Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачів. У листопаді 2021 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просили визнати за ними в рівних частках за кожним право власності на розташований по [ADDRESS] житловий будинок №28 з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Обґрунтовуючи вимоги позивачі зазначають, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, і вони як спадкоємці за законом першої черги у встановлений законом строк прийняли спадщину, шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно позивачам відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим позивачі просять визнати право власності на спадщину в судовому порядку. Стислий виклад заперечень відповідача. Представник відповідача Ковельської міської ради в судове засідання не з`явився, подав клопотання про слухання справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 11 листопада 2021 року. 15 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.00 годину 09 грудня 2021 року. Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року витребувані докази - матеріали спадкової справи та інвентаризаційної справи на спірний будинок, які надійшли до суду відповідно 30.11.2021 та 18.11.2021. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК України). Суд відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України у підготовчому засіданні ухвалив рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.11.2014 виданим відділом РАЦСу по м.Ковелю РС Ковельського міськрайоного управління юстиції Волинської області. За даними спадкового реєстру від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався, спадкова справа після його смерті не заводилась. Позивач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що стверджується відміткою у паспорті про реєстрацію шлюбу 07.08.1977. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є дітьми померлого [PERSON] , що стверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей та свідоцтвами про одруження. Позивачі прийняли спадщину в порядку встановленому ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що стверджується відомостями у будинковій книзі про реєстрацію місця проживання, та не заявили про відмову від прийняття спадщини. Рішенням виконавчого комітету Ковельської міської Ради народних депутатів від 11.02.1982 №53 «Про виділення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва» громадянину [PERSON] дозволено будівництво індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] . У березні 1982 року [PERSON] виділено земельну ділянку площею 600 кв.м. по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, що стверджується договором про виділення у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва від 01.03.1982 року. На підставі рішення виконавчого комітету Ковельської міської Ради народних депутатів забудовником (власником) [PERSON] 01.03.1982 розроблено проект забудови земельної ділянки індивідуальним жилим будинком, який затверджений головним архітектором міста Ковеля 15.03.1982. З дотриманням проекту забудови (будівельного паспорта) [PERSON] у період з 1982 по 1990 роки зведено житловий будинок під номером [ADDRESS] . З Акту обстеження забудови і технічного стану будівель від 13.10.2021 вбачається, що індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] та господарська будівля, побудовані громадянином [PERSON] , відповідають затвердженому головним архітектором міста будівельному паспорту, генеральному плану садибної забудови міста та вимогам ДБН Б.2.-12:2019 "Планування та забудова територій". Як вбачається з відтиску штампу на останньому аркуші будинкової книги, право власності на житловий будинок під номером [ADDRESS] зареєстровано КП "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" 24.05.2011, власником об`єкту нерухомого майна вказаний [PERSON] . Дані про реєстрацію права власності чи видачу свідоцтва про право власності в органах БТІ відсутні. Технічною документацією на домогосподарство в [ADDRESS] ) підтверджено, що до його складу входить житловий будинок, господарська будівля, огорожа та хвіртка - 1982-1990 років побудови. Згідно з довідкою №22.26/Б-496 виданою відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Ковельської міської ради, житловий будинок має загальну площу 93,8 кв.м, житлову площу 72,6 кв.м, Згідно повідомлення Ковельської державної нотаріальної контори від 21.07.2021 позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на дане нерухоме майно з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Судомвстановлено, що має місце спадкування за законом, спадкоємцем першої черги за законом відповідно до вимог ст.1261 ЦК є дружина спадкодавця - позивач [PERSON] та діти - позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивачі прийняли спадщину в порядку визначеному ч.3 ст.1268 ЦК України. Відповідно до ст.1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд переконався, що спадкодавець правомірно набув право власності на спірний житловий будинок, тому це майно входить до складу спадкової маси. Відсутність державної реєстрації права власності не позбавляє позивачів права на його успадкування. Державна реєстрація права на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затверджене Наказом Міністерства Юстиції України від 07.02.2002 №7/5, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції 18.02.2002 № 157/6445 з подальшими змінами. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будівлі та споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року житлових будинків вимогам законодавства, будівельним нормам та державним стандартам і правилам, зокрема, для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30 липня 2012 року). В силу ч.5 ст.1268 ЦК спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат» та п.4.15, п.4.18 Розділу ІІ Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. За таких обставин спадкове право позивачів може бути реалізовано лише в судовому порядку. Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивачів в спосіб, передбачений ст.16 ЦК України - шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування.

Outcome: approved