Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

У січні 2015 року позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки посилаючись на наступне. 24 вересня 2010 р. [PERSON] відступила позивачці право вимоги за Договором позики, уклавши з нею Договір про відступлення права вимоги, посвідчений 24 вересня 2010 року Немм О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 6107. Згідно з п.1.1. Договору про відступлення права вимоги Первісний кредитор - [PERSON] передає Новому кредиторові - [PERSON], а Новий кредитор приймає право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором позики, посвідченим 04 серпня 2010 року Немм О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 4723. На підставі Договору про відступлення права вимоги [PERSON] та [PERSON] уклали Додаткову угоду до Договору позики, посвідчену 24 вересня 2010 року Немм О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 6108, у якій виклали Договір позики у новій редакції, змінивши Позикодавця за договором на [PERSON]. Відповідно до п. 1 Договору позики Позикодавець передає у власність Позичальникові ([PERSON].) грошові кошти у сумі 10 433 500 (десять мільйонів чотириста тридцять три тисячі п'ятсот) грн., що за курсом Національного банку України на дату укладення цього Договору становить 1 000 000 (Один мільйон) Євро (1 Євро = 10,4335 грн.), а Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцеві позику без нарахування процентів на умовах та в строк, визначених цим Договором. Пунктом 2 Договору позики сторони підтвердили, що грошові кошти у сумі 10 433 500 (Десять мільйонів чотириста тридцять три тисячі п'ятсот) грн., які є предметом цього Договору, передані готівкою Позикодавцем та одержані Позичальником до підписання цього Договору. Підписання цього Договору Позичальником підтверджує факт одержання ним від Позикодавця позики. Відповідно до п.5 Договору позики відповідач [PERSON] зобов'язана була повернути Позивачу позику згідно з умовами цього договору у строк до 01 січня 2012 року. Відповідно до п.3. Договору позики в разі девальвації протягом строку дії цього договору національної грошової одиниці України Позичальник зобов'язується повернути суму грошей у гривнях еквівалентну 1 000 000 (Один мільйон) Євро за офіційним курсом Національного банку України на день платежу. У рахунок забезпечення виконання боргових зобов'язань за Договором позики було укладено Договір іпотеки, посвідчений 04 серпня 2010 року Немм О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 4725. Позивач уклала з [PERSON] (Відповідач 3) Додаткову угоду № 1 до Договору іпотеки, посвідченого 04 серпня 2010 року Немм О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 4725, посвідчену 24 вересня 2010 року Немм О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 6109 (Додаткова угода № 1 до Договору іпотеки), у якій виклали Договір іпотеки у новій редакції. Відповідно до п.1.1. ст.1 Договору іпотеки у редакції Додаткової угоди № 1 (надалі - Договір іпотеки) для забезпечення повного і своєчасного виконання Боржником [PERSON] боргових зобов'язань, визначених у статті 2 цього Договору, Іпотекодавець [PERSON] надає Іпотекодержателю [PERSON] в іпотеку нерухоме майно, визначене у ст.3 цього Договору. Відповідно до ст. 3 Договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно - жилий будинок [ADDRESS], загальною площею 371, 3 кв.м та належить Іпотекодавцю на праві власності; земельна ділянка загальною площею 0,0877 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п/п (а) п. 6.2. Договору іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після несплати Боржником Іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в Договорі позики, а також (в) інших обставин, передбачених чинним законодавством України. На день подання позовної заяви [PERSON] не виконала свої зобов'язання за Договором позики, позику не повернула. З 02 січня 2012 року за нею рахується прострочення повернення позики. Станом на 23.12.2014 р. сума боргу [PERSON], що еквівалентна 1 000 000 Євро за офіційним курсом Національного банку України, становить 19 467 613.00 грн. У позовній заяві позивачка зазначала, що згода [PERSON] на укладення [PERSON] Договору позики свідчить про те, що Договір позики укладений нею в інтересах сім'ї, грошові кошти, одержані за договором, використані ними в інтересах сім'ї, отже вони несуть солідарну відповідальність за невиконання зобов'язань за Договором позики. Посилаючись на вимоги ст.ст. 512, 514, 525, 526, 541,612, 625, 629, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст. 65,73 Сімейного кодексу України, ст. 7, 33, 39, 41 Закону України «Про іпотеку» позивачка просила суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором позики, а також три проценти річних від простроченої суми та звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом надання розміщення публікації в пресі про виклик відповідача. В судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] подав заперечення проти позову, у якому зазначає, що одержані в позику відповідачем [PERSON] кошти в інтересах сім'і використані не були, він зазначених коштів не бачив і взагалі не знає чи дійсно такі кошти були надані відповідачу [PERSON], просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог відносно нього в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав зустрічну позовну заяву про визнання недійсним договору позики та договору іпотеки. Договір позики просить визнати недійсним з підстав порушення вимог щодо його форми, посилаючись на п.2 Договору позики та Додаткової угоди до нього, де зазначено, що грошові кошти передані готівкою Позикодавцем та одержані Позичальником до підписання цього Договору. Підставою недійсності Договору іпотеки позивач за зустрічним позовом зазначає недійсність Договору позики, відсутність у іпотечному договорі істотних умов, зокрема зміст та розміру основного зобов'язання, зазначає, що зміст та розмір основного зобов'язання визначено неправильно та із суперечностями. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики, посвідчений 04 серпня 2010 року Немм О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 4723. (а.с. 10, 11). 24 вересня 2010 року [PERSON] відступила [PERSON] право вимоги за Договором позики, уклавши з нею Договір про відступлення права вимоги, посвідчений 24 вересня 2010 року Немм О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 6107. (а.с. 9). Згідно з п.1.1. Договору про відступлення права вимоги Первісний кредитор - [PERSON], передає Новому кредиторові - [PERSON], а Новий кредитор приймає право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором позики, посвідченим 04 серпня 2010 року Немм О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 4723. На підставі Договору про відступлення права вимоги позивач - [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали Додаткову угоду до Договору позики, посвідчену 24 вересня 2010 року Немм О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 6108, у якій виклали Договір позики у новій редакції, змінивши Позикодавця за договором на [PERSON]. (а.с. 12. 13). Відповідно до п. 1 Договору позики Позикодавець передає у власність Позичальникові [PERSON] грошові кошти у сумі 10 433 500 грн., що за курсом Національного банку України на дату укладення цього Договору становить 1 000 000 Євро, а Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцеві позику без нарахування процентів на умовах та в строк, визначених цим Договором. Згідно з п. 2 Договору позики Сторони підтвердили, що грошові кошти у сумі 10 433 500 грн., які є предметом цього Договору, передані готівкою Позикодавцем та одержані Позичальником до підписання цього Договору. Підписання цього Договору Позичальником підтверджує факт одержання ним від Позикодавця позики. Відповідно до п.3 Договору позики в разі девальвації протягом строку дії цього договору національної грошової одиниці України Позичальник зобов'язується повернути суму грошей у гривнях еквівалентну 1 000 000 Євро за офіційним курсом Національного банку України на день платежу. Відповідно до п.5 Договору позики Позичальник зобов'язаний повернути Позикодавцеві позику згідно з умовами цього договору у строк до 01 (першого) січня 2012 року. Відповідно до п.1 частини першої ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] позику не повернула, тобто не виконала свої зобов'язання за Договором позики. Прострочення повернення позики настало з 02 січня 2012 року. Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 23 грудня 2014 року сума боргу відповідача 1 за Договором позики, яка еквівалентна 1 000 000 Євро за офіційним курсом Національного банку України, становить 19 467 613,00 грн. Відповідно до частини першої ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі частини другої ст. 625 ЦК України на прострочений борг за Договором позики нараховуються три проценти річних у сумі 1 739 284,63 грн., які підлягають стягненню з [PERSON]. Вимоги позивачки про стягнення боргу за Договором позики солідарно з [PERSON] не підлягають задоволенню як недоведені. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Згідно ч. 2 ст. 73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом установлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і одержане за договором використано на її потреби. Сама згода [PERSON] на укладання Договору позики, викладена у заяві, засвідченій 04 серпня 2010 року приватним нотаріусом Немм О.В. за реєстром № 4722 не підтверджує, що договір позики був укладений [PERSON] в інтересах сім'ї і одержані за цим договором кошти використані на потреби сім'ї. У рахунок забезпечення виконання боргових зобов'язань за Договором позики було укладено Договір іпотеки, посвідчений 04 серпня 2010 року Немм О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 4725. (а.с. 14-19). Позивач уклала з [PERSON] Додаткову угоду № 1 до Договору іпотеки, посвідчену 24 вересня 2010 року Немм О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 6109, у якій виклали Договір іпотеки у новій редакції. (а.с. 20-25). Відповідно до п.1.1. ст.1 Договору іпотеки у редакції Додаткової угоди № 1 для забезпечення повного і своєчасного виконання Боржником боргових зобов'язань, визначених у статті 2 цього Договору, Іпотекодавець надає Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, визначене у ст.3 цього Договору. Відповідно до ст. 3 Договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: жилий будинок [ADDRESS], загальною площею 371, 3 кв.м та належить Іпотекодавцю на праві власності; земельна ділянка загальною площею 0,0877 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Згідно з п/п 3.2.1.5 ст. 3 Договору іпотеки в разі звернення стягнення на предмет іпотеки право власності на земельну ділянку переходить до набувача разом з будівлями та спорудами. Відповідно до п.4.4. ст.4 Договору іпотеки вартість предмета іпотеки визначається за згодою між Іпотекодавцем і Іпотекодержателем та становить 11 048 240 (одинадцять мільйонів сорок вісім тисяч двісті сорок) грн. 00 коп. Згідно зі ст.2 Договору іпотеки іпотека за цим Договором забезпечує виконання таких вимог Іпотекодержателя: повернення позики: Боржник зобов'язаний повністю повернути Іпотекодержателю суму отриманої позики не пізніше 01 січня 2012 року, відповідно до умов, встановлених Договором позики. Сума позики складає 10 433 500 грн., що за курсом Національного банку України на дату укладення цього Договору становить 1 000 000 Євро (1 Євро = 10,4335 грн.), а також відшкодування збитків та витрат, викликаних порушенням Договору позики (п/п 2.1.3. ст.2 Договору іпотеки). Згідно з п.6.1. Договору іпотеки за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель може задовольнити такі вимоги: (а) всі боргові зобов'язання, не сплачені Боржником. У п.п 2.1.4. встановлено, що не обмежуючи викладеного в ст. 6.1. цього Договору, Сторони погоджуються, що розмір Боргових Зобов'язань становить 1 000 000 (Один мільйон) Євро. Зазначений розмір може збільшуватися на суму невиконаних платіжних зобов'язань Боржника. Іпотекою забезпечені Боргові зобов'язання в разі зміни їх суми, відповідно до п.2.1. (з підпунктами) цього Договору. Згідно з визначенням термінів Договору іпотеки борговими зобов'язаннями є всі зобов'язання Боржника перед Іпотекодержателем зі сплати останньому будь-яких сум, що виникають згідно з положеннями Договору позики. Відповідно до п/п (а) п. 6.2. Договору іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після несплати Боржником Іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в Договорі позики, а також (в) інших обставин, передбачених чинним законодавством України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Якщо предметом іпотеки є два або більше об'єкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Отже, вимоги позивачки щодо звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення боргу є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вимоги позивач за зустрічним позовом не підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Договір про закупівлю, який укладається відповідно до Закону України "Про здійснення державних закупівель", на вимогу замовника підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню та вважається укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Договір позики укладений у письмовій формі і нотаріально посвідчений, що спростовує твердження Позивача про порушення форми договору. Не може бути визнаний підставою недійсності Договору позики п. 1 ст.215 та п. 4 ст.203 ЦК України, на які посилається позивач за зустрічним позовом, оскільки вказані норми не передбачають підстав недійсності правочину. Відповідно до частини першої ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною четвертою ст. 203 ЦК України, встановлено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно зі ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з п. 2 Договору позики грошові кошти у сумі 10 433 500 (десять мільйонів чотириста тридцять три тисячі п'ятсот) грн., які є предметом цього Договору, передані готівкою Позикодавцем та одержані Позичальником до підписання цього Договору. Підписання цього Договору Позичальником підтверджує факт одержання ним від Позикодавця позики. Також не підтверджуються вимоги позивача за зустрічним позовом про визнання недійсним договору іпотеки з підстав недійсності договору позики, оскільки на момент подання зустрічного позову Договір позики не визнано судом недійсним і цей договір є чинним. Посилання позивача за зустрічним позовом на ст. 533 ЦК України, як на підставу недійсності договору позики є необґрунтованим. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Із змісту Договору позики (п.1 Договору) вбачається, що умовами цього договору передбачено виконання зобов'язання у гривнях. Відповідно до п. 1 Договору позики Позикодавець передає у власність Позичальникові грошові кошти у сумі 10 433 500 (десять мільйонів чотириста тридцять три тисячі п'ятсот) грн., що за курсом Національного банку України на дату укладення цього Договору становить 1 000 000 (Один мільйон) Євро (1 Євро = 10,4335 грн.) Відповідно до п.3. Договору позики в разі девальвації протягом строку дії цього договору національної грошової одиниці України Позичальник зобов'язується повернути суму грошей у гривнях еквівалентну 1 000 000 (Один мільйон) Євро за офіційним курсом Національного банку України на день платежу. Згідно зі ст.2 Договору іпотеки іпотека за цим Договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя щодо виконання Боржником кожного і всіх його Боргових зобов'язань за Договором позики у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у Договорі позики, з усіма змінами і доповненнями до нього. Зокрема, Іпотека за цим Договором забезпечує виконання таких вимог Іпотекодержателя: 2.1.1. повернення позики: Боржник зобов'язаний повністю повернути Іпотекодержателю суму отриманої позики не пізніше 01 січня 2012 року, відповідно до умов, встановлених Договором позики. Сума позики складає 10 433 500 (десять мільйонів чотириста тридцять три тисячі п'ятсот) грн., що за курсом Національного банку України на дату укладення цього Договору становить 1 000 000 (Один мільйон) Євро (1 Євро = 10,4335 грн.), (п/п 2.1.1.); 2.1.3.) відшкодування збитків та витрат, викликаних порушенням Договору позики; 1.1.4.Розмір боргових зобов'язань: не обмежуючи викладеного в ст. 6.1. цього Договору, Сторони погоджуються, що розмір Боргових Зобов'язань становить 1 000 000 (Один мільйон) Євро. Зазначений розмір може збільшуватися на суму невиконаних платіжних зобов'язань Боржника. Іпотекою забезпечені Боргові зобов'язання в разі зміни їх суми, відповідно до п.2.1. (з підпунктами) цього Договору. У п.6.1. ст. 6 Договору іпотеки визначені, зокрема, вимоги, що задовольняються із вартості предмета іпотеки. Отже, Договору іпотеки у ньому визначені всі істотні умови, зокрема зміст та розмір основного зобов'язання, тому підстав для визнання його недійсним немає. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У Додатковій угоді № 1 до Договору іпотеки, якою сторони виклали Договір іпотеки у новій редакції) сторони, у тому числі Позивач, зазначили, що вони попередньо ознайомлені з наслідками вчинюваної нотаріальної дії, уклали цю Додаткову угоду № 1 розуміючи значення та умови цього правочину, його правові наслідки, підтверджуючи дійсність намірів при його укладанні, та те, що він не носить характеру мнимого та удаваного , і діючи добровільно. Відповідно до частини першої ст. 60 кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач за зустрічним позовом не довів належними та допустимими доказами правомірність своїх вимог. З огляду на наведене, та

Outcome: partial