Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

01.10.2020 позивач звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. 11.11.2020 ухвалою суду матеріали позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу надіслані за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. 22.01.2021 справа надійшла до Приморського районного суду м. Одеси, а 25.01.2021 передана на розгляд судді Павлик І.А. 28.01.2021 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. 12.03.2021 позивачем надано заяву про усунення недоліків. 15.03.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного провадження на 12.04.2021. 09.04.2021 до суду надійшла заява від відповідача у якій він визнав позовні вимоги позивача та просив розглянути справу за його відсутності. 12.04.2021 у зв`язку із перебування судді у щорічній основній відпустці розгляд справи відкладено на 20.04.2021. 20.04.2021 сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду сповіщався судом за допомогою SMS-повідомлення - «Судова повістка-повідомлення про виклик на судове засідання у справі» на номера їх мобільних телефонів, що підтверджується долученими до матеріалів справи довідками про доставку SMS о 17 год. 44 хв 14.04.2021. Крім того, у матеріалах справи наявні заяви від [PERSON] та [PERSON] у яких вони просили здійснити розгляд справи за їх відсутністю, задовольнити позовні вимоги позивача та проти заочного рішення не заперечували. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав. У своїй позовній заяві позивач просила суд розірвати шлюб із відповідачем у зв`язку із тим, що протягом останнього року сімейне життя поступового погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим виникають постійні сварки. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. На думку позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, тому наполягає на тому, щоб їм не надавали строк для примирення, оскільки сімейних проблем це не вирішить. Майнових спорів між позивачем та відповідачем немає. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 18.08.2018 Київським районним у м. Одеса відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1562. Судом встановлено, що сімейні відносини припинені остаточно та у сторін від шлюбу дітей немає. Збереження родини стало неможливим, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що у відповідності зі ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Майнового спору між сторонами судом не встановлено. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст. 115 СК України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладе, суд на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів дійшов висновку про задоволення позову. Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved