Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

01.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просила встановити факт того, що вона та [PERSON], померлий [INFO], мешкали однією сім'єю, як чоловік і дружина з 20.10.2008 року по [INFO]; визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними; визначити [PERSON] додатковий строк, тривалістю в три місяці для прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті її колишнього чоловіка. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області від 02 січня 2015 року, актовий запис №01. [PERSON] була дружиною померлому [PERSON], що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України [NUMBER], виданим Єнакіївським МВ УМВС України у Донецькій області від 29.01.2003 року. 20.10.2008 року даний шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER], місце реєстрації - відділ реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 498. Однак після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] продовжували мешкати разом, вважали себе чоловіком та дружиною, були однією сім'єю, пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Довідками від 04.12.2014 року за №632300897 та №6323000896 про взяття на облік осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції зазначено, що [PERSON] та [PERSON] перемістилися з тимчасово окупованої території в с. Зарожне (Тетлега) за однією адресою: [ADDRESS]. Факт проживання позивача із спадкодавцем за вищевказаною адресою також підтверджується довідкою №696 від 08.12.2014 року, виданою Зарожненською сільською радою Чугуївського району Харківської області. Також згідно довідки №01 від 02.01.2015 року, виданою Зарожненською сільською радою Чугуївського району Харківської області, позивачка поховала свого колишнього чоловіка - [PERSON], померлого [INFO]. Упродовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини, позивач не звернулася до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області для оформлення прав на спадкове майно після смерті [PERSON], тому не може належним чином оформити свої майнові права на успадковане майно та отримати свідоцтво про право на спадщину. Інших спадкоємців, як зазначає [PERSON], не має. Позивач не зверталася до нотаріальної контори тому, оскільки вважала, що фактично вже прийняла спадщину через те, що померлий [PERSON] до дня смерті - [INFO] постійно проживав з нею у с. Зарожне (Тетлега) за однією адресою: [ADDRESS] та був зареєстрований разом позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Крім того, [PERSON] просить суд прийняти до уваги такі поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як її хвилювання у зв'язку із несподіваною втратою чоловіка та її юридичну необізнаність з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно. У зв'язку з тим, що позивач, як спадкоємець за законом, не може належним чином оформити свої майнові права на спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину, вона вимушена звернутися до суду з дійсним позовом. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов у повному обсязі на підставі викладених у позовній заяві обставинах та фактах. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника та визнання заявлених позовних вимог. Згідно зі ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України - сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 того ж Кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Суд вислухавши позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно відмітки у паспорті [PERSON] [NUMBER], виданим Єнакіївським МВ УМВС України у Донецькій області від 29.01.2003 року, вона перебувала у шлюбі із [PERSON] з 10.03.1990 року по 20.10.2008 року (а.с.6). Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER], яке видано 20.10.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №498, даний шлюб розірвано (а.с.8). Згідно Довідок від 04.12.2014 року за №632300897 та №6323000896 про взяття на облік осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, [PERSON] та [PERSON] 17.11.2014 року перемістилися з тимчасово окупованої території в с. Зарожне (Тетлега) за однією адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] за вищезазначеною адресою підтверджується довідкою виконавчого комітету Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області №696 від 08.12.2014 року (а.с.10). Відповідно до Свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області, [PERSON] [INFO] помер (а.с.8). Згідно довідки №01 від 02.01.2015 року, виданої виконавчим комітетом Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області, [PERSON] дійсно поховала [PERSON], який помер [INFO] (а.с.10). Свідок [PERSON] показала в суді, що позивачка є рідною сестрою чоловіка свідка. Протягом тривалого часу ці родини товаришували, їздили гостювати один до одного. Свідок навіть не знала, що позивачка розірвала шлюб зі своїм чоловіком, оскільки з 2008 року і по день смерті її колишнього чоловіка вони продовжували мешкати разом однією родиною, вели спільно господарство, піклувалися один про одного. Свідок [PERSON] показала суду, що товаришує з позивачем ще з дитинства, дуже гарно знає і її колишнього чоловіка, багато разів їздила до них гостювати в м. Єнікієве. Свідку не було відомо про розлучення, оскільки позивачка разом зі своїм, як з`ясувалося колишнім чоловіком - [PERSON], мешкали разом однією родиною, як чоловік та дружина аж до смерті останнього. Наведені докази переконали суд в тому, що позивач, після розірвання шлюбу, починаючи з 2008 року проживала із [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу до моменту його смерті - [INFO]. Відповідно до вимог статті 1220 Цивільного Кодексу України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Згідно із статтею 1216 Цивільного кодексу України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В статті 1218 Цивільного кодексу України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі вимог статті 1217 Цивільного Кодексу України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до статті 1223 Цивільного Кодексу України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Стаття 1270 ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1258 ЦК України передбачена черговість спадкування за законом, зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, передбачено ст. 1264 ЦК. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) - після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася та свідоцтво про право на спадщину видавалося (а.с.19). [PERSON]. у встановлений законом термін не звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], так як вважала, що фактично прийняла спадщину тому, що померлий [PERSON] до дня смерті - [INFO], постійно проживав з нею у с. Зарожне (Тетлега) за однією адресою: [ADDRESS] та був зареєстрований разом позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004 року, доказом постійного проживання разом із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом із спадкодавцем; копія рішення суду, яке надрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або у будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, інші документи, які підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. В матеріалах справи містяться довідка про фактичне проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Зарожне (Тетлега), [ADDRESS]. Допитані судом свідки підтвердили той факт, що позивачка після розірвання шлюбу, з 2008 року продовжувала мешкати разом зі своїм колишнім чоловіком однією родиною. Інших претендентів на спадщину після смерті [PERSON] не має. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин, тому їй слід надати додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку щодо наявності законних підстав для задоволення вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved