Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

01 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]. Лучинецької сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який постійно проживав та був зареєстрований в с.Лучинець Мурованокуриловецького району Вінницької області. Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого крім іншого входить право власності на земельну ділянку площею 3,4368 га (державний акт серії ВН-ХІІІ №1006) на території Лучинецької сільської ради Мурокуриловецького району, кадастровий номер 0522883800:03:001:0016. Крім позивача, спадкоємцем за законом є її син [PERSON], який спадщину не прийняв та на неї не претендує. Проте оформити спадкові права в нотаріальній конторі вона не може, оскільки відсутні (втрачені) правовстановлюючі документи на спадкове майно. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому вона звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримує. (а.с. 2). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, натомість подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає.(а.с.18). Відповідач Лучинецька сільська рада також надала суду заяву про розгляд справи у відсутності її представника. Позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення (а.с.19). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] у с.Лучинець Мурованокуриловецького району вінницької області помер [PERSON] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить, крім іншого, право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,4368 га на території Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (державний акт серії ВН-ХІІІ №1006). Факт належності земельної ділянки [PERSON], підтверджується архівною копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН-ХІІІ №0006 від 16 липня 2002 року (а.с.11), довідкою виконавчого комітету Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району за №449 від 16.06.2014 року (а.с.10), витягом з технічної документації по складанню проектів організації території земельних часток (паїв) та заповнення державних актів на право приватної власності на землю членам ТОВ «Деметра» с.Лучинець Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с.12). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 6), свідоцтвом про одруження (а.с.8), довідкою Лучинецької сільської ради №449 від 16.06.2014 року (а.с.10) стверджується, що позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON], яка має право на спадкування. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З довідки Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області за №449 від 16.06.2014 року вбачається, що позивач зареєстрована та постійно проживала разом із спадкодавцем в [ADDRESS] (а.с.10). У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,4368 га, що розташована на території Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району позивачу [PERSON] державним нотаріусом Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с.16). З постанови державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.08.2014 року вбачається, що спадкова справа на ім'я померлого [INFO] [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 21 березня 2014 року (а.с. 9), слідує, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємиці іншим чином, окрім як через суд, вона також не може. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнають позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку як спадкоємця [PERSON].

Outcome: approved