Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В підтвердження позовних вимог позивач вказав, що з 10.08.2010 року по 07.09.2015 року працював на посаді директора Сквирської автомобільної школи ТСО України. 07.09.2015 року звільнений із займаної посади за власним бажанням. При звільненні йому не було виплачено заборгованість по заробітній платі в сумі 12970,98 грн. З урахуванням наведеного та заяви про зменшення розміру позовних вимог, де вказав, що 21.03.2016 року відповідач добровільно виплатив йому заборгованість по заробітній платі в сумі 12970,98 грн.,просить стягнути з відповідача на його користь: середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.09.2015 року по 21.03.2016 року в сумі 12275,10 грн., 548,06 грн. компенсації втрати частини зарплати в звязку з інфляцією, судові витрати в сумі 551,20 грн., а всього разом: 13374,36 грн. Позивач у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, проти позову заперечує, посилаючись на те, що заборгованість по заробітній платі в сумі 12970,98 грн. виплачена. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що [PERSON] з 10.08.2010 року по 07.09.2015 року працював на посаді директора Сквирської автомобільної школи ТСО України. 07.09.2015 року [PERSON] звільнений із займаної посади за власним бажанням (а.с.2,3). При звільненні відповідач не виплатив позивачеві заборгованість по заробітній платі в сумі 12970,98 грн. (а.с.4,7). 21.03.2016 року Сквирська автомобільна школа ТСО Українидобровільно виплатила [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 12970,98 грн. Відповідно до\~ст.116 Кодексу законів про працю України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст.117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Кількість робочих днів за час затримки виплати зарплати за період з 08.09.2015 року по 21.03.2016 року, складає: за вересень з 08.09.2015 року по 30.09.2015 року - 17 днів, за жовтень 2015 року - 21 день, за листопад 2015 року - 21 день, за грудень 2015 року - 23 дні, за січень 2016 року - 19 днів, за лютий 2016 року - 20 днів, за березень з 01.03.2016 року по 21.03.2016 року - 17 днів, а всього разом 138 днів. Відповідно до довідки від 10.03.2016 року, виданої Сквирською автомобільною школою ТСО України, середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 88,95 грн. (а.с.6). Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.09.2015 року по 21.03.2016 року в сумі 12275,10 грн. (88,95 грн. х 138 днів). Згідно\~ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Статтею 34 Закону України «Про оплату праці»\~передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. За змістом ст.3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати"\~сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Відповідно до п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. За даними Держкомстату індекс споживчих цін (індекс інфляції) по Україні у вересні 2015 року складав 102,3%, у жовтні 2015 року - 98,7%, у листопаді 2015 року 102%, у грудні 2015 року - 100,7%, у січні 2016 року - 100,9%, у лютому 2016 року - 99,6% (а.с5). Таким чином, компенсація втрати частини зарплати в звязку із порушенням строків її виплати з урахуванням індексу інфляції складає 548,06 грн. (12970,98x1,023x0,987x1,02x1,007x1,009x0,996-12970,98), де 12970,98 грн. - сума нарахованої, але не виплаченої позивачеві заробітної плати, помноженої на індекс інфляції. Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача 551,20 грн. судових витрат.

Outcome: approved