Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

У вересні 2019 року до суду звернулася [PERSON] в порядку окремого провадження із заявою про надання їй права на укладення шлюбу із [PERSON] , [INFO] . Заява обґрунтована тим, що вона народилася [INFO] у с. Туркалі Сабірабадського району Азербайджанської республіки, на даний момент мешкає у свого рідного дядька - [PERSON] , який не заперечує проти укладення її шлюбу з [PERSON] , який у свою чергу, працює, має стабільний заробіток та зможе забезпечувати їхню родину. Заявниця посилалася на те, що із [PERSON] вона познайомилась у 2019 році, між ними склалися теплі, щирі, ніжні стосунки, вони мають взаємні почуття любові один до одного, тому мають намір зареєструвати шлюб. Окрім того, вказала, що на даний час вона уже на шостому тижні вагітності, а тому їй необхідно терміново зареєструвати шлюб, що буде відповідати її інтересам та інтересам дитини. Ухвалою судді від 27.09.2019 у справі відкрито провадження. Заявниця у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала, розгляд справи просила проводити у її відсутність. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили проводити розгляд справи у їх відсутність, заяву [PERSON] про надання права на шлюб підтримали. Заінтересована особа Солом`янський районний у м. Києві відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з`явився, від них надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, враховуючи фактичні обставини справи просили ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Так, статтею 22 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюбний вік для жінок та чоловіків встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Право на шлюб закріпила Декларація прав людини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р. У ст. 16 говориться, що жінки і чоловіки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати родину. При цьому вони мають однакові права на шлюб. Згідно ст. 23 Міжнародного пакту про громадянську та політичні права, «за чоловіками та жінками, які досягли шлюбного віку, визнається право на одруження і право засновувати сім`ю». Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено в ст.12 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, це особисте немайнове право фізичної особи, яке реалізуються після настання певного юридичного факту. Таким чином, досягнення шлюбного віку є юридичним фактом, який породжує право на шлюб після досягнення особою шлюбного віку (який в Україні встановлюється у відповідності до приписів ст. 22 СК). За змістом статті 23 СК України право на шлюб також має особа, яка не досягла шлюбного віку. Так, за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, і якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Донедавна цей вік дорівнював 14 рокам. Зараз законодавець підняв його на два роки. І це має свій сенс і логіку з огляду само на необхідність враховувати ступінь статевої зрілості, завершення фізичного розвитку, пубертатного періоду. На думку багатьох спеціалістів, недоліком цієї статті є те, що в ній не зазначені підстави зменшення шлюбного віку. У юридичній практиці такими підставами найчастіше є настання таких наслідків: фактичне створення сім`ї, вагітність і народження дитини. Відповідно до абзацу третього пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. З матеріалів справи вбачається, що заявниця народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сабірабадського району Міністерства юстиції Азербанджанської Республіки, та перекладом з азербайджанської мови на українську мову, посвідченим 23.08.2019 привтаним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білоконь Р.В., реєстрові №№ 796, 797, бажає укласти шлюб з [PERSON] , з чим погоджуються й заінтересовані особи. З довідки Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Святошинського району м. Києва Філія №3 № 363/41 від 17.09.2019 вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку по вагітності в жіночій консультації КНП "КДЦ Філія №3", Святошинського району, термін вагітності - 5-6 тижнів. Неповнолітня [PERSON] та повнолітній [PERSON] підтвердили свій добровільний намір зареєструвати шлюб між собою. Ці обставини свідчать про те, що надання права на шлюб буде відповідати інтересам заявниці, а тому заяву слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved