Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до МРП «Бахмацьке» Чернігівської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок, в якому просив визнати незаконним наказ № 20-ЛС від 22.11.2013 року про його звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України; поновити його на роботі на посаді єгеря МРП «Бахмацьке» з 22.11.2013 року; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.11.2013 року по день постановлення рішення та моральну шкоду в сумі 1000 грн. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] працював на посаді єгеря МРП „Бахмацьке" та наказом № 20-ЛС від 22.11.2013 року був звільнений з роботи за п.4 ст. 40 КЗпП України (за прогул без поважних причин), в якому зазначено, що 26.10.2013 року [PERSON] був відсутній на роботі протягом усього робочого часу. Вважає звільнення його з роботи незаконним, оскільки 26.10.2013 року була субота, тобто вихідний день при п'ятиденному робочому тижні, наказ про роботу у вихідний день 26.10.2013 року йому не оголошувався. Цього дня він знаходився в мисливських угіддях МРП „Бахмацьке" в обходах № 1, № 9 та № 11, що займають площу близько 10000 га, з 06:00 ранку до 18:00 години, користуючись власним транспортом. Акт про відсутність його на роботі 26.10.2013 року складено в приміщенні МРП „Бахмацьке", фактично на угіддя ніхто не виїжджав і директор йому в цей день не телефонував. Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11 січня 2014 року в задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, прийнятим при неповному з'ясуванні обставин справи та невідповідності висновків суду. Апелянт зазначає, що своє звільнення з роботи вважає незаконним, оскільки 26.10.2013 року була субота - вихідний день при п'ятиденному робочому тижні, що підтверджується наказом від 01.11.2010 року № 11-ЛС про прийняття його на роботу. Апелянт вважає, що судом не було з'ясовано, де ж саме складався акт про відсутність його в угіддях обходу № 11 з 09:00 до 16:00 години - чи в с. Григоровка, чи то в с. Рубанка, і при цьому свідок [PERSON] вказує на те, що акт складався з урахуванням його відсутності на робочому місці з 9.00 до 16.00 години, а свідок [PERSON] зазначає, що акт відносно нього складався у зв'язку з відсутністю його на робочому місці протягом часу з 09:00 до 13:00 години. Також, судом безпідставно проігноровано та не взято до уваги свідчення [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які вказували на те, що бачили його о 07.00 в угіддях поблизу м. Батурин. У запереченнях на апеляційну скаргу МРП „Бахмацьке" ЧОР УТМР просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його адвоката, які просили задовольнити апеляційну скаргу, представника відповідача та третьої особи, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову [PERSON] Відмовляючи в задоволенні позову [PERSON] суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні позивача з роботи відповідачем в повному обсязі були дотримані вимоги чинного законодавства. Проте з таким висновком місцевого суду не може погодитись апеляційний суд, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи та суперечить вимогам чинного законодавства. Судом по справі встановлено, що згідно наказу № 11-ЛС від 01.11.2010 року [PERSON] був прийнятий на посаду єгеря МРП «Бахмацьке» ЧОО УТМР із скороченим чотирьохгодинним робочим днем із закріпленням за ним мисливських угідь обходу № 11 (а.с. 23). Відповідно до наказу МРП «Бахмацьке» ЧОО УТМР № 1-ОД від 23.08.2013 року в зв'язку з відкриттям сезону полювання 2013 року, з метою більш ефективного ведення мисливського господарства, контролю дотримання правил полювання та охорони мисливських угідь на сезон полювання з 26.10.2013 року по 26.01.2014 року, тимчасово встановлено слідуючий режим роботи єгерського складу підприємства: суботу та неділю вважати робочими днями, понеділок та вівторок - вихідними. З даним наказом [PERSON] був ознайомлений, що підтверджується його підписом на наказі (а.с. 30). Згідно з наказом МРП «Бахмацьке» ЧОО УТМР № 6-ОД від 23.10.2013 року та Додатком № 1 до нього режим роботи єгерського складу із 26.10.2013 року, зокрема, для єгерів з чотирьохгодинним робочим днем в п'ятницю із 9-00 до 13-00 в адмінбудівлі для вирішення та впровадження паперової документації. Режим роботи в середу, четвер, суботу та неділю для єгерів починається в 9-00 та закінчується в 13-00. В ці дні єгер повинен знаходитись в угіддях свого обходу. З даним наказом [PERSON] був ознайомлений, що підтверджується його підписом (а.с. 29). В матеріалах справи (а.с. 27) мається копія доручення № 11718 від 25.10.2013 року Бахмацького РВ УМВС України в Чернігівській області, згідно якого було заплановано проведення рейдів з представниками УТМР, зокрема 26.10.2013 року з 8.00 год. до 16.00 год. в с. Фастовці, с. Зеленівка, с. Білі Вежі, с. Григорівка наступними працівниками [PERSON] - ст. групи (дільничний інспектор Бахмацького РВ УМВС), [PERSON], [PERSON] - єгеря УТМР. Відомості про ознайомлення єгерів з даним дорученням в матеріалах справи відсутні. В акті від 26.10.2013 року, місцем складання якого зазначено с. Рубанка, вказано, що єгер [PERSON] був відсутній в угіддях свого обходу № 11 з 9-00 до 13-00 без поважної на те причини. Дати письмові пояснення відмовився (а.с. 24). Акт складений директором МРП «Бахмацьке» ЧОО УТМР Дзюбою С.І., в присутності єгеря [PERSON] та двох працівників міліції [PERSON] і [PERSON] (а.с. 24). Факт відсутності на робочому місці 26.10.2013 року зафіксований у табелі обліку робочого часу по підприємству (а.с. 4). В поясненнях на ім'я директора МРП «Бахмацьке» Дзюби С.І., наданих [PERSON] 22.11.2013 року, останній зазначив, що 26.10.2013 року, від знаходився в мисливських угіддях в обходах №№ 1, 9, 11 з 6.00 до 18.00 год., користуючись власним транспортом. Наказом МРП «Бахмацьке» ЧОО УТМР № 20-ЛС від 22.11.2013 року [PERSON] звільнено з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України (за прогул без поважних причин) (а.с. 26), при цьому в наказі зазначено, що 26.10.2013 року [PERSON] був відсутній без поважних причин протягом усього робочого часу; згідно акту від 26.10.2013 року [PERSON] не проводив охорону угідь закріпленого обходу разом із дільничним інспектором РВ УМВС [PERSON], що було зазначено в дорученні Бахмацького РВ УМВС № 11718 від 25.10.2013 року. З наказом [PERSON] не погодився, про що на наказі залишив свій підпис. Згідно з п. 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Апеляційний суд вважає, що [PERSON] з посади єгеря було звільнено незаконно зважаючи на наступне. З показів свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що останні у групі з директором МРП Дзюбою С.І. та працівником міліції [PERSON] з 08:00 години ранку здійснювали об'їзди по району, а саме - с. Стрільники, с. Фастовці, с. Григоровка, с. Рубанка, с. Гайворон та с. Голінка, що передбачає значну затрату часу, і лише після цих об'їздів вони поїхали в обходи № 9 та № 11, де не знайшли єгеря [PERSON] Апеляційний суд критично відноситься до акту від 26.10.2013 року про відсутність позивача на робочому місці, оскільки з показань вищезазначених свідків, за підписом яких його складено, не підтверджується часовий проміжок відсутності позивача на робочому місці, враховуючи, що обсяг угідь обходу № 11, закріплених за [PERSON], являє собою лісові масиви з територією близько 10000 га, а зазначена група осіб з 08:00 години ранку здійснювали вищевказані об'їзди по району та двох обходах, що виключає можливість зафіксувати відсутність [PERSON] в угіддях його обходу № 11 саме з 9-00 до 13-00 години. Крім того, зважаючи на обставину складання акту за відсутності [PERSON], є незрозумілим, яким чином позивач відмовився від дачі письмових пояснень на момент складання акту, про що в ньому зазначено. Слід також зауважити, що суд першої інстанції не звернув уваги і на ту обставину, що в матеріалах справи відсутні дані щодо ознайомлення позивача із дорученням Бахмацького РВ УМВС про проведення рейдів під час полювання на диких парнокопитних тварин 26.10.2013 року, наказ по підприємству відповідача щодо проведення рейду 26.10.2013 року не видавався і відповідні групи підприємством не створювались. Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд знаходить недоведеним факт прогулу позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] про визнання незаконним наказу № 20-ЛС від 22.11.2013 року про його звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України та поновлення на роботі на посаді єгеря підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Середньоденна заробітна плата позивача становить 18 грн. 44 коп. (а.с. 21). З МРП «Бахмацьке» ЧОО УТМР на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22 листопада 2013 року по 27 лютого 2014 року, що становить 70 робочих днів, в розмірі 1290 грн. 80 коп. (18,44 х 70). Апеляційний суд погоджується з доводами позивача про те, що незаконним звільненням з роботи йому заподіяно моральної шкоди, яка полягає в порушенні нормального способу життя та виходячи з положень ст. 237-1 КЗпП України і з урахуванням характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, вини відповідача та інших обставин, що мають істотне значення для справи, а також виходячи із засад розумності, справедливості та виваженості, апеляційний суд вважає, що розмір морального відшкодування позивачу належить визначити в сумі 300 грн. Таким чином, рішення суду першої інстанції, на підставі ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення позову [PERSON] На підставі ч.ч. 1, 3, 5 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1096,20 грн. (730,80 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції та 365,40 грн. за розгляд справи в апеляційній інстанції).

Outcome: partial