Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

01.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на наступні обставини. З березня 2000 року до 12 жовтня 2015 року заявниця та [PERSON] проживали однією сімєю без укладення шлюбу по вул.Леніна, 129 в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області, крім того були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, та вели спільне господарство, але не зверталися до відділу ДРАЦСу. 12 жовтня 2015 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилася земельна ділянка площею 4,84 га, яка розташована на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 292347. За життя останній заповіт не складав. Крім заявниці спадкоємців першої, другої та третьої черги не має. 21 березня 2016 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу [PERSON], однак їй відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], у звязку з ненаданням доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. Посилаючись на ряд документів та враховуючи, що встановлення фактів, що мають юридичне значення можливо лише в судовому порядку, заявниця звернулася до суду із вказаною заявою. В судове засідання представник заявниці надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, підтримуючи вимоги заяви в повному обсязі (а.с.24). Представник Дивізійської сільської ради Татарбунарського району в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, однак із наданої до суду заяви (а.с.17), вбачається, що заінтересована особа не заперечує проти вимог заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 428954 від 20.10.2015 року (а.с.6), [PERSON] помер 12.10.2015 року в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області. Копією державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА №292347 від 01 квітня 2005 року (а.с.7) підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,84 га, розташованої на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Довідками виданими виконкомом Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області №593, №594 від 29.03.2016 р. (а.с.8-9,20) підтверджується, що по вул.Леніна, 129 в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області разом з гр.[PERSON], який помер 12.10.2015 року, з березня 2000 року і до дня його смерті проживала без реєстрації співмешканка [PERSON], [INFO] та вели спільне господарство. З листа нотаріуса № 244/02-14 від 21.03.2016 року (а.с.5) вбачається, що за заявою [PERSON] було відкрито спадкову справу, але останньою не надано доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на день його смерті. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру 43655479 від 20.04.2016 року (а.с.23) підтверджується, що після смерті спадкодавця [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] заведена спадкова справа №79/2016 за номером у спадковому реєстрі 58735199. До вказаної довідки долучена нотаріально завірена копія заяви [PERSON] від 21.03.2016 року за № 211 про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що заявниця [PERSON] дійсно з березня 2000 року постійно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] на день його смерті в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області по вул.Леніна, 129, що не заперечується представником Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області у направленій до суду заяві та підтверджується довідками Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.17, 8-9, 20). Однак, прийняти спадщину за законом в установленому законом порядку вона позбавлена можливості через ненадання нотаріусу доказів сумісного проживання зі спадкодавцем (а.с.5) У звязку з вищевикладеним, суд вважає можливим встановити юридичний факт сумісного проживання заявниці зі спадкодавцем [PERSON] на день відкриття спадщини, а саме 12 жовтня 2015 року.

Outcome: approved