Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з цим позовом і зазначив, що відповідно до виконавчого листа Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 грудня 2000 року та довідок відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 19 лютого 2009 року та 26 лютого 2009 року, довідок Жмеринського МРУЮ від 0 лютого 2010 року, 30 липня 2010 року, 04 лютого 2011 року, 25 серпня 2011 року, 10 лютого 2012 року, 02 серпня 2012 року, 12 березня 2013 року, 27 серпня 2013 року, 11 березня 2014 року, 07 серпня 2014 року, 09 лютого 2015 року рішення суду про стягнення аліментів з відповідача не виконувалося у зв'язку з ухиленням останнього від сплати аліментів. Враховуючи це, а також на підставі заяв стягувача [PERSON] останній була призначена тимчасова допомога на дітей [PERSON], 1998 року народження, та [PERSON], 2000 року народження щомісячно з 01 лютого 2009 року по 31 липня 2009 року та з 01 лютого 2010 року по 30 червня 2015 року. В подальшому з'ясовано, що відповідач з червня 2015 року почав сплачувати аліменти. На підставі п.10, 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 № 189, сума наданої тимчасової державної допомоги, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь держави за період з 01 лютого 2009 року по 31 липня 2009 року та з 01 лютого 2010 року по 30 червня 2015 року, становить 47234,40 грн.. Тому представник позивача просив стягнути вищезазначену суму з відповідача на користь департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 грн.. В судове засідання представник позивача не з'явився. В позовній заяві позовні вимоги підтримав повністю, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач та його представник позов визнали частково. Представник відповідача пояснив, що стягнення 29677 грн. боргу з відповідача є незаконним, оскільки ця сума нарахована поза строком позовної давності. Крім цього, відповідач не ухилявся від сплати аліментів, просто в нього не було фінансової можливості їх сплачувати, оскільки в період, за який позивач хоче стягнути з нього борг, він ніде не працював. Наразі відповідач працює в комунальному підприємстві та отримує заробітну плату в сумі 1200 грн., має на утриманні ще трьох неповнолітніх дітей. Таким чином, представник відповідача просив застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позовних за період з 01 лютого 2009 року по 18 серпня 2013 року у зв'язку з пропуском позовної давності. Заслухавши відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.8 ст.181 СК України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно з ч. 10 ст.181 СК України, суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, визначений Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (надалі - Порядок), затвердженим Постановою КМУ від 22 лютого 1996 року №189. Відповідно до п. 2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Відповідач 1974 року народження, зареєстрований в по [ADDRESS], про що свідчить інформація, надана виконавчим комітетом Браїлівської селищної ради (а.с.64). Відповідно до копії виконавчого листа №2-3909/2000 від 14 грудня 2000 року Ковпаківського районного суду м. Суми з відповідача зобов'язано стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітка, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходу громадян щомісячно на кожну дитину: на утримання доньки [PERSON], [INFO] і сина [PERSON], [INFO] до їх повноліття, починаючи з 24 жовтня 2000 року на користь [PERSON] (а.с.5). Згідно з копією свідоцтв про народження, відповідач записаний батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Відповідно до довідок відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 19 лютого 2009 року та 26 лютого 2009 року стягувач [PERSON] не отримувала аліменти по вищезазначено виконавчому листу за період з 01 серпня 2008 року по 31 січня 2009 року (а.с.9,10). В зв'язку з чим [PERSON] звернулась з заявою до органу праці та соціального захисту населення Сумської міської ради про призначення їй виплат та отримувала відповідні суми по догляду за дітьми, що підтверджується копіями відповідних заяв (а.с.4, 10а. 11, 16, 18, 20, 21, 23, 25, 27, 28-29, 31, 33, 35, 36-37, 39, 40-41, 43, 44-45, 47, 49-50, 52). Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені 04 грудня 2014 року [PERSON], 30 березня 2014 року змінив прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]" (а.с.48). Згідно з копією заяви стягувача, а також відповідно до копії довідки ВДВС Жмеринського МРУЮ від 04 вересня 2015 року відповідач почав сплачувати аліменти в червні 2015 року (а.с.53,54), тому виплата стягувачу тимчасвої допомоги принилася (а.с.56). За період з 01 лютого 2009 року по 31 липня 2009 року та з 01 лютого 2010 року по 30 червня 2015 року стягувачу [PERSON] позивачем було сплачено 47234,40 грн. тимчасової допомоги (а.с.57). Ці докази суд у відповідності із ст.ст.58, 59 ЦПК України вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку. Відвіподно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Разом з тим, в червні 2015 року відповідач сплатив в рахунок своїх аліментних зобов'язань 3170,21 грн. (а.с.54), про що він не заперечував у судовому засіданні. Таким чином відповідач вчинив дію, якою визнав свої зобов'язання в частині несплати аліментів. Відпвідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Таким чином, суд вважає, що доводи відповідача та його представника в частині застосування позовної давності в даному випадку є безпідставними, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати позивача у виді судового збору в сумі 1378 грн. підтверджені відповідною квитанцією (а.с.1) та підлягають стягнення з відповідача на користь Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved