Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

01.10.2019 року Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» (надалі ПАТ «Страхова компанія «Універсальна») звернулося до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, в якій посилається на те, що Позивачем в рамках даного позову являється Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», проте до 07.08.2019 року дане товариство являлось Публічним акціонерним товариством, що підтверджується Протоколом Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» № 02/19 від 30.07.2019 року та Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.08.2019 року. Таким чином в тексті позовної заяви при описі обставин, які мали місце до 07.08.2019 року вказується найменування Позивача ПАТ «СК «Універсальна». 28.06.2016 року на автодорозі «Київ Чоп» відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі -ДТП) за участю автомобіля марки «Мазда», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Причиною ДТП стало те, що відповідач керуючи автомобілем марки «Мазда», номерний знак [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння здійснив зіткнення з автомобілем марки «Dаimler Chrysler», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124, 130 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Мазда», номерний знак [NUMBER] - відповідача, була застрахована позивачем на підставі полісу № АЕ/2870144. Власник автомобіля марки «Deimler Chrysler», номерний знак [NUMBER] [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК - «Універсальна» як до Страховика відповідача про відшкодування шкоди отриманої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Приватним акціонерним товариством «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплачено страхове відшкодування нз підставі звіту експерта та страхового акту №23721/1. Просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 49490,00 гривень на користь ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та судові витрати. Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29.10.2019 року цивільну справу за позовом ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» до [PERSON] передано на розгляд до Старосамбірського районного суду Львівської області. 10.12.2019 року справа надійшла до Старосамбірського районного суду Львівської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Ніточко Л.Й. Ухвалою судді від 13.01.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 11 годину 00 хвилин 09.12.2020 року. Наказом №47-К від 10.07.2020 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю [INFO] . З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2020 року справу передано для розгляду судді [PERSON] .. Ухвалою судді від 09.09.2020 дану справу прийнято до розгляду та визначено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 16 годину 30 хвилин 05.10.2020 року, яке було відкладено на 09.03.2021 року на 11 годину 00 хвилин та перепризначено на 17 годину 50 хвилин 14.04.2021 року. Ухвалою суду від 14.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 17 годину 30 хвилин 16.06.2021 року. Представник позивача ПрАТ Страхова компанія «Універсальна» Ситник О.А. до початку розгляду справи по суті подала суду клопотання про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Ріжко Р.М. в судовому засіданні не заперечував проти обставин, викладених у позовній заяві, однак просив застосувати строк позовної давності, так як дорожньо-транспортна пригода відбулася 28.06.2016 року, відповідно до платіжного доручення №110481 від 30.09.2016 року страхове відшкодування в сумі 49490,00 гривень було проведено банком 30.09.2016 року, тобто в позивача з цього моменту виникло право на відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Строк позовної давності сплинув 30.09.2019 року, а позивач звернувся з позовом до суду 01.10.2019 року. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до полісу №АЕ /2870144 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль «Mazda6», державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , застрахований у ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» (а.с.7-8). Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20.07.2016 року [PERSON] визнано винним у спричинені вказаної ДТП та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З постанови вбачається, що [PERSON] 28.06.2016 року о 13 годині 30 хвилин на 673 км+780 м автодороги «Київ-Чоп», керуючи автомобілем марки «Mazda», номерний знак [NUMBER] , порушив вимогу п.13.1 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes Sprinter 316», номерний знак [NUMBER] , внаслідок даного зіткнення спричинено пошкодження транспортних засобів (а.с.12). Також, постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.07.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адімінстративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень (а.с.13). 05.07.2016 року [PERSON] звернувся до голови правління ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» з заявою про відшкодування матеріальних збитків, отримних в результаті дорожньо-транспортної пригоди згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.14). Із звіту №1862/16 про оцінку автомобіля Daimelerchrysler Sprinter 316 СDI, реєстраційний номер [NUMBER] відомо, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових вище вказаного автомобіля внаслідок пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень становить 136794,97 гривень (а.с.21-23). Відповідно до страхового акту №23721/1 згідно з договором страхування (полісом), вимогами діючого законодавства та документами зібраними під час розслідування та опрацювання страхової справи комісія дійшла висновку, що заявлена подія є страховим випадком, сума страхового відшкодування на підставі розрахунку становить 49490 гривень (а.с.30). Отже, на підставі наданих документів власнику автомобіля марки «Daimler Chrysler», номерний знак [NUMBER] - ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» 30.09.2016 року виплачено страхове відшкодування в сумі 49490,00 гривень ( а.с. 31). У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим; регрес застосовується після припиненні зобов`язання з відшкодування шкоди. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги сплаченого страхового відшкодування до заподіювача і строк такої вимоги починає спливати з моменту заподіяння шкоди. Регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності. Право подати регресний позов до самого страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, виникає у страховика лише з припиненням основного деліктного зобов`язання за фактом здійснення ним виплати страхового відшкодування на користь сторони потерпілого - кредитора в деліктному зобов`язанні. У справі спір виник між страховою компанією та водієм забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля, а саме щодо застосування до таких правовідносин положень ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відповідно до підпункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Оскільки постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20.07.2016 року [PERSON] визнано винним у спричинені вказаної дорожньо-транспортної пригоди та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то дані обставини не потребують доказування. Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2.4.7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. За регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання, зокрема виплати страхового відшкодування (ч. 6 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, виплата страхового відшкодування потерпілому [PERSON] була проведена 30.09.2016 року, тобто останнім днем звернення до суду в межах строку позовної давності, встановленої ЦК України, для позивача було 01.10.2019 року. Частиною 3 статті 124 ЦПК України передбачено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Більше того, згідно частини 6 цієї статті строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку. Як вбачається із штемпелю (а.с.33), проставленого на конверті, в якому до суду надійшов позов, зазначене поштове відправлення було направлено до суду 27.09.2019 року, тобто в межах строку позовної давності, тому посилання представника відповідача на пропуск позивачем позовної давності є хибним. Враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, їх правове регулювання, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом здійснив дану дорожньо-транспортну пригоду, то після виплати позивачем суми страхового відшкодування у розмірі 49490,00 гривень на користь потерпілої особи у нього виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди у порядку регресу, а тому з цих підстав позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1921 гривня, сплачений позивачем (а.с.41), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та ст. ст. 256,257, 993, 1166, 1188, 1191, 1194 ЦК України, ст. 8-9, 27 Закону України «Про страхування», ст. 35, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved