Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

02.06.2015р. ДНУ ім. О. Гончара звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] (третя особа Міністерство освіти та науки України) про стягнення заборгованості по неповернутій сумі цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. В обґрунтування позовних вимог, позивач у позовній заяві посилався на те, що 05.11.2003р. між позивачем та відповідачем було укладено угоду №12Д-2003, за умовами якої позивач зобовязався надати відповідачу цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти, а відповідач повернути всю суму наданого кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання. Наказом ДНУ від 30.06.2005р. №797с відповідач відрахований у звязку з закінченням навчання. У відповідності до вищезазначеної угоди, відповідач повинен розпочати повернення кредиту починаючи з 01.07.2006р. по 31.12.2020р. Однак, після закінчення навчання, погашення кредиту та відсотків за користування ним [PERSON] не розпочав, у звязку з чим двічі позивач звертався до суду із позовними вимогами про повернення кредиту. В даному позові, позивач просив стягнути суму своєчасно неповернутого кредиту за 2014р. станом на 30.04.2015р. в розмірі 7566грн.67коп. разом із 3% річних, пені в розмірі 151грн. 84коп. В наданій суду 29.09.2015р. заяві Т.в.о. ректора [PERSON] просив розглядати справу за відсутності представника позивача та винести по справі заочне рішення суду за наявними матеріалами (а.с. № 67). Відповідач в судові засідання 10.09.2015р. та 06.10.2015р. повторно не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином за останньою відомою адресою, наданою ВАДР управління з питань громадянства реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 56). Згідно відміток на конвертах, які повернулися до суду, відповідач за судовими повістками не зявляється на поштове відділення та вони повернуті «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 61, 66). Представник третьої особи в судові засідання не зявився, про дату та час слухання справи 10.09.2015р. та 06.10.2015р. був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є поштові повідомлення (а.с. № 59, 65), про причини не явки суд не сповістив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. Враховуючи, що відповідач заперечень суду не надав, то суд вважає за можливе винести по справі заочне рішення відповідно до 8 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 31.08.2000р. між позивачем та відповідачем було укладено угоду № 6Д-2000 про навчання студента [INFO], згідно якої відповідачеві надано кредит в розмірі 12\~500 зі сплатою 3% річних протягом 15 років, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення вищого навчального закладу (а.с. № 16). В подальшому, у звязку із змінами в законодавстві, між позивачем та відповідачем відбулося переукладення 05.11.2003р. договору 6Д-2000, у звязку з чим підписано угоду №12Д-2003, за умовами якої позивач зобовязався надати відповідачу цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти, а відповідач повернути всю суму наданого кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання (а.с. № 17-18). Наказом ДНУ від 31.08.2000р. № 849с відповідач був зарахований до ВНЗу, а Наказом ДНУ від 30.06.2005р. №797с відрахований у звязку з закінченням навчання (а.с. № 19, 31-32). У відповідності до вищезазначеної угоди від 2003р., відповідач повинен був розпочати повернення кредиту починаючи з 01.07.2006р. по 31.12.2020р., однак після закінчення навчання погашення кредиту та відсотків за користування ним [PERSON] не розпочав, у звязку з чим у 2008р. та у 2013р. ДНУ зверталося до Жовтневого районного суду з позовами про стягнення заборгованості, які було задоволено (а.с. № 45-47, 48-51). Відповідно до угоди від 05.112003р. №12Д-2003, відповідач повинен повертати кредит та відсотки за користування ним до 31 грудня кожного року відповідно до розрахунку, починаючи з дванадцятого місяця після відрахування з Університету у звязку з закінченням навчання. Пунктом 23 Постанови КМУ від 16 червня 2003 року №916 передбачено, що в разі невиконання одержувачем кредиту умов угоди, ухилення від повернення кредиту вищий навчальний заклад застосовує заходи для стягнення заборгованості відповідно до законодавства. Відповідно ж до пункту 7.2 Угоди № 12Д-2003 року у випадку ухилення одержувача від повернення кредиту чи відсотків за користування ним одержувач сплачує навчальному закладу пеню у розмірі подвійної кредитної ставки НБУ від неповернутої в строк суми. Згідно розрахунку позивача, розмір заборгованості по поверненню кредиту за 2014р. станом на 30.04.2015р. становить 7566грн. 67коп., включаючи 3% річних та пеня 151грн.84коп., а разом 7718грн. 51коп. Враховуючи, що відповідачем не надано суду жодних доказів належного виконання умов договору, то суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі та стягнути з [PERSON] суму заборгованості станом на 30.04.2015р. в розмірі 7718грн. 51коп., яка складається з заборгованості по поверненню кредиту за 2014р. разом з 3% річних 7566грн.67коп. та пені в розмірі 151грн.84коп. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. № 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved