Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2010 року. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 червня 2014 року шлюб між ними розірвано. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], 2010 року народження, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, у зв'язку з чим вона звернулася з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн щомісячно з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що в даний час він не має можливості сплачувати аліменти в такому обсязі. Із розміром аліментів, які вказала позивач погодитись не може, відтак розмір аліментів, які просить платити позивач завищений та поставить його в скрутне матеріальне становище. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки у твердій грошовій сумі, а саме - 400 грн щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 червня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 4). [INFO] від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Виконкомом Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (а. с. 5). На даний час малолітня [PERSON] постійно мешкає з матір`ю [PERSON] та повністю перебуває на утриманні останньої, що підтверджується довідкою виданою Ходосівською сільською радою від 16 лютого 2015 року №90. Відповідач у добровільному порядку не надає регулярної матеріальної допомоги, достатньої для належного забезпечення потреб дочки та її розвитку. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як зазначає ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За правилами ч. 1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований, його дохід є нерегулярним, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті Кодексу визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. [PERSON] є чоловіком працездатного віку, інших дітей, окрім доньки у нього немає. Доказів на підтвердження того, що його стан здоров'я є незадовільним відповідачем не надано. Згідно зі ст. 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. На час розгляду справи прожитковий мінімум, встановлений Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" для дітей віком до 6 років, складає 1032,00 грн. Стаття 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ передбачено, що держави-учасниці повинні докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дочки має становити 516,00 грн. (1032,00 грн. 1/2 = 516,00 грн.) щомісячно, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дитини її мати [PERSON], є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачем пред'явлено позов 18 лютого 2015 року. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 516,00 грн. щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 18 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат, суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: partial