overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачка звернулась до суду з зазначеною вище позовною заявою посилаючись на те, що 08 листопада 2008 року між нею та відповідачем Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 185. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Позивачка просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати з тих підстав, що вони однією сім"єю не проживають, спільне господарство не ведуть та збереження сім"ї суперечить її інтересам. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, викладені у позові обставини підтвердила, на розірванні шлюбу наполягала та строк на примирення просила не надавати. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечував, але будь-яких обгрунтований доводів проти розірвання шлюбу не надав, при цьому не заперечував проти того, що вони з позивачкою однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з положеннями ст. ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх тверджень та заперечень. Відповідно до ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 08 листопада 2008 року між позивачкою та відповідачем Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 185. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. На теперішній час сторони однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачка звернулась до суду з зазначеною вище позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є батьком їхнього неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, дитина знаходиться на утриманні позивачки, при цьому відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає. З наведених підстав позивачка в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина у розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, проти стягнення аліментів не заперечував, але при цьому просив суд визначити йому розмір аліментів менше ніж заявлено позивачкою, посилаючись на ту обставину, що він є безробітним. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Неповнолітній [PERSON], [INFO] проживає разом з матір"ю [PERSON], та знаходиться тільки на її утриманні. При цьому відповідач [PERSON] ніякої участі в утриманні сина не приймає. Зазначені обставини дають суду підстави вважати, що відповідач усунувся від виконання покладених на нього законом обов"язків щодо утримання свого неповнолітнього сина, у зв"язку з чим позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню. При цьому судом встановлено, що відповідач [PERSON] є безробітним , у зв"язку з чим суд вважає за можливе визначити йому розмір аліментів на утримання сина у розмірі 700 гривень щомісяця. На підставі викладеного позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

У жовтні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 11135,66грн, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що у 2008р. за договором банк надав відповідачу 1347,71грн кредиту під 12,00% річних; умови повернення кредиту порушені та існуюча заборгованість відповідачем не погашена. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач повідомлявся у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, до суду не з'явився. За таких обставин суд за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 525,526,625,1054 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором позичальник зобов'язується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, при цьому неможливість виконання грошових зобов'язань не звільняє боржника від відповідальності. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до копії заяви №AСJ4RX17500119 від 21.09.2008р позичальника [PERSON] ЗАТ "Акцент-Банк" (правонаступник - ПАТ "Акцент-Банк") позивач надав відповідачу [PERSON] у кредит грошові кошти в розмірі 1347,71грн., терміном по 21.07.2009р, під 12% річних, що підтверджується копією заяви, що є у справі. За твердженнями банку умови повернення кредиту позичальником порушені, існує заборгованість, яка згідно розрахунку позивача станом на 25.09.2015р. становить 40035,18грн., яка складається з наступного: за кредитом - 878,71грн, за відсотками - 73,98грн., комісія - 330,20грн., пеня - 38752,29грн. Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 29.01.2014р. з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнуто 29905,98грн. Таким чином, заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем становить 10129,2грн. Крім того, за умовами договору за прострочення зобов'язань відповідачу нараховані штрафи - 500грн, 506,46грн. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, штрафи, комісія, пеня. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

У жовтні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 139741,29грн., посилаючись в обґрунтування вимог на те, що у 2007р. за договором банк надав відповідачу 137377 грн. кредиту, терміном до 03.09.2032р., під 14% річних; умови повернення кредиту порушені та існуюча заборгованість відповідачем не погашена. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Представник відповідача до суду не з'явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 525,526,625,1054 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За кредитним договором позичальник зобовязується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, при цьому неможливість виконання грошових зобовязань не звільняє боржника від відповідальності. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №640/524-К524 від 04.09.2007р. АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" (надалі - ПАТ "Укрсоцбанк") надав відповідачу [PERSON] у кредит грошові кошти у розмірі 137377грн., зі сплатою 14% річних, з кінцевим строком повернення кредиту 03.09.2032р., що підтверджується копією договору, що є у справі. За твердженнями банку умови повернення кредиту позичальником порушені, існує заборгованість, яка згідно розрахунку позивача на 30.07.2015р. становить: за кредитом 36254,05грн., по відсоткам 61362,31грн., пеня - 14832,40грн., 4944,93грн., інфляційні витрати - 16947,61грн., 5400грн. За умовами кредитного договору сторін та відповідно до положень ст.1050 ЦК України позивач через невиконання перед ним зобовязань має право вимагати дострокового повернення кредиту. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, інфляційні витрати, суми пені. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

У жовтні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 68256,36грн, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що 21.09.2007р за договором банк надав відповідачу кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з встановленим лімітом 50000грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% на рік, терміном до 21.09.2017р; умови повернення кредиту порушені та існуюча заборгованість відповідачем не погашена. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач повідомлявся у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, до суду не з'явився. За таких обставин суд за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 525,526,625,1054 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором позичальник зобов'язується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, при цьому неможливість виконання грошових зобов'язань не звільняє боржника від відповідальності. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до наявної в справі копії кредитного договору №014/08-112/67304 від 21.09.2007р. ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступник - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") надав відповідачу [PERSON] кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з встановленим лімітом 50000грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% на рік, терміном до 21.09.2017р., що підтверджується копією договору, що є у справі. За твердженнями банку умови повернення кредиту позичальником порушені, існує заборгованість, яка згідно розрахунку позивача станом на 16.09.2015р становить 68256,36грн., яка складається з наступного: за кредитом - 12938,37грн, за відсотками - 10601,81грн., пеня - 44716,18грн. Таким чином, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, суми штрафу, пеня. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

У жовтні 2015р. позивач звернулась в суд до відповідача з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири №9 по пров.Радіо,1 в м.Миколаєві, укладений на Біржі нерухомості "Едвайс-Консульт" 06.04.1998р., посилаючись в обґрунтування вимог на те, що купила квартиру у відповідача, всі умови за договором сторони виконали, нотаріально засвідченим договір не був, відповідач від цього ухиляється. У судовому засіданні позивач була відсутня, надала заяву про підтримку позову і розгляд справи без її участі. Відповідач у встановленому порядку повідомлялась про час і місце судового розгляду, до суду не зявилась. За таких обставин суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідач [PERSON] 06.04.1998р. продала, а позивач [PERSON] купила квартиру №9 по пров.Радіо,1 в м.Миколаєві. Згідно копії договору, що є в справі, після реєстрації на Біржі нерухомості "Едвайс-Консульт" договір був зареєстрований в БТІ. Нотаріально купівля-продаж між сторонами не посвідчена. Відповідно до ч.2ст.47 Цивільного кодексу УРСР 1963р., що діяв на час укладення договору, та ст.220 ЦК України зазначений договір може бути визнаний дійсним, оскільки сторони у письмовій формі домовилися щодо усіх істотних умов купівлі-продажу нерухомого майна та виконали їх.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною вище заявою, посилаючись на те, що 12 липня 2012 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у виді квартири № 43 в будинку № 33 по вул. 40-річчя Перемоги в смт Таїрове Овідіопольського району Одеської області. Заявник посилаючись на те, що з жовтня 2011 року по день смерті свого батька вони мешкали разом за адресою мешкання батька, а саме в квартири № 43 в будинку № 33 по вул. 40-річчя Перемоги в смт Таїрове Овідіопольського району Одеської області, вважав, що він прийняв спадщину, у зв"язку з чим у встановлений законом строк не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Після спливу встановленого законом строку для прийняття спадщини, заявник звернувся до Овідіопольської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті його батька, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв"язку з пропуском строку прийняття спадщини. На підставі викладеного вище [PERSON] в заяві просить суд встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] в судове засідання не з"явився, але звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з"явився. Дослідивши матеріали справи суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Так судом встановлено, що 12 липня 2012 року помер [PERSON] Заявник [PERSON] є сином померлого 12 липня 2012 року [PERSON] Як вбачається з копії [PERSON], складеного депутатом Таїровської селищної ради та секретарем Таїровської селищної ради, заявник [PERSON] постійно проживав зі своїм батьком [PERSON] по день смерті батька за адресою: квартира № 43 в будинку № 33 по вул. 40-річчя Перемоги в смт Таїрове Овідіопольського району Одеської області. З урахуванням обставин справи та на підставі наявних у справі доказів, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

