Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

01 червня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до КП «Ритуальна служба» ДМР, [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу про його звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, та відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що починаючи з 15 травня 2014 року він працював на різних посадах на Комунальному підприємстві «Ритуальна служба»: робочим ритуальних послуг Запорізького кладовища, Краснопільського кладовища, з 01 квітня 2017 року - переведений на посаду охоронця кладовища [PERSON] . 02 березня 2020 року він одержав персональне повідомлення про заплановане звільнення, а 04 травня 2020 року згідно наказу № 242 був звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з ліквідацією підприємства. Своє звільнення позивач вважає незаконним, оскільки на момент видання наказу про його звільнення КП «Ритуальна служба» ДМР не перебувало в процесі ліквідації, оскільки рішення Дніпровської міської ради про ліквідацію цього підприємства було оскаржене до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та дія цього рішення була зупинена ухвалою адміністративного суду в порядку забезпечення позову. Згідно з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на час звільнення позивача КП «Ритуальні послуги» ДМР не перебувало в процесі ліквідації, а його керівником значився директор [PERSON] . Натомість і повідомлення про заплановане звільнення і наказ про звільнення підписаний [PERSON] , тобто неповноважною особою. Незаконне звільнення, на думку позивача, порушує його право на працю, гарантоване ст. 43 Конституції України. У зв`язку з цим позивач просив визнати незаконним та скасувати наказ № 242 від 04 травня 2020 року, поновити його на роботі на посаді сторожа (охоронця) кладовища «Клочко» КП «Ритуальні послуги» ДМР, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06 березня 2020 року по день ухвалення судового рішення та відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. (а.с. а.с. 1 - 3). Одночасно з позовною заявою було подано заявою про забезпечення позовних вимог, в якій позивач просив вжити заходи забезпечення його позовних вимог шляхом: - зупинення до набрання законної сили рішення суду про справі дії рішення Дніпровської міської ради від 19.02.2020 № 60/54 «Про припинення юридичної особи - Комунального підприємства «Ритуальна служба» Дніпровської міської ради шляхом ліквідації»; - заборони Дніпровській міській раді, Дніпровському міському голові, його заступникам, виконавчим комітетам, будь-яким її територіальним органам, представникам КП «Ритуальна служба» ДМР та особам, що мають право діяти від його імені без довіреності, вчиняти будь-які, спрямовані на реалізацію цього рішення; заборони державним реєстраторам та суб`єктам державної реєстрації вчиняти (здійснювати) реєстраційні діє та вносити будь-які відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо державної реєстрації припинення КП «Ритуальна служба» ДМР (а.с. а.с. 4 - 5). Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 02 червня 2020 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено (а.с. а.с. 40 - 41). В апеляційному поряду ухвала від 02 червня 2020 року не оскаржувалась. Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 02 червня 2020 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору за позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди (а.с. 38). 05 червня 2020 року позивачем через канцелярію суду було надано квитанцію про оплату судового збору. Після надходження з адресно-довідкового підрозділу відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи [PERSON] 22 червня 2020 року ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська відкрито провадження у справі та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом представників сторін (а.с. а.с. 51 - 52). В позовній заяві порушувалось питання про залучення до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог Дніпровську міську раду (а.с. 1). Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 22 червня 2020 року про відкриття провадження у справі в залученні в якості третьої особи без самостійних вимог Дніпровської міської ради відмовлено, оскільки вона не є учасником спірних трудових правовідносин, рішення по справі не впливає на її права та обов`язки, а тому відсутні підстави, передбачені ч. 3 ст. 53 ЦПК України для залучення третьої особи без самостійних вимог (а.с. 51). В судове засідання 17 липня 2020 року з`явилась лише представник позивача адвокат Чабанова В.В., інші учасники не з`явились, про причини неявки не повідомили. Розгляд справи було відкладено на 06 серпня 2020 року через відсутність доказів належного повідомлення відповідачів про час і місце розгляду справи (а.с. 57). 17 липня 2020 р. через канцелярію суду від позивача надійшли додаткові докази (а.с. а.с. 60 - 62) 21 липня 2020 р. через канцелярію суду від відповідача КП «Ритуальні послуги» ДМР надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідачка зазначила, що позов не визнає, просить в його задоволенні відмовити, оскільки звільнення позивача відбулось відповідно до вимог чинного законодавства України про працю: він був своєчасно попереджений про наступне вивільнення, наказ про звільнення виданий згідно положень КЗпП України. КП «Ритуальні послуги» ДМР є комунальним унітарним підприємством, належним територіальній громаді міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, яка правомірно ухвалила рішення про початок процедури його ліквідації, після чого повноваження керівника підприємства перейшли до ліквідаційної комісії, утвореної розпорядженням міського голови. Відомості про початок ліквідаційної процедури та зміни керівника підприємства були своєчасно відображені Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Дійсно, державним реєстратором виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтуновою О.О. з Єдиного державного реєстру вилучались записи щодо початку ліквідації підприємства та зміни його керівника, проте ці дії були неправомірними і подальшому вони були скасовані наказом Міністра юстиції України за скаргою Дніпровської міської ради. Що стосується ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Дніпровської міської ради, то вона була скасована при перегляді в апеляційному порядку (а.с. а.с. 63 - 65). 03 серпня 2020 року через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій було вказано, що наказ Міністра юстиції України від 13 травня 2020 року про скасування реєстраційних дій державного реєстратора виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтуновою О.О. був виданий пізніше, ніж відбулось звільнення позивача. Тобто на час звільнення позивача в Єдиному державному реєстрі були відомості про відсутність процедури ліквідації КП «Ритуальні послуги» ДМР та про іншого керівника цього підприємства, ніж той, хто підписав наказ про звільнення. Крім того, наказ Міністра юстиції України оскаржується в Окружному адміністративному суді міста Києва. Рішення Дніпровської міської ради про ліквідацію КП «Ритуальні послуги» ДМР скасоване рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду, як незаконне (а.с. а.с. 105 - 107). В судовому засіданні 06 серпня 2020 року, за участю представника позивача адвоката Чабанової В.В. та представника відповідача члена ліквідаційної комісії [PERSON]., проведено розгляд справи по суті. Представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, звертала увагу суду на те, що як попередження про звільнення позивача, так і сам наказ підписані неуповноваженою особою. На час підписання попередження позивача про його звільнення була чинна ухвала Дніпропетровського адміністративного суду про зупинення дії рішення про ліквідацію підприємства. Крім того, рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська на посаді керівника КП «Ритуальні послуги» був поновлений попередній директор [PERSON] , який значився керівником підприємства згідно відомостей Єдиного державного реєстру на день підписання наказу про звільнення. Представник відповідача КП «Ритуальні послуги» ДМР [PERSON]. в судовому засіданні 06 серпня 2020 року проти задоволення позову заперечував, вказував, що підприємство продовжує знаходитись в процедурі ліквідації. Скасована ухвала про забезпечення адміністративного позову не може породжувати юридичних наслідків і обмежувати повноваження керівника. Незаконне внесення відомостей до Єдиного державного реєстру не є підставою для припинення процедури ліквідації чи зміни керівника підприємства. Зауважував, що навіть у разі поновлення на посаді директора КП «Ритуальні послуги» ДМР [PERSON] він не отримує повноважень діяти від імені цього підприємства, оскільки з часу введення процедури ліквідації всі повноваження щодо управління підприємством перейшли до ліквідаційної комісії. В судовому засіданні було оголошено перерву до 17 серпня 2020 року для одержання копії рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду. В судове засідання 17 серпня 2020 року з`явилась лише представник позивача, представник відповідача КП «Ритуальна служба» ДМР в засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про час і місце розгляду справи під розписку (а.с. 121). Позивач в жодне судове засідання не з`явився, був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином через свого представника. Відповідачка [PERSON] в жодне судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, повідомлялась про час і місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення на її адресу ухвали про відкриття провадження у справі та судових повісток (а.с. а.с. 53, 59, 122). Крім того, суд враховує, що відповідачка [PERSON] діючи в якості керівника відповідача КП «Ритуальні послуги» ДМР особисто підписала відзив на позов [PERSON] до суду, що свідчить про її обізнаність про існування справи та хід її розгляду (а.с 65). Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. 15 травня 2014 року згідно наказу № 99 позивач був прийнятим в Комунальне підприємство «Ритуальна служба» Дніпропетровської міської ради на посаду робочого ритуальних послуг Запорізького кладовища (а.с. 11 на зв.). 30 вересня 2014 року згідно наказу № 158 позивач був переведений на посаду робочого ритуальних послуг Краснопільського кладовища (а.с. 11 на зв.). 24 лютого 2017 року Комунальне підприємство «Ритуальна служба» Дніпропетровської міської ради було перейменовано в Комунальне підприємства «Ритуальна служба» Дніпровської міської ради (а.с. 11 на зв.). 01 квітня 2017 року згідно позивач був переведений на посаду охоронця кладовища [PERSON] (а.с. 11 на зв.). 06 грудня 2019 року розпорядженням Дніпровського міського голови № 1-6/12-рк було звільнено директора КП «Ритуальна служба» ДМР [PERSON] , вказана обставина підтверджується рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська у цивільній справі № 204/8766/19 (а.с. 25 на зв.). 12 лютого 2020 рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська у цивільній справі № 204/8766/19 частково задоволено позов [PERSON] до Дніпровського міського голови Філатова Б.А., КП «Муніципальна варта» ДМР, Дніпровської міської ради, треті особи: КМ «Ритуальна служба» ДМР, [PERSON] , про визнання незаконним розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, усунення перешкод (а.с. а.с. 23 - 29). Вказаним рішенням [PERSON] поновлено на посаді директора КП «Ритуальні послуги» ДМР, рішення суду в цій частині допущене до негайного виконання (а.с. 29). Відповідно до відкритих відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 липня рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року у цивільній справі № 203/8766/19 залишено без змін. 19 лютого 2020 року Дніпровською міською радою прийнято рішення № 60/54 «Про припинення юридичної особи - Комунального підприємства «Ритуальна служба» Дніпровської міської ради шляхом ліквідації» згідно якого було вирішено: припинити КП «Ритуальна служба» ДМР код ЄДРПОУ 32702195 шляхом ліквідації (п. 1 рішення), доручити міському голові своїм розпорядженням створити та затвердити склад ліквідаційної комісії юридичної особи (п. 2 рішення), ліквідаційній комісії - здійснити комплекс заходів, пов`язаних з ліквідацією комунального підприємства у порядку, встановленому чинним законодавством України (п. 3.1. рішення), керівнику КП «Ритуальна служба» ДМР - відповідно до ст. 492 Кодексу законів про працю України письмово попередити працівників комунального підприємства про наступне їх вивільнення у зв`язку з ліквідацією (п. 5.2. рішення) (а.с. а.с. 66, 66 на зв.). Розпорядженням Дніпровського міського голови від 20 лютого 2020 року № 5-20/2-рп «Про створення комісії з припинення як юридичної особи Комунального підприємства «Ритуальна служба» Дніпровської міської ради» було утворено ліквідаційну комісію вказаного підприємства у складі: Сіровська Ванда Миколаївна - голова комісії, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - члени комісії (а.с. а.с. 67, 67 на зв.). У зв`язку з цим 24 лютого 2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань згідно реєстраційної дії № 12241100030021544 було внесено записи щодо юридичної особи \-- КП «Ритуальні послуги» ДМР (код ЄДРПОУ 32702195): про [PERSON] як керівника юридичної особи, голови комісії з припинення, про статус \-юридичної особи - в стадії припинення за рішенням засновників (а.с. а.с. 79 на зв. - 80, 83 на зв.). Вказаний запис містився в Єдиному державному реєстрі за станом на 11 березня 2020 року (а.с. 79). 25 лютого 2020 року ухвалою Дніпровського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 160/2141/20 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення адміністративного позову: зупинено до набрання рішенням суду законної сили дію рішення Дніпровської міської ради від 19 лютого 2020 року № 60/54 «Про припинення юридичної особи - Комунального підприємства «Ритуальна служба» Дніпровської міської ради шляхом ліквідації», заборонено державним реєстраторам та суб`єктам державної реєстрації здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо КП «Ритуальні послуги» ДМР (а.с. а.с. 19 - 22). 26 лютого 2020 року державним реєстратором виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтуновою Ольгою Олександрівною було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань згідно реєстраційні дії № 12249990032021544, № 12241320031021544, № 12241070036021544 щодо юридичної особи \-- КП «Ритуальні послуги» ДМР (код ЄДРПОУ 32702195): виключено відомості про [PERSON] як керівника юридичної особи, голови комісії з припинення, виключено відомості про статус \-юридичної особи - в стадії припинення за рішенням засновників, включено відомості про [PERSON] як про керівника підприємства (а.с. 87). 28 лютого 2020 року Дніпровською міською радою було подано скаргу до Колегії Міністерства юстиції з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції на реєстраційні дії державного реєстратора виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтунової О.О. (а.с. 88). 02 березня 2020 року позивача було попереджено про наступне звільнення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України не раніше ніж через 2 місяці з дня повідомлення. Попередження підписане головою ліквідаційної комісії Сіровською В.М. (а.с. 14). 13 квітня 2020 року постановою Третього апеляційного адміністративного суду в адміністративній справі № 160/2141/20 задоволено апеляційну скаргу Дніпровської міської ради, скасовано ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року про забезпечення адміністративного позову, у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення його позовних вимог відмовлено (а.с. а.с. 93 - 95). 28 квітня 2020 року колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції було схвалено висновок з рекомендацією про задоволення скарги Дніпровської міської ради від 28 лютого 2020 року та скасування реєстраційних дій державного реєстратора виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтунової О.О. (а.с. а.с. 88 - 91). 05 травня 2020 року КП «Ритуальна служба» ДМР було видано наказ № 242 про припинення трудового договору (контракту), укладеного з позивачем, на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) у зв`язку з ліквідацією підприємства. При цьому позивач, ознайомився з наказом того ж дня. Наказ було підписано головою комісії з ліквідації [PERSON] (а.с. 13 ). Наказом Міністра юстиції України Малюськи Д.Л. від 13 травня 2020 року № 1644/5 «Про задоволення скарги» було задоволено скаргу Дніпровської міської ради від 28 лютого 2020 року, скасовано реєстраційні дії державного реєстратора виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтунової О.О. (а.с. 87) У зв`язку з цим в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань згідно реєстраційної дії № 12241100030021544 було відновлено записи щодо юридичної особи \-- КП «Ритуальні послуги» ДМР (код ЄДРПОУ 32702195): про [PERSON] як керівника юридичної особи, голови комісії з припинення, про статус \-юридичної особи - в стадії припинення за рішенням засновників (а.с. а.с. 83 - 85) Оцінюючи правомірність звільнення позивача, суд виходить з наступного. Як вбачається з статуту КП «Ритуальні послуги» ДМР це підприємство є комунальним унітарним комерційним підприємством, створеним на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 24 грудня 2003 року № 30/14 (п. 1.1. статуту), власником підприємства є територіальна громада міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради (п. 1.3. статуту) (а.с. 69). Згідно ч. 1 ст. 78 Господарського кодексу України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами. Згідно ч.ч. 3 - 4 ст. 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Таким чином, рішенням міської ради як уповноваженим органом власника майна (територіальної громад міста) було прийнято рішення про початок ліквідації КП «Ритуальні послуги» ДМР. Міським головою затверджено склад ліквідаційної комісії, до якої перейшли функції з управління підприємством на час його припинення як юридичної особи. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно ч. 1 ст. 43 КЗпП України Розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Як зазначено в абз. 1 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (з наступними змінами та доповненнями) розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Суд виходить з того, що в ході розгляду справи підтвердився факт початку процедури ліквідації КП «Ритуальні послуги» ДМР, що є може бути підставою для звільнення позивача за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Його також було персонально повідомлено про наступне звільнення за 2 місяці до цього згідно повідомлення № 18 від 02 березня 2020 року (а.с. 14). Оскільки звільнення відбувається через ліквідацію підприємства відсутня необхідність одержання попередньої згоди профспілкової організації. Посилання на виключення державним реєстратором виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтуновою Ольгою Олександрівною з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про процедуру припинення КП «Ритуальні послуги» ДМР не можуть бути взяті до уваги, як з мотивів подальшого скасування цих реєстраційних дій як незаконних наказом Міністра юстиції України, так і у зв`язку з тим, що фактично рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування про початок ліквідаційної процедури підприємства існує і дотепер зберігає свою чинність. На час ухвалення рішення КП «Ритуальні послуги» ДМР продовжує перебувати в процедурі ліквідації, але не є припиненим. Посилання позивача на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду про визнання незаконним рішення Дніпровської міської ради від 19 лютого 2020 року № 60/54 не можуть бути враховані, оскільки до матеріалів справи примірник такого рішення сторонами надано не було, хоча судом було оголошено перерву в судовому засіданні з цією метою. Згідно відкритих відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень таких відомостей немає. Крім того, навість у разі наявності такого рішення немає доказів набрання ним законної сили. Жодних клопотань про зупинення розгляду цивільної справи до розгляду будь-якої іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного судочинства, від сторін не надходило. Доводи про те, що [PERSON] не мала повноважень підписувати повідомлення про наступне звільнення та наказ про звільнення через поновлення в судовому порядку на посаді керівника КП «Ритуальні послуги» ДМР Тюменцева О.В., не мають правового значення. Згідно ч. 2 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Таким чином, поновлення на роботі працівника передбачає видання відповідних наказів (про поновлення на роботі, про скасування наказу про звільнення), внесення запису до робочої книжки, допуск до робочого місця, проте не тягне за собою недійсності чи автоматичної незаконності всіх актів та документів, складений та підписаних особою, яка займала цю посаду в період з моменту незаконного звільнення і до поновлення належного працівника на посаді. Крім того, суд враховує, що під час підписання повідомлення про наступне вивільнення позивача та наказу про його звільнення [PERSON] виконувала повноваження керівника КП «Ритуальна служба» ДМР не як директор, призначений замість [PERSON] , а як голова ліквідаційної комісії підприємства. Під час дії ліквідаційної процедури навіть у разі поновлення на роботі директор не перебирає на себе повноваження ліквідаційної комісії, утвореної уповноваженим органом. Доводи про включення державним реєстратором виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтуновою О.О. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про [PERSON] як про керівника КП «Ритуальні послуги» ДМР не можуть бути взяті до уваги з мотивів, зазначених вище. Що стосується доводів про підписання повідомлення про звільнення неуповноваженою особою, то слід зазначити, у зв`язку з ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року, то слід зауважити, що вказана ухвала була скасована в апеляційному порядку. Згідно правової позиції Верховного Суду України, зазначеній в постанові Судової палати у цивільних справах від 24 квітня 2017 року у справі № 6-1534цс16: «Якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення». Аналогічну позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 червня 2019 року у цивільній справі № 643/17966/14-ц (провадження № 14-203цс19). Таким чином, скасована ухвала про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Дніпровської міської ради про ліквідацію КП «Ритуальні послуги» ДМР не може мати ніяких юридичних наслідків. Крім того, суд зауважує, що [PERSON] діяла в якості керівника КП «Ритуальні послуги» ДМР не на підставі рішення Дніпровської міської ради від 19 лютого 2020 року № 60/54, а на підставі розпорядження Дніпровського міського голови від 20 лютого 2020 року № 5-20/2-рп, яке було чинним, його дія не зупинялась, жодних заборон на виконання [PERSON] повноважень керівника цього підприємства судом не встановлювалось. Твердження позивача про порушення гарантованого Конституцією України права на працю в ході розгляду справи не підтвердилися, оскільки згідно ч. 6 ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення, а звільнення позивача відбулось відповідно до вимог трудового законодавства. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що звільнення позивача за пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП відбулось відповідно до вимог законодавства, а позовні вимоги про поновлення на роботі та скасування наказу про звільнення задоволенню не підлягають. Не підлягають задоволенню і похідні вимоги про стягнення втраченого заробітку з час вимушеного прогулу.. При вирішенні вимог про стягнення моральної шкоди суд виходить наступного. Згідно ст. 2371 Кодексу законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачем не було доведено факту порушення його трудових прав та заподіяння йому моральної шкоди діями чи бездіяльністю відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають. Що ж до позовних вимог до [PERSON] то слід дійти висновку, що у позивача виник спір з приводу припинення трудових відносин з юридичною особою - КП «Ритуальна послуги» ДМР, а не з [PERSON] як керівником ліквідаційної комісії цього підприємства, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги пред`явлені до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови в позові. У зв`язку з повною відмовою в позові на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача, відшкодуванню не підлягають. Відповідачами вимоги щодо відшкодування їм судових витрат не заявлялись. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed