Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-14 00:00:00

У січні 2013 року позивач звернувся із зазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 08.01.2013 року о 20-50 відповідач [PERSON], керуючи автомобілем ГАЗ-3302, номерний знак [NUMBER] в м. Селидове по вул. Красноармійська, рухаючись заднім ходом, здійснив наїзд на транспортний засіб «Дачія Логан», номерний знак [NUMBER], яким керував позивач. Постановою Селидівського міського суду від 15.01.2013 року винним у ДТП визнано [PERSON] Внаслідок ДТП автомобіль, яким керував позивач, було пошкоджено. Фактичні витрати на відновлювальний ремонт склали 38889,35 грн. Страховою компанією вказані витрати не відшкодовано. Просив стягнути зі Страхової компанії у відшкодування матеріальної шкоди 38889,35 грн., з [PERSON] на відшкодування моральної шкоди 1000 грн. (а.с. 1). Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 12 березня 2014 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 38889,35 грн., з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди 1000 грн. Вирішено питання про судові витрати (а.с. 79-81). Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» в апеляційній скарзі ставить питання про скасування рішення суду в частині стягнення з неї матеріальної шкоди та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині. Посилається на те, що судом безпідставно не прийняті до уваги докази, які були надані СК, а саме - висновок судового експерта та причини відмови СК позивачу в виплаті страхового відшкодування (а.с. 83-86). В іншій частині рішення суду не оскаржено. В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Позивач та відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені. В письмових заявах, що надійшли від них, просили рішення суду залишити без змін. Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити з наступних підстав. Суд першої інстанції, задовольняючи позов, послався на те, що пошкодженням автомобіля позивача заподіяно матеріальну шкоду на суму 38889,35 грн. У відповідача виник обов'язок із відшкодування заподіяної шкоди в межах ліміту, встановленого полісом. Але з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна. Встановлено, що 08 січня 2013 року о 20-50 в м. Селидове по вул. Красноармійська сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Дачія Логан», номерний знак [NUMBER], яким на підставі довіреності керував позивач. Постановою судді Селидівського міського суду Донецької області від 15.01.2013 року винним у ДТП визнано [PERSON] та його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Судом також встановлено, що цивільна відповідальність [PERSON] на випадок завдання шкоди третім особам при здійсненні експлуатації автомобіля ГАЗ-3302 номерний знак [NUMBER] була застрахована у ВАТ СК " Альфа-Гарант". Згідно із статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, обчислені в порядку, встановленому законодавством. Відповідно до положень статті 34.1 - 34.3 Закону страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Згідно з наведеними вимогами закону спеціалістом товарознавцем на підставі заявки страхової компанії 13 березня 2013 року було складено звіт N 2421, відповідно до якого та на підставі дослідження пошкодженого автомобіля «Дачія Логан» номерний знак [NUMBER] було встановлено розмір матеріального збитку, завданого власникові зазначеного автомобіля, що становить 16633,74 грн. (а. с. 40-54). При цьому були враховані всі пошкодження, які мав зазначений автомобіль. Як вбачається зі звіту оцінювач при проведенні розміру витрат, пов'язаних з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, керувався методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Фонду державного майна та Міністерством юстиції України від 24.11.2003 року № 142/5/2092. Вказаний доказ позивачем не оспорений. У позовній заяві позивач посилався на накладну, акт виконаних робіт та надав квитанції про розмір витрат на ремонт автомобіля, які становлять 38889, 35 грн. (а.с. 2а-4), проте, незважаючи на розбіжність вартості ремонтних робіт, позивач не заявляв у суді клопотання про проведення автотехнічної експертизи. Із урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що страховою компанією було у встановленому законом порядку проведено автотоварознавче дослідження пошкодженого автомобіля, визначено суму збитків в розмірі 16633,74 грн., які слід сплатити позивачеві. За наведених вище обставин рішення суду першої інстанції щодо стягнення матеріальної шкоди з підстав, передбачених п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, слід змінити та стягнути на користь позивача зі страхової компанії 16633,74 грн., частково задовольнивши апеляційну скаргу. Відповідно до п. 3 ст. 991 ЦК та п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування» N 85/96-ВР страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку. Заперечуючи проти позову, страхова компанія послалася на те, що страхувальнику відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки він надав завідомо неправдиві відомості про свій автомобіль, зокрема надав відомості про пошкодження, які згідно авто- технічного висновку не могли утворитися в результаті ковзно-дотичного контакту при заявлених обставинах досліджуваної частини ДТП (а.с. 8-9). З посиланням відповідача на висновок автотехнічного дослідження погодитись не можна. По-перше, як вбачається з висновку, особа, яка проводила дослідження, не була присутня на місті скоєння ДТП, пошкоджені автомобілі не оглядала, висновок зроблено на підставі копії документів, в тому числі фотознімків (а.с. 55-66). По-друге, огляд місце ДТП проводився працівниками ДАЇ, які оглянули пошкоджені автомобілі та склали відповідні документи, в яких зазначили пошкодження автомобіля, яким керував позивач, в тому числі і пошкоджені внаслідок ковзно-дотичного контакту автомобіля «Дачія Логан» з електроопорою. Учасники ДТП підписали складені працівниками ДАЇ документи без зауважень. По-третє, дані про те, що автомобіль, яким керував позивач, мав якісь пошкодження до ДТП, у справі відсутні.

Outcome: partial