overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка звернулась до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що 04 жовтня 2014 року між нею та відповідачем, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 239. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивачка в позовній заяві просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також змінити її прізвище з [PERSON] на її дошлюбне прізвище [PERSON]. В обгрунтування позову позивачка зазначила, що вони з відповідачем однією сім"єю не проживають, спільне господарство не ведуть, збереження сім"ї суперечить їхнім інтересам. Сторони в судове засідання не з"явились, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 04 жовтня 2014 року між позивачкою та відповідачем, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 239. Від шлюбу сторони дітей не мають. На теперішній час сторони однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо. При цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка звернулась до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що 06 січня 2015 року між нею та відповідачем, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка в позовній заяві просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, та неповнолітню доньку залишити їй на виховання. В обгрунтування позову позивачка зазначила, що вони з відповідачем однією сім"єю не проживають, спільне господарство не ведуть, збереження сім"ї суперечить їхнім інтересам. Сторони в судове засідання не з"явились, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 06 січня 2015 року між позивачкою та відповідачем, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо. При цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка звернулась до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що 20 березня 2009 року між нею та відповідачем, Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 33. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка в позовній заяві просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, та неповнолітніх дітей залишити їй на виховання. В обгрунтування позову позивачка зазначила, що вони з відповідачем однією сім"єю не проживають, спільне господарство не ведуть, збереження сім"ї суперечить їхнім інтересам. Сторони в судове засідання не з"явились, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 20 березня 2009 року між позивачкою та відповідачем, Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 33. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо. При цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка звернулась до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що 22 липня 2014 року між нею та відповідачем, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 134. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка в позовній заяві просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, неповнолітню доньку залишити їй на виховання та змінити її прізвище з [PERSON] на її дошлюбне прізвище [PERSON]. В обгрунтування позову позивачка зазначила, що вони з відповідачем однією сім"єю не проживають, спільне господарство не ведуть, збереження сім"ї суперечить їхнім інтересам. Сторони в судове засідання не з"явились, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 22 липня 2014 року між позивачкою та відповідачем, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 134. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

У вересні 2016 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 21.04.2011 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] уклали договір №б/н від 21.04.2011 року, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 5500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов'язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало [PERSON] кредит у сумі 5500 грн.. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 11.01.2014 року виконавчим комітетом Васьківчицької сільської ради Красилівського району Хмельницької області. Спадкоємцем померлого [PERSON] є [PERSON], що підтверджується листом Красилівської державної нотаріальної контори від 08.08.2014 року. Станом на дату смерті заборгованість за кредитом [PERSON] перед Банком становить 5185 грн. 68 коп.. 16.02.2016 року до спадкоємця [PERSON] - [PERSON] було направлено лист-претензію про добровільну сплату заборгованості. Однак, на звернення позивача щодо сплати боргу [PERSON] не реагує, а тому позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

У вересні 2016 року публічне акціонерне товаритсво комерційний банк "Приват Банк" (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначено, що 25 серпня 2015 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 12117,45 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що [PERSON] умови кредитного договору не виконує, позивач просить стягнути з нього заборгованість, яка утворилась станом на 4 вересня 2016 року, в сумі 13036,32 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом - 9734,05 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 921,88 грн, заборгованість за пенею та комісією - 1336,80 грн, а також штрафи відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт - 1043,59 грн. В судове засідання представник позивача та відповідач не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому представник позивача позов підтримав, а відповідач позов визнав. Відповідно до положень статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що 13 травня 2017 року в смт.Пісківка Бородянського району Київської області померла його тітка [PERSON]. Він (заявник) звернувся із заявою до нотаріальної контори з питанням щодо оформлення спадщини після смерті тітки, але не може документально підтвердити свої родинні відносини з тіткою та, відповідно, не може оформити свої спадкові права. Просив встановити факт, що померла [PERSON] є його тіткою. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримав і викладене підтвердив. Заінтересована особа Пісківська селищна обєднана територіальна громада Бородянського району Київської області на розгляд заяви свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення заявника [PERSON], допитаного під присягою, показання свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 13 травня 2017 року в смт.Пісківка Бородянського району Київської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії свідоцтва про народження заявника вбачається, що [PERSON] народився 18 лютого 1970 року в смт.Пісківіка Бородянського району Київської області; в графі "матір" зазначена [PERSON]. З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя за №00015523492 від 25 червня 2015 року вбачається, що 15 лютого 1958 року було зареєстровано шлюб [PERSON] і [PERSON], яка після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на "Семенова", актовий запис № 16. Як убачається з копії посвідки про народження, [PERSON] народилася 15 червня 1936 року в смт.Пісківка Київської області і її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року було встановлено факт, що [PERSON], [INFO] є онуком по матері [PERSON] (дошлюбне прізвище Слівінська) [PERSON]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] є рідним племінником по матері померлої в 2017 році в сел.Пісківка Бородянського району Київської області [PERSON] Заявник тривалий час за нею доглядав, оскільки тітка була одинокою, мала інвалідність. Як убачається з листа Бородянської районної державної нотаріальної контори від 03 вересня 2017 року за № 2118/02-14, після померлої 13 травня 2017 року [PERSON] заведена спадкова справа за заявою [PERSON]. Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим факт, що заявник є племінником померлої [PERSON]. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ [NUMBER], виданого 18 лютого 2008 року Ярмолинецькою районною державною адміністрацією про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки, площею 2,2836 га, що розташована на території Кадиївської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що вона є власником вказаної земельної ділянки, проте в державному акті на право власності на земельну ділянку її прізвище помилково записано як "[PERSON]", що не збігається з її прізвищем, зазначеним у паспорті, і це перешкоджає здійсненню нею правомочностей власника вказаного нерухомого майна. Встановлення даного факту в позасудовому порядку є неможливим. В судове засідання заявник, яка у встановленому порядку була оповіщена про час і місце розгляду справи, не з'явилась, подала заяву, в якій заявлені вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи - Кадиївської сільської ради Ярмолинецького району, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі розпорядження Ярмолинецької районної державної адміністрації №638/2004-р від 6 грудня 2004 року було передано у власність земельну ділянку площею 2,2836 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кадиївської сільської ради Ярмолинецького району, що підтверджується довідками виконкому Кадиївської сільської ради Ярмолинецького району за №750, №751 від 06.09.2017 про те, що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж сама особа, і їй належить земельна ділянка площею 2,2836 га (а.с. 7). В той же час у правовстановлюючому документі - державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ [NUMBER], прізвище заявника помилково вказано як "[PERSON]", що не збігається з її прізвищем, зазначеним у паспорті. В силу ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, в тому числі, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] щодо встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа - державного акта на право власності на земельну ділянку, що передбачено ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, у якому вказує, що з 06 вересня 2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, вони є батьками малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. З 22 серпня 2017 року вони з відповідачем проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, відповідач матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти щомісячно в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], 3-річного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надавши заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що повідомлявся судом про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 06.09.2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.09.2014 року, виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.04.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружні стосунки, з 22 серпня 2017 року проживають окремо, малолітня донька проживає разом з позивачкою [PERSON] Позивач [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач [PERSON] працює в філії ГПУ "Полтавагазвидобування" ПАТ "Укргазвидобування" на посаді оператора, має стабільний заробіток, проте матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки судом встановлено, що малолітня донька сторін після припинення ними шлюбних відносин проживає разом з матір'ю - позивачкою по справі [PERSON], на час розгляду справи не досягла 3-річного віку, відповідач працює та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved