Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

У вересні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про виділення земельної ділянки в натурі, посилаючись на те, що рішенням VII сесії XXIV скликання Маршинецької сільської ради Новоселицького району від 05 лютого 2003 року було погоджено технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) із земель СВК «Маяк» та видачу державних актів на право власності на землю громадянам згідно додатку, в якому було зазначено її. Під час виготовлення технічної документації протоколом погоджено розподіл земельних часток (паїв) та виготовлено кадастровий план розподілу земельних часток (паїв), згідно яких їй було виділено земельні ділянки (пай) із земель колективної власності колишньої асоціації селянських господарств «Маяк». 17 вересня 2003 року Новоселицькою РДА було видано розпорядження № 410-р «Про затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на земельну ділянку». Даним розпорядженням було затверджено технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) та надано у власність громадянам с. Маршинці Новоселицького району земельні ділянки із земель колективної власності колишньої асоціації селянських господарств «Маяк», також був встановлений список осіб, яким земельні ділянки не видавалися у зв`язку із смертю та видавалися їх спадкоємцям. Оскільки її помилково внесли до списку померлих осіб, їй не було виділено в натурі земельні ділянки (пай). Просила суд зобов`язати відповідача виділити їй в натурі земельні ділянки (пай) із земель колективної власності колишньої асоціації селянських господарств «Маяк». В підготовчому судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги. Представник відповідача Новоселицької міської ради об`єднаної територіальної громади в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до технічної документації по передачі земельних часток (паїв) і видачі державних актів на право власності на землю громадянам, що проживали на території Маршинецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, [PERSON] була включена до списку громадян власників сертифікатів на земельну частку (пай), яким погоджено передачу земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по Маршинецькій сільській раді під № 831, до Кадастрових планів земельних часток (паїв) на території Маршинецької сільської ради, до Інформації про суб`єкти власності (фізичної особи) на території Маршинецької сільської ради, а також до списку громадян с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області, яким виділяються земельні частки (паї) в натурі із земель колективної власності, в той же час у всіх зазначених документах помилково записано позивача як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Під час виготовлення технічної документації протоколом погоджено розподіл земельних часток (паїв) та виготовлено кадастровий план розподілу земельних часток (паїв), згідно яких їй було виділено земельні ділянки (пай) із земель колективної власності колишньої асоціації селянських господарств «Маяк» Рішенням VII сесії XXIV скликання Маршинецької сільської ради Новоселицького району від 05 лютого 2003 року було погоджено технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) із земель СВК «Маяк» та видачу державних актів на право власності на землю громадянам згідно додатку, в якому було зазначено позивача [PERSON] .. Розпорядженням Новоселицької РДА № 410-р «Про затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на земельну ділянку» від 17 вересня 2003 року, було затверджено технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) та надано у власність громадянам с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області земельні ділянки із земель колективної власності колишньої асоціації селянських господарств «Маяк» відповідно до Додатку № 1. Разом з тим, було сформовано список осіб, яким не видавалися земельні ділянки у зв`язку із смертю відповідно Додатку № 2 до якого помилково було включено [PERSON] .. Пунктом 5 розпорядження Новоселицької РДА № 410-р від 17 вересня 2003 року передбачено, що у випадку смерті власників земельних сертифікатів, право власності на землю оформити на їх спадкоємців. Відповідно до довідок Новоселицької міської ради № 1/584, 1/585, 1/586, 1/587, 1/588, 1/589 від 15 липня 2019 року, актовий запис про смерть [PERSON] з 1995 по 2004 рік відсутній. Більше того, громадяни з анкетними даними « [PERSON] » за вказані роки зареєстровані в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області не були, водночас позивач « [PERSON] » була зареєстрована по [ADDRESS] . Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом статті 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на землю гарантується Конституцією України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права (ст. 391 ЦК України). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Згідно ст. 5 вказаного Закону сільські, селищні, міські ради чи районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв). Зважаючи, що на теперішній час органом, який приймає рішення щодо виділення земельних ділянок (паїв) в натурі є в тому числі міські ради, то Новоселицька міська рада об`єднаної території громади є належним відповідачем у даній справі. За змістом Указу Президента № 720 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства кооперативу, товариства є рівними. Згідно ч. 9 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі. Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та державної реєстрації права власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв). В силу вимог ч. 3 ст. 1 вказаного Закону право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" Земельного кодексу), член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8.08.1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Вирішуючи даний спір суд виходить з того, що рішенням VII сесії XXIV скликання Маршинецької сільської ради Новоселицького району від 05 лютого 2003 року та розпорядженням Новоселицької РДА № 410-р було погоджено технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) із земель колективної власності колишньої асоціації селянських господарств «Маяк» та позивача [PERSON] було включено до списку осіб власників земельних часток (паїв). Вказані рішення є чинними, а відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. В той же час, розпорядженням Новоселицької РДА № 410-р позивачу не був виданий державний акт на землю, у зв`язку із тим, що її помилково було включено до списку осіб, яким землю слід було видати спадкоємцям у зв`язку із смертю. Згідно статей 16 та 328 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права та зміна правовідношення. За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Враховуючи, що відповідач позов визнав, а позивач не може одержати в натурі виділені їй органом місцевого самоврядування земельні ділянки (паї), то вона має право захистити своє набуте але порушене право на землю через суд в обраний нею спосіб шляхом пред`явлення позову, а тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 204, 319, 321, 328, 373, 391 ЦК України, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», суд

Outcome: approved