Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

У травні 2018 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на те, що 18.01.2018, близько 17 год. 40 хв., по бульвару Шевченка, 38 в м. Києві, з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем "Subaru Forester", д.н.з. [NUMBER], сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Lexus ES 350», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та який на праві власності належить останньому. При цьому, позивачу безпосередньо внаслідок пошкодження автомобіля «Lexus ES 350» було завдано матеріальний збиток на суму 36 974 грн. 64 коп., що складає 35 675 грн. 64 коп- вартість відновлювального ремонту, 1 300 грн.- вартість послуг з проведення оцінки розміру майнової шкоди. Крім того, позивач просить стягнути судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу у сумі 5 212 грн. 20 коп. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, зокрема розмір матеріальних збитків на суму 17 473 грн. 04 коп. , понесені позивачем витрати по сплаті судового збору і витрати на правову допомогу, зазначивши, що сума завданої майнової шкоди, заявлена позивачем є завищеною. Разом з тим відзив на позов не надав, своїм правом на проведення експертизи не скористався. Судом було роз`яснено відповідачу ст. 12 ЦПК України, а саме процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.01.2018 близько 17 год. 40 хв. [PERSON], керуючи автомобілем "Subaru Forester", д.н.з. [NUMBER] в м. Києві по бульвару Шевченка, 38, здійснив зіткнення з автомобілем «Lexus ES 350», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який на праві власності належить останньому, що спричинило пошкодження транспортного засобу. Розмір збитків, завданих автомобілю «Lexus ES 350», д.н.з. [NUMBER], згідно звіту №GR-075 від 14.02.2018, складеного ТОВ «Українська експертна компанія» становить 35 675 грн. 96 коп. (а.с. 9) Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 18.01.2018 відповідач [PERSON] вину визнав. (а.с. 8) Відповідно до ст. 386 ч.2 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди. Власником автомобіля «Lexus ES 350», д.н.з. [NUMBER], є позивач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. (а.с. 25-26) Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ч.2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.ін.). З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий у свою чергу повинен подати докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Суд вважає важливими обставини на які посилається відповідач в усних запереченнях щодо невизнання в повній мірі розміру матеріальних збитків, втім не може їх врахувати виходячи з наступного. Наданий позивачем доказ на підтверждення розміру матеріальних збитків, а саме Звіт про оцінку вартості майнової шкоди, в силу вимог ст.ст. 77,78 ЦПК України є належним та допустимим та не спростовано відповідачем. Саме лише посилання на завищення розміру майнової шкоди обмежується усними поясненнями відповідача та спростовується матеріалами справи. Беручи до уваги наведені обставини, суд покладає в основу рішення про стягнення матеріальної шкоди Звіт №GR-075 від 14.02.2018, складений ТОВ «Українська експертна компанія» , який в сукупності з матеріалами поданими позивачем підтверджує обставини, які входять до предмета доказування. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Судові витрати у сумі 704 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу у сумі 5 212 грн. 20 коп. підлягають стягненню із відповідача на користь позивача, оскільки дані вимоги відповідачем були визнані та в силу вимог ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved