Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

01 листопада 2017 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач, просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], 23.01.1978р.н., який було зареєстровано 22.09.2007р. Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №913. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в 2007 році позивач познайомилась з відповідачем, створили сімю і стали проживати однією сімєю. Між сторонами були добрі стосунки, тому з часом вони вирішили зареєструвати шлюб. 22.09.2007р. сторони уклали шлюб, який було зареєстровано у Соборному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №913. Під час шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], 30.06.2009р.н. З початку 2017 року сторони проживають окремо, один від одного. Спільне життя з відповідачем не склалося. Відносини стали псуватись, почалися постійні сварки, сторони не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих питань. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Шлюб носить виключно формальний характер, спору про майно між нами не має. Позивач в судове засідання не зявилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від неї надійшла заява, у якій просить розглядати справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява, у якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст.197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 22.09.2007р. Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №913, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], 30.06.2009р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з початку 2017 року, що підтверджується позовною заявою. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved