overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

01.06.2020 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до засновника друкованого засобу масової інформації Товариства з обмеженою відповідальністю «Субота плюс» про захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування заяви зазначено, що в позовній заяві було зазначено, що з поданням даного позову позивач поніс та очікує понести судові витрати у зв`язку із розглядом справи, а саме: витрати по сплаті судового збору, згідно квитанцій; витрати на правову допомогу. Розмір гонорару адвокатського бюро «Адвокатська контора Козаря» за надання правничої допомоги [PERSON] розраховується з урахуванням витраченого часу. Вартість однієї години із надання правничої допомоги складає 250 грн. Кількість витраченого часу який витрачається адвокатським бюро на надання правової допомоги та вчинення певних дій узгоджений із позивачем шляхом підписання відповідної додаткової угоди. Загальна кількість витраченого часу визначається у «Акті про надання АДВОКАСЬКИМ БЮРО правової допомоги КЛІЄНТУ». На момент звернення із позовом до суду позивачем витрачено 5000 грн. на правничу допомогу (не є кінцевою). 29.05.2020 року позивачем було додатково сплачено гонорар адвоката що підтверджується АКТОМ від 29.05.2020 та квитанцією до прибуткового касового ордеру. Крім цього позивач під час розгляду справи поніс витрати по сплаті лінгвістичної експертизи 14014 грн., що підтверджується листом експертної установи. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

01.06.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.02.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 149. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що з 18.02.2005 року сторонни перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, між сторонами почали виникати сімейні негаразди, які перейшли у сварки та скандали, що були викликані різністю характерів. При вирішенні побутових питань сторони не могли досягти згоди, у зв`язку з різним відношенням до життя, різними підходом до ведення домашнього господарства, внаслідок чого позивач та відповідач постійно перебували в напруженому стані. На даний момент сторони не підтримують шлюбних відносин, у кожного окреме господарство та роздільний бюджет. Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. 18.02.2005 р. між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 149. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України , шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка . Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності із ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом було встановлено, що сторони припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини, тобто судом достовірно встановлено, що сім`я сторін перестала фактично існувати. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивача, доказів, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, які б спростовували позовні вимоги відповідачем суду надано не було, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

01.06.2020 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, який обгрунтував так. 02.06.2015 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Синевирської сільської ради за актовим записом №16. Від шлюбу у сторін народилась одна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося. Сторони спільно не проживають як одна сім`я вже більше року та не можуть віднайти взаємопорозуміння між собою. Шлюб існує формально. Позивач, покликається на вимоги ст.ст.110-113 СК України, просить шлюб укладений між ним та відповідачкою розірвати. Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.07.2020 розгляд справи за позовом [PERSON] ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачка [PERSON] подала суду заяву про визнання позову в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу з позивачем. Позивач станом на 10.08.2020 не подав суду заяву про відкликання позову чи залишення позову без розгляду. Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов [PERSON] задовольнити, виходячи з такого. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 02 червня 2015 року у виконкомі Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, про що зроблений відповідний актовий запис за № 16. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] ; дружини - [PERSON] вказав, що він з відповідачкою спільно не проживає, шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї не підтримує більше року. Дані обставини визнані відповідачкою. Спору про поділ спільного майна, набутого за час шлюбу, між сторонами не має. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. За наведених обставин, суд, вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки жодна сторона не бажає примирення у шлюбі. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України. Судових витрат до стягнення чи повернення позивачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

01.06.2020 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, який обгрунтував так. 09.10.2013 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Негровецької сільської ради за актовим записом №12. Від шлюбу у сторін народилась одна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося. Сторони спільно не проживають як одна сім`я вже більше року та не можуть віднайти взаємопорозуміння між собою. Шлюб існує формально. Позивач, покликається на вимоги ст.ст.110-113 СК України, просить шлюб укладений між ним та відповідачкою розірвати. Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.07.2020 розгляд справи за позовом [PERSON] ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачка [PERSON] подала суду заяву про визнання позову, наполягає на розірванні шлюбу з позивачем. Представник позивача [PERSON] - адвокат Микулін М.М. подав суду заяву, в якій вказує, що сторона позивача заявлений позов підтримує, просить такий задовольнити. Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов [PERSON] задовольнити, виходячи з такого. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 09 жовтня 2013 року у виконкомі Негровецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, про що зроблений відповідний актовий запис за № 12. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] ; дружини - [PERSON] . Позивач вказав, що він з відповідачкою спільно не проживає, шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї не підтримує більше року. Дані обставини визнані відповідачкою [PERSON] . Спору про поділ спільного майна, набутого за час шлюбу, між сторонами не має. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. За наведених обставин, суд, вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки жодна сторона не бажає примирення у шлюбі. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України. Судових витрат до стягнення чи повернення позивачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