У жовтні 2016 року\~\~заявниця звернулась до суду із зазначеною вище заявою та просила суд визнати її сина [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] недієздатним, встановивши над ним опіку; призначити [PERSON], [INFO], уродженку селища Овідіополь Овідіопольського району Одеської області опікуном над [PERSON] В обґрунтування заяви заявниця зазначала, що її син [PERSON], [INFO] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад здоров'я, внаслідок чого нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що змушує заявницю звернутися із даною заявою до суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заявниця в судове засідання не зявилась, але звернулася до суду із заявою, відповідно до якої заяву підтримує, просить суд її задовольнити та розглянути справу у її відсутність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник зацікавленої особи в судове засідання\~\~не зявився, але від Дальницької сільської селищної ради на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Ознайомившись із заявою, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: Заявниця [PERSON] є матір"ю [PERSON], [INFO]. Вони разом зареєстровані та мешкають за адресою:вул. [PERSON],67, с. Грибівка Овідіопольського району одеської області. Відповідно ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Згідно вичновку судово-психіатричної експертизи № 56 від 15.02.2017 року [PERSON], [INFO] страждає на на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді "Шизофренії параноідної, безперервний тип перебігу, зі стабільним змішаним дефектом", що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує встановлення опіки. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно із ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, заявниця є матір"ю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, та проживає разом з ним. Згідно з наявним в матеріалах справи поданням Дальницької сільської ради №1036 від 17.10.2016 року, Дальницька сільська рада а клопоче про призначення опікуном над [PERSON], у разі його визнання недієздатним,\~ його матір [PERSON] З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявниця [PERSON] може бути призначена опікуном недієздатного сина [PERSON] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним та визначення [PERSON] опікуном. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою, посилаючись на те, що 12.11.21014 року між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу автомобіля FORD SCORPIO, 1985 року випуску, відповідно до якого позивач продав відповідачу зазначений автомобіль за суму у розмірі 22000 гривень. Відповідач в рахунок купівлі зазначеного автомобіля сплатив позивачеві суму у розмірі 7420 гривень, при цьому залишок заборгованості не повернув. На підставі викладеного позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача борг у розмірі недоплаченої суми у розмірі 17314,47 гривень, з урахуванням індексу інфляції та трьох процетів річних. Позивач в судове засідання не з"явився, але звернувся до суду із заявою про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з"явився. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Так судом встановлено, що 12.11.21014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу автомобіля FORD SCORPIO, 1985 року випуску, відповідно до якого позивач продав відповідачу зазначений автомобіль за суму у розмірі 22000 гривень, що підтверджується розпискою. Відповідач в рахунок купівлі зазначеного автомобіля сплатив позивачеві суму у розмірі 7420 гривень, при цьому залишок заборгованості не повернув, що позивачем не оспорюється. У зв"язку з невиконанням відповідачем обов"язку щодо сплати повної вартості товару, обумовлену сторонами. у відповідача перед позивачем виник борг у розмірі 17314,47 гривень, з урахуванням індексу інфляції та трьох процетів річних, що підтверджується розрахунком заборгованості. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

У жовтні 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що 08 листопада 2014 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. Позивачка посилаючись на те, що на час відкриття спадщини вона проживала разом зі спадкодавцем, вважала, що прийняла спадщину. Але після спливу шестимісячного строку після відкриття спадщини позивачка звернулася до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті її матері, але нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв"язку з пропуском строку прийняття спадщини. На підставі викладеного вище, посилаючись на свою юридичну необізнаність, позивачка просить суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини, відкритої після смерті її матері. Позивачка в судове засідання не з"явилася, але звернулася до суду із заявою про підтримання позову, який просила розглянути у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Так судом встановлено, що 08 листопада 2014 року померла [PERSON] Позивачка [PERSON] є донькою померлої 08 листопада 2014 року [PERSON] Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Суд вважає, що причина пропуску строку [PERSON] прийняття спадщини, а саме її юридична необізнаність, є поважною, у зв"язку з чим вважає за можливе поновити позивачці строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved