Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

У серпні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської облсті з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Юрій Назирович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович, Акціонерне товариство «Оксі Банк», в якому просила суд: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 20 липня 2018 р., вчинений третьою особою, зареєстрований в реєстрі за №1790 про стягнення з позивачки на користь відповідача суми боргу у розмірі 4\~261 892 грн., шляхом звернення стягнення на земельну ділянку, площею 0,1600 гектара/кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що документами, поданими відповідачем третій особі - нотаріусу, які стали підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, не доведено факту безспірності заборгованості у зв`язку із наявністю на час вчинення виконавчого напису судового спору щодо розміру заборгованості, неотриманням позивачем повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень. Крім того, відповідач включив у суму боргу до стягнення платежів по кредиту, по яким сплинула позовна давність, а сам розрахунок боргу, вчинений відповідачем, є необґрунтованим, фактично, виконавчий напис вчинений за період більший, ніж три роки, що суперечить вимогам закону. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо, позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 серпня 2019 року відкрито провадження по справі призначено підготовче судове засідання. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові та подала письмове клопотання про відмову від частини позовних вимог, щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Представник відповідача у судове засідання з`явилася, позов визнала, просила вимоги позивача задовольнити. Проти клопотання про відмову від частини позовних вимог не заперечувала, просила задовольнити. Треті особи, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, в судові засідання не з`явились, про поважність причин неявки в судові засідання своїх представників не повідомили. Приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Бадахов Ю.Н.\~направив до\~суду письмові\~пояснення у\~який пояснив\~те,\~щооскільки вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається лише за фактом подання стягувачем документів, спірний виконавчий напис вчинений ним з дотриманням встановленої для цього процедури. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на\~яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши\~докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 26 грудня 2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , було укладено кредитний договір №014/1179/82/1145 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до умов якого [PERSON] було надано у користування грошові кошти у розмірі 50000,00 дол. США, зі сплатою процентів за користування кредитом 14,00 % річних та з остаточною датою повернення - 26 грудня 2016 року. 26.12.2006 р. між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] , як майновим поручителем було укладено Договір іпотеки до кредитного договору № 014/1179/82/1145 від 26.12.2006 р. (далі - Кредитний договір), позичальником за яким виступає [PERSON] . Згідно п. 1.1 Договору іпотеки виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором забезпечується предметом іпотеки, яким виступає нерухоме майно, що належить Позивачу на праві приватної власності, а саме земельна ділянка загальною площею 0,1600 га, кадастровий номер 3222457401:02:005:0004, розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Оскільки, позивач умови кредитного договору належним чином не виконала, утворилася заборгованість, з метою стягнення якої в липні 2018 р. відповідач звернувся до третьої особи (нотаріуса) із заявою про вчинення виконавчого напису на кредитному договору. Третя особа нотаріус [PERSON] на підставі цієї заяви та доданих до неї документів, 20 липня 2018 року вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1790 про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми боргу у розмірі 4\~261\~892, 08 грн., шляхом звернення стягнення на земельну ділянку, площею 0,1600 гектара, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду,\~який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі. ст.\~87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на\~підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Порядок вчинення виконавчих написів визначено Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012р. №296/5\~(далі по тексту - Порядок). Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 гл. 16 Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться\~у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 №1172\~(далі по тексту - Перелік). Згідно зі\~ст. 89 Закону України «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Пунктом 2.3 гл. 16 Порядку визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, що викладена у постанові від 05 липня 2017р. у справі №6-887цс17, з урахуванням приписів ст. ст.\~15,\~ 18 ЦК України, ст. ст.\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання\~стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст. ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Водночас, враховуючи те, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.05.2009 р. у справі № 2-1606/9 позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] було задоволено частково та стягнуто заборгованість за Кредитним договором на загальну суму 678 480,40 грн., включаючи проценти за користування кредитом та штрафні санкції, спростовується факт безспірності суми заборгованості. Окрім того, 10 грудня 2014р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Так, варто наголосити на тому, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних\~інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». З врахуванням наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні підтвердилась та обставина, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема, ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999р., оскільки, вчинений не на передбаченому Переліком борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, та відсутні докази безспірності заборгованості, а тому не підлягає виконанню. З приводу розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Оскільки від\~позивача 13.11.\~2019\~року [PERSON] надійшлазаява про\~відмову від\~частини позовних\~вимогз приводу понесених судових витрат. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про закриття провадження по справі у частині позовних вимог про стягнення з Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (код в ЄДРПОУ 14305909) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) понесені судові витрати у розмірі 1152, 60 грн.,\~у зв`язку\~із відмовою позивача\~від частини позовних вимог. У відповідності до ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. При цьому\~ч.\~2\~ст.\~256\~ЦПК України\~передбачено наслідки закриття\~провадження у\~справі,\~уразі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. Такимчином суд приходить до висновку щодо задоволення заяви позивача [PERSON] з підстав п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Outcome: approved