01.06.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. Ухвалою судді від 09.06.2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач та третя особа не з`явились, звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутністю, просять стягнути аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частину доходів відповідача до закінчення навчання. Відповідач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову та стягнення аліментів не заперечує. У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття, але продовжує навчатися на денній формі навчання в Київському університеті культури - відокремленому підрозділі «Дніпровський факультет менеджменту і бізнесу Київського університету культури» за спеціальністю «Дизайн». Строк закінчення навчання до 30.06.2023 року. [PERSON] є неодруженим, власних доходів не має, проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні, стан здоров`я - задовільний. Відповідач є працездатний, працює в ТОВ «Запорізький завод кольорових металів» має регулярний дохід у вигляді заробітної плати. Розмір аліментів, які позивачка просить стягнути на її користь, відповідачем не оспорений. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів, суд враховує розмір установленого законодавством прожиткового мінімуму, який повинні забезпечувати дитині обидва батьки, стан здоров`я і матеріальне становище сторін та дитини та інші обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини доходу щомісяця, до закінчення навчання, а саме до 30.06.2023 року. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

01.06.2020 року [PERSON] звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинені по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.07.2020 відкрито провадження у справі. В судове засідання позивач не з`явився, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.01.1975 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Таким чином, суд вважає, що їх сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

01.06.2020 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В направленому на адресу суду позові позивачка [PERSON] зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2011 року. Мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] 2012 року народження. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просить розірвати, на примирення не згодна, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, але направила на адресу суду заяву про проведення розгляду справи у її відсутність. Позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але направив на адресу суду заяву з якої вбачається, що позов ним визнається, але справу він просить розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO] (а.с.6). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, своєї згоди на примирення не надала, а відповідач не висловив заперечень проти розірвання шлюбу позов підлягає до задоволення. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

01.06.2020 року [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 10.08.1990 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін дітей немає Позивач стверджувала, що не підтримує шлюбні відносини з відповідачем, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяв, якою позов підтримала, просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи в порядку статей 128-130 ЦПК України, про причини неявки не повідомив. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що між сторонам 10.08.1990 року укладений шлюб, зареєстрований в відділі ЗАГС виконкому Бабушкінської районної ради народних депутаті м. Дніпропетровська; актовий запис №495086. \~ \~ \~ \~ Від шлюбу у сторін дітей немає. Подружні стосунки між сторонами припинені, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім`ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім`я розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

01.06.2020 року директор КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» звернулася в суд з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON]. Заява мотивована тим, що останній 31.05.2020 року поступив в КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» за направленням лікаря Рахівської РЛ [PERSON] , у зв`язку з тим, що в нього наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для оточуючих. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня. Представник КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Іванчов Є. Є.в судовому засіданні заяву підтримав та пояснив, що 31.05.2020 року [PERSON] був доставлений до обласної психіатричної лікарні для обстеження та лікування. Останній страждає на маячний розлад періоду інволюції, що являє собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Його згода на госпіталізацію на даний час відсутня. Доставлений в судове засідання [PERSON] пояснив, що психічним розладом не хворіє та не потрібно його госпіталізувати. Прокурор [PERSON] вважала заяву підставною, проти її задоволення не заперечила. Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, зокрема, заяву про госпіталізацію, висновок до медичної картки № 887 від 01.06.2020 року, копію направлення лікаря Рахівської РЛ [PERSON] , суд вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] страждає на маячний розлад періоду інволюції, що являє собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, що стверджується висновком до медичної картки. Однак, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] відмовився лікуватися в добровільному порядку. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи вищенаведене, а також те, що [PERSON] не надав усвідомленої письмової згоди на лікування в стаціонарних умовах закладу з надання психіатричної допомоги, а лікування його можливе тільки в стаціонарних умовах такого закладу, і якщо йому не буде надана психіатрична допомога, то можливе погіршення його психічного стану, що може завдати суттєвої шкоду його здоров`ю, тому суд вважає за необхідне госпіталізувати [PERSON] в заклад з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

01.06.2020 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Свої вимоги обґрунтував тим, що він є власником земельної ділянки, площею 0,056 га для індивідуального садівництва, розташовану на території Прилиманської сільської ради с/к земельна ділянка № [NUMBER] . При видачі державного акту на право власності на землю допущено помилку написанні по батькові заявника: вказано « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Оскільки неможливо виправити виявлений недолік у таких документах, заявник змушений звернутися до суду для підтвердження факту належності правовстановлюючого документу . Представник заінтересованої особи Прилиманської сільської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відзив на заяву не надав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.02.1936 року від спільного шлюбу [PERSON] (мовою оригіналу - « [PERSON] ») та [PERSON] (мовою оригіналу - « [PERSON] » народилася дитина - [PERSON] (мовою оригіналу - « [PERSON] »), що підтверджується свідоцтвом про народження. 20.09.1994 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю, площею 0,056 га для індивідуального садівництва, розташовану на території Прилиманської сільської ради с/к земельна ділянка № [NUMBER] , на ім`я - « [PERSON] .» 05.11.1996 року [PERSON] отримав паспорт громадянина України (російською мовою - « [PERSON] »), Таким чином, у Державному акті на право приватної власності на землю виданого: «на ім`я - « [PERSON] » є розбіжності із паспортом у якому зазначено: « [PERSON] ». Відповідно до положень п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; За таких обставин, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності правовстановлюючого документа заявникові який має для нього юридичне значення, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved