Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] , збільшивши позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача у свою користь 237 008 гривні 49 копійок заборгованості за Кредитним договором, укладеним 22 серпня 2007 року між відповідачем та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», з яких: -83 824 гривень 00 копійок - заборгованості за кредитом; -73 629 гривень 95 копійок - заборгованості зі сплати відсотків; -5 022 гривні 48 копійок - заборгованості зі сплати комісії; -39 954 гривні 69 копійок - заборгованості зі сплати пені; -3 513 гривень 72 копійки - заборгованості зі сплати 3% річних у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання в силу статті 625 ЦК України; -12 227 гривень 36 копійок - заборгованості зі сплати інфляційних втрат у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання в силу статті 625 ЦК України. -18 836 гривень 29 копійок заборгованості зі сплати відсотків нарахованих в силу статті 1048 ЦК України по спливу строку дії Кредитного договору. Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що 22 серпня 2007 року між відповідачем та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено Кредитний договір, за умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 150 000 гривень зі строком повернення 18 серпня 2017 року зі сплатою процентів за користування таким в розмірі 15,5 % річних. Умовами Кредитного договору визначено обов`язок позичальника сплачувати одноразову комісійну винагороду в розмірі 1% від суми виданого кредиту та 0,1% від суми заборгованості. За несвоєчасну сплату сум кредиту або процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню. 17 грудня 2012 року між ТзОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТзОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. і за Кредитним договором укладеним 22 серпня 2007 року між відповідачем та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». Відповідач не виконував умови Кредитного договору, відтак виник борг по сплаті кредиту, відсотків, комісії та нарахована пеня відповідно до умов Кредитного договору. Враховуючи наявність у відповідача перед ТзОВ «Кредитні ініціативи» грошового зобов`язання, за період після спливу визначеного Кредитним договором строку кредитування, позивачем визначено обов`язок відповідача: - відповідно до частини другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми за час прострочення; - відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, яка регламентує сплату процентів за користування позикою, сплатити проценти на рівні облікової ставки Національного банку України. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , його представник адвокат Милитчука С.М. позов заперечили. Заперечуючи позов покликались на те, що: -відповідач не був повідомлений про зміну кредитора у зобов`язанні, кредитора слід вважати таким, що прострочив, оскільки без повідомлення боржника, боржник об`єктивно не в змозі виконати зобов`язання; -в матеріалах справи відсутні докази переходу до позивача прав кредитора у зобов`язанні; -зобов`язання забезпечене іпотекою, однак іпотекодавець не був письмово повідомлений про відступлення права вимоги за іпотечним договором; -договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором нотаріально не посвідчений; -на виконанні ВДВС Галицького РУЮ знаходиться виконавче провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки (заборгованості за спірним договором), однак новий чи первісний кредитор з заявою про заміну сторони виконавчого провадження не звертались; -позивачем не доведено розмір заборгованості. При зазначених обставинах, вважають вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» безпідставними. В судовому засіданні відповідач [PERSON] , його представник [PERSON] позов заперечили з підстав, наведених у письмових запереченнях, просили відмовити в такому. Судом встановлено, що 22 серпня 2007 року між відповідачем та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено Договір про іпотечний кредит № 760 (т. 1 а.с. 5-16), за умовами якого: -пункт 2.1. Банк надає Позичальнику кредит у сумі 150 000 гривень на умовах передбачених цим Договором. -пункт 2.2. За користування кредитом встановлюється процентна ставка в розмірі 15.5% річних. -пункт 2.3. Кінцевий термін повернення кредиту та відсотків за ним - не пізніше 18 серпня 2017 року. -пункт 3.4. За управління кредитом Банк встановлює одноразову комісійну винагороду в розмірі 1% від суми виданого кредиту та 0,1% від суми заборгованості. -пункт 6.4. (у редакції Договору про внесення змін та доповнень від 22 серпня 2007 року (т. 1 а.с. 13)). За несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом та/чи процентів за неправомірне користування кредитом Позичальник сплачує Банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБ України… 17 грудня 2012 року між ТзОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТзОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. і за Кредитним договором укладеним 22 серпня 2007 року між відповідачем та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (т. 1 а.с. 20-31). Відповідач не виконував умови Кредитного договору, відтак станом на дату повернення кредиту та відсотків за ним - не пізніше 18 серпня 2017 року виник борг: -83 824 гривень 00 копійок - заборгованості за кредитом; -73 629 гривень 95 копійок - заборгованості зі сплати відсотків; -5 022 гривні 48 копійок - заборгованості зі сплати комісії; -39 954 гривні 69 копійок - заборгованості зі сплати пені, що стверджується доданим розрахунком (т. 2 а.с. 28-29). Зазначений розмір заборгованості підлягає до стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи наявність у відповідача перед ТзОВ «Кредитні ініціативи» грошового зобов`язання, за період після спливу визначеного Кредитним договором строку кредитування 18 серпня 2017 року, позивачем визначено обов`язок відповідача: -сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції. Інфляційне збільшення суми боргу 12 070,66 грн., що стверджується доданим розрахунком (т. 2 а.с. 32). - три проценти річних від простроченої суми за час прострочення в розмірі 3 513,72 грн., що стверджується доданим розрахунком (т. 2 а.с. 30). Зазначений розмір заборгованості підлягає до стягненню з відповідача на користь позивача. Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом, відсотками та пенею, а також відсотків після спливу передбаченого договором строку кредитування. Право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу за кредитом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Повернення кредиту та сплату відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами. Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Тобто, зобов`язання з надання кредиту, його повернення та сплати процентів є основним, а зобов`язання зі сплати штрафу та пені є додатковим до основного. Позивач обов`язки за умовами договору виконав, надавши кредитні кошти відповідачеві. Останній зобов`язався за договором повертати кредит з процентами періодичними платежами. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Щодо нарахування та стягнення процентів від суми позики (кредиту) після спливу строку кредитування Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 ("Позика. Кредит. Банківський вклад"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий. Відтак, у межах строку кредитування до 18 серпня 2017 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами. Починаючи з 18 серпня 2017 року, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. (Висновки ВС викладені у постанові від 28 березня 2018 року, справа N 444/9519/12, провадження N 14-10цс18). Відтак, період по спливу терміну кредитування слід вважати періодом невиконання грошового зобов`язання, а не періодом користування позикою в розумінні статті 1048 ЦК України, а тому, у даній справі, в позові в частині вимог про стягнення 18 836 гривень 29 копійок заборгованості зі сплати відсотків нарахованих в силу статті 1048 ЦК України по спливу строку дії Кредитного договору та інфляційного збільшення зазначеної суми в розмірі 156 гривень 70 копійок слід відмовити. Приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Чіпко Н.З. 23 січня 2009 року видано виконавчий напис, яким звернуто стягнення на квартиру відповідача за адресою: [ADDRESS] в рахунок погашення боргу в розмірі 143 001 гривні 64 копійки, за спірним Кредитним договором. 12 березня 2016 року державним виконавцем Галицького РВ ДВС Головного ТУЮ в Івано-Франківській області закінчено виконавче провадження по виконанню згаданого виконавчого напису нотаріуса у зв`язку з визнанням рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28 жовтня 2015 року виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Доказів погашення заборгованості в спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки судом не здобуто. Питання розподілу судових витрат слід вирішити в порядку статті 88 ЦПК України. Зокрема, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір при подачі позову, апеляційної та касаційної скарг у даній справі.

Outcome: partial