Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У лютому 2020 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 03.11.2010 року. Позовна заява мотивована тим, що 03 листопада 2010 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», і [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписані нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають договір про надання банківських послуг. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами. Проте, відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 10.12.2019 року утворилась заборгованість на загальну суму 31 222,63 грн, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту - 19 054,95 грн, заборгованості по відсотках, нарахованих на підставі ст.625 ЦК, - 3202,81 грн, заборгованості по пені - 7001,89 грн, а також штрафу 500 грн +1462,98 грн. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач [PERSON] письмового відзиву на позов не подала, у заяві від 26.06.2020 року висловила свою незгоду із розміром боргу, вказавши, що не розуміє наданих банком розрахунків та просить врахувати ту обставину, що вона скористалась кредитними коштами в меншому розмірі ніж вже повернула банку. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 21 лютого 2020 року. Того ж дня до міграційної служби скеровано запит про місце реєстрації відповідача. 25.03.2020 року отримано повідомлення про адресу реєстрації відповідача. 25.03.2020 року відкрито провадження у справі. Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 24.04.2020 року. 24.04.2020 року судовий розгляд відкладений на 19.05.2020 року на підставі п.3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України про продовження строків подання відзиву на строк дії карантину. 19.05.2020 року судовий розгляд відкладено на 10.06.2020 року згідно заяви відповідача про намір скористатись правничою допомогою. 28 травня 2020 року від відповідача надійшла заява про витребування доказів - виписки про рух коштів на рахунку. Ухвалою від 29.05.2020 року клопотання задоволено, витребувані у позивача докази у виді виписки з рахунку. 10.06.2020 року судовий розгляд відкладено на 26.06.2020 року у зв`язку із заявою відповідача скористатись можливістю ознайомитись з наданими банком виписками по рахунку, оскільки оплатити кошти адвоката для участі у судовому процесі вона не має можливості, користується лише разовими консультаціями, самостійно виховує трьох неповнолітніх дітей, її чоловік помер, живе за рахунок господарства. При відкладенні судового розгляду суд керувався тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 зі змінами від 16.03.2020 № 215 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 12.03.2020 до 03.04.2020 на усій території України встановлено карантин. Відповідно до Рекомендацій Ради суддів України щодо встановлення особливого режиму роботи судів України задля убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, затверджених рішенням Ради суддів України №19 від 17.03.2020р., громадянам та іншим особам рекомендовано: всі необхідні документи (позовні заяви, заяви, скарги, відзиви, пояснення, клопотання тощо) надавати суду в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі "Електронний суд", поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку; учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; утриматися від відвідування приміщення суду, особливо за наявності захворювання (слабкість, кашель, задуха, утруднення дихання тощо). Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239 затверджено зміни, що вносяться до актів Кабінету Міністрів України, відповідно до яких, зокрема, продовжено карантин до 24.04.2020 та запроваджено режим надзвичайної ситуації на всій території України. Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 №291 затверджено зміни, що вносяться до актів Кабінету Міністрів України, відповідно до яких, зокрема, продовжено карантин до 11.05.2020. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2020 року №392 продовжено термін дії карантину до 22.06.2020 року. 26.06.2020 розгляд справи проведено у відсутності сторін, відповідно до поданих клопотань. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось на підставі ч.2 ст.247 ЦПК. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 03 листопада 2010 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. У заяві приєднання [PERSON] засвідчила своїм підписом те, що заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить договір про надання банківських послуг, виявила намір отримати платіжну кредитну картку «Універсальна», бажаний ліміт 4000,00 грн. Позивачем також надано суду підписану відповідачем довідку про умови кредитування за карткою «Універсальна» «30 днів пільгового періоду», згідно якої тип кредитної лінії - відновлювальний, базова ставка в місяць у валюті кредиту UAH-3%, розмір щомісячного платежу 7% від заборгованості, строк щомісячного платежу - до 25 числа місяця наступного за звітним, визначений розмір комісії за зняття готівки, комісії за несвоєчасне повернення заборгованості - 1% від загальної суми заборгованості, процентна ставка за несанкціоноване перевищення ліміту - 4,5%, комісія за безготівковий платіж - 2%. Будь-яких інших Умов та Правил кредитування та Тарифів відповідач не підписувала. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] на підставі кредитного договору від 03.11.2020 року були видані кредитні картки : -03.11.2010 терміном дії до 07.2014 ( [NUMBER]), -09.10.2014 терміном дії до 09.2018 ( [NUMBER]), -26.09.2018 терміном до 08.2022 ([NUMBER]). Банком відповідачу встановлювався кредитний ліміт: -з 03.11.2010 в розмірі 3 000 грн, -з 23.12.2010 в розмірі 3 600 грн, -з 21.01.2011 в розмірі 4 200 грн, -з 23.02.2011 в розмірі 5 000 грн, -з 19.03.2011 в розмірі 6 000 грн, -з 21.06.2011 в розмірі 8 000 грн, -з 17.08.2017 в розмірі 10 000 грн, -з 19.07.2018 в розмірі 0 грн. Тобто з 19.07.2018 року відповідач не мала фактичної можливості користуватись кредитними коштами через відсутність кредитного ліміту, а перевипуск картки здійснено лише з метою нарахування заборгованості по кредитному договору та внесення відповідачем платежів. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість за кредитним договором станом на 10.12.2019 року становить 31 222,63 грн та складається з : - 19 054,95 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту, - 3202,81 грн заборгованості по відсотках, нарахованих на підставі ч.2 ст.625 ЦК - 7001,89 грн пені - штрафів 500 грн +1462,98 грн. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на таке. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Розмір процентів та порядок їх сплати визначається в договорі залежно від кредитного ризику, попиту, пропозиції, строку кредитування, розміру облікової ставки та інших факторів ) ст.1056-1 ЦК в редакції чинній на час виникнення правовідносин). Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Одним із видів договору є договір приєднання. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, споживач ознайомлений з ними та погодився на їх застосування, особливо коли ці Умови та Тарифи постійно змінюються. Згідно зі статтею 525, частиною першою статті 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частин першої, третьої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною другою статті 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. За правилами частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, сторони повинні досягти згоди щодо розміру пені, штрафу, умов їх нарахування, а також щодо розміру процентів за ч.2 ст.625 ЦК України, якщо вони відмінні від 3% річних визначених законодавством. Позивач обґрунтовуючи у цій справі право вимоги заборгованості посилався на заяву-анкету, витяг з Умов і правил надання банківських послуг в ПАТ «ПриватБанку», довідку про умови кредитування як невід`ємні частини кредитного договору. При цьому, матеріали справи не містять підпису відповідача на долучених до позову Умовах та Тарифах, а довідка про кредитування не містить конкретних умов нарахувань та не відповідає фактично застосованим банком ставкам. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені, штрафів, відсотків за ст.625 ЦК за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Тарифи та Умови, довідка про умови кредитування не можуть розцінюватися як договір приєднання. Що стосується тіла кредиту Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України) Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). На позивача у цій справі покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру заборгованості за тілом кредиту. Як убачається з наданої позивачем анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, остання не містить суми виданого кредиту, будь-яких даних щодо виду та строку дії кредитної картки, у анкеті-заяві зазначено лише прізвище, адресу, особисті дані позичальника. На підтвердження суми боргу позивачем надано суду виписку по рахунку, з якої вбачається, що [PERSON] вперше скористалась кредитними коштами 05.11.2010 року, постійно здійснювала операції по зняттю та поверненню коштів, останнє зняття коштів мало місце 18.09.2017 року, а останній платіж на повернення боргу - 05.02.2019 р. Загальна сума використаного кредиту - 29181,04 грн, на повернення кредиту [PERSON] внесено 39 232,00 грн. При цьому Банк самостійно проводив списання процентів по ч.2 ст.625 ЦК, пені, відсотків за використання кредитного ліміту, страхових платежів, збільшуючи суму заборгованості, що не відповідає умовам кредитування. Позивачем не надано суду інших доказів на підтвердження заявленої до стягнення суми боргу по тілу кредиту, тому ці вимоги є недоведеними і задоволенню не підлягають. У задоволенні позову необхідно відмовити повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у позову залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed