Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

01.09 .2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 13,42 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Розівської сільської ради Приазовського району Запорізької області і належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Приазовською районною державною нотаріальною конторою 19.08.2009 року за реєстровим номером 2755. Позов обґрунтований тим, що 16.11.2010 року померла бабуся позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 13,42 га, яка розташована на території Розівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, який належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.2009 року. 01.08.2013 року померла мати позивача [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], але не оформила своїх спадкових прав на зазначену земельну ділянку. Крім позивача, спадкоємцем першої черги після матері є брат позивача [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини у встановленому порядку. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивач звернулась до нотаріальної контори, але отримала відмову в оформленні спадщини у звязку з тим, що за життя [PERSON] не зареєструвала право власності на земельну ділянку. Таким чином, позивач змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Пози вач, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає. Третя особа Розівська сільська рада, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання уповноваженого представника не направила, надала суду заяву про розгляд справи без представника ради. Третя особа Приазовська районна державна нотаріальна контора, в судове засідання уповноваженого представника не направила, надала на вимогу суду копії спадкових справ. Третя особа Відділ Держземагентства у Приазовському районі, в судове засідання уповноваженого представника не направила, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час розгляду справи судом встановлено, що 16 листопада 2010 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 189741 від 18.11.2010 року. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 13,42 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Розівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.2009 року, оформленого після смерті [PERSON]. Згідно копії спадкової справи, наданої на запит суду Приазовською районною державною нотаріальною конторою, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] була її дочка [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину не отримала. 01.08.2013 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 268532 від 12.11.2013 року. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, в тому числі прийняте померлою в якості спадщини після смерті [PERSON], яке [PERSON] не оформила за життя. Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЖС № 324635 від 19.09.1987 року та свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 106796 від 12.11.2011 року, відповідно до якого дошлюбне прізвище позивача «Воробйова» було змінено на «Бабаєва», а отже в силу ст. 1261 ЦК України відноситься до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] Згідно наданої на запит суду копії матеріалів спадкової справи, позивач [PERSON] прийняла спадщину у встановленому законом порядку, шляхом подання заяви до нотаріальної контори, у звязку із чим Приазовською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу. Відповідач [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, про що подав заяву до нотаріальної контори. Відомостей про будь-яких інших звісних спадкоємців після смерті [PERSON] матеріали спадкової справи не містять. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.08.2015 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у звязку з тим, що спадкодавець [PERSON] за життя не зареєструвала своє право власності на зазначену земельну ділянку. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297\~ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). В розумінні ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 4 ст. 130 ЦПК України визначено, що ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 174 і\~175\~цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що враховуючи визнання позову відповідачем, а також те, що позивачем було підтверджено наявність у померлої [PERSON] права на спадщину (земельну ділянку) після смерті [PERSON], вказане право увійшло до складу спадщини після смерті [PERSON], і позивач має право на спадкування за законом, то позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved