Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до Казенного підприємства «Південукргеологія», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Ленінської районної у м. Полтаві рада про визнання права спільної часткової власності на нерухоме майно, в якому просили суд визнати за [PERSON] право власності на 4/10 частини житлового будинку по [ADDRESS] як на будинок садибного типу; визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за кожним на 3/50 частин житлового будинку по [ADDRESS] як на будинок садибного типу; визнати за [PERSON] право власності на 3/10 частини житлового будинку по [ADDRESS] як на будинок садибного типу; припинити право власності [PERSON] на квартиру №1 по [ADDRESS]; припинити право власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на квартиру №2 по [ADDRESS]; припинити право власності [PERSON] на квартиру №3 по [ADDRESS]. Як на підставу своїх вимог позивачі у позові посилалися на те, що згідно правоустановчих документів їм на праві приватної власності належать квартири №1, 2, 3 у житловому будинку по [ADDRESS]. Оскільки всі квартири в будинку приватизовані, подальше перебування будинку на балансі відповідача є недоцільним, будинок не перебуває на утриманні міста і знаходиться на повному утриманні позивачів, перебування будинку у статусі квартирного не відповідає інтересам власників. У зв'язку із смертю позивача [PERSON] позивачі подали заяву про уточнення позову, у якій просили суд визнати за [PERSON] право власності на 4/10 частини житлового будинку по [ADDRESS] як на будинок садибного типу; визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках за кожним на 3/10 частин житлового будинку по [ADDRESS] як на будинок садибного типу; визнати за [PERSON] право власності на 3/10 частини житлового будинку по [ADDRESS] як на будинок садибного типу; припинити право власності [PERSON] на квартиру №1 по [ADDRESS]; припинити право власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на квартиру №2 по [ADDRESS]; припинити право власності [PERSON] на квартиру №3 по [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, направивши свого представника - [PERSON], яка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час та дату слухання справи, надали суду заяви, у яких поданий позов підтримують повністю, просять розглянути без їх участі у судовому засіданні. Відповідач КП «Південукргеологія» у судове засідання свого представника не направив, надав суду заяву, у якій проти задоволення позову судом не заперечує, просить справу розглядати без участі свого представника. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Ленінської районної у м. Полтаві ради у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, у вирішенні справи поклався на розсуд суду. Зважаючи на викладене, наявність у матеріалах справи достатніх доказів, суд приходить до висновку щодо можливості розглянути справу без участі вказаних осіб. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.01.1997р., договору дарування від 18.06.2005р. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.04.2015р. належить квартира №1 у житловому будинку по [ADDRESS], загальною площею 71,3 кв.м., що складається із наступних приміщень: кімната (2) площею 18,8 кв.м., кімната (3) площею 9,0 кв.м., кімната (7) площею 9,0 кв.м., кухня (1) площею 8,2 кв.м., коридор (5) площею 4,2 кв.м., санвузол (6) площею 6,0 кв.м., веранда (літера «а») площею 16,1 кв.м. Позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.12.1996р. належить квартира № 2 по [ADDRESS] загальною площею 51,9 кв.м., що складається із наступних приміщень: коридор (1) площею 5,1 кв.м., кімната (2) площею 8,9 кв.м., кімната (3) площею 18,4 кв.м., кімната (4) площею 8,9 кв.м., санвузол (5) площею 3,3 кв.м., кухня (6) площею 7,3 кв.м. Позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.12.1996р., свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.09.2014р., договору дарування від 07.10.2014р. належить квартира №3 по [ADDRESS] загальною площею 53,7 кв.м., що складається із наступних приміщень: коридор (1) площею 5,0 кв.м., кімната (2) площею 8,8 кв.м., кімната (3) площею 9,2 кв.м., кімната (4) площею 18,4 кв.м., кухня (5) площею 6,4 кв.м., санвузол 3,4 кв.м., тамбур (І) площею 2,5 кв.м. Квартири розташовані в одноповерховому будинку [ADDRESS] та кожна з них має окремий вихід. У відповідності до довідки КП «Південукргеологія» на ім'я директора ПП ПБТІ «Інвентаризатор» житловий будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі підприємства. Станом на 01.03.2012р. залишкова вартість житлового будинку складає 0 гривень 0 коп. Відповідно до довідки УЖКГ Виконавчого комітету Полтавської міської ради № Д01-06-01/10/05-зі від 28.04.2014р. на балансовому обліку УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради житловий будинок по [ADDRESS] не перебуває. Відповідно до довідки КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради № Д841 від 06.05.2014р. житловий будинок [ADDRESS] не перебуває на балансі підприємства. З метою переведення будинку [ADDRESS] в статус садибного власники звертались до відповідача для зняття будинку з його балансу і до Ленінської районної у м. Полтаві ради, яка володіє делегованими повноваженнями по віданню житловим нерухомим фондом та земельними ділянками житлової та громадської забудови у Ленінському районі міста, з заявами про переведення будинку та надання дозволу на розроблення проекту відведення на земельну ділянку під будинком. Листом виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради № 02-32/70 від 19.03.2014р. позивачам було повідомлено, що для надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою [ADDRESS] необхідно надати правовстановлюючі документи на об'єкти нерухомого майна - садиби, а також документи, які підтвердять право користування громадянами зазначеними земельними ділянками. Позивачі звертались до Ленінської районної ради з питанням роз'яснення їм можливості переведення будинку з квартирного у садибний, де в усному порядку їм було роз'яснено, що Ленінська районна рада таких повноважень не має і порадили звертатись з цим питанням до суду, що зокрема підтверджується відповіддю №02-32/450 від 23.06.2014р. Також позивачі звертались до Виконкому Полтавської міської ради з питанням отримання дозволу на відведення в натурі земельної ділянки для будівництва і обслуговування будинку. Відповіддю № 0104/1975 від 11.08.2014р. їм було роз'яснено, що у разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватись безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Повідомлено, що у разі переведення будинку із статусу квартирного у садибний, для вирішення питання надання дозволу на відведення в натурі земельної ділянки для будівництва і обслуговування будинку, необхідно звернутись до відповідної районної ради. Таким чином, аналізуючи наведені відповіді компетентних органів, суд погоджується з позицією позивачів, що переведення спірного будинку із статусу квартирного у статус садибного, в позасудовому порядку неможливе. Згідно ст. 382 ЦК України власникам квартири у багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання. При цьому передбачено, що допоміжні приміщення передаються у власність квартиронаймачів безкоштовно і окремо приватизації не підлягають. Офіційне тлумачення цієї норми надано в рішенні Конституційного Суду України (далі - КСУ) від 2 березня 2004 року по справі за конституційним зверненням громадянина Я. і інших громадян про офіційне тлумачення пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних депутатів про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків). КСУ встановив, що допоміжні приміщення передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не вимагає здійснення додаткових дій, зокрема, створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Відповідно до ст.. 380 ЦК України житловий будинок визнається окремим об'єктом права власності. Враховуючи положення ст. 382 та роз'яснення КСУ, наведені вище, усі конструкції житлового будинку по [ADDRESS] перебувають у спільній сумісній власності позивачів. Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого ПП ПБТІ «Інвентаризатор» станом на 10.09.2010р. житловий будинок [ADDRESS] складається з наступних приміщень: житлового будинку літ. А-1: кухня 1-1 пл. 8,2 кв.м., кімната 1-2 пл. 18,8 кв.м., кімната 1-3 пл. 9,0 кв.м., коридор 1-5 пл. 4,2 кв.м., санвузол 1-6 пл. 6,0 кв.м., кімната 1-7 пл. 9,0 кв.м., веранда ІІ пл.. 16,1 кв.м., загальною площею по квартирі №1 71,3 кв.м., коридор 2-1 пл. 5,1 кв.м., кімната 2-2 пл. 8,9 кв.м., кімната 2-3 пл. 18,4 кв.м., кімната 2-4 пл. 8,9 кв.м., санвузол 2-5 пл. 3,3 кв.м., кухня 2-6 пл. 7,3 кв.м., загальною площею по квартирі №2 51,9 кв.м.; коридор 3-1 пл. 5,0 кв.м., кімната 3-2 пл. 8,8 кв.м., кімната 3-3 пл. 9,2 кв.м., кімната 3-4 пл. 18,4 кв.м., кухня 3-5 пл. 6,4 кв.м., санвузол 3-6 пл. 3,4 кв.м., тамбур І пл.. 2,5 кв.м., загальною площею по квартирі №3 53,7 кв.м., загальною площею по будинку 176,9 кв.м. Враховуючи, що квартири у будинку приватизовані, вклад кожного зі співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна визначити можливо, висновком ФОП [PERSON] від 17.06.2014р., яка є техніком з інвентаризації нерухомого майна та експертом з технічного обстеження будівель і споруд на підставі відповідних сертифікатів Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, відповідно до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затверджену наказом Міністерства з питань ЖКГ України №55 від 18.06.2007р., були визначені ідеальні частки у праві спільної власності позивачів на житловий будинок [ADDRESS], а саме: позивачу [PERSON] - 4/10 частки; позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - разом 3/10 частки; позивачу [PERSON] - 3/10 частки. Відповідно до ст.. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У відповідності до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Оскільки квартира №2 перебуває у власності кількох осіб (позивачів [PERSON]), то під час визнання права власності за ними на житловий будинок, слід враховувати, що визначені технічним висновком частки відповідають квартирам. Отже, відповідно до ст. 357 ЦК України розподіл часток співвласникам таких квартир як співвласникам житлового будинку є пропорційним їх часткам у праві власності на квартиру. Так як квартира №2 належить позивачам [PERSON] на праві спільної сумісної власності, яка згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, розподіляється між співвласниками порівну, 3/10 частини будинку, які припадають на належну їм квартиру, належать їм у рівних частках кожному відповідно. Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 3 статті 16 ЦК України визначає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Так як у співвласників-позивачів відсутній документ, який би посвідчував їх право власності на будинок [ADDRESS], суд приходить до висновку, що це перешкоджає їм користуватись та реалізовувати свої права власників нерухомого майна. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі наведеного та

Outcome: approved