Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про виселення із житла та зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги обґрунтували тим, що 23 травня 2008 року із відповідачем було укладено кредитний договір відповідно до якого [PERSON], отримав кредит у вигляді кредитної лінії у сумі 16070,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 23.05.2018 року. Однак відповідач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав в результаті чого виникла заборгованість. 23 травня 2008 року в забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки, предметом якої є квартира [ADDRESS], яка належить відповідачу на праві власності. У зв'язку із порушенням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором від 30.07.2008 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 23 листопада 2010 року суд виніс рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру загальною площею 30,86 кв.м., житловою площею 14,60 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення всіх мешканців, яким було направлено письмову вимогу про звільнення приміщення протягом одного місяця. Однак у встановлений строк житлове приміщення добровільно не звільнено, в зв'язку з чим виселення мешканців зі зняттям з реєстраційного обліку необхідно здійснити у примусовому порядку. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнив позовні вимоги та просив виселити відповідача з квартири за адресою: [ADDRESS], уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач до суду не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності відповідача, повідомленого належним чином про час та дату судового засідання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, і давши їм оцінку у сукупності, приходить до наступного. 23 травня 2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №GОН3GК01391027. Відповідно до п. 1.1, 8.1 кредитного договору Банк зобов'язався надати Відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 16070,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 23.05.2018 року, а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 23 травня 2008 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] укладено договір іпотеки №GОН3GК01391027. Згідно з п. 33.3 договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, яке належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, а саме: квартиру, загальною площею 30,86 кв.м., житловою площею 14,60 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідач своєчасно не здійснив погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В зв'язку з цим рішенням Калінінського районного суду м.Горлівка від 23 листопада 2010 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] було звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру загальною площею 30,86 кв.м., житловою площею 14,60 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570). Згідно ч.3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення с підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення па передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до частин першої та другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення, здійснюється на підставі рішення суду. Після прийняття судом рішення про звернення стягнення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру загальною площею 30,86 кв.м., житловою площею 14,60 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], іпотекодержатель ПАТ КБ «Приватбанк» направило вимогу до всіх мешканців зазначеної квартири добровільно звільнити її протягом тридцяти днів з дня отримання цієї вимоги, що підтверджується письмовим повідомленням № 30.1.0.0/2-607 від 10.10.2013 року (а.с.18), реєстром поштових відправлень рекомендованих листів з повідомленням від 12.10.2013 року (а.с.19-20), повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.21). Мешканцями квартири у добровільному порядку не звільнено житлове приміщення у встановлений строк. Таким чином, відповідач та усі інші мешканці підлягають виселенню з квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. Однак [PERSON] на письмову вимогу Банку звільнити квартиру не відреагував. Згідно довідки КП "Сонячний" від 17.01.2014 року за адресою [ADDRESS] ніхто не зареєстрований. За таких обставин уточнені позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" щодо виселення [PERSON] із квартири [ADDRESS], підлягають задоволенню оскільки у судовому засіданні встановлено, що на вказану квартиру, як на предмет іпотеки звернуто стягнення за рішенням суду, а [PERSON] на письмову вимогу Банку у добровільному порядку у встановлений законом строк квартиру не звільнив. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved