Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

01 червня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про розірвання шлюбу мотивуючи вимоги тим, що 18 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від подружнього життя мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з початку 2017 року вони перестали проживати разом, з того моменту їх більше не пов'язує спільний побут, спільне ведення господарства, позивач намагався зберегти сім'ю, але відповідач почала нове особисте життя та проживає з іншим чоловіком. На теперішній час у позивача також є нове особисте життя і він планує укласти новий шлюб. За домовленістю між ними діти залишилися проживати з позивачем та проживають по даний час, позивач повністю виховує своїх дітей, доглядає, утримує та забезпечує їх в повному обсязі, на їх утримання позивачем було стягнуто з відповідачки аліменти на утримання спільних дітей. Фактично неповнолітні діти з народження постійно проживають з позивачем, він повністю їх фінансово утримує, забезпечує, займається їхнім вихованням та розвитком. Таким чином, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишити проживати з ним та стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати. 17 серпня 2018 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 28 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання жодного разу не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеним оголошення на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про її виклик до суду. З місця реєстрації відповідача повернувся конверт з відміткою поштового відділення про закінчення терміну зберігання. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило. В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі, Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 63 /а.с.40/. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження, виданим 01.03.2017 року Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження, виданим 09.03.2017 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області /а.с.41-42/. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин з початку 2017 року, позивач примирення не бажає, наполягає на розлученні, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. З огляду на матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач покинула родину, не переймається інтересами дітей та чоловіка, шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу між сторонами. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо позовної вимоги позивача про визначення місця проживання дітей, то суд звертає увагу на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. В судовому засіданні встановлено, що станом на день подачі даного позову до суду, діти сторін проживають разом з батьком -позивачем, як вбачається з позовної заяви відповідачка не заперечує проти проживання дітей з батьком, спору між батьками про місце проживання дітей немає, отже, фактично, з позовом при наявності спору щодо визначення місця проживання дітей мала би звернутися мати, яка не проживає з дітьми. Тому, позовна вимога батька, з яким фактично проживають діти на даний час судовому захисту не підлягає, оскільки відсутній предмет спору. Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що враховуючи встановлені судом обставини справи, фактичні взаємини між сторонами, подальше перебування в даному шлюбі сторін та збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, спір щодо місця проживання малолітніх дітей між сторонами відсутній, а тому заявлені позовні вимоги слід задовольнити частково. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 704,80 грн. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial