Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

У січні 2015 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Київської міської ради, треті особи Шоста Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно - по 1/6 частки квартири [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] Заява мотивована тим, що позивачі є дітьми [PERSON], [INFO], який помер [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1 / 4 частки вказаної квартири, яка належала йому відповідно до свідоцтва про право власності на житло, а також на 1/12 частки цієї квартири відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.12.2012 року після смерті його дружини - [PERSON], котра померла [INFO]. Позивачі в межах шестимісячного строку звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, постановою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька позивачам було відмовлено, оскільки право власності на 1/12 частки квартири після смерті [PERSON], котра померла [INFO] за померлим [PERSON] не зареєстровано. Тому, позивачі звернулись з цим позовом до суду. У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги. Згодом до судового засідання не явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представники відповідача та третіх осіб до судового засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Щодо задоволення позову поклалися на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивачів та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], був батьком позивачів [PERSON], [PERSON] та помер [INFO] (а.с. 10, 13, 14). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/4 частки квартири [ADDRESS], яка належала йому відповідно до свідоцтва про право власності на житло (а.с. 15, 16), а також на 1/12 частки цієї квартири після смерті його дружини [PERSON] - [PERSON], котра померла [INFO] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.12.2012 року (а.с. 17). Разом з тим, померлий [PERSON] не встиг зареєструвати своє право власності на 1/12 частки квартири [ADDRESS], у зв'язку з чим постановою нотаріуса відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька (а.с. 21-22). Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивачі підтверджують своє право власності на 1/12 частки квартири після смерті свого батька, яка останнім не зареєстрована у встановленому законом порядку. Згідно з п. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що на 1/12 частку квартири [ADDRESS], на котру [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.12.2012 року, проте не зареєстрував своє право власності у встановленому законом порядку, помер, після його смерті єдиними спадкоємцями є його діти - позивачі [PERSON] та [PERSON], то суд дійшов висновку про задоволення позову та визнання за позивачами право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частку квартири [ADDRESS], на котру [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.12.2012 року, тобто по 1/6 частки цієї квартири за кожним з позивачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved