overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

02.02.2015 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 23 грудня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 105 між ним та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу в них народилась донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати біля нього. Вказує, що під час спільного подружнього життя у них з відповідачкою були постійні конфлікти, весь період спільного проживання вони безперестанку сварились. Шлюбні стосунки фактично припинені з січня місяця 2014 року, в даний час вони з відповідачкою проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують. Вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки це суперечить його переконанням, щодо спільного життя. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] Також просить справу слухати у його відсутності. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, позовну заяву підтримує, просить задовольнити її в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання тричі не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згідна. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено, в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 23 грудня 2011 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 105(а.с.4). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], 2012 року народження, яка після розірвання шлюбу буде проживати біля позивача [PERSON]. Сторони в даний час проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам однієї із сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

02.02.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що вона є матір'ю неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. На даний момент відповідач, який є батьком неповнолітньої дитини, у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених чинним законодавством. Позивачка просить стягнути з відповідача на неповнолітню дитину аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей певного віку щомісячно до досягнення повноліття. Позивачка в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним у позові, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судові засідання призначені на 25.02.2015 року, 05.03.2015 року та 10.03.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що вбачається з поштового повідомлення. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.02.1998 року батьком неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] є [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як слідує з матеріалів справи та пояснень позивачки, неповнолітній син проживає з позивачкою, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК, оскільки вимоги позивача задоволені повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

02.02.2015 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 19.09.2006 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб. Тривалий час він та відповідач проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Припинення шлюбних відносин із відповідачем вважає необхідним через відсутність між ними близьких відносин, проживання окремо один від одного, втрати почуття поваги та любові, шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягав на підставі викладених у ньому обставин, просив його задовольнити та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином про час і місце судового розгляду. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 19.09.2006 року зареєстровано шлюб між сторонами в Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 1893 /а.с.4/. Згідно ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 Сімейного кодексу України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд не вбачає підстав для надання додаткового строку для примирення сторін. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ст.114 ч.2 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

02.02.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах те, що з відповідачем перебував у шлюбі з 28.03.2008 року по 20.06.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з ним і знаходиться на його утриманні, в зв'язку з чим він просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Позивач надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідач надала заяву, в якій визнала позовні вимоги в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Із матеріалів справи, що сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на його утриманні. Відповідач не заперечує проти стягнення аліментів у вказаному розмірі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання позову відповідачем не протирічить закону, не порушує права і інтереси сторін та інших осіб, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

02.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Виконавчого органу Дзержинської міської ради, в якому ставить питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] року помер його батько, [PERSON], який проживав за адресою [ADDRESS], після чого залишилося спадкове майно. Строк для прийняття спадщини було пропущено з поважних причин. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача Виконавчого органу Дзержинської міської ради до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив винести рішення на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позивача, оскільки вони обґрунтовані та доведені матеріалами по справі, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 7), копією паспорта позивача (а.с. 4-5), копією свідоцтва про народження позивача (а.с.6), технічними документами (а.с.8-10). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, що починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач у встановлений строк спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] не прийняв. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для подання заяви на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд доходить висновку про можливість подовжити строк для прийняття спадщини на 3 місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

02.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 07.06.2014 року, подружне життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Сторони в судове засідання не з'явились, до його початку надійшли заяви з проханням розглядати справу в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає та просить відновити дівоче прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2014 року. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

02.02.2015 року позивач звернулась до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що від зареєстрованого шлюбу вони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, матеріально не підтримує, хоча має задовільний стан здоров'я, та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, інших дітей не має і стягнень за виконавчими документами не проводиться. Дохід, який отримує позивач недостатньо для забезпечення належного виховання та розвитку неповнолітньої дитини. Вказані обставини й змусили позивача звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів в частці у розмірі 1/3 усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не прибула, завчасно подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, та надала згоду на ухвалення у справі заочного рішення /а.с.38/. Відповідач не прибув у судове засідання, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.37/, жодних клопотань про відкладення судового розгляду до суду завчасно не надсилав. Згідно ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

02.02.2015 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейні цінності, що ганебно вплинуло на їхні стосунки як подружжя. Шлюб носить формальний характер через припинення шлюбних відносин вже понад шість років. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає біля неї. Спору щодо проживання дитини та майнового спору у сторін немає. У судове засідання позивач не з»явилась на надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позов просить задовольнити повністю. Відповідач до суду не з»явився та надіслав телефонограму про розгляд справи у його відсутність, просить позов задовольнити у зв»язку з визнанням позову. Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та вважає, що рішення у справі можливо постановити у зв»язку з визнанням позову відповідачем. Так, як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 03 жовтня 1998 року, актовий запис №56, але фактично подружжя з 2009 року не проживають однією сім»єю та не підтримують один одного, не мають будь-яких відносин, не ведуть спільного побуту. Від спільного шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає біля матері. Спору щодо місця проживання дитини та майнового у сторін немає. За вимогами ст. 112 СК України, суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 3 СК України, сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. ( ст. 21 СК України) На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини з приводу розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. Подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу суперечить інтересам як дружини, так і чоловіка. При прийнятті рішення суд керується ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105, ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

02.02.2015 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому вказує, що з відповідачем уклала шлюб 06.06.1998 року, який було зареєстровано відділом ЗАГС м. Рудного, Кустанайської області, Республіки Казахстан. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Спільне життя з [PERSON] не склалося. В сімї почали часто відбуватися суперечки та сварки, що призвело до повного припинення шлюбних відносин рік тому. Спільне проживання однією сімєю стало неможливим. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Відповідно до ст. 224 ч.1 в даному випадку суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 06.06.1998 року уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом ЗАГС м. Рудний, Кустанайської області, Республіки Казахстран, про що був зроблений відповідний актовий запис №254, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 26.12.2000 року, а також [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження від 06.12.2010 року (а.с. 6,7). Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини фактично припинені, тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити, так як при тих відносинах, що склалися між подружжям, збереження сімї неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

02.02.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна - дійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 21.05.2002 року між [PERSON] та [PERSON], Вознесенською філією Південної товарної біржі укладений договір купівлі - продажу №0833 житлового будинку [ADDRESS]. Вказаний договір нотаріально не був посвідчений, але всі умови по ньому між сторонами виконані в повному обсязі. Вказаний житловий будинок належав колгоспному двору [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 25.03.1992 року на підставі рішення виконкому Олександрівської селищної ради від 18.02.1992 року за р. 3 19, зареєстрованого Вознесенським МБТІ 25.03.1992 року за р.№100. Оскільки, [PERSON] на теперішній час, є власником житлового будинку [ADDRESS], який потрібно узаконити, просила суд визнати договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку, укладений між [PERSON] та [PERSON] - дійсним. У позовній заяві [PERSON] просила суд визнати договір купівлі - продажу житлового будинку [ADDRESS], укладений 21.05.2002 року Вознесенською філією Південної товарної біржі між [PERSON] та [PERSON] - дійсним. В судове засідання позивачка не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з*явилася. Заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи на підставі наявних в ній доказів, суд приходить до слідуючого. Згідно зі ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Судом встановлено, що 21.05.2002 року між [PERSON] та [PERSON], Вознесенською філією Південної товарної біржі укладений договір купівлі - продажу №0833 житлового будинку [ADDRESS]. Всі умови договору сторонами виконані. Зазначена угода нотаріально не посвідчена. Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і це підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За даними реєстраційного напису, виданого 07.08.2002 року КП «Вознесенське МБТІ», технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], виданого 20.05.2002 року КП «Вознесенське МБТІ», вбачається, що вказаний житловий будинок, зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] (а.с. 5-14). Враховуючи викладене, суд вважає, що є правові підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

02.02.2015 року позивач подав в суд позов, в якому просив стягнути з ВАТ НАСК «Оранта» 20\~120 грн. 99 коп. страхового відшкодування, 926 грн. 12 коп. пені за прострочення виплати, 100 грн. 60 коп. 3% річних. В подальшому позивач збільшував розміри позовних вимог, зокрема, в частині стягнення пені, розмір якої врешті ним було визначено в сумі 4190 грн. 68 коп.. 2 липня 2015 року рішенням суду позов був частково задоволений. Стягнуто на користь позивача 20\~120 грн. 99 коп. страхового відшкодування та 2173 грн. 07 коп. пені, в решті вимог було відмовлено. 02.07.2015 року представник позивача подав в суд заяву з проханням ухвалити додаткове рішення, оскільки судом не вирішено позовної вимоги в частині збільшеної суми пені, замість заявленої суми в 4190 грн. 68 коп., судом було стягнуто 2173 грн. 07 коп., як це було зазначено в попередній редакції позову. Сторони в судове засідання не зявились, повідомлялись своєчасно та належним чином. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З матеріалів справи вбачається, що 3 червня 2015 року представником позивача було збільшено розмір позовних вимог в частині пені з 2173 грн. 07 коп. до 4190 грн. 68 коп. З матеріалів справи вбачається, що з приводу збільшеного розміру пені представник відповідача давала пояснення і визнала вимоги в цій частині, проте судом помилково ухвалено рішення лише щодо розміру пені, який був визначений позивачем у попередній редакції позову. З урахуванням викладеного, суд,

Outcome: approved