Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

У червні 2017 року ПАТ «ФІДОБАНК» звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення у солідарному порядку заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 01.06.2007 року між ВАТ "Ерсте Банк", правонаступником якого є позивач - ПАТ «ФІДОБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/2292/74/02695, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 30 880 дол. США, із строком користування кредитними коштами до 31.05.2027 року, із сплатою 12% річних. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 01.06.2007 року між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 014/2292/74/02695/2. Відповідно до умов договору поруки поручитель зобов'язався перед банком відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором. Свої зобов'язання позичальник за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим, станом на 12.05.2017р., утворилась заборгованість на загальну суму 24 870,73 [Долар США], що за курсом НБУ, складає 657 306,79 грн. та 94 067,87 грн. В позасудовому порядку позичальник не сплатив заборгованість за кредитом, через що позивач був змушений звернутися до суду із даним позовом. В попередньому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов. Відповідачі та їх представники у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені неодноразово, своєчасно та належним чином, причини їх неявки суду невідомі. Представником відповідача [PERSON] - [PERSON] був поданий відзив проти позову, в якому просив суд відмовити у задоволені через його безпідставність. Відзив відповідача долучений до матеріалів справи. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст.223 ЦПК України), крім випадків, визначених цією статтею. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України». Згідно з п. 9 ч. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 01.06.2007 року між ВАТ "Ерсте Банк", правонаступником якого є позивач - ПАТ «ФІДОБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/2292/74/02695, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 30 880 дол. США, із строком користування кредитними коштами до 31.05.2027 року, із сплатою 12% річних. Кредитор свої зобов'язання за Кредитним договором виконав та надав Позичальнику кредитні кошти у повному розмірі, які були використані Позичальником за цільовим призначенням. Відповідно до п. 1.7 Додаткової угоди №1 від 04.02.2010 р. до Кредитною договору, повернення кредиту (основної позичкової заборгованості) та сплата процентів за користування кредитом здійснюється Позичальником щомісячно 15-го числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, згідно з графіком погашення, наведеного в Додатку №1 до цієї додаткової угоди. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 01.06.2007 року між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 014/2292/74/02695/2. Відповідно до умов договору поруки поручитель зобов'язався перед банком відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов'язання. Частина 1 ст. 543 ЦК України визначає, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У порушення зазначених норм закону та умов договору позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував. Станом на 12.05.2017 р. має заборгованість на загальну суму - 24 870,73 доларів США, що еквівалентно 657 306,79 грн. Та 94 067,87 грн. із яких: 3 602,14 доларів США, що еквівалентно 95 200,71 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 15 697,74 доларів США, що еквівалентно 414 874,47 грн. - поточна заборгованість за тілом кредиту; 5 418,57 доларів США, що еквівалентно 143,207,00 грн. - прострочена заборгованість по сплаті відсотків; 152,28 доларів США, що еквівалентно 4 024,60 грн. - поточна заборгованість по відсоткам; 94 067,87 грн. - загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредиту та сплату відсотків за період з 16.07.2013 року по 12.05.2017 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов'язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов'язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки за користування кредитом та пеню, що передбачені умовами договору. Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, судом встановлено, що позичальник своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, в зв'язку з чим, позов підлягає повному задоволенню. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідачів обов'язок сплати судового збору.

Outcome: approved