Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

01.08.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , 2010 року народження, в розмірі 2145 грн щомісячно, що визначений як 25 відсотків середньої заробітної плати по місту Чернігову, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від матеріального утримання своєї дочки. У судовому засідання позивач пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні. Відповідач не з`явився, при цьому надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на позовну заяву, в якому пославшись на працевлаштування і отримання стабільного заробітку просив стягнути з нього аліменти в розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.09.2018, при цьому мають спільну малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8, 10). Після розірвання шлюбу малолітня дочка залишилася проживати з позивачем і знаходиться на її утриманні; відповідач не надає позивачеві достатньої матеріальної допомоги на утримання дочки. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першою статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Суд констатує, що позивачем фактично визначено розмір аліментів у твердій грошовій сумі з одночасною його прив`язкою до частки від середнього заробітку по місту Чернігову, що суперечить приписам Кодексу. З урахуванням викладеного і тієї обставини, що відповідач має постійну роботу та стабільний заробіток, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial