Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно, з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що 03 травня 2014 року вона і [PERSON] уклали шлюб, сімейне життя з відповідачем у них не склалося, у зв`язку з чим вони стали проживати окремо та нею подано до суду позов про розірвання шлюбу. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із матір`ю. Відповідач [PERSON] своїх батьківських обов`язків відносно дочки не виконує, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життям і здоров`ям дочки не цікавиться, участі у вихованні дитини не бере. Вона змушена самостійно нести витрати на харчування, ліки, одяг дитини, відвідування дочкою дитячого садка. Домовленості щодо утримання дитини батьком між сторонами не досягнуто. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає, проти сплати аліментів на дочку в розмірі 1500 грн. щомісячно не заперечує, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Суд встановив, що з 03 травня 2014 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, на даний час вони проживають окремо, спільне господарств не ведуть. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги позивачу на утримання їхньої малолітньої дочки добровільно не надає. Домовленості щодо утримання дитини батьком, який проживає окремо, сторонами не досягнуто. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років становить з 1 січня - 1626 грн., з 1 липня - 1699 грн., з 1 грудня - 1779 грн. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги малолітній дочці [PERSON] не надає, позов визнав, а також те, що обов`язок по утриманню дитини законом покладено на обох батьків у рівній мірі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованим та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved