Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

У травні 2013 року Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування до Державного бюджету витрат пов'язаних з навчанням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ посилаючись на те, що 07.08.2008 року відповідач зарахований курсантом на навчання до Дніпропетровсмького державного університету внутрішніх справ. Відповідно до угоди від 01.09.2011 року з [PERSON] укладено Договір про підготовку фахівця у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, яким передбачено підстави, розмір та порядок відшкодування вартості навчання в разі дострокового розірвання договору. 24.05.2012 року відповідач закінчив навчання та отримав диплом. Наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області № 122 о/с дск від 26.06.2012 року відповідач [PERSON] призначений дільничним інспектором міліції Васильківського РВГУМВС Українив Дніпропетровській області. Відповідно до наказу ГУМВС України в Дніпропетровській області № 236 о/с дск від 20.11.2012 року відповідач [PERSON] звільнений в запас Збройних сил України за ст.64 п."є" (за порушення дисципліни) згідно з Положенням про проходження служби рядовим в начальницьким складом органів внутрішніх справ. Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] 24.825,91 грн., витрачених на підготовку студента денної форми навчання, та судовий збір у розмірі 248,25 грн. (а.с.1-6). Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2014 року в задоволенні позовних вимог - відмовлено (а.с.114-116). В апеляційній скарзі (а.с.121-125) Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалите нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки: - посилання суду на п.7.4. щодо дії договору від 01.09.2011 року до 01.09.2011 року не має суттєвого значення, оскільки апелянтом свої обов'язки виконано в повному обсязі, що свідчить про отримання відповідачем диплома освітньо-кваліфікаційного рівню «спеціаліст», а також зазначення тим же пунктом договору про дію договору в частині відшкодування витрат на утримання Особи у ВНЗ протягом 3-х років з моменту коли Виконавцю стало відомо про невиконання Особою взятих на себе обов'язків; - суд не прийняв до уваги вимоги ст.18 Закону України «Про міліцію» щодо обов'язку особи, яку було звільнено за порушення дисципліни протягом 3-х років після закінчення ВНЗ, відшкодування МВС України витрат, пов'язаних з утриманням в ВНЗ; - відповідач, особисто підписуючи договір про підготовку фахівця у ДДУВС, усвідомлював та погоджувався таким чином з усіма істотними умовами цього договору, а тому повинен відшкодувати витрати на навчання. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що Закон України «Про освіту» не містить умов про обов'язковість трирічного відпрацювання та відшкодування у встановленому порядку до державного бюджету вартості навчання. Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та матеріалам справи. Згідно зі ст.627 ЦК України передбачено свободу договору та визначено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.3 ст.631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання. За положеннями ч.2 ст.56 Закону України "Про вищу освіту" випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфі-каційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313 затверджений «Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України», яким передбачено порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Згідно зі ст.3 «Порядку» витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, Головним управлінням або управлінням Міністерства внутрішніх справ України та особою; сторонами такого договору є: виконавець - навчальний заклад, замовник - Головне управління або управління Міністерства внутрішніх справ України, особа - курсант. У разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх здійснюється в судовому порядку відповідно до ч.1 ст.6 «Порядку». З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України курсантом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, згідно наказу ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ № 78ос від 31.08.2011 року зарахований курсантом першого курсу (а.с.7). 01 вересня 2011 року між Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ та [PERSON] укладено договір про підготовку фахівця у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за державним замовленням на денній формі навчання. Умовами договору передбачені підстави, розмір та порядок відшкодування фактичних витрат на підготовку у разі дострокового розірвання договору, у тому числі у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ та звільнення з ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання (а.с.5). Згідно наказу ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ № 174 від 24.05.2012 року [PERSON] закінчив Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ та отримав диплом: по факультету міліції громадської безпеки (а.с.7). Наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області № 122 о/с дск від 26.06.2012 року [PERSON] призначений дільничним інспектором міліції Васильківського районного відділу (а.с.9). Наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області № 236 о/с дск від 20.11.2012 року згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ [PERSON] звільнений в запас Збройних сил України за п.64 «є» (за порушення дисципліни) (а.с.9). Встановивши, що [PERSON] проходив підготовку фахівця у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за державним замовленням на денній формі навчання на підставі договору про проходження підготовки, з умовами якого він погодився та підписав його, що [PERSON] звільнений в запас Збройних сил України за п.64 «є» (за порушення дисциплини) до спливу перших трьох років після закінчення навчання (а.с.9), суд не врахував того, що відповідно до Законів України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про міліцію», Указу ПУ від 23.01.1996 року № 77 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», Постанови КМУ від 22.08.1996 року №992 «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням», Постанови КМУ від 01.03.2007 року № 313 «Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС України» та умов договору від 01.09.2011 року про підготовку фахівця у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, які регулюють зазначені правовідносини, останній зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на підготовку, які згідно розрахунку позивача становлять 24.825,91 грн. (а.с.10-16). За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального права з ухваленням нового рішення про задоволення позову про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням відповідача під час навчання у вищому навчальному закладі МВС України. У зв'язку з викладеним і

Outcome: approved