Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такаю, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому вказує, що на підставі договору купівлі-продажу серії АВІ № 026876 від 02.02.2000 року є власником домоволодіння за адресою: м. Полтава, пров. Хрестовоздвиженський, 7. За цією адресою зареєстрована його дружина [PERSON], яка з 12.01.2017 року не проживає у вказаному домоволодінні без поважних причин, що підтверджується актом від 18.01.2018 року, проте вона добровільно з реєстраційного обліку не знялась, наявність реєстрації [PERSON] порушує права позивача на вільне володіння та користування приватною власністю. Просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: м. Полтава, пров. Хрестовоздвиженський, 7. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, але від імені відповідача до суду надійшла заява, в якій вказує, що позов визнає повністю, просить розглядати справу в її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 31 липня 1993 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФК № 389051, виданим 31.07.1993 року Омсукганським районним відділом ЗАГС Магаданської області. На підставі договору купівлі продажу від 02 лютого 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 5-332, [PERSON] придбав житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Полтава, пров. Комунарів, 7, в цей же день здійснено реєстрацію за ним права власності на вказане нерухоме майно КП ПБТІ "Інвентаризатор". Розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації від 20.05.2016 року № 207 "Про перейменування топонімічних назв, демонтаж меморіальних дошок та зображень комуністичної символіки у місті Полтаві" змінено назву пров. Комунарів на пров. Хрестовоздвиженський. Відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] (стара назва пров. Комунарів), 7, що підтверджується довідкою Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконкому Полтавської міської ради № 16.1-07/1065 від 30.01.2018 року. На підтвердження того факту, що [PERSON] не проживає у [INFO] (стара назва - Комунарів) у м. Полтаві без поважних причин з 12 січня 2017 року, позивачем надано суду Акт про не проживання б/н від 18.01.2018 року, складений його сусідами [PERSON], [PERSON] та [PERSON], підписи яких посвідчені головою селищного комітету с. Рогізна Ленінського району м. Полтава. Відповідно до положень ст. 150 ЖК України, які узгоджуються зі змістом ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON] зареєстрована в [INFO] (стара назва - Комунарів) в м. Полтава, за цією адресою не проживає з 12.01.2017 року без поважних причин, що створює перешкоди в користуванні будинком його власнику [PERSON], та обмежує його у праві вільно розпорядитись власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved