overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

01.09.2014 року позивачка звернулась до Шосткинського міськрайонного суду з вищевказаним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову з 01.09.2014 року до досягнення сином повноліття, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04.06.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 04.06.2011 року за № 128. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з нею та находиться на її утриманні, що підтверджується відповідною довідкою з місця реєстрації. На даний час вирішується питання про розірвання шлюбу. Причиною звернення з позовом до суду стали ті обставини, що відповідач, будучи працездатним, маючи добрий стан здоров'я, аліментів нікому не платить, інших дітей не має, проте не надає в добровільному порядку допомогу на утримання сина, а позивачка з дитиною потребує матеріальної допомоги. Сторони просять розглянути справу без їх участі. Позивачка позовні вимоги підтримує, а відповідач проти позову не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін та ухвалити рішення. Дослідивши подані докази, а саме копію свідоцтва про народження дитини, з якого вбачається, що відповідач є батьком дитини, згідно довідки з місця проживання вбачається, що неповнолітній син проживає разом з матір'ю - позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні, копію свідоцтва про шлюб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан позивачки, яка має на утриманні неповнолітнього сина, матеріальний стан відповідача, який є працездатним, аліментів іншим особам не платить, позов визнав, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку на утримання сина є обґрунтованим. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь державного бюджету м. Шостка підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

01.09.2014 року позивачка звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], в якій вказала, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 23.07.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 250. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюбно - сімейні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо. Сумісне господарство між ними не ведеться. Спору про розподіл майна немає. Позивачка просила суд ухвалити рішення, яким розвівати шлюб між нею і відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», а також стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір. У судовому засіданні позивачка наполягала на позовних вимогах про розірвання шлюбу та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не повідомив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав проти прийняття по справі заочного рішення не заперечував. Заслухавши доводи та пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги те, що, подальше сумісне життя та збереження сім'ї між сторонами неможливе, суд дійшов висновку про те, що шлюб між подружжям має бути розірвано. Згідно зі ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що за обставин, які склалися, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, оскільки це буде суперечить інтересам позивачки. Також позивачкою при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

01.09.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона перебувала у не зареєстрованому шлюбі з відповідачем з вересня 2011 року і по травень 2013 року, від якого вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. З травня 2013 року сімейні відносини були припинені, та вони стали проживати окремо. Дитина проживає разом з нею. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, незважаючи на неодноразові прохання та вимоги. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн. кожного місяця та до його повноліття. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та посилалася на обставини, що викладені в позовній заяві. Просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, при цьому пояснив, що він офіційно не працює, працює за наймом. Просить стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 551 грн. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони у період з вересня 2011 року по травень 2013 року перебували у не зареєстрованому шлюбі, від котрого вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], актовий запис № 392 (а.с.5). Згідно довідки КП «СЕЗ» з місця проживання про склад сім'ї [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом із сином [PERSON] (а.с.2). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 3 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» мінімальний прожитковий мінімум для дитини відповідного віку становить 1102 грн. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 551 грн. кожного місяця та до його повноліття. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

01.09.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка з'явилася, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного. Судом встановлено, що у жовтні 2008 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі народилась донька - [PERSON], [INFO]. Позивачка вказала, що донька повністю знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, не дивлячись на те, що офіційно працює та має постійний дохід. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні їх від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи наведені обставини, суд вважає вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На вимогу ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК України з відповідача також на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

01.09.2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, покликаючись на те, що 08.08.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем у справі - [PERSON] Від шлюбу у них дітей не має. Вказує, що під час спільного проживання відповідач затіював сварки на ґрунті ревнощів, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого їх спільне проживання і збереження шлюбу стало суперечили її (позивачки) інтересам. Стверджує, що в квітні 2014р. припинили шлюбні відносини з відповідачем і переїхала жити до своїх батьків в с.Боберка Турківського району. Зазначає, що справу спросить розглянути у її відсутності, так як не зможе прибути в судове засідання через відсутність коштів для оплати транспорту, позовні вимоги підтримує повністю, на примирення не згідна, а тому просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем, покласти на відповідача судовий збір, який підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах ДРАЦС. Позивачка в судове засідання не з'явилася, а у позовній заяві просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судовому засіданні 19.09.2014р. проти позову заперечував, покликаючись на те, що хоче зберегти сім'ю і виправить свою поведінку, однак в судове засідання 20.10.2014р. не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, не повідомив про причини своєї неявки та не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 08.08.2013 року у виконавчому комітеті Малнівської сільської ради Мостиського району Львівської області за актовим записом №08. Від даного шлюбу у сторін дітей не має. Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, позивачка у позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу, заперечуючи проти надання їм терміну на примирення, зазначаючи, що сім'я розпалася, наданий судом термін на примирення бажаних результатів не дав, а тому суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки і згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються заявою позивачки, свідоцтвом про шлюб між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

01.09.2014 року ФОП [PERSON], інтереси якого представляє [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кошті в сумі 1 500 197,40 грн., з яких: - 809 000,00 грн. - вартість обладнання; - 494 709,04 грн. - проценти за користування обладнанням, в період з 02.08.2010 року по 28.08.2014 року; - 196 488,36 грн. - вартість обладнання, збільшена на індекс інфляції, в період з 02.08.2010 року по 28.08.2014 року. Свої вимоги мотивує тим, що згідно з Договором №1 на виконання робіт від 30.04.2010 року (далі - Договір), разом з Додатком №1 до нього, по Акту від 02.06.2010 року, він передав відповідачу обладнання на суму 809 000,00 грн.. Пунктом 7.8. Договору передбачено, що у випадку знищення обладнання та/або відмови його повернути, відповідач зобов'язаний сплатити вартість обладнання, збільшену на індекс інфляції та 15% річних за весь час його користування. Його неодноразові намагання повернути майно, починаючи з липня 2014 року, виявилися безуспішними, а тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позов підтримав, просить його задовольнити з підстав, викладених вище. Відповідач позов не визнав, мотивуючи тим, що позивач не забезпечив його роботою, а тому обладнання не використовувалося. Також повідомив, що, починаючи з липня 2014 року, позивач почав пред»являти йому претензії з приводу повернення йому майна, яке і по даний час знаходиться в його розпорядженні, оскільки у нього виникли сумніви з приводу належності обладнання [PERSON] Представник відповідача - [PERSON] в судове засідання не з»явився, причин неявки не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши думку представника позивача, який вважає за можливе справу розглянути без участі представника відповідача та клопотання відповідача, який просить розгляд справи перенести на іншу дату, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

01.09.2014 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу стверджуючи, що від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя. З 15.12.2013 року між сторонами шлюбні відносини повністю припинені, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують та з цього часу сторони мешкають окремо один від одного. Позивач вважає що, подальше спільне життя неможливо. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач, будучи допитаним в судовому засіданні, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони уклали шлюб 22 січня 1994 р., зареєстрований у Київському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, а/з № 61 /а.с. 3/. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Шлюб сторін носить формальний характер. Відновлення і збереження родини сторін неможливо. Тому суд розриває шлюб сторін, вважаючи, що він розпався остаточно і існує формально. Ухвалою суду від 10 жовтня 2014 р. судом надавався строк для примирення, але сторони в судовому засіданні пояснили, що вони не помирилися і наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, зі згоди позивача, суд вважає за можливим залишити позивачу [PERSON] прізвище - [PERSON]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

01.09.2014 р. та уточнено 29.10.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач будучи батьком дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України - батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження відповідач являється батьком дитини - [PERSON], [INFO] - а.с.3, однак як слідує з матеріалів справи матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

01.09.2015 [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 гривень щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що [INFO] у сторін народилась донька [PERSON]. Позивач самостійно забезпечує та виховує доньку, піклується про її розвиток і здоров'я. В свою чергу, відповідач ухиляється від виконання обов'язків по утриманню дитини та взагалі не надає будь-якої матеріальної допомоги. Посилаючись на нерегулярний, мінливий дохід відповідача, [PERSON] просила суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчать поштові документи, які містяться у матеріалах справах, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надавав. Враховуючи повторну неявку відповідача у судове засідання та згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

01.09.2015 позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 09.11.2002 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого в них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що з 22 липня 2015 року спільне життя між ним і дружиною припинено, спільне господарство не ведеться. Внаслідок непорозуміння, скандалів пропали почуття і він покохав іншу жінку. Подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце судового розгляду були повідомлені, подали заяви про розгляд справи без їх присутності,згідно з якими позивач на позові наполягає, відповідач проти позову не заперечує, примирення вважають неможливим. Дослідивши подані заяви, долучені до позовної заяви документи, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 09 листопада 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, про що зроблений актовий запис № 389, та що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії І-БК №206484, виданим 09 листопада 2002 року (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно з поданими заявами сторонами визнано, що вони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, вважають, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

01.09.2015 позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05 серпня 1989 року він зареєстрував шлюбу з відповідачем, від якого вони мають двоє повнолітніх дітей. Позивач стверджує, що їх спільне життя з відповідачем не склалося, протягом останніх років взаємовідносини погіршилися, виникають постійні сварки, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя вважає неможливим. У судове засідання сторони не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнала. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 05 серпня 1989 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, про що зроблений актовий запис № 267, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER], виданим повторно 01.09.2015 року (а. с.11). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, що підтверджується даними паспорта позивача, відповідно до записів в якому він має двоє дітей 1990 та 1997 року народження. Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами, обидва наполягають на розірванні шлюбу, в зв'язку з чим примирення між ними є неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

01.09.2015 позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся в суд з цивільним позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 30.11.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 150105031962012, згідно умов якого відповідачу було відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 1 031650,00 грн., на строк з 30.11.2011 року по 30.11.2016 року. 02 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за № 1539 від 02.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]В.). Таким чином,

Outcome: approved