Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивують тим, що відповідно до укладеного договору від 12 червня 2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг (далі - Умов), Правил користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Договір укладений відповідно до положень ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно із п.2.1.1.1.12.6 Умов договір діє протягом 360 днів з моменту підписання, якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу про припинення дії Договору, той автоматично пролонгується на такий же термін. Договором передбачений порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших платежів. Свої зобов'язання позивач виконав у повному обсязі, проте відповідач свої зобов'язання не виконав, оскільки не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов вказаного договору. Представник позивача Пирогов М.Ю., діючий на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав повністю, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 7905,31 гривен, що утворилась станом на 31 серпня 2014 року, яка складається: із заборгованості за кредитом - 1498,65 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 3042,49 грн.; заборгованість з пені та комісії за користування кредитом - 2749.63 грн.; штраф (фіксована частина) 250 грн.; штраф (процентна складова) 364,54 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривен. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до положень ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, через оголошення в пресі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 12 червня 2008 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "Приватбанк" із заявою про отримання платіжної картки з кредитним лімітом 1800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % в місяць із розрахунку 360 днів на рік. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки (а.с.9-16). Згідно розрахунку загальна сума заборгованості 7905,31 гривен, що утворилась станом на 30 квітня 2014 року, яка складається: заборгованість за кредитом - 1498,65 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 3042,49 грн.; заборгованість з пені та комісії за користування кредитом - 2749.63 грн.; штраф (фіксована частина) 250 грн.; штраф (процентна складова) 364,54 грн. (а.с.7-8). Відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань і заборгованість за договором не погашається. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодовувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 258 ЦПК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік, у тому числі про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до принципів розумності і справедливості на кредитора покладається обов'язок вживати необхідних заходів щодо зменшення розміру збитків, завданих йому порушенням зобов'язання, але у всякому разі, не сприяти їх збільшенню. Невиконання кредитором цього обов'язку може бути підставою для зменшення судом розміру збитків та неустойки, що стягуються з боржника, що передбачено частиною 2 ст. 616 ЦК України, згідно якої суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Пункт 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказує, що положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Суд, виходячи із засад цивільного судочинства, а саме, розумності та справедливості, вважає можливим зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, до розміру визначеному розрахунком в один рік з 29.08.2008 по 31.08.2009 - 419.80 грн. (а.с.7 звр). Перерахуванню підлягає розмір штрафу (процентна складова), що відповідно буде становити: (1498.65+3042.49+419.80)х5/100=248.05 грн. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, але вважає можливим задовольнити їх частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial