Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

01 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 01.09.2006 у відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 171. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказав, що від шлюбу вони з відповідачем мають сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачем не склалось, між ними відсутнє взаєморозуміння. Фактично шлюбні стосунки припинено. Ухвалою від 13.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 03.12.2019. Позивач у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про визнання позовних вимог, у якій просила розглянути справу за її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 01 вересня 2006 року між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , у відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 171 (а.с. 4). [INFO] у них народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Фактично шлюбні відносини припинені. Згідно ст. 51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За змістом ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 384,20 гривень, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (768,40 х 0,5 = 384,20). Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 384,20 гривень відповідно до ст. 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved