Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

02.06.2014 р. до суду поступив даний позов, в якому позивачка просить суд ухвалити рішення та стягнути на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свій позов позивачка мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2010 року і однією сім'єю проживали до травня 2014 року . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, хоча є працюючим, фізично здоровим і таку може надавати, а тому і пред'явлено до суду даний позов. У судове засідання позивачка з'явилася,позов підтримала і дала пояснення,аналогічні викладеним у заяві. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав і не заперечує проти його задоволення. Суд, заслухавши сторони,свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 05.06.2010 року Корсунь - Шевченківським Відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь - Шевченківського РУЮ Черкаської області ( а.с.5 ). Однією сім'єю сторони проживали до травня 2014 року, а потім відповідач перейшов проживати до батьків, і проживає в с. Черепин Корсунь - Шевченківського району Черкаської області. Сторони від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, хоча в змозі таку надавати оскільки є працездатним, працюючим , фізично здоровим, має щомісячні доходи в межах 1800 грн., інших утриманців не має. Судом встановлено, що відповідач, будучи працездатним, працює сигналістом Корсунської дистанції колії Одеської залізниці ПЧ - 8, але отримані ним доходи витрачає на свої потреби, цим самим не виконує батьківських обов'язків по утриманню сина [PERSON]. Позивачка є також фізично здоровою, працює листоношею у Корсунь - Шевченківському ЦВПЗ «Укрпошта», отримує мінімальну заробітну плату в межах 1000 грн., інших джерел доходів не має. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 182 СК України та роз'яснень, даних у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК, тобто не меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р.«Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 вказаного закону розмір відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14 роз'яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. Таким чином, на підставі наданих суду доказів, пояснень сторін, з урахуванням вимог Конвенції ООН про права дитини, правових позицій Верховного Суду України, суд, вважає, що з урахуванням того, що відповідач є працездатним, працюючим, фізично здоровим, матеріально забезпеченим, має доходи, з урахуванням вказаних обставин, вважає, що позов підлягає до задоволення і стягує з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до повноліття. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 243,60 грн. в дохід держави. Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, підлягає негайному виконанню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України. При розгляді справи про стягнення аліментів, суд, відповідно до приписів ч. 4 ст.10 ЦПК України роз'яснив відповідачу про відповідальність за прострочення сплати аліментів та наслідки.

Outcome: approved