Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Позовні вимоги мотивує тим, що 16 березня 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НС ЗАХІД» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АІ/9241048, строк дії з 19.03.2016 по 18.03.2017. Поліс № АІ/9241048 було укладено відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносно транспортного засобу ГАЗ (д.р.н. [NUMBER] ). 19 вересня 2016 року о 10:00 у м. Львів по вул. Хімічній сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ» д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та транспортним засобом «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] (власник - [PERSON] ) Згідно Довідки № 3016265397178042 про ДТП та Постанови Галицького районного суду м. Львова від 19 жовтня 2016 року (справа № 461/6367/16-п, № 461/6368/16-п), ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України (ст. ст. 124, 122-4 КпАП України). Потерпіла [PERSON] , власник автомобіля Hyundai д.н.з. [NUMBER] звернулась до Позивача із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦПВВНТЗ, оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця в ДТП була застрахована Позивачем за полісом № АІ/9241048. На підставі Заяви про страхове відшкодування, страхового акту № АХА2179496 від 30.11.2016 та на підставі вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Позивачем було здійснено виплату Потерпілому страхового відшкодування в розмірі 7 055,08 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 287 272 від 01.12.2016 року. За таких обставин, позивач вважає, що набув право регресної вимоги до особи, винної у скоєнні дорожньо - транспортної пригоди, на підставі чого звернувся до суду із відповідним позовом. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, відзив на позовну заяву не надав, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи за відсутністю відповідача до суду не надходило. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою, повісткою та доданими до неї матеріалами направлялися на адресу відповідача. Між тим, вказані документи повернулися до суду без вручення з відміткою поштового відділення про повернення, у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання. Відповідно до п. п. 91, 99, 100, 101 [PERSON] надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року,поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються в об`єкті поштового зв`язку. Рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" та "Судове повідомлення", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу. Відповідно до ч. ч. 3, 9ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку або судове повідомлення, не виявлено в місці проживання, повістку або повідомлення під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку чи повідомлення, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відмови адресата одержати судову повістку чи повідомлення особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку або повідомлення, вважається повідомленою. Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки або повідомлення, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідача про судове засідання вважається належним. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1ст. 223 ЦПК України). На підставі ч.2ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до постанови Галицького районного суду м. Львова від 19 жовтня 2016 року, [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, про те, що 19 вересня 2016 року о 10 годині 00 хвилин [PERSON] у м. Львові по вул. Хімічній , 7а керував транспортним засобом марки «ГАЗ» д.н.з. [NUMBER] , проявив неуважність до дорожньої обстановки та не реагував на її зміну, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого вчинив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних ушкоджень. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] власником якого є [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. На підставі Заяви про страхове відшкодування, страхового акту № АХА2179496 від 30.11.2016 та на підставі вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА страхування» було здійснено виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 7 055,08 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 287 272 від 01.12.2016. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Положення статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що уразі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду,заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідності до ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно ч. 1ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 13 квітня 2017 року з метою досудового врегулювання спору, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА страхування» звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв`язку з проведенням регламентної виплати потерпілому. На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати. Таким чином, враховуючи, що дорожньо - транспортна пригода була скоєна з вини [PERSON] , Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА страхування» здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому, відтак у позивача виникло право регресної вимоги до особи, що завдала шкоду, а тому суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим поданий позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1921,0 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved