Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказувала, що відповідно до рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16.06.2015 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CVVWGI0000002111 від 05.12.2007 року в розмірі 772595,90 грн. звернуто стягнення на квартиру № 9, яка знаходиться в будинку №4 по вул. В.Гаврилюка в м. Чернівці, загальною площею 59,20 кв.м, житловою площею 32,50 кв.м, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, а також виселено її , [PERSON], [PERSON] та малолітніх [PERSON], [PERSON] з квартири. В подальшому, ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 22.06.2016 року було відстрочено виконання вищевказаного рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16.06.2015 року до 31.10.2016 року. В цей період між нею та працівниками банку була досягнута в усній формі домовленість про звільнення вищезазначеної квартири від обтяжень, при умові одноразового погашення заборгованості на суму 375 000 грн. Однак, 29.11.2016 року їй було відмовлено в отриманні грошей та повідомлено про перереєстрацію права власності на вищевказану квартиру. Зокрема, відповідно до [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме мано №75461440 від 12.12.2016 року право власності на квартиру №9, що знаходиться в будинку по провулку Шпитальний (раніше іменована Гаврилюка) в м. Чернівці, зареєстровано на підставі іпотечного договору, посвідченого 05.12.2005 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №3387, за ПАТ КБ «Приватбанк». Дата, час державної реєстрації: 07.11.2016 року, здійснено Державним реєстратором Чернівецької міської ради [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 322283119 від 09.11.2016 року, 08:42:48. Разом з тим, що дії реєстратора щодо проведення державної реєстрації та по прийняттю рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки проведені з порушенням норм закону й відповідно при перереєстрації права власності на підставі звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку державним реєстратором не було перевірено факт отримання нею як боржником вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про усунення порушень. Посилаючись на вказане, просила скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 322283119 від 09.11.2016 року, прийняте державним реєстратором Чернівецької міської ради [PERSON] про державну реєстрацію права власності на квартиру №9, що знаходиться по провулку Шпитальний, 4 в м. Чернівці, за ПАТ КБ «Приватбанк». В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила про його задоволення з підстав, вказаних у позові. При цьому зазначила, що надана реєстраційною службою копію повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» від 26.07.2016 року про усунення порушень є неналежним документом, на підставі якого державний реєстратор міг здійснити перереєстрацію права власності на квартиру, оскільки вони направлялися позивачу за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, с. Іспас, вул.Садова, 7, незважаючи на те, що позивач за даною адресою не зареєстрована та не проживає, а повідомлення, направлене у м. Чернівці за місцем знаходження предмета іпотеки також є неналежним, оскільки в ньому відсутні дані щодо його отримання позивачем. Крім того, письмові вимоги, які надавалися реєстратору мають суттєві розбіжності по тексту, зокрема в частині зазначення імя боржника та суми боргу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказавши що проведення державної реєстрації прав було проведено з дотримання усіх вимог закону та підстави для його скасування відсутні, оскільки надані банком документи дозволяли провести перереєстрацію права власності на предмет іпотеки. Представник третьої особи, [PERSON], позовні вимоги не визнала, зазначивши, що позивач [PERSON]К про наявну заборгованість була повідомлена належним чином. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши покази сторін, пояснення їх представників, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому Цивільно-процесуальним кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог\~ст. 4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. При цьому, положеннями\~ст. 11 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що між позивачем та третьою особою: ПАТ КБ «Приват Банк» існували договірні зобов'язання, які банк виконав в повному обсязі, надавши їй в користування кредитні кошти. Однак, внаслідок не виконання позивачем взятих на себе зобов'язань, а саме не повернення у визначений в договорі строк коштів, простроченні виконання взятих на себе зобов'язань, виникла заборгованість по сплаті кредиту. Виконання даних кредитних зобовязань позивача було забезпечено договором іпотеки №CVVWGI0000002111 від 05.12.2007 року, укладеним між ЗАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON], зі змісту якого убачається, що позивач [PERSON] зобов'язалась повернути Іпотекодержателю кредит у розмірі 230000,00 грн. у строки та на умовах, зазначених у договорі, сплативши при цьому: 15% річних за користування кредитом, відшкодувати витрати, понесені в зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки та інші витрати, що передбачені законодавством та Договором, штрафні санкції у випадку неналежного виконання зобов'язань, комісійну винагороду в разі дострокового погашення кредиту у строки та на умовах, визначених договором, відшкодувати в повному інші витрати, пов'язані з обслуговуванням та виконанням договору (а.с.19). Предметом даного договору іпотеки було нерухоме майно, а саме: квартира № 9, яка знаходиться в будинку №4 по вул. В.Гаврилюка в м. Чернівці, загальною площею 59,20 кв.м, житловою площею 32,50 кв.м. В подальшому, рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16.06.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 26.08.2015 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CVVWGI0000002111 від 05.12.2007 року в розмірі 772595,90 грн. звернуто стягнення на квартиру № 9, яка знаходиться в будинку №4 по вул. В.Гаврилюка в м. Чернівці, загальною площею 59,20 кв.м, житловою площею 32,50 кв.м, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, а також виселено її , [PERSON], [PERSON] та малолітніх [PERSON], [PERSON] з квартири. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 22.06.2016 року відстрочено виконання вищевказаного рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16.06.2015 року до 31.10.2016 року. Разом з тим, як встановлено судом 9 листопада 2016 року Державним реєстратором Чернівецької міської ради [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 322283119 від 09.11.2016 року, 08:42:48 було проведено перереєстрацію права власності на вказану квартиру за ПАТ КБ «Приват Банк», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме мано №75461440 від 12.12.2016 року, згідно якого право власності на квартиру №9, що знаходиться в будинку по провулку Шпитальний (раніше іменована Гаврилюка) в м. Чернівці, зареєстровано на підставі іпотечного договору, посвідченого 05.12.2005 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №3387, за ПАТ КБ «Приватбанк». Дата, час державної реєстрації: 07.11.2016 року, здійснено Державним реєстратором Чернівецької міської ради [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 322283119 від 09.11.2016 року, 08:42:48. Так, відповідно до ч. 3\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку»\~звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із ч. 3\~ст. 36 Закону України «Про іпотеку»\~договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому\~ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Статтею 37 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано\~ст. 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої\~ст. 38 цього Закону. Таким чином, при вирішенні даної категорії справ судам слід встановити наявність чи відсутність згоди іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, а також здійснення виконавчого напису нотаріусом, як правову підставу для реєстрації права власності іпотекодержателя, якщо такі умови передбачені умовами договору іпотеки. Зокрема, як убачається зі змісту укладеного між позивачем та банком договору іпотеки, зокрема з п. 4 договору, іпотеко держатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобовязань, вони не будуть виконані (виконані неналежним чином) та у випадку, якщо інформація та документи, надані іпотекодавцем при укладенні цього договору, виявляться недостовірними та/або недійсними, а також у випадках передбачених п. 5.2.4 договору про іпотечний кредит. Звернення стягнення за цим договором здійснюється на підставі цього договору, виконавчого напису або за рішенням суду. Крім того, у п. 4.3 договору іпотеки зазначено про застереження на задоволення вимог іпотеко держателя, яке надає право іпотеко держателю звернути стягнення на предмет іпотеки, на підставі цього договору, шляхом : продажу від свого імені предмета іпотеки на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 закону України «Про іпотеку», а також прийняття предмета іпотеки у власність в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку». При цьому, це застереження визначається сторонами як договір про задоволення вимог іпотеко держателя (а.с.19-21). За таких обставин, суд приходить до висновку, що умови укладеного між сторонами договору іпотеки містять в собі згоду іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, як правову підставу для реєстрації права власності іпотеко держателя й відповідно іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки\~\~та задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги у повному обсязі. При цьому, п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що \~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав; формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. У разі якщо оригінали документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства. Заява на проведення реєстраційних дій в електронній формі подається за умови ідентифікації заявника (фізичної або юридичної особи) з використанням електронного цифрового підпису чи іншого альтернативного засобу ідентифікації особи. Про подання/отримання заяви на проведення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника обєкта нерухомого майна, щодо якого подано заяву. Порядок подання заяв у сфері державної реєстрації прав та повідомлення власника обєкта нерухомого майна про подані заяви визначається Кабінетом Міністрів України у\~Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Крім того, згідно п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року визначено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем. Як встановлено судом, Банк використовуючи згідно умов укладеного договору іпотеки своє право на позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки згідно існуючого у договорі застереження та відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку» звернувся із відповідною заявою до державного реєстратора для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки та згідно Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року надав перелік документів, необхідних для здійснення такої реєстрації, зокрема повідомлення про усунення порушень, адресовані на адресу позивача. Разом з тим, однією з підстав заявленого позову є заперечення позивача факту отримання нею як іпотекодавцем будь-яких вимог від ПАТ КБ «Приват Банк» з приводу існування боргу та попередження про те, що у разі їх не усунення протягом 30-ти днів, банк скористається своїм правом на задоволення вимог на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Так, у матеріалах справи наявні дві вимоги, які направлялися на адресу позивача про усунення порушень. Зокрема, із повідомлення представника ПАТ КБ «ПриватБанк», [PERSON], №Е.НМ.0.0.0.0/1-0018 від 26.07.2016 року, направленого на адресу вул. Садова, 7, с. Іспас, Вижницького району Чернівецької області, вбачається звернення до позивача [PERSON] про наявність заборгованості. Водночас у своєму листі банк, в особі [PERSON], вимагав від [PERSON] повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісій, штрафних санкцій, нарахованих на день повернення кредиту, в тридцятиденний строк з дня отримання вимоги в розмірі 383\~156, 67 грн. (а.с. 44). Даний лист згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення не містить даних про його отримання позивачем, а лише дату 29 липня 2016 року. Будь-які підписи позивача про його отримання у повідомленні відсутні (а.с. 43). Відповідно до повідомлення від 26.07.2016 року (без вихідного номеру), адресованого позивачу [PERSON] за адресою: м. Чернівці по вул. В.Гаврилюка, 4/9, банком повідомлено позивача про наявну заборгованість в розмірі 907\~969,12 грн. та необхідність її повернення в повному обсязі, а також процентів, комісій, штрафних санкцій, нарахованих на день повернення кредиту, в тридцятиденний строк з дня отримання вимоги. Даний лист 24.09.2016 року Укрпоштою повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання з відміткою, що за вказаною адресою одержувач не проживає. Разом з тим, із довідки ОСББ Гаврилюка-4 від 17.12.2016 року № 46 убачається, що власницею квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] (а.с. 7) та згідно паспортних даних, позивач [PERSON] значиться зареєстрованою за вказаною адресою з 02.02.2009 року (а.с. 22-23). Так, згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 \~(далі Правила) рекомендоване поштове повідомлення - реєстровий лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок "М", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення. Згідно п. 99 Правил рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. З огляду на зазначене боржник вважається належно повідомленим в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження отримання позивачем вимоги банку про порушення основного зобовязання та звернення стягнення на предмет іпотеки та відповідних доказів ні відповідач, ні ПАТ КБ «Приват Банк» суду не надав, а наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення не містять підпису позивача чи членів її сімї й відповідно не можуть свідчити про її належне повідомлення. Таким чином, з огляду на вказане суд вважає, що відповідачем було порушено порядок державної реєстрації права власності, що є предметом позову, а саме у порушення вимог п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, не було належним чином перевірено факт отримання позивачем копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, а також документів, що підтверджують наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі, а тому прийняття рішення та проведення державної реєстрації права власності за Банком не відповідає вимогам Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно й відповідно поданий позов підлягає задоволенню. Так, згідно\~ст. 393 ЦК України\~правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до п. 2\~ст. 26 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved