Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

01 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначала, що їй та її чоловікові [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить автомобіль Skoda Oktavia, д/н [NUMBER] . 11 серпня 2017 року приблизно о 16-00 годині в Лівобережному районі міста Маріуполя по вулиці Набережній у районі прохідних ПАТ «МК «Азовсталь» відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ2107, д/н [NUMBER] , порушуючи вимоги п. 11.4, 12.1 ПДР, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на зустрічну смугу рух, де зіткнувся із автомобілем Skoda Oktavia, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в салоні якого у якості пасажира знаходилася позивач [PERSON] В результаті зіткнення транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень, а позивач отримала тілесні ушкодження. Постановою суду від 19.05.2018 [PERSON] за фактом ДТП було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Діями відповідача [PERSON] позивачеві [PERSON] спричинено моральну шкоду, яка полягає у перенесених душевних стражданнях та докладанні значних зусиль до відновлення нормального ритму життя, що пов`язує із спричиненням шкоди її здоров`ю. Крім того, позивач зазнала душевних страждань через необхідність витрачання часу на збір певних необхідних документів, звернення до різних інстанцій, отримання юридичних консультацій, звернення до суду, понесення непередбачених витрат, а також тривалу неможливість використання належного автомобіля за призначенням, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків. Просила стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у сумі 100000,00 гривень. Ухвалою суду від 01 листопада 2018 року за вказаним позовом було відкрито провадження у справі та призначено підготовчий судовий розгляд. Ухвалою суду від 18 квітня 2019 року підготовче провадження у цивільній справі було закрите, а справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] , будучи у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, до суду систематично не з`являється, про причини неявки не повідомляє, будь-яких заяв чи клопотань по суті справи з його боку не надано. Відтак, зважаючи на наявність письмової згоди позивача [PERSON] , суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів та ухвалити рішення у справі у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши у сукупності надані докази, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість пред`явленого позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у шлюбі із [PERSON] , що зареєстрований відділом РАЦС Володарського РУЮ Донецької області від 13.09.2008, актовий запис № 44. Згідно із реєстраційним посвідченням серії [NUMBER] від 09.08.2011 автомобіль Skoda Oktavia, д/н [NUMBER] , на праві власності зареєстровано на ім`я\~ [PERSON] . Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 березня 2018 року, яка набрала чинності 30 березня 2018 року, [PERSON] , [INFO] ,\~ було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Доведеними обставинами, викладеними в мотивувальній частині даного судового рішення, є наступне. 11 серпня 2017 року приблизно о 16-00 годині в Лівобережному районі міста Маріуполя по вулиці Набережній у районі прохідних ПАТ «МК «Азовсталь» відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ2107, д/н [NUMBER] , порушуючи вимоги п. 11.4, 12.1 ПДР, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на зустрічну смугу рух, де зіткнувся із автомобілем Skoda Oktavia, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а пасажир [PERSON] отримала травми. Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В сенсі наведених норм встановлені вказаною постановою суду обставини у справі про адміністративне правопорушення беруться судом до уваги в межах вирішення позову у даній справі і зібраних по ній доказів в сукупності.\~\~\~\~ Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, відповідач [PERSON] , як володілець джерела підвищеної небезпеки у даному випадку має нести відповідальність за деліктними відносинами, що виникли, зокрема, з відшкодування спричиненої внаслідок ДТП шкоди. Випискою з медичної карти № 10195/799 стаціонарного хворого неврологічного відділення КЗОЗ «ОЛІЛ м. Маріуполь» встановлено, що у період з 14.08.2017 по 13.09.2017 [PERSON] проходила стаціонарне лікування, пов`язане із отриманими у дорожньо-транспортній пригоді травмами. 18.08.2018 ПрАТ «СК «Еталон» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3302664 від 21.03.2017, укладеного із [PERSON] , здійснило виплату на користь [PERSON] суми страхового відшкодування, пов`язаного із лікуванням, у сумі 8069,61 гривень. Крім того, як вбачається з звіту № 312/1 «Про оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненої власникові колісного транспортного засобу» від 22.09.2017, відновлення транспортного засобу Skoda Oktavia, д/н [NUMBER] , визначається недоцільним через перевищення вартості відновлювального ремонту його ринкової ціни. яка складає 204525,64 гривень. Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. За положеннями п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практи¬ку в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальши¬ми змінами і доповненнями моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд знаходить переконливими доводи позивача [PERSON] щодо порушення її нормальних життєвих зв`язків через пошкодження належного її родині майна і неможливість його використання, отримані у ДТП тілесні ушкодження та необхідність проходження тривалого стаціонарного лікування, збір певних документів та звернення до різних інстанцій з метою захисту порушених прав, що у сукупності потребувало від неї докладання додаткових і значних зусиль для відновлення звичайного ритму життя і організації побуту. Відповідач [PERSON] , не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, а отже не оспорює наведених обставин та наявності підстав для стягнення з нього спричиненої моральної шкоди. Відтак, враховуючи тривалість, обсяг і характер спричиненої шкоди, суб`єктивну оцінку самою потерпілою [PERSON] її порушених благ, виходячи з засад розумності і справедливості, вважає необхідним стягнути на її користь з відповідача [PERSON] моральну шкоду у сумі 20000,00 гривень, тим самим частково задовольнивши пред`явлений позов. У відповідності до положень ст. 133, 141 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених вимог, що складає 153,68 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial