Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

02. 02. 2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він визнаний потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслі\-дувань за №12013040390001464 від 03. 06. 2013 року за ознаками криміналь\-ного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Органами досудового розслідування відповідачу [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Під час досудового розслідування встановлено, що 02 червня 2013 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, [PERSON] разом із позивачем знаходилися біля буд. 36 по вул. Миру у м. Синельникове Дніпропетровської області в стані алкогольного сп'яніння, де під час спільного вживання алкогольних напоїв між ними виникла сварка в результаті якої відповідач заподіяв йому середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження голови, ока та щелепи, що підтверджено висновком медичної експертизи №209-Е від 08. 07. 2013 року. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Дніпропетровській обласній клінічній лікарні ім. Мечникова у відділенні хірургічної стоматології з 20. 06. 2013 року по 28. 06. 2013 року, а потім на амбулаторному лікуванні в період з 01. 07. 2013 року по 31. 07. 2013 року. Таким чином, умисними діями [PERSON] йому завдано матеріальну шкоду загальною сумою 2708 грн. 08 коп., що підтверджено відповідними документами, а також моральну шкоду, яка виразилась у: - у наявності фізичного болю і стражданнях, які він відчуває тривалий час, а саме: з 02 червня 2013 року і по сьогодні; - в душевних стражданнях, які зумовлені освідомленням того, що у людей похилого віку, яким він є, період одужання продовжується набагато триваліше; - в душевних стражданнях, так як [PERSON], який є вдвічі молодший від позивача, фізично здоровий, розвинутий - скоїв протиправне діяння у відношенні нього. Все що сталося викликає у позивача негативні емоції, моральні та психічні переживання, що негативно впливає на його здоров'я. Згідно із 3аконом України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» від 19. 11. 1992 року: «3доров'я - це стан повного фізичного. душевного і соціаль\-ного благополуччя, а не тільки відсутність хвороб і фізичних дефектів». Таким чином, не вимагає доказування той факт, що вищевказані неправомірні дії [PERSON] погіршили не тільки його фізичне здоров'я, а й душевне і соціальне благополуччя, порушили нормальні життєві зв'язки, що потребували додаткових зусиль для організації життя, а також - додаткових витрат. Вищезазначене вважає незаперечними підставами для стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 7000 грн. 00 коп. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 13. 01. 2014 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України. [PERSON] в повному обсязі визнав роз\-мір заявленої ним матеріальної і моральної шкоди в розмірі 7000 грн. На цей час відповідач відшкодував позивачу спричинену матеріальну шкоду і пообіцяв, надавши розписку, що до 31 грудня 2014 року відшкодує моральну шкоду у вказаному розмірі. Однак, до теперішнього часу відповідач ухиляється від своїх зобов'язань по від\-шкодуванню моральної шкоди. Просить суд стягнути моральну шкоду в розмірі 7000 грн., спричинену протиправними діями відповідача. До початку проведення судового засідання позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився по невідомим суду обставинам. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач надав суду копію ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2014 року, згідно якої обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України [PERSON], який є відповідачем у даній справі, звільнено від кримінальної відповідальності, у зв'язку з втратою суспільної небезпечності. Під час розгляду кримінальної справи №191/3950/13-к у відношенні обвинуваченого [PERSON] судом встановлено, що останній дійсно 02. 06. 2013 року о 22 год. 00 хв. завдав потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень середньої тяжкості, потім примирився із ним, відшкодував йому матеріальні збитки, а також щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України. В матеріалах справи знаходиться розписка від [PERSON], згідно якої останній зобов'язався відшкодувати [PERSON], як потерпілому, завдану ним моральну шкоду у сумі 7000 грн. 00 коп. до 31 грудня 2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. При визначенні розміру суми відшкодування моральної шкоди судом враховано роз'яснення, викладені у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), згідно яких розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідачів та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Так, судом встановлено доведення та підтвердження позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди у сумі 7000 грн., яка є наслідком вчинення 02. 06. 2013 року злочину у відношенні нього відповідачем. Також, суд вбачає наявність причинного зв'язку з подією, яка відбулася 02. 06. 2013 року та її наслідками, що виразились у втратах нематеріального характеру [PERSON] внаслідок його моральних, фізичних страждань, спричинених незаконними діями [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, вина відповідача [PERSON] у спричиненні позивачу [PERSON] моральних страждань, внаслідок нанесення тілесних ушкоджень встановлена та підтверджена, відповідно до вимог ч. 1 ст. 57 ЦПК України якою закріплено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved