Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

02.02.2018 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана позовна заява ТОВ «Київоблгаз Збут» в якій просили стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за послуги з постачання природного газу за період з 01.10.2015 по 31.12.2017 в розмірі 20\~198,26 гривень, а також судові витрати у розмірі 1762,00 гривень (а.с.4-5). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ТОВ «Київоблгаз Збут» з 01.07.2015 виступає постачальником природного газу для споживачів, розташованих у Київській області. Згідно з Правилами постачання природного газу побутовому споживачу, затвердженими постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Між позивачем та відповідачем було укладено публічний договір №\~[NUMBER] постачання природного газу, відповідно до умов якого позивач зобовязався відповідачу постачати природній газ у необхідних для нього обємах (обсягах), а відповідач зобовязаний своєчасно оплачувати позивачу вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Даним договором також встановлено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним. У порушення умов зазначеного договору та нормативних актів відповідачем не про проведена оплата за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з 01.10.2015 по 31.12.2017 утворилась заборгованість у розмірі 20198,26 гривень. У судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проте, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на вебпорталі судової влади України. Заяви про розгляд справи за його відсутністю та відзиву на позовну заяву до суду не направив. Відповідно до вимог ст.223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч 1 ст.4 та ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частинами 3, 4 ст.12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст.81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. У судовому засіданні встановлено, що між ТОВ «Київолгаз Збут» (Постачальник) та [PERSON] (Споживач) укладено публічний договір № [NUMBER] постачання природного газу (а.с. 11-13) до будинку за адресою: Київська область, Бориспільський район, СТ «Лелека», сільська рада Гнідинська, вул. Сонячна, 54, який належить відповідачу (а.с.8). Наведене не спростовується відповідачем. Як передбачено п.2.1. Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам Постачальник зобовязався постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача обємах (обсягах), а Споживач зобовязується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Відповідно до п.4.7. Типового договору оплата вартості послуг з газопостачання за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника. За змістом п.13 Розділу ІІ Правил постачання природного газу, які затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за № 2496 від 30 вересня 2015 року, Постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором. Згідно із п. 14 Розділу ІІІ вищевказаних Правил, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим пяти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку. Судом встановлено, що в порушення умов зазначеного договору відповідач не проводив оплату за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з 01 жовтня 2015 року по 31 грудня 2017 року утворилась заборгованість в розмірі 20\~198,26 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6). Правильність розрахунку не викликає у суду сумнівів, оскільки підтверджена уповноваженою осою юридичної особи. Будь-яких заперечень щодо розміру заборгованості, а також доказів, які ці обставини підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. У звязку з несплатою за спожитий природній газ будинок відповідача [PERSON] було відключено постачання природного газу шляхом механічного відєднання відводу газопроводу від діючого газопроводу з установленням інвентарної заглушки, що підтверджується актом №9353 про відключення обєкту (газових приладів) від 12.10.2016 (а.с.9). Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.67, 68 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 1 ст.526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що за відповідачем [PERSON] рахується борг за спожитий природний газ, який утворився за період з 01 жовтня 2015 року по 31 грудня 2017 року становить 20\~198,26 гривень, та підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, повязане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанцій № 3705 від 29 листопада 2017 року (а.с.1), № 3700 від 29 листопада 2017 року (а.с.2) та № 3649 від 29 листопада 2017 року (а.с.3) вбачається, що ТОВ «Київоблгаз Збут» сплатило судовий збір в розмірі 2400 гривень. Предявлений ним позов задоволений в повному обсязі. Надміру сплачений позивачем судовий збір в силу вимог ст.7 Закону України «Про судовий збір» може бути повернутий ухвалою суду за відповідним клопотанням платника судового збору. Проте, представник позивача просив стягнути з відповідача лише судовий збір у розмірі 1762 гривень. З огляду на це,

Outcome: approved