Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся з позовом до суду, позовні вимоги якого уточнив та просив визнати за ним право власності на домоволодіння №56 по вул. Н. Кобринської в с. Старий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області, яке складається з житлового будинку, загальною площею 38,4 кв.м., житловою - 23,2 кв.м., допоміжною - 15,2 кв.м. (літ. А), стайні (літ. Б), вбиральні (літ. В), криниці, хвіртки, огорожі (№№ 1, 2, 3), що належало померлій 11.11.2017 [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що 11.11.2017 в с. Старий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом, складеним на його користь. Цей заповіт не змінювався, не скасовувався і новий не посвідчувався. Єдиним спадкоємцем за заповітом є він, інших спадкоємців першої черги за законом, в тому числі, осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні, не має. На день смерті [PERSON] залишилося спадкове нерухоме майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Н. Кобринської, 56 в с. Старий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області, а також земельна ділянка площею 0,0672 га за вказаною адресою, цільове призначення якої: будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з присвоєним кадастровим номером. Відповідно до технічного паспорта дане домоволодіння складається з житлового будинку, стайні, вбиральні, криниці, хвіртки та огорожі. Він прийняв спадщину на частину спадкового майна, зокрема, на земельну ділянку, про що приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом та проведена державна реєстрація права власності на успадковану земельну ділянку. Оскільки він прийняв частину спадкового майна, вважається таким, що прийняв спадщину в повному обсязі. Коли він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №56 по вул. Кобринської в с. Старий Мізунь, вона відмовила йому у видачі свідоцтва, оскільки він не має документів, які підтверджують право власності померлої особи на дане нерухоме майно. Реєстрація права власності на вказане домоволодіння не проводилась. Саме з цих підстав він змушений звернутися в суд з даним позовом. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, визнати за ним право власності на вказане домоволодіння, прийнявши визнання позову відповідачем, рішення ухвалити в підготовчому судовому засіданні. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Долинського району Івано-Франківської області [PERSON] в підготовчому судовому засіданні ознайомилась з уточненими позовними вимогами, які стосувалися номера спірного будинковолодіння, про що зробила відповідну відмітку на заяві позивача, позов визнала, подала відзив на позовну заяву, в якому вказала, що оскільки [PERSON] є спадкоємцем згідно заповіту, то [PERSON] селищна рада не заперечує проти задоволення його позову про визнання права власності на нерухоме майно, а також просила ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 29.03.2019 відкрито провадження у справі. В підготовчому судовому засіданні позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог від 23.04.2019. Від представника відповідача поступила заява про визнання позову. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.4 ст.200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що 11 листопада 2017 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серія I-HМ № 258584, актовий запис № 43, видане виконкомом Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 13.11.2017(а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, складеним та посвідченим 28.12.1989 секретарем виконкому Старомізунської сільської ради [PERSON], зареєстрованим в реєстрі № 22, в якому померла вказала, що все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося заповідає [PERSON] Цей заповіт\~не змінювався,\~не скасовувався\~і новий\~не посвідчувався,\~що підтверджується\~відміткою секретаря\~сільської ради\~від 20.11.2017,\~зробленою ним\~на заповіті (а.с.7). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 54386814 від 06.12.2018, спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] була заведена 02.05.2018, номер якої у нотаріуса: 40/2018, номер у Спадковому реєстрі: 62357513 (а.с.15). На день смерті померлої залишилося спадкове нерухоме майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Н. Кобринської, 56 в с. Старий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області, а також земельна ділянка площею 0,0672 га за вказаною адресою, цільове призначення якої: будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з присвоєним кадастровим номером. Про те, що [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Н. Кобринської, 56, с. Старий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області, свідчить довідка Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області за №2513 від 21.11.2018, яка видана на підставі запису в погосподарській книзі №6, об'єкт погосподарського обліку 02-0542-1 за 2017-2023 роки, з якої вбачається, що на день смерті [PERSON] за нею рахується житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за вказаною адресою. Будинок побудовано в 1937 році (а.с.12). Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №56, вул. Н. Кобринської, с. Старий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області, виготовленого 16.05.2018 за замовленням позивача [PERSON], домоволодіння №56 за вказаною адресою складається з: літера А - житловий будинок, площа земельної ділянки під будинком 50,3 кв.м., загальна площа приміщень 38,4 кв.м., житлова площа 23,2 кв.м., допоміжна площа 15,2 кв.м., літера Б - стайня, площа земельної ділянки від господарськими будівлями 21,1 кв.м., літера В - вбиральня, площа земельної ділянки від господарськими будівлями 1,9 кв.м., №1 - криниця, № 2 - хвіртка, № 3 - огорожа (а.с.8-10). Згідно з\~даними довідки №165 від 16.05.2018 ОКП Івано-Франківське ОБТІ домоволодіння по [PERSON],\~56\~в с.\~Старий Мізунь\~Долинського району\~Івано-Франківської\~областімає наступні характеристики, зокрема, станом на 16.05.2018 року (на час проведення технічної інвентаризації), до складу домоволодіння входили: літера А - житловий будинок (дерево), загальна площа 38,4 кв.м., житлова площа 23,2 кв.м., літера Б - стайня (дерево), загальна площа 21,19 кв.м., літера В - вбиральня (дерево), загальна площа 1,9 кв.м., №1 - криниця (камінь), №2 хвіртка (дерево), загальна площа 1,1 кв.м., №3 - огорожа (дерево), загальна площа 44,4 кв.м. Відповідно до даної довідки реєстрація права власності на дане будинковолодіння в ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" не проводилась (а.с.11). Судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину на частину спадкового майна, що підтверджується такими доказами: - на успадковану земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0672 га, що знаходиться в с. Старий Мізунь, вул. Кобринської, 56, Долинського району Івано-Франківської області, кадастровий номер 2622086201:01:003:0952, приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу [PERSON] 06.12.2018 видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстроване в реєстрі за №399 (спадкова справа №40/2018) (а.с.13); - на підставі вказаного свідоцтва згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 07.12.2018, індексний номер витягу 148489443, право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано 06.12.2018 за [PERSON] (а.с.14); - відповідно до витягу реєстрації в Спадковому реєстрі №543868814 від 06.12.2018 визначено, що спадкоємцем на визначену вище земельну ділянку є [PERSON] (а.с.15-16). Постановою №404/02-31 від 06.12.2018 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, винесеною приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу [PERSON], відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №56 по вул. Кобринської в селі Старий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області. В постанові зазначено, що 02.05.2018 даним нотаріусом заведена спадкова справа № 40/2018 до майна померлої 11.11.2017 [PERSON], [INFO], що проживав за адресою [INFO]. Згідно з матеріалами спадкової справи, спадкоємцем за заповітом, посвідченим 28.12.1989 [PERSON], секретарем виконкому Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області за №22, є [PERSON], який 30.11.2018 звернувся до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказаний вище житловий будинок\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами. При цьому він повідомив, що документів, які підтверджують право власності померлої особи на дане нерухоме майно, немає, що також підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за якими при пошуках нема за [PERSON] зареєстровано прав власності на дане нерухоме майно, та довідкою № 165 від 08.05.2018 Івано-Франківського ОБТІ, згідно з якою надати документи нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину неможливо (а.с.17). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Оцінка суду: Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно з вимогами ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи (ч.1 ст.1220 ЦК України). Як вбачається зі ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивачкою доведено належними та допустимими доказами, що 11.11.2017 року померла [PERSON] На день смерті останньої залишилося спадкове\~нерухоме майно,\~зокрема,\~житловий будинок\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами по\~вул.\~Н.Кобринської,\~56\~в с.\~Старий Мізунь\~Долинського району\~Івано-Франківської\~області,\~а також\~земельна ділянка\~площею 0,0672\~га за\~вказаною адресою,\~цільове призначення\~якої:\~будівництво і\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~та споруд\~з присвоєним\~кадастровим номером. Померлою\~було складено\~заповіт,\~відповідно до\~якого належне\~їй майно\~вона заповіла\~єдиному своєму\~спадкоємцю [PERSON]\~Даний заповіт не змінювався, не скасовувався і новий не посвідчувався. Інших спадкоємців за законом з правом на обовязкову частку судом не встановлено. Як визначено ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобовязаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], звернувшись у встановлений строк до нотаріуса з відповідною заявою. На частину спадкового майна, а саме: земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0672 га, що знаходиться в с. Старий Мізунь, вул. Кобринської, 56, Долинського району Івано-Франківської області, кадастровий номер 2622086201:01:003:0952, йому приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу [PERSON] 06.12.2018 видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстроване в реєстрі за №399 (спадкова справа №40/2018), однак остання відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за цією ж адресою, оскільки в нього відсутні документи, які б підтверджували право власності померлої на дане нерухоме майно. Відповідно до п.4.18 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 № 296/5, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як роз'яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких\~обставин,\~враховуючи,\~що [PERSON]\~від спадкового\~майна не\~відмовлявся,\~однак у\~зв'язку\~з відсутністю\~правовстановлюючих документів\~не має\~змоги оформити\~спадщину,\~так як\~за життя\~заповідачка не\~отримала правовстановлюючих\~документів на\~спірне нерухоме\~майно,\~суд приходить\~до висновку,\~що є\~достатні підстави,\~щоб заявлений\~позов задовольнити\~та визнати\~за [PERSON]\~в порядку\~спадкування за\~заповітом право\~власності на\~домоволодіння №56 по вул. Н. Кобринської в с. Старий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області, що належало померлій 11 листопада 2017 року [PERSON]. На підставі викладеного, ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року, статей 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268, 1296, 1297 ЦК України, статей 13, 78, 81, 206 ЦПК України та

Outcome: approved