Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

01 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає визначити йому додатковий тримісячний строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], визнавши причини його пропуску поважними. Заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] помела його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку. Будучи впевненим, що за життя мати оформила договір дарування зазначеного нерухомого майна на його користь, позивач виїхав за межі України. Після повернення до міста йому стало відомо, що документи матір'ю не оформлялись, у зв'язку із чим він пропустив визначений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, звернувшись до нотаріальної контори лише у січні 2016 року. Будучи належно повідомленими про час і місце розгляду справи позивач [PERSON] та представники Дмитрівської сільської ради, Комсомольської державної нотаріальної контори до суду не з'явились, звернувшись із клопотаннями про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнав повністю. Позивачем заявлені вимоги підтримані у повному обсязі, відповідач та третя особа проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], актовий запис про смерть № 59 від 22.10.2012 року проведений виконкомом Дмитрівської сільської ради м.Комсомольська (а.с.8). Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON], ступінь спорідненості яких підтверджується наданою суду копією відповідного свідоцтва про народження (а.с.5). За повідомленням Комсомольської державної нотаріальної контори від 13.04.2015 року (а.с.20) спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась, заповіти від її імені не посвідчувались. Вказані обставини підтверджуються також відповідними інформаційними довідками зі Спадкового реєстру. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, у даному випадку - з 22 жовтня 2012 року і закінчується відповідно - 22 квітня 2013 року. За нормою ч.2 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, оціночним фактором для визначення додаткового строку, є поважність причин його пропуску. Виходячи із змісту позову, останній не звернувся із заявою про прийняття спадщини у встановлені Законом строки через вимушеність виїзду за межі держави та повідомлення батьком про оформлення померлою на його користь договору дарування спадкового майна. Як вбачається з матеріалів справи листом Державної нотаріальної контори від 18.01.2016 року позивачу відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв'язку із пропуском визначеного ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За роз'ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму ВСУ №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуально законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (ч.3 пункту 24) у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючи повне визнання позову Дмитрівської сільською радою, яке є прийнятним в контексті ст.174 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved