Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

02.04.2015 [PERSON] звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до АТ «Дельта Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживачів, розірвання договору банківського вкладу, повернення грошових коштів за вкладом та з поточних рахунків. Протягом розгляду справи позивач уточнював позовну заяву, останній раз зменшив позовні вимоги 02.12.2015. Позовні вимоги обґрунтував тим, що між позивачем та відповідачем АТ «Дельта Банк» 13.04.2011 було укладено договір № 022-26000-130411 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» ( для Друга) у доларах США на суму 15000 доларів США, строком до 08 січня 2012 року, та процентною ставкою на суму вкладу 9,35 % річних. Одночасно з укладанням вищевказаного договору, 13.04.2011 між позивачем та АТ «Дельта Банк» було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування дебетної платіжної картки № 025-26000-130411. Згідно п.1.2 зазначеного договору, банк відкриває держателю картковий рахунок № 26258904523866 в доларах США, оформляє та надає в користування держателю картку міжнародної платіжної системи та здійснює обслуговування держателя, викладених в Тарифному пакеті Золотий гаманець депозит. Таким чином позивачем була отримана картка № 4587 6000 0138 4650. Згідно виписки за операціями по картковому рахунку № 26258904523866 з 06.01.2015 по 30.01.2015 баланс на кінець періоду складає 8562,52 ( вісім тисяч пятсот шістдесят два) доларів США 52 цента. Крім того, 05 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем АТ «Дельта Банк» було укладено договір № 00326503051213 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів. Згідно п.1.2. банк відкриває клієнту поточний рахунок № 26206703122982 у доларах США, оформлює та надає у користування електронний платіжний засіб платіжної системи Visa International та / або Master Card. Таким чином позивачем була отримана картка № 5167 7600 0086 4147, обслуговування якої здійснюється згідно тарифному пакету «Ощадна картка № 1 Debet». Згідно виписки за операціями по картковому рахунку № 26206703122982 з 03.11.2014 по 28.11.2014 баланс на кінець періоду складає 1163 (тисяча сто шістдесят три) доларів США 97 центів. Також 05 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем АТ «Дельта Банк» було укладено ще один договір № 00426503051213 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів. Згідно п. 1.2. банк відкриває клієнту поточний рахунок № 26255910421869 у доларах США, оформлює та надає у користування електронний платіжний засіб платіжної системи Visa International та / або Master Card. Таким чином позивачем була отримана картка № 5363 7500 0151 6806, обслуговування якої здійснюється згідно тарифному пакету «Платіжна картка № 1». Згідно виписки за операціями по картковому рахунку з 06.01.2015 по 30.01.2015 баланс на кінець періоду складає 1938,97 ( одна тисяча девятсот тридцять вісім) доларів США 97 центів. Позивач 30.06.2015 отримав частину грошових коштів по зазначеним договорам, а саме: 1) за договором № 022-26000-130411 від 13.04.2011 вкладених грошових коштів та нарахованих процентів - 94449,87 грн. та 403,57 грн., що разом складає 94853,44 грн.; 2) за договором № 003-26503-051213 від 05.12.2013 вкладених грошових коштів та нарахованих процентів - всю суму вкладених грошових коштів та нарахованих процентів;? 3) за договором № 004-26503-051213 від 05.12.2013 вкладених грошових коштів та нарахованих процентів - всю суму вкладених грошових коштів та нарахованих процентів. Крім того, від 3% річних від суми вкладу та втрат від інфляції по всім договорам, зазначеним в уточненій позовній заяві, позивач відмовляється. В зв'язку з тим, що позивач по справі, отримав частину грошових коштів по зазначеним вище договорам, а також відмовився від 3% річних від суми вкладу та втрат від інфляції по всім договорам, зазначеним в уточненій позовній заяві, тому на теперішній час сума стягнення вкладених грошових коштів та нарахованих процентів за договором № 022-26000-130411 від 13.04.2011 складає 105680,77 грн. (п. 2 прохальної частини уточненої позовної заяви), які він просить стягнути. Від позивача, представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представники відповідачів до судового засідання не зявилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що у справі є поштові повідомлення. Про причини неявки представників відповідачів до судового засідання суд не має відомостей. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» надав письмові заперечення на позовну заяву, які обґрунтував тим, що позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки в банку запроваджена тимчасова адміністрація при дії якої не здійснюється відшкодування вкладникам сум вкладів у судовому порядку та шляхом примусового стягнення коштів, а виплата сум вкладів таким вкладникам проводиться за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через позасудові механізми, передбачені чинним законодавством України. Оскільки, позивач не надав заперечення проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановляє ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Перевіряючи матеріали справи, судом встановлено, що 13 квітня 2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачем АТ «Дельта Банк» було укладено Договір №025-26000-130411 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий для друга» у доларах США на суму 15000 доларів США 00 центів за умовами якого позивач вніс, а відповідач прийняв грошові кошти строком з моменту зарахування вкладу на рахунок та по 08.01.2012 із відсотковою ставкою 9,35 %\~річних у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі (а.с. 13). Одночасно з укладанням вищевказаного договору, 13.04.2011 між позивачем та АТ «Дельта Банк» було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування дебетної платіжної картки № 025-26000-130411 (а.с. 10). Згідно п.1.2 зазначеного договору, банк відкриває держателю картковий рахунок № 26258904523866 в доларах США, оформляє та надає в користування держателю картку міжнародної платіжної системи та здійснює обслуговування держателя, викладених в Тарифному пакеті Золотий гаманець депозит. Таким чином позивачем була отримана картка № 4587 6000 0138 4650. Згідно виписки за операціями по картковому рахунку № 26258904523866 з 06.01.2015 по 30.01.2015 баланс на кінець періоду складає 8562,52 (вісім тисяч пятсот шістдесят два) долара США 52 цента (а.с. 12). Крім того, 05 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем АТ «Дельта Банк» було укладено договір № 00326503051213 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів (а.с. 14). Згідно п.1.2. банк відкриває клієнту поточний рахунок № 26206703122982 у доларах США, оформлює та надає у користування електронний платіжний засіб платіжної системи Visa International та / або Master Card. Таким чином позивачем була отримана картка № 5167 7600 0086 4147, обслуговування якої здійснюється згідно тарифному пакету «Ощадна картка № 1 Debet». Згідно виписки за операціями по картковому рахунку № 26206703122982 з 03.11.2014 по 28.11.2014 баланс на кінець періоду складає 1163 (тисяча сто шістдесят три) долара США 97 центів (а.с. 15). Також, 05 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем АТ «Дельта Банк» було укладено договір № 00426503051213 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів (а.с. 16). Згідно п. 1.2. банк відкриває клієнту поточний рахунок № 26255910421869 у доларах США, оформлює та надає у користування електронний платіжний засіб платіжної системи Visa International та / або Master Card. Таким чином позивачем була отримана картка № 5363 7500 0151 6806, обслуговування якої здійснюється згідно тарифному пакету «Платіжна картка № 1». Згідно виписки за операціями по картковому рахунку з 06.01.2015 по 30.01.2015 баланс на кінець періоду складає 1938 (одна тисяча девятсот тридцять вісім) доларів США 97 центів (а.с. 17). Перебуваючи закордоном позивач не міг здійснити оплату картками, оскільки операції були відхилені з невідомих йому причин. Даний факт підтверджується копіями квитанцій від 29.10.2014, 30.10.2014 та 23.01.2015 (а.с. 18, 19, 20). 30 червня 2015 року позивач отримав частину грошових коштів по зазначеним вище договорам, а саме: за договором № 022-26000-130411 від 13.04.2011 вкладених грошових коштів та нарахованих процентів 94449 грн. 87 коп. та 403 грн. 57 коп., що разом складає 94853 грн. 44 коп.; за договором № 003-26503-051213 від 05.12.2013 вкладених грошових коштів та нарахованих процентів - всю суму вкладених грошових коштів та нарахованих процентів; за договором № 004-26503-051213 від 05.12.2013 вкладених грошових коштів та нарахованих процентів - всю суму вкладених грошових коштів та нарахованих процентів (а.с. 117). Крім того, від 3% річних від суми вкладу та втрат від інфляції по всім договорам, зазначеним в уточненій позовній заяві позивач відмовився (а.с. 118-119). В зв'язку з тим, що позивач по справі, отримав частину грошових коштів по зазначеним вище договорам, а також відмовився від 3% річних від суми вкладу та втрат від інфляції по всім договорам, зазначеним в уточненій позовній заяві, тому на теперішній час сума стягнення вкладених грошових коштів та нарахованих процентів за договором № 022-26000-130411 від 13.04.2011 р. складає 105680 грн. 77 коп. Згідно ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно ч. 2 ст. 1066 ЦК України банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Згідно ч. 3 ст.1066 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Згідно п. 3.5. договору № 022 26000 1300411 від 13.04.2011, укладеного між позивачем [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» у разі, якщо вкладник за цим договором не витребовує суму Вкладу та нараховані проценти зі спливом строку, встановленого п. 1.3. цього договору, то така сума Вкладу та нараховані проценти наприкінці дня закінчення цього строку переносяться на рахунок з обліку вкладів на вимогу, який відкривається банком на імя вкладника, про що вкладник доручає Банку здійснити таке договірне списання, і цей Договір вважатиметься продовженим на умовах вкладу на вимогу, які діятимуть у Банку на той час. Згідно п.4.2.2. вищевказаного договору банк зобовязаний повернути суму вкладу та суму нарахованих процентів у порядку, передбаченому цим Договором. Таким чином, внесений [PERSON] вклад відповідно до вищевказаного Договору банківського вкладу є вкладом на вимогу, отже, відповідач по справі зобовязаний повернути позивачу кошти протягом усього строку дії укладеного між ними договору на його першу вимогу. Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Однак на теперішній час ПАТ «Дельта Банк» свої зобовязання щодо повернення коштів не виконав. Судом встановлено, що позивач 31.01.2015, 03.02.2015 звертався до відповідача ПАТ «Дельта Банк» з заявою про повернення коштів (а.с. 22, 24), але кошти за його заявою відповідачем повернуто не було. Європейський суд з прав людини у справі ZOLOTAS ПРОТИ ГРЕЦІЇ (No 2) зазначив наступне: «Суд зазначає, що на підставі статті 830 Цивільного кодексу, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід'ємні для банківських операцій і пов'язаним з ними правом. Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави (Nejdet Sahin і Perihan Sahin проти Туреччини, [ВП], № 13279/05, § 56, 20 жовтня 2011 року)». Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»: «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права». Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст.5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції. Крім того, ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Також, ч.ч. 1, 2, ст. 319 та ч. 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Судом у судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконав вимоги позивача щодо повернення коштів, чим допустив порушення його прав як вкладника. Враховуючи, що з діючих норм законодавства вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст. 1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі. Банк не виконав вимог позивача та не повернув суми вкладу, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми вкладу за вказаним у заяві про зменшення позовних вимог договором. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не виконує свої зобовязання по Договору №022-26000-130411 від 13.04.2011 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» (для Друга) у доларах США і не повертає позивачу належні йому кошти, внаслідок чого, утворилась заборгованість відповідача перед позивачем на загальну суму 105680 грн. 77 коп., яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, а договори підлягають розірванню. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги підлягають повному задоволенню. Щодо заперечень відповідача (а.с.41-44), суд вважає їх безпідставними та необґрунтованими виходячи з такого. Підстави припинення зобовязань визначено гл.50 Цивільного кодексу, а ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» лише встановлює певні особливості виконання таких зобовязань. Норма закону про незадоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку з огляду на поняття «задоволення» (фактичне одержання управленою стороною від боржника предмета зобовязання) не є підставою для відмови в задоволенні відповідного позову, оскільки судове рішення є лише способом захисту порушених прав та безпосередньо не приводить до задоволення вимоги кредитора, оскільки останнє відбувається внаслідок виконання рішення добровільно чи примусово. Умови і порядок виконання рішень судів у примусовому порядку в разі невиконання їх добровільно визначено Законом України «Про виконавче провадження». Внаслідок прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання негативному впливу на стабільність банківської системи» п.9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавчі провадження підлягають обовязковому зупиненню у випадку запровадження тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку або ліквідації банку відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином, вбачається, що заборона на задоволення вимог кредиторів або примусове стягнення коштів, звернення стягнення на майно банку забезпечується шляхом обовязкового зупинення виконавчого провадження, відкритого на підставі виданого судом виконавчого документа. Однак саме по собі винесення судового рішення про стягнення заборгованості не приводить до задоволення вимог кредитора, а відтак не суперечить мораторію. Водночас, за змістом ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Також ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір стосовно його прав та обовязків цивільного характеру або підтвердить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Наведене дає підстави для висновку, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не є перешкодою для розгляду судом відповідного позову та у випадку встановлення порушення прав позивача його задоволення. У разі ж відмови в задоволенні позову внаслідок введення тимчасової адміністрації банку-відповідача будуть порушені конституційні права особи на судовий захист, адже після усунення такої обставини особа буде позбавлена права на повторне звернення до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 2518 гривень 41 копійка, та на користь позивача - витрати на правову допомогу в розмірі 1500 гривень, оскільки останні підтвердженні відповідними документами (а.с. 25, 26,27, 28, 29).

Outcome: approved