Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

01 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із указаним позовом про визнання батьківства та стягнення аліментів. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі із 2014 року проживала у громадянському шлюбі в будинку батьків за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство та [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Після народження дитини відповідач відмовився подавати до органів РАЦС заяву про реєстрацію батьківства, з сином не спілкується, допомоги на утримання дитини не надає. Позивач зазначає, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною та коштів, які виділяє держава, категорично не вистачає, а тому просить суд визнати батьківство [PERSON] щодо [PERSON] , [INFO] , стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття, а також на утримання позивача в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 10.07.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 05.10.2020 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив задовольнити позовні вимоги в частині визнання батьківства, фактично визнавши позов у цій частині, а у задоволенні решти позовних вимог просив відмовити. В обґрунтування своїх заперечень щодо стягнення аліментів відповідач зазначив, що законодавством передбачено стягнення аліментів на утримання однієї дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) не можуть бути задоволені судом. Окрім того, за словами відповідача, стягнення аліментів з особи, яка ще не є батьком дитини, суперечить нормам чинного законодавства. В частині стягнення аліментів на утримання позивача в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку відповідач заперечує, оскільки у шлюбі з [PERSON] не перебував, сторони не вели спільного господарства, не планували одружуватися та народжувати спільних дітей. Окрім того вказує, що має складне захворювання інфаркт міокарда, потребує постійного лікування, а також має статус особи з інвалідністю ІІІ групи. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явилися, від представника позивача адвоката Козирєва І.М. надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, а також просить змінити прізвище дитини на « [PERSON] » та по батькові записати « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи - Житомирського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд розглянути позов, виходячи з матеріалів справи та згідно з вимогами чинного законодавства, а у разі задоволення позову просив вказати у рішенні суду певні відомості для внесення даних до актового запису про народження дитини. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність згідно з положенням, наведеним у статті 211 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме судового розгляду справи по суті, не здійснювалось. Із наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про народження вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , батьками дитини вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Дане свідоцтво було видане Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 18.09.2019 року та у зв`язку із народженням дитини складено актовий запис №2412. Відомості про батька внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження. З матеріалів справи також слідує, що син [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною першою статті 126\~СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128\~СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial