Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

01.12.2020 представник АТ «Харківобленерго» - Левада Р.М, звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму нарахувань за актом у розмірі 7462,30 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON] , яка є споживачем електричної енергії. 14.04.2020 при огляді електоустановик за адресою: [ADDRESS] , де мешкає відповідач, представниками АТ «Харківоблененрго» було виявлено безоблікове споживання електричної енергії поза приладом обліку, виконане відкритим способом мідним дротом, що є порушенням Правил. Обчислення завданих збитків проводиться у відповідності до глави 8.4 Правил та нарахування за актом № 230920 склали 7462,30грн. Відповідач на комісію не з`явився, про дату комісії був повідомлений , про що свідчить його підпис у Акті. Копія протоколу комісії з розгляду даного акту та розрахунок нарахування за актом відповідачеві було надіслано листом з повідомленням поштою згідно реєстру від 26.05.2020. Таким чином, оскільки відповідач на сьогоднішній день не провів сплату за вищевказаним актом, позивач звернувся до суд з позовом про стягнення нарахувань по акту. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно ч.1 ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином . Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відносини між побутовими споживачами та енергопостачальником регулюються «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312, в яких визначені права, обов`язки та відповідальність сторін, обов`язкові, як для енергопостачальника, так і для споживача електроенергії, а також Законом України 1; Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року № 2019-VIII. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг, які надає АК «Харківобленерго» до кв. [ADDRESS] . Відносини, що виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, провадяться згідно з «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», затверджені постановою Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електричною та тепловою енергією. 14.04.2020 за адресою [ADDRESS] було виявлено порушення - без облікове споживання електричної енергії поза приладом обліку, самовільне підключення до електричних мереж АТ «Харківобленерго», виконане відкритим способом мідним дротом. Виявлене порушення згідно з п.8.2.4, 8.2.5 «Правил роздрібного ринку електричної енергії» було зафіксовано в акті № 230920 від 14.04.2020 (а.с.4-5). Відповідно до п. 42 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 р. N1357, чинної на час виникнення правовідносин (далі - Правил), споживач зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі засобу обліку; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки. Відповідно до п. 48 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 р. N1357, чинної на час виникнення правовідносин (далі - Правил), споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку. Згідно з п. 53 «Правил» у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Вимоги до складання акта про порушення передбачені п. 4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Відповідно до п. 4.6, 4.7, 4.8 зазначеної Методики, в акті про порушення зазначаються всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами цієї Методики параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення. В акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення. Згода або незгода споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб або розрахункових приладів обліку фіксується в акті про порушення. Як передбачено п. 4.2 зазначеної Методики, акт про порушення оформляється згідно з формою, наведеною в додатку 3. Таким чином, суд вважає акт таким, що складений у відповідності до вимог Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії та Правил користування електричною енергією для населення, оскільки містить всі необхідні відомості, зазначені в п. 4.6, 4.7, 4.8 Методики, в акті заповнені всі графи без пропуску. Згідно з п. 4.5. Методики, до акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті. Акт про порушення від 21.08.2020 складений та підписаний трьома представника АК «Харківобленерго», при складанні вказаного акту була присутня та також його підписала відповідач [PERSON] , в графі зауваження до складеного акта [PERSON] , зазначила, що зауважень до акту не має. Згідно абзаців 3, 4 пункту 53 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 р. N1357, чинної на час виникнення правовідносин встановлено, що акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. 21.05.2020 на підставі акту № 230920 від 14.04.2020 було проведено засідання комісії з розгляду актів про порушення, за результатами якої складено протокол № 40 від 21.05.2020 (а.с.6). Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 N 562 (далі - Методика). Відповідно до Протоколу № 40 засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕн від 21.05.2020 кількість не облікованої електроенергії за період з 26.01.2020 по 14.04.2020 (за 79 дні) складає 2876 кВт.год., що, з урахуванням НДС, становить 7462 грн. 30 коп. Розрахунок завданих збитків здійснювався відповідно до п.5 п.3.1 «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженої Постановою НКРЕ 04.05.2006 N 562, ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж)з порушенням схеми обліку. Відповідач [PERSON] на засідання комісії не з`явилась, копію протоколу засідання комісії РВЕ від 21.05.2020 та необхідність оплати суми нарахувань за актом були 26.05.2020 направлені відповідачу. Відповідач не скористався своїм право на подання відзиву на позов, доказів на спростування викладеного не надав, доводів позивача не спростував. Доказів сплати відповідачем на користь позивача суми нарахувань за актом матеріали справи не містять, в зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача суми нарахувань за актом про порушення підлягають задоволенню. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги АТ «Харківобленерго» про стягнення з відповідача суми нарахувань за актом є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved