Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

У січні 2020 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини за місцем проживання позивача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області 10.02.2007 року, актовий запис № 12. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , яка станом на час розгляду справи проживає разом з позивачем, але відповідач з цим не погоджується. Через відсутність взаєморозуміння та втрату почуття любові, різні погляди на життя, сторони припинили шлюбні відносини, не проживають разом й не ведуть спільного господарства з жовтня 2019 року. На думку позивача, примирення з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим з наведених нею підстав. Навпаки, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та дитини, оскільки заважатиме розвиватися фізично, розумово, морально та духовно. Ухвалою від 30.01.2020 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. В ході підготовчого провадження позивач свої вимоги підтримала, а відповідач позов визнав повністю та без застережень. Відповідно до\~ч.\~2,\~ч.\~3\~ст.\~200\~ЦПК України\~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, заслухавши думку учасників справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім`ю, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.02.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 12, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Сторони мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області. \~За ствердженням позивача, яке відповідач визнав без застережень, шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2019 року, спільного господарства вони не ведуть? втратили взаєморозуміння та почуття любові, мають різні погляди на життя, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам як сторін, так і їх спільної дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. \~Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу\~ одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин розірвання шлюбу між сторонами не буде суперечити правам та законним інтересам сторін, інших осіб. Крім того, оскільки народжена сторонами у шлюбі дитина, [PERSON] , станом на час розгляду справи не досягла 14-річного віку, місце її проживання в силу вимог ч. 3 ст. 29 ЦК України визначається місцем проживання її батьків або одного з них, а в разі виникнення спору органом опіки та піклування або судом. Як підтверджено сторонами в судовому засіданні, дитина станом на час розгляду справи поживає разом з матір`ю у житловому приміщенні, яке належить батькам позивача. Відповідач заперечень проти цього також не навів. Відтак, суд не вбачає перешкод для визначення місця проживання дитини за місцем проживання позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Враховуючи вищенаведене, діючи на підставі ст.ст.104-105, 110-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved