Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

\~ 01 листопада 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до\~ [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, посилаючись на наступні обставини. З 2009 року по 2014 рік вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON]. Від любу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Білоцерківського міськрайоного суду від 15.08.2017 року змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача на 850 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Син [PERSON] хворіє на респіраторний алергоз. [PERSON] необхідно пройти обстеження та здати аналізи для того, щоб призначити йому відповідне лікування. За аналізи по дослідженню крові [PERSON] необхідно сплатити 3 526 грн., що включає в себе бакпосів та антибіотинограму, дослідження крові [PERSON] на алергени, визначення побутових алергенів. Копії медичних послуг та актів виконання робіт підтверджуються направленнями на аналізи та актами виконання робіт з надання медичних послуг, які вона додає до позовної заяви. [PERSON] навчається в 2 класі і харчується в школі. За харчування необхідно сплачувати додаткові кошти. Так, на харчування за вересень нею було сплачено 277,50 грн., за жовтень - 370,0 грн., за листопад - 330,0 грн., що підтверджується квитанціями, які вона додає до позовної заяви. Аліментів, які вона отримує на утримання сина, його повноцінного фізичного та психологічного розвитку, а також для оплати на харчування, для оздоровлення та лікування дитини - не вистачає. Додаткових коштів, крім аліментів відповідач на утримання дитини не надає. Таким чином, на харчування [PERSON] в школі вона витратила 927,50 грн. На проходження сином аналізів та досліджень необхідно витратити 3 526 грн. Вона неодноразово доводила до відома відповідача про необхідність оплати додаткових витрат на потреби [PERSON]. Проте, відповідач не бажає добровільно надавати додаткові витрати на дитину. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь додаткові\~ витрати в розмірі 1/2 частини понесених додаткових витрат на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в сумі 463 грн. 75 коп., стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати\~ в розмірі 1/2 частини додаткових витрат на здачу та проходження [PERSON], [INFO], лабораторних досліджень аналізу крові, в сумі 1763 грн., стягнути з [PERSON] на її користь 1/2 частину майбутніх витрати на забезпечення харчування на навчальний період [PERSON], [INFO], в сумі 185 грн. щомісячно. Звільнити її від сплати судового збору ( а. с. 2-3 ). Ухвалою судді від 28 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом ) сторін ( а. с. 