overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

01 квітня 2015р. до суду звернулась позивач [PERSON] з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] і дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини доходу, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. На доведеність позову позивач вказала, що відповідач є батьком дітей, які знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому повинен сплачувати аліменти. Позивач [PERSON] письмовою заявою просила розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягала. Відповідач [PERSON] повідомлений про розгляд справи до суду не з'явився і справа розглянута у його відсутність. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що у відповідності до ст. ст.180, 182, 183 СК України позов по стягненню аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню, тому що відповідно до свідоцтв про народження, відповідач є батьком дітей (а.с.11,12) і зобов'язаний утримувати дітей до повноліття. Відповідно слід стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO] і дочки [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1/2 частини доходу, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 01 квітня 2015р. і стягувати до повноліття дітей у розмірі 1/2 частини до виповнення повноліття [PERSON], опісля у розмірі 1/4 частини до виповнення повноліття [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243,6грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

01 квітня 2015р. до суду звернулась позивач [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON], в якому ставить питання про розірвання шлюбу зареєстрованого 04 червня 2004р. відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис № 179. На доведеність позову вказала, що знаходиться з 04.06.2004р. в шлюбі з відповідачем, від шлюбу дітей не мають. З 2012р. разом не живуть і припинені відносини. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя і різні характери, що призвело до розпаду сім'ї. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Відповідач на виклик до суду не з'явився і справа розглянута у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст.112 СК України, тому що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх і поновляти не збираються. Суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між подружжям [PERSON] і доцільністю розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

01 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою, яку обґрунтовує тим, що після смерті його матері - [PERSON], [INFO], відкрилась спадщина до складу якої увійшли земельна ділянка площею 2,430 га та дві земельні ділянки загальною площею 0,872 га. Позивач є спадкоємцем за законом, але під час прийняття спадщини було встановлено, що у правовстановлюючому документі на земельні ділянки помилково записано по батькові власника [PERSON], замість - [PERSON], та наявні розбіжності в документах, що підтверджують факт родинних відносин, у зв'язку з чим він просить встановити факт родинних відносин, а саме - що [PERSON], яка померла [INFO], є його матір'ю, та факт належності Державного акта на право власності на землю [PERSON] Заявник в судове засідання не з'явився, подав заяву про підтримання своїх вимог та розгляд справи у його відсутність. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (російською), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20 серпня 1966 року (а.с.21). Відповідно до паспорта громадянина України [NUMBER] та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 08 листопада 1962 року анкетні дані спадкодавця зазначені як [PERSON] (а.с.18,20). Відповідно до Державних актів на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виданих на ім'я [PERSON], яка мешкає у с. Локня Кролевецького району, останній належать земельна ділянка площею 2,430 га та дві земельні ділянки загальною площею 0,872 га, що розташовані на території Локнянської сільської ради Кролевецького району (а.с.6,7). Крім того, даний факт підтверджується книгою записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Локнянської сільської ради та Технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю громадянам-власникам земельних часток (паїв) на території Локнянської сільської ради (СТОВ «Полісся») Кролевецького району Сумської області (а.с.8-10, 11-13). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 14 серпня 2013 року (а.с.22). На день смерті - [INFO], [PERSON] була зареєстрована та проживала одна у с. Локня Кролевецького району, що підтверджується довідками сільської ради (а.с.14). Як зазначив заявник у своїй заяві, 12 листопада 2013 року він звернувся до Державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті матері, але у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв'язку з різним написанням по батькові спадкодавця в Державних актах на землю та у свідоцтві про смерть. Зважаючи на викладене, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

01 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що з відповідачкою по справі перебуває в шлюбі з 17 листопада 2007 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 64. Від шлюбу мають малолітню [PERSON],[INFO]. Подружнє життя в сторін не склалося. Шлюбні стосунки між ними припинені. Позивач вважає, що сім'ю зберегти не можливо. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, надіслала заяву в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги визнала. Суд, дослідивши докази у справі прийшов до наступного. Позивач та відповідачка уклали шлюб 17 листопада 2007 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського район-ного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 64 та є батьками малолітньої [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим за актовим записом № 47 від 24 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області (а.с. 2,3). Із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя сторони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що їхню сім'ю зберегти не можливо. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

01 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ « УСК « Гарант - Авто « 3-я особа [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та пені посилаючись на те, що 08 серпня 2014 року на вулиці П. Сагайдачного у м. Києві відбулося ДТП за участю автомобіля «Тойота» д/н [NUMBER] (власник [PERSON].) та автомобіля [NUMBER] (власник [PERSON].). Постановою Подільського районного суду м. Києва від 12 вересня 2014 року винуватцем ДТП було визнано [PERSON] Громадянин [PERSON], вичинивши ДТП наніс йому майнову шкоду, яку зобов'язаний відшкодувати. В той же час, на момент вчинення ДТП, цивільно-правова відповідальність гр. [PERSON], як власника автомобіля «Тойота» д/н [NUMBER], була застрахована у ПАТ «УСК «Гарант -Авто». Згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , при настанні страхового випадку страховик відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. урахуванням вищевказаного можна зазначити, що обов'язок відшкодувати мені шкоду, завдану громадянином [PERSON] при вчиненні ДТП - лежить на ПАТ «УСК «Гарант -Авто». Тому 07 жовтня 2014 року звернувся до Відповідача із повідомленням про страховий випадок, до якого додав всі необхідні документи, а в листопаді 2014 року звернувся до Відповідача із заявою про страхове відшкодування. Оскільки десятиденний строк для визначення розміру збитків закінчився 18 жовтня 2014 року , але Відповідач не направив свого представника для вчинення цієї дії - звернувся до ТОВ «Джерман Моторз» для визначення розміру збитків. При оцінці вартості ремонту було видано рахунок, де було нараховані: 5 328,00 грн. (вартість ремонту) та 9 172,78 (вартість матеріалів), що в сумі становить 14 500,78 грн. 13 листопада 2014 року ним повторно подано заяву про страхове відшкодування, із додаванням до неї рахунку. По сьогоднішній день - страхове відшкодування він не отримав. Тому просить стягнути з відповідача 14 500 грн. 78 коп. Крім того , просить також стягнути пеню за весь період прострочення в розмірі 590 грн. 11 коп. та судовий збір 243 грн. 60 коп. . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі . Відповідач та з-я особа [PERSON] в судове засідання не з*явився , про день слухання справи повідомлений належним чином , про причини неявки суд не повідомив , Виходячи з вищенаведеного та зі згоди позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

01 квітня 2015 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 26 серпня 1995 року; шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 289. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з листопада 2014 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. В наданій до суду письмовій заяві позивачка [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 26 серпня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 289 (л.с. 7). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (л.с. 8). Як зазначила позивачка і проти чого не заперечував відповідач, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з листопада 2014 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. З письмової заяви відповідача (л.с. 14) вбачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачкою в позовній заяві. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивачки так і відповідача, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

01 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись в позовній заяві на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 січня 2009 року. Від даного шлюбу має сина [PERSON], [INFO], якого відповідач в добровільному порядку не утримує. Позивач в позовній заяві просить задовольнити її вимоги, та стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини. Позивач, відповідач в судове засіданні не з'явились, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав. Вивчивши матеріали цивільної та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

01 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог, позивачка зазначила, що 01 червня 2013 року вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені з 07 грудня 2014 року. Спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя, втрату почуття взаємної любові один до одного. Позивачка вважає, що через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження родини є неможливим. Спір про сумісно нажите майно на час розгляду справи відсутній. Між позивачкою та відповідачем досягнуто угоди про утримання дитини. На підставі наведеного, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки подальше спільне життя суперечитиме її інтересам. Позивачка - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 01 червня 2013 року Денежниківською сільською радою Новоайдарського району Луганської області, 01 червня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого подружжю присвоєне спільне прізвище - [PERSON] (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спір про сумісно нажите майно на час розгляду справи відсутній. Між позивачкою та відповідачем досягнуто угоди про утримання дитини. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини фактично припинені, спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя та втрати почуття взаємної любові один до одного. Подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. Спір про сумісно нажите майно на час розгляду даної справи у сторін відсутній. Зважаючи на те, що між сторонами сімейні відносини припинені, позивач і відповідач проживають окремо, жодних дій з боку подружжя, спрямованих на примирення та збереження сім'ї не здійснюється, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

01 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності, який в послідуючому уточнила. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що 12.07.1980 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], який було розірвано 03.03.2015 року. Під час шлюбу з відповідачем вони придбали квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира належить на праві спільної власності їй, відповідачу та їхній доньці [PERSON] Вважає, що частки у спільній сумісній власності є рівними, тому просить суд визнати за нею 1/3 частку у спільній сумісній власності на квартиру № 1 розташовану у будинку № 7 по вул. Водопянова в м. Кривий Ріг. У судове засідання сторони повторно не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені. Заперечень проти вимог позивача, відповідачі не надали ( а.с. 71, 72, 73, 74, 76, 78, 79, 80, 81). Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на уточнених позовних вимогах наполягає. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.07.1980 року по 03.03.2015 року ( а.с. 10 копія рішення). В період перебування у шлюбі вони придбали квартиру, яка на праві спільної сумісної власності, згідно свідоцтва про право власності на житло № Д-1644 від 05.11.1993 року належить: [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с. 7- копія свідоцтва про право власності на житло, а.с. 44 довідка). [PERSON] при реєстрації шлюбі змінила прізвище на [PERSON]. \~\~\~\~ \~\~Відповідно до ч.2\~ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. \~\~\~\~\~\~ На підставі наведеного суд дійшов висновку, що частки співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON] у праві спільної сумісної власності в квартирі [ADDRESS] є рівними, тому позов [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/3 частку вищевказаної квартири є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоовлення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

01 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач працює, але добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Судом встановлено, що в період шлюбу в [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, але добровільно матеріальної допомоги не надає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

01 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем, та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. У відкритому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у відкритому судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Свій висновок обґрунтовує наступним. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно свідоцтва про народження на імя [PERSON], [INFO], її батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі, який не заперечує свого батьківства. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою: м. Добропілля, пт. Шевченка, 18/37. Відповідач працює у ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля». За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 01 квітня 2015 року. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. ст. 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243,60 грн. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved