про інші істотні обставини, яки є підставами для зменшення розміру штрафу, з посиланням на докази, суду не повідомлені. За таких обставин суд, зважаючи на частину третю статті 551 Цивільного кодексу України, вважає, що відсутні підстави для зменшення штрафів, нарахованих на підставі пункту 7.2 кредитного договору № 09-05П/2008 від 24.01.2008 р. Таким чином, позов Банку підлягає задоволенню. Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, на користь Банку з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню 2044,37 грн. (по 879,01 грн. з кожного). При цьому суд звертає увагу на те, що законодавством України не передбачено стягнення судових витрат у солідарному порядку, як це просить Банк у позовній заяві.

Outcome: approved