Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

01 вересня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із даним позовом, де просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору № б/н від 02.08.2007 року у розмірі 40 225,17 грн. та судові витрати. 02 червня 2017 року від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява, де позивач просить стягнути з відповідача, [PERSON], заборгованість за вищезазначеним кредитним договором станом на 31.03.2017 року у розмірі 106 000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.08.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому, погодили, що кредитний ліміт [PERSON] має право зменшити або збільшити в будь-який момент. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Свої зобовязання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує, у звязку із чим станом на 31.03.2017 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 106000,00 грн., з яких: 24925,80 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 81074,20 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Від останньго надійшла заява про закінчити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надавши суду свої письмові заперечення на позовну заяву, у яких просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. При цьому, зазначає, що дійсно 02.08.2007 року взяв кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, він вважає, що повністю розрахувався з банком так як строк дії картки давно закінчився. Позивач не звертався до нього з претензією з приводу погашення простроченого кредиту, а останні платежі, які він здійснив у серпні 2015 року в розмірі 20600 грн. та 2400 грн. на його думку, повинні були повністю погасити заборгованість перед банком по розміру кредиту у 2500 грн. та відсотками, які не могли бути більшими за кредит. Також в порушення вимог закону банк в односторонньому порядку змінює розмір процентної ставки з 36,00% на 30,00% - у січні 2013 року, з 30,0% на 34,8% у вересні 2014 року, з 34,8% на 43,2% у квітні 2015 року. До того ж позивач надав до суду витяги з Умов та правил надання банківських послуг, які відповідачем не підписані. Тобто, відсутні докази того, що саме з цими умовами і саме в цій редакції позивач ознайомив відповідача при виникненні відносин між ними. Оскільки, всупереч посиланням позивача на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ відсутні «Умови та правила надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою» передбачені на 02.08.2007р., а з найбільш ранніх маються лише договори станом на 01.04.2012 року. Такі тарифи не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору. Надані позивачем розрахунки заборгованості не є належними та допустимими доказами наявності цивільно-правових відносин між сторонами у справі, оскільки по суті є калькуляцією, якою позивач обґрунтовує розмір своїх вимог. Виписки по кредитному рахунку, надані позивачем також не можуть бути розцінені як належні докази, оскільки не містять відомостей по картці №4149605352888175. Довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] містить явні розходження, має дату яка є більш ранньою ніж дата, вказана у заяві на отримання кредиту відповідачем тому не може, на думку відповідача, як і інші докази, надані позивачем бути належними та допустимими доказами щодо існування факту непогашеної заборгованості по кредиту відповідачем [PERSON] Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 02.08.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку відповідно умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 2500,00 грн. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 36,00% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому, погодили, що кредитний ліміт [PERSON] має право зменшити або збільшити в будь-який момент відповідно до п.3.2, п.3.3. Умов та правил надання банківських послуг./а.с.13/ Піблічне Акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного Товариства [PERSON] «ПриватБанк». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.10). Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. /а.с.16/ Однак, зобовязання за кредитним договором відповідач належним чином не виконує. У звязку із чим, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 31.03.2017 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 127407,41 грн., з яких: 24925,80 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 100481,61 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 20000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. При цьому позивач, не просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість. Позивач на свій розсуд зменшив її розмір та просить стягнути з відповідача лише 24925,80 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 81074,20 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, Всього 106 000,00 грн. [PERSON] суду розрахунок заборгованості. Згідно із частинами першою, другою\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обовязки відповідно до договору. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Таким чином суд знайшов доведеним факт існування кредитних відносин між сторонами, що підтверджено належними та допустимими доказами, наданими позивачем. Що ж стосується заперечень відповідача щодо позову, то суд вважає це спробою відповідача уникнути відповідальності за неналежне виконання зобовязання. За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором станом на 31.03.2017 року в сумі 106000,00 грн., з яких: 24925,80 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 81074,20 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Відповідно до\~ст. 133,141 ЦПК України\~із відповідача на користь банку необхідно стягнути судові витрати\~\~в сумі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved