Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

01.10.2002 року між КП «Матвіївський сількомунгосп» та громадянином [PERSON] було укладено договір №00603 про надання комунальних послуг на відпуск води і прийняття стоків в комунальну каналізацію та збір побутового сміття з абонентом - громадянином. Договір №000603 від 01.10.2002 року було укладено відповідно до п.1 ст.19 Закону України «про житлово-комунальні послуги», згідно якого відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно п.4.2 Договору Відповідач проводить оплату за спожиту писну воду до 20 числа місяця, наступного за місяцем в якому були отримані послуги, що відповідає вимогам ст.903 Цивільного кодексу України, відповідно якої, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов»язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором . Тарифи на водопостачання, затверджені відповідними рішеннями Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області №21 від 13.08.2010 р.№16 від 17.05.2012 року №14 від 21.12.2012 року, згідно них проводились відповідні нарахування за надані послуги. Плата за послуги з питного водопостачання не проводилася, внаслідок чого за період з 01.09.2011 року по 30.09.2013 року за отримання даних послуг утворилась заборгованість у розмірі 1347,90 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком. Позивач просить суд: Стягнути з [PERSON] на користь КП «Матвіївський сількомунгосп» заборгованість за надані комунальні послуги з водопостачання в розмірі 1347,90 грн. та судовий збір у розмірі 229,40 грн. Представник позивача у судовому засіданні наполягає на своїх позовних вимогах. Відповідач про слухання справи був повідомлений судом належним чином, але в судове засідання не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив. Своїх заперечень щодо позову не надав. Зважаючи на те, що суд не має відомостей про причини неявки відповідача, суд відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, згідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів, 01.10.2002 року між КП «Матвіївський сількомунгосп» та громадянином [PERSON] було укладено договір №00603 про надання комунальних послуг на відпуск води і прийняття стоків в комунальну каналізацію та збір побутового сміття з абонентом - громадянином. Договір №000603 від 01.10.2002 року було укладено відповідно до п.1 ст.19 Закону України «про житлово-комунальні послуги», згідно якого відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно п.4.2 Договору Відповідач проводить оплату за спожиту писну воду до 20 числа місяця, наступного за місяцем в якому були отримані послуги, що відповідає вимогам ст.903 Цивільного кодексу України, відповідно якої, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов»язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором . Тарифи на водопостачання, затверджені відповідними рішеннями Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області №21 від 13.08.2010 р.№16 від 17.05.2012 року №14 від 21.12.2012 року, згідно них проводились відповідні нарахування за надані послуги. Плата за послуги з питного водопостачання не проводилася, внаслідок чого за період з 01.09.2011 року по 30.09.2013 року за отримання даних послуг утворилась заборгованість у розмірі 1347,90 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов»язання є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання.

Outcome: approved