Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 8321,50 грн., посилаючись на те, що 24 лютого 2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №664/3407CLPS2, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 6884,52 грн. на строк до 24 серпня 2014 року. У порушення умов кредитного договору, відповідачка свої зобов'язання належним чином не виконала, у результаті чого станом на 06 липня 2015 року має прострочену заборгованість за кредитом на загальну суму 8321,50 грн. У звязку з цим, просить позовні вимоги задовольнити в повному обємі, також просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати. До судового засідання представник позивача не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, просив його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що в звязку з тяжким фінансовим становищем не могла сплачувати кредитні кошти, тому і виникла зазначена заборгованість, але на даний час вона сподівається розрахуватись з банком найближчим часом. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 24 лютого 2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №664/3407CLPS2, відповідно до якого відповідачці надано кредит в сумі 6884,52 грн. ТОВ «Кредекс фінанси» набуло право вимоги на підставі договору факторингу 1/15-ФКю від 08 травня 2015 року, що був укладений з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», в свою чергу ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право вимоги на підставі договору факторингу №20121017-г від 17 жовтня 2012 р., що був укладений з ПАТ "Платинум банк", котрий є первинним кредитором. Відтак позивач набув право грошової вимоги від відповідачки за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до витягу з Реєстру заборгованостей за Договором факторингу 1/15-ФКю від 08 травня 2015 року позивач набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 8321 грн. 50 коп., з яких: 6434,90 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1450,70 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 435,90 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. З питання застосування строків позовної давності, щодо нарахування пені, позивачка в судовому засіданні не зверталась. Частина 3 ст. 551 ЦК України, з урахуванням положень статті 3 ЦК України, щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він розмір значно перевищує розмір збитків. Вивчивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для застосування положень ст.. 551 ч.3 ЦК України (в контексті положень ст..3 ЦК України, ч.4 ст. 10 ЦПК України). Оскільки, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, щомісячних погашень кредиту не здійснювала, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та суду надані докази, що підтверджують існування вказаної заборгованості, тому суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачкою судових витрат підлягає задоволенню, оскільки підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved