Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

01 грудня 2020 року з Ленінського районного суду м. Харкова за підсудністю до суду надійшла вказана позовна заява, в якій директор Департаменту служб у справах дітей Малько О.П. просить: позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; встановити опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] , та призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном дитини; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до досягненя ним повноліття в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, на користь опікуна дитини - [PERSON] ; витребувати з Державної податкової інспекції Харківської області номер картки платника податків [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги представник позивача аргументував тим, що на обліку Служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської радим перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , як такий, що опинився в складних життєвих обставинах, оскільки мати дитини [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. З 2015 року [PERSON] з 2015 року проживає разом із онуком [PERSON] , у своїх поясненнях службі у справах дітей вона повідомила, що її донька [PERSON] залишила їй свого сина [PERSON] у 2012 році, коли дитині був лише рік і два місяці, зазначивши, що син їй не потрібен. Та з того часу мати долею сина не цікавиться, участі у його вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає, відвідувала сина кілька разів у стані алкогольного сп`яніння, веде бродячий спосіб життя. Водночас бабуся [PERSON] повністю займається дитиною, його освітою та здоров`ям, звернулася до служби у справах дітей з клопотанням про надання допомоги у позбавленні [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] та стягнення з неї аліментів на утримання дитини. У зв`язку із цим представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді від 20.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16.02.2021 залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Службу у справах дітей, сімей та молоді Золочівської селищної ради, яку повідомлено про необхідність підготувати письмовий висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 25.02.2021 закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання зявилася третя особа [PERSON] , яка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що вона фактично займається вихованням свого внука [PERSON] , утримує його та бажає встановити над ним опікунство. Місцезнаходження матері [PERSON] - її доньки [PERSON] їй невідоме. Будь-яких батьківських обов`язків [PERSON] стосовно сина [PERSON] не здійснює. У судове засідання інші учасники не з`явилися. Представник позивача завчасно направив засобами електронного та поштового зв`язку до суду письмове клопотання, в якому просив суд розглянути справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи служби у справах дітей, сімей та молоді Золочівської селищної ради також надала до суду письмову заяву, в якій повідомила, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Домоволодіння за вказаною адресою повністю зруйноване. [PERSON] більше десяти років на території округу не проживає. Інші відомості про сім`ю відсутні. Розгляд справи представник третьої особи просила провести без участі їх представника, винести рішення на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, про час, дату та місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, а саме: за останнім відомим місцем проживання та реєстрації, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення судового розгляду не надала, у зв`язку з чим суд вважав за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. В судовому засіданні 01.04.2021 судом постановлено ухвалу про здійснення розгляду справи у заочному порядку відповідно до вимог ч.1 ст.280 та ч.1 ст.281 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] в [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , про що Холодногірським районним у місті Харкові відділом реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 11 вересня 2020 року зроблено актовий запис № 14 та цього ж дня видано відповідне свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 10.11.2020 №00028478967. З витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 04.05.2017 №6339-436339-2017 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Заочним рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 02.03.2010 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей на користь осіб або установ, де будуть знаходитись діти в твердій грошовій сумі у розмірі 50 грн щомісячно на кожного з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи з 05.01.2010 і до їх повноліття. Рішення набрало законної сили 12.03.2010. Заочним рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 02.07.2019 позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . З листа КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 19» Харківської міської ради від 01.10.2020 №973/0/523-20 [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , знаходиться під наглядом фахівців лікарні. Декларація з лікарем-педіатром укладена 15.09.2020, представником дитини вказана бабуся [PERSON] , 1962 року народження. За медичною допомогою до лікаря звертається виключно [PERSON] .. Дитина має охайний зовнішній вигляд. На профілактичному обліку лікарів-спеціалісті не перебуває. Хвороб спричинених недостатнім харчуванням чи неналежним утриманням немає. За весь термін спостереження за дитиною мати до лікаря-педіатра не зверталась. З інформації Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 125 Харківської міської ради Харківської області від 06.10.2020 № 01-22/240 [PERSON] було зараховано до 1-А класу ХЗОШ № 125 з 01.10.2020. До цього часу дитина ніде не навчалась. З питання щодо зарахування [PERSON] до школи звернулась його бабуся [PERSON] за її словами, обов`язки щодо утримання, виховання, лікування [PERSON] виконує саме вона. Мати хлопчика у школі не з`явилася жодного разу. Приводить, забирає та підтримує зв`язок з класним керівником та адміністрацією школи [PERSON] , бабуся [PERSON] .. З письмових пояснень [PERSON] від 11.02.2020 остання повідомила Службу у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, що вона є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] . Коли дитині був 1 рік і 2 місяці мати хлопчика [PERSON] привезла їй дитину в смт Золочів та зазначила, що він їй не потрібен та вона може з ним робити, що захоче - чи виховує, чи віддає до дитячого будинку. Після цього [PERSON] декілька разів приїжджала до матері та сина, проте була при цьому у стані алкогольного сп`яніння. На запитання про те, коли вона зробить для сина свідоцтво про народження, вона спочатку відповідала, що їй це не потрібно, а потім взагалі сказала, що вона у розшуку. Хлопчик у 9 років ніде не навчається, оскільки не має свідоцтва про народження. [PERSON] вже була позбавлена батьківських прав відносно п`яти дітей, доля ще двох невідома. За весь час поки [PERSON] проживав з бабусею мати приїжджала лише декілька разів. У 2020 році вона приїхала за тиждень до дня народження сина, де вона знаходиться зараз невідомо, у зв`язку з чим [PERSON] просила позбавити її доньку батьківських прав відносно сина [PERSON] та вирішити питання про її призначення опікуном онука. Як вбачається з подання Служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради щодо доцільності встановлення опіки над малолітнім [PERSON] , [INFO] , та призначення [PERSON] , [INFO] , його опікуном. До ССД по Холодногірському району звернулася із заявою [PERSON] щодо призначення її опікуном над малолітнім [PERSON] .. При цьому [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , працює двірником, має постійний дохід; до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває; має задовільний стан здоров`я, не має хронічних захворювань, які б перешкоджали вихованню та утриманню дитини; орендує 2 кімнати у приватному домоволодінні з частковими зручностями. Санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні, в наявності необхідні меблі, побутова техніка. Для дитини облаштована окрема кімната, в якій є ліжко, письмовий стіл, шафа для одягу та канцтоварів, сезонний одяг в достатній кількості; перебуває на обліку ССД по Холодногірському району як кандидат в опікуни; з обов`язками піклувальника та станом здоров`я малолітнього [PERSON] ознайомлена. У зв`язку з чим Служба у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей вважає призначення [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON] доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Вказані відомості підтверджуються також документами, долученими до подання: а саме: довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 05.11.2020; ордером на житлове приміщення [NUMBER] від 02.03.2020, довідками про доходи [PERSON] від 16.10.2020 №84 та від 03.12.2020 № 94; висновком про стан здоров`я [PERSON] від 24.11.2020; довідкою КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» від 10.11.2020 №2316; сертифікатом про обстеження на антитіла до вірусу імунодефіциту людини №2092; медичною довідкою про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серія 12ЯЯУ №757238 від 23.11.2020; довідкою міністерства внутрішніх справ серія ІІА №2006951 від 25.11.2020; характеристикою на [PERSON] від 12.10.2020. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Також слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч. 2, 3 ст. 166 СК України) . Судом встановлено, що по досягненню [PERSON] одного року та двох місяців мати [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток хлопчика, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає йому доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. Більше того, дитина 2011 року народження була зареєстрована у відділі реєстрації актів цивільного стану лише у 2020 році, після звернення бабусі хлопчика [PERSON] до Служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, та був зарахований до першого класу лише у дев`ятирічному віці після отримання свідоцтва про народження. Мати дитини, [PERSON] , зареєстрована у с. Уди Золочівського району Харківської області, проте більше десяти років там не проживає, а домоволодіння [ADDRESS] взагалі повністю зруйноване. Місце перебування [PERSON] невідоме, у зв`язку з чим Служба у справах дітей, сімей та молоді Золочівської селищної ради була позбавлена можливості підготувати письмовий висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Встановити місце знаходження матері наразі неможливо. Тому позовні вимоги щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення із неї аліментів необхідно задовольнити. Водночас згідно з ч.3 ст.243 СК України вбачається, що опіка над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках передбачених Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Як передбачено ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. При вирішенні питання про призначення [PERSON] опікуном над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , суд враховує, що позивач є рідною бабусею дитини, бажає бути опікуном, подала необхідні документи відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, має досвід у вихованні дітей, постійне місце роботи, забезпечена житлом, яке придатне для проживання в ньому неповнолітньої дитини, матеріально забезпечена, веде сталий спосіб життя, має задовільний стан здоров`я, тому перешкод для встановлення опіки та призначення її опікуном над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , відповідно до подання Служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради та ст. ст. 63, 64 ЦК України судом не встановлено. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого. Як випливає з п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У ч.1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 6 вказаної статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З врахуванням вказаних положень можна дійти висновку, що у поняття судових витрат, вказаних в ч. 6 ст. 141 ЦПК України включається також і судовий збір. Наведене положення узгоджується також із частиною другою вказаної норми, де на відміну від частини шостої йдеться про «інші судові витрати». За таких обставин, слід дійти висновку, що у разі звільнення від сплати судових витрат, у тому числі судового збору, сторони, на користь якої ухвалено рішення, то з протилежної сторони стягуються витрати, які були понесені іншими особами, а решта компенсується за рахунок держави. Таким чином, враховуючи, що позивач є звільненим від сплати судового збору, а позов судом задоволений у повному обсязі, то підстав стягнення судового збору в сумі 2522 грн 40 коп. з відповідача в дохід держави у суду не має, оскільки за вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, він компенсується за рахунок держави. Такий висновок суду узгоджується також із нормами, передбаченими ч.1 ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved