Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

01 липня 2014 року виконавчий комітет Очаківської міської ради звернувся до суду з позовом, предметом якого є: визнання [PERSON] таким, що втратив право користування службовим житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в 1994 році відповідачу було видано ордер №30 серії 030 на службове житлове приміщення за адресою:м. [ADDRESS]. У вказаному приміщенні зареєстрована одна особа - [PERSON] Разом із тим, відповідач більше п'яти років в службовому приміщенні не проживає, його місце перебування невідоме, особистих речей в квартирі немає, заборгованість зі сплати комунальних послуг з 1997 року складає 5 088 грн 24 коп. За таких обставин, виконавчий комітет міської ради звернувся з до суду з вказаним вище позовом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснив, що за період з 1997 року у відповідача виникла заборгованість не тільки за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової тритії, але й за водопостачання, що підтверджується довідкою КП «Очаківводоканал» на суму 779 грн 54 коп. Сам [PERSON] заборгованість не погашає, а тому з кожним місяцем сума боргу зростає. Виконавчий комітет Очаківської міської ради згоди на проживання у вище зазначеній квартирі інших осіб, зокрема як членів сім'ї наймача, не давав, в помешканні зареєстрований лише відповідач. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа - Очаківський районний сектор державної міграційної служби управління внутрішніх справ України в Миколаївській області, в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 21). 12 серпня 2014 року судом задоволено клопотання [PERSON] та [PERSON] про залучення їх до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Заяви було обґрунтовано тим, що [PERSON] та [PERSON] фактично є членами сім'ї відповідача та проживають у [ADDRESS], а тому рішення про позбавлення основного квартиронаймача права користування жилим приміщенням може вплинути на їх права та обов'язки. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що у квартирі проживає разом із [PERSON] та [PERSON] з 1994 року. Останні три роки [PERSON] у квартирі не проживає, оскільки перебуває в Росії на заробітках. За вказаний період він двічі приїздив, проте вони також спілкуються телефоном. На запитання суду [PERSON] зазначила, що місто, в яком проживає [PERSON], та точну адресу вона не пам'ятає. Номер телефону [PERSON] змінився, а той номер, за яким [PERSON] востаннє телефонувала відповідачу, у неї не зберігся. [PERSON] також пояснила, що вчасно сплачує послуги з газопостачання та за електроенергію, однак сплачувати за надані КП «Очаківський комбінат комунальних підприємств» послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій вона не може, оскільки в абонентському відділі у неї відмовляються приймати платежі. Третя особа - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення позивача та третьої особи - [PERSON], допитавши свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що 12 січня 1994 року [PERSON] отримав ордер №30 серії 030 на право зайняття службового жилого приміщення жилою площею 14, 1 кв. м., що складається з ізольованої однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 2). За змістом інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, у вказаних реєстрах відомості щодо квартири [ADDRESS] відсутні. Вказане свідчить, що відповідач права власності на вказану квартиру не набув. Як вбачається з акту інвентаризації будинку [ADDRESS] від 04 червня 2014 року, квартиронаймач [PERSON] протягом останніх п'яти років в квартирі [ADDRESS] не проживає, комунальні послуги не сплачує (а.с. 4). Згідно з Актом обстеження квартири [ADDRESS] від 16 червня 2014 року, [PERSON] в квартирі не проживає, його місце перебування сусідам не відомо, у зв'язку з чим працівниками КП «Очаківський комбінат комунальних послуг» проведено опечатування вхідних дверей (а.с. 5). За змістом виписки по особовому рахунку [NUMBER], відкритому на [PERSON], з січня 1997 року по травень 2014 року за квартиронаймачем рахується заборгованість в розмірі 5 088 грн 24 коп. (2 318 грн 94 коп. + 2 769 грн 30 коп.) (а.с. 12, 13). З вказаної виписки вбачається, що востаннє оплату комунальних послуг було здійснено за травень 1997 року у сумі 15 грн 56 коп (а.с. 9). Крім того, позивачем до суду надано постанови державних виконавців від 30 березня 2012 року, 25 березня 2013 року, 24 жовтня 2013 року, 16 грудня 2013 року, 06 лютого 2014 року, 16 квітня 2014 року, 19 травня 2014 року, 12 вересня 2014 року про відкриття виконавчих проваджень, боржником у яких є [PERSON], а стягувачем - КП «ОККП». Також, в судове засідання надано постанови державних виконавців від 24 травня 2012 року, 30 вересня 2013 року, 31 грудня 2103 року, 31 березня 2014 року, 30 травня 2104 року про повернення виконавчих документів через відсутність у боржника майна, на яке можна звернути стягнення. Згідно з листом державного виконавця, направленим Очаківському міському голові, місце знаходження боржника в ході проведення виконавчих дій не встановлено. В судовому засіданні [PERSON] надано квитанції про сплату послуг за травень та червень 2014 року, з яких вбачається, що платником є саме вона, а не [PERSON] Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що працює в технічному відділі комунального підприємства «Очаківський комбінат комунальних послуг» (надалі - КП «ОККП»). Протягом останніх п'яти років він періодично приходив до квартири [ADDRESS] для надання повідомлення про заборгованість по сплаті комунальних послуг, проте жодного разу двері ніхто не відчиняв. В дверях було чимало таких повідомлень, залишених для власника. [PERSON] свідок вперше побачив приблизно місяць тому, коли вона прийшла з метою написати заяву для відключення квартири від центрального опалення. Після цього свідок разом із іншими працівниками КП «ОККП», зокрема Іванцовим М.П. та [PERSON], прийшли до вище вказаної квартири. [PERSON] вони зустріли на вулиці і разом з нею пройшли до квартири. Всередині помешкання ніяких чоловічих речей не бачили, за результатами обстеження квартири склали акт, з яким також була ознайомлена і [PERSON]. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач відсутній з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Третя особа - [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що телефоном спілкувалася із відповідачем та повідомила його про розгляд справи судом. Останній обіцяв приїхати. Суд звертає увагу, що позовна заява надійшла до канцелярії суду 01 липня 2014 року. [PERSON] неодноразово був повідомлений про дату час та місце судового розгляду за адресою місця реєстрації ([ADDRESS]), що підтверджується поштовими відправленнями. Конверти щоразу поверталися до суду з відміткою працівника відділення зв'язку про те, що адресата не знайдено. В судове засідання відповідач жодного разу не з'явився, письмових клопотань, заперечень чи доказів поважності причини, з яких він не проживає в квартирі, не надав. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем у випадках, встановлених законом. За змістом ст. 74 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки позивач, на думку суду, свій процесуальний обов'язок доказування виконав, надав докази на підтвердження того факту, що відповідач в службовому приміщенні постійно не проживає понад шість місяців, позовні вимоги виконавчого комітету міської ради є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп., що підтверджується квитанцією №ПН151 від 26 червня 2014 року (а.с. 1). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відтак, суд задовольняє позов повністю та стягує з відповідача судові витрати. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved