Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

01 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила здійснити розподіл земельної ділянки площею 0,80 га в смт. Седнів по вул. Козацька, 13 Чернігівського району та області в натурі. В подальшому представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив встановити порядок користування та розподілу в натурі між позивачем та відповідачами земельної ділянки, що розташована за адресою: Чернігівська область Чернігівський район смт.Седнів, вул. Козацька,13 у відповідності до варіанту № 2 висновку судової земельно-технічної експертизи № С-279 від 04.01.2017. Вимоги мотивовані тим, що позивач є власником 12/21 частин будинку з надвірними будівлями, а відповідачам належить 9/21 частин вказаного будинку. Біля будинку знаходиться земельна ділянка, з приводу користування якої у сторін виникають суперечки, внаслідок чого позивач не має можливості належним чином реалізувати своє право власності на належну їй частину будинку з надвірними спорудами та здійснити облаштування прибудинкової території і використовувати її за цільовим призначенням на власний розсуд. Вказується, що земельна ділянка, на якій розташовані будинок та надвірні споруди, перейшли в користування до нових співвласників у відповідності до ст.120 Земельного кодексу України. Також, посилалась на ч.2 ст.152, ч.1 та ч.3 ст.103 Земельного кодексу України, ст. 364 Цивільного кодексу України. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, вказуючи, що позивач має право на виділ своєї частки земельної ділянки. Відповідачі, які проживають на території Російської Федерації та неодноразово повідомлялись про день та час розгляду справи, в тому числі в порядку ч.7 ст.76 ЦПК України, в судове засідання не з»явились, надавши заяву про неможливість прийняти участь в судовому засіданні, вказавши, що викладені в позові твердження щодо розподілу ділянки не відповідають дійсності.( а.с.91) Третя особа Седнівська селищна рада Чернігівського району та області, будучи повідомленими належним чином про день та час розгляду справи, не забезпечили явку свого представника в судове засідання. Представник третьої особи - Департаменту культури і туризму, національностей та релігії Чернігівської обласної державної адміністрації при вирішенні питання поклалась на розсуд суду. Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, будучи повідомленими належним чином про день та час розгляду справи, не забезпечили явку свого представника в судове засідання. Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. У відповідності до договору дарування 12/21 частин житлового будинку від 18 травня 2012 року [PERSON] є власником 12/21 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою смт.Седнів Чернігівського району та області, вул..Козацька, 13. ( а.с.7-10) За інформацією КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» право власності на житловий будинок в смт.Седнів Чернігівського району та області, вул. Козацька,13 зареєстровано за [PERSON] в частці 3/14 частин згідно свідоцтва про право на спадщину від 11.09.2008, [PERSON] в частці 3/14 частин згідно свідоцтва про право на спадщину від 11.09.2008 та [PERSON] в частці 12/21 частин згідно договору дарування від 18.05.2012. ( а.с.44) Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ст.ст.319,321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При здійснені своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. За положеннями ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ч.1 ст.19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення, землі житлової та громадської забудови, землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі оздоровчого призначення, землі рекреаційного призначення, землі історико-культурного призначення, землі лісогосподарського призначення, землі водного фонду, землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Згідно ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. У відповідності до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 1 ст.92 ЗК України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. З аналізу вказаних норм права можна дійти висновку, що для визначення порядку користування земельною ділянкою необхідно насамперед набути право на таке користування, тобто земельна ділянка має бути по-перше уповноваженим на те органом, як то визначено в статті 116 Земельного кодексу України передана в користування на підставі відповідного рішення. В досліджених в судовому засіданні документів не встановлено, що позивач та відповідачі є власниками земельної ділянки, порядок користування якої просять визначити та не встановлено, що дана земельна ділянка їм надавалась в користування. Виходячи з положень ст. 120 Земельного кодексу України, на яке посилається позивач в своїй позовній заяві набуття права власності та право користування на земельну ділянку, на якій розміщений житловий будинок відбувається на земельну ділянку, яка вже попередньо була виділена або перебувала в користуванні, на тих же самих умовах, що були у попереднього власника або землекористувача. У відповідності до ч.5 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 11 вересня 2013 року, встановлено, що земельна ділянка за адресою вул.Козацька,13 в смт.Седнів Чернігівського району та області належить до земель історико-культурного призначення. Цим рішенням суду визнано незаконним та скасовано рішення 12 сесії 5 скликання Седнівської селищної ради від 29.01.2008 року «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки [PERSON] та визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 775919, виданий 05.05.2008 на земельну ділянку площею 0,2196 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Козацька, 13 в смт.Седнів. В матеріалах провадження № 2/748/444/13 мається охоронний договір на пам»ятку археологічної спадщини від 21 травня 2012 року, укладений з [PERSON], в якому вказується про розташування по вул. Козацька, 13 смт.Седнів Чернігівського району та області на земельній ділянці площею 0,2196 га пам»ятки археології місцевого значення. В акті технічного огляду археологічної пам»ятки зазначається, що на земельній ділянці площею 0,2196 га маються фундамент та господарські споруди. Попереднім власником 12/21 частин житлового будинку був [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Седнівської селищної ради Чернігівського району та області від 29 серпня 2011 року на підставі рішення виконавчого комітету Седнівської селищної ради Чернігівського району та області від 02 серпня 2011 року за № 97, які в подальшому рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2012 року були визнані недійсним та скасовано. Надані рішення восьмої сесії шостого скликання від 14 жовтня 2011 року про затвердження акту обстеження земельної ділянки, схема-абрис меж земельної ділянки під будинком та господарськими спорудами за адресою смт. Седнів, вул.Козацька,13, акт обстеження земельної ділянки за адресою смт. Седнів, вул. Козацька,13 від 26 вересня 2011 року не підтверджують наявності права власності або користування сторін земельною ділянкою за відсутності відповідного рішення уповноваженого на те органу. Як слідує з положень ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Посилання позивача на положення ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України є безпідставними, оскільки викладені в них питання стосуються власників та землекористувачів земельних ділянок. Теж саме стосується застосування положення ст. 364 Цивільного кодексу України, оскільки земельна ділянка має вже перебувати у власності осіб. За клопотанням представника позивача у справі була призначена судова земельно-технічна експертиза. Висновок експерта, у відповідності до положень ст. 147 Цивільного процесуального кодексу не є для суду обов»язковим та має оцінюватись в сукупності з іншими доказами. Враховуючи те, що в судовому засіданні не встановлено, що земельна ділянка є сформованою, перебувала у власності та користуванні сторін, у зв»язку з чим не встановлено підстав для визначення порядку її користування та розподілу, то висновок експерта не приймається судом до уваги. Разом з тим, щодо наданого висновку експерта, слід зазначити, що у відповідності до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, питання земельно-технічної експертизи вирішуються за наявності відповідної правовстановлювальної та технічної документації, зокрема результатів виконання топографо-геодезичних робіт, які проводяться відповідними фахівцями з використанням відповідного обладнання та бази даних, для вирішення питань земельно-технічної експертизи експерту необхідно надати оригінали або завірені якісні копії відповідної правовстановлювальної та технічної документації із землеустрою на земельну ділянку. У разі неможливості експертом самостійно виконати топографо-геодезичні роботи результати таких робіт повинні бути надані на дослідження органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), для вирішення питань щодо визначення технічної можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками та надання варіантів такого розподілу (порядку користування) експерту, крім зазначених документів, необхідно надати правовстановлювальні документи на об'єкти нерухомого майна (будівлі, споруди тощо), що розташовані на земельній ділянці, дані про користування співвласників цими об'єктами або їх частинами, дані про частки співвласників, матеріали технічної інвентаризації. Експертом при проведенні експертизи не враховані зазначені положення та експертиза проведена лише за даними щодо власників житлового будинку, без з»ясування питання щодо наявності технічної документації на земельну ділянку, проведення топографо-геодезичних робіт. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо встановлення порядку користування та розподілу в натурі між позивачем та відповідачами земельної ділянки, що розташована за адресою: Чернігівська область Чернігівський район смт.Седнів, вул. Козацька,13 у відповідності до варіанту № 2 висновку судової земельно-технічної експертизи № С-279 від 04.01.2017. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed