Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

01.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання за ним, як спадкоємцем за законом, права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [INFO] року [PERSON] та складається із 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за тих підстав, що відсутні документи на ім'я померлого, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою для створення об'єкту нерухомого майна, проектно-кошторисна документація, документи, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. 16.07.2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зустрічним позовом до [PERSON], яким просили визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [INFO] року [PERSON], та складається з 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS]; за [PERSON] - право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [INFO] року [PERSON], та складається з 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріальною конторою їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи на ім'я померлого, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою для створення об'єкту нерухомого майна, проектно-кошторисна документація, документи, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. 16.07.2014 року ухвалою суду зустрічна позовна заява [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно прийнята до спільного розгляду з позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно (а.с.66). Позивач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, направивши представника з належним чином посвідченими повноваженнями. У судовому засіданні представник позивача, не обмежена у повноваженнях, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, зустрічний позов та обставини позову визнала у повному обсязі. Наслідки визнання позову їй роз'яснено відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зустрічну позовну заяву підтримали та наполягали на її задоволенні, первісний позов та обставини позову визнали у повному обсязі. Наслідки визнання позову їм роз'яснено відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України. В останнє судове засідання не з'явилися, звернувшись із заявою про розгляд справи у їх відсутність. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, 24.06.1965 року між відділом комунального господарства виконкому Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих та [PERSON] укладено договір про надання у безстрокове користування вищезазначеної земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності (а.с.13 звор., 14). Подружжям [PERSON] та [PERSON] на земельній ділянці, розташованій за адресою: [ADDRESS], побудовано житловий будинок з надвірними спорудами, які на час розгляду справи не здані в експлуатацію (а.с.11-13). Згідно ст.125 СК УРСР 1926 р. майно, нажите подружжям спільною працею в період шлюбу, вважається належним обом членам подружжя на засадах спільної власності (ст.61-65 Цивільного кодексу УРСР) в рівних частках. Інакше ж майно складає окрему власність кожного з них. Таким чином, незавершений будівництвом житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], належав в рівних частинах подружжю [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.09.2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO] року (а.с.10). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частини незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS]. Згідно витягу зі Спадкового реєстру №26334762 від 10.03.2011 року [PERSON] залишив заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] за №2523, яким все своє майно заповів [PERSON] та [PERSON] (а.с.15, 16 звор.). Відповідно до ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено будинковою книгою на житловий будинок [ADDRESS]. [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 19.03.2005 року (а.с.27, 28, 54). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.18). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частини незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS]. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Витягом із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №26334847 від 10.03.2011 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня (а.с.19, 57). Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті [PERSON] стали: син [PERSON], що підтверджено Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження за №00005724814 від 08.10.2010 року; син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого міським бюро РАЦС м. Ізмаїла 22.03.1963 року (а.с.20, 21, 58). Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено будинковою книгою на житловий будинок [ADDRESS]. [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 11.09.2008 року (а.с.27, 28, 56). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.07.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO] року (а.с.22). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частини незакінченого будівництвом житлового будинку [ADDRESS]. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 26334903 від 10.03.2011 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня (а.с24). Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті [PERSON] став син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.10.1985 року, виданим Саф'янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області (а.с.26). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 29.09.2010 року (а.с.25). 08.04.2011 року КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» виготовлена технічна документація на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.11-13). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.01.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області [PERSON] помер [INFO] року (а.с.31). Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS], та 1/2 частина незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №33853497 від 23.04.2013 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня (а.с.34). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємців за законом першої черги після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як збоку батька, так і з боку матері. Спадкоємцем за законом другої черги відповідно до ст.1262 ЦК України після смерті [PERSON] є його рідний брат [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Саф'янської сільської ради 01.10.1985 року, а також свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.08.1978 року, виданим Ізмаїльським відділом РАЦС (а.с.26, 32). Позивач [PERSON], як спадкоємець за законом другої черги після смерті спадкодавця [PERSON], у встановлений строк звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 23.04.2013 року за №1057. Письмовими відповідями Ізмаїльської державної нотаріальної контори за №2081/2-21 від 30.09.2010 року та приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON] від 15.10.2013 року за №286/2013 сторонам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи на ім'я померлого, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою для створення об'єкту нерухомого майна, проектно-кошторисна документація, документи, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва (а.с.37). 16.05.2011 року рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину, за [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частині незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS] (а.с.30). 23.10.2013 року рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS] (а.с.38). За змістом листа КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 21.07.2014 року за вих.№263 житловий будинок [ADDRESS] побудований у 1967 року, є завершений будівництвом, не підлягає прийняттю в експлуатацію та не належить до самочинного будівництва (а.с.72). Згідно з роз'ясненнями Верховного Суду України, викладеними у п.8 постанови Пленуму «Про судову практику у справа про спадкування» за №7 від 30.05.2008 року, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Пунктом 3 Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №1035 від 09.09.2009 року, який втратив чинність 02.06.2011 року, передбачалося, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, споруджені до 5 серпня 1992 року, є висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений бюро технічної інвентаризації за формою, встановленою Міністерством з питань житлово-комунального господарства за погодженням з Міністерством регіонального розвитку та будівництва, і документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані зазначені об'єкти будівництва. Порядок прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за №95 від 19.03.2013 року, який набув чинності 29.04.2013 року, встановлює процедуру та умови прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт та механізм проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, збудованих у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року (п.1 розділ І). За змістом п.2 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за №95 від 19.03.2013 року звіти про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж, складені після 05 січня 2013 року, є чинними при поданні документів для прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, збудованих у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року та громадських будинків I і II категорій складності, які збудовані до 12 березня 2011 року. Згідно з п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року за №127, не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року. Стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року за №1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Відтак, враховуючи, що спадковий житловий будинок з надвірними спорудами завершений будівництвом у 1967 році, відповідно, не підлягає введенню в експлуатацію та не є самочинним будівництвом, а також зважаючи на те, що іншої форми захисту прав на спадкове майно, окрім визнання права власності на нього, позивачі не мають, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Приймаючи до уваги, що іншої форми захисту прав на спадкове майно, окрім визнання права власності на нього, сторони не мають, а також ту обставину, що вони безумовно визнали позови і їх визнання не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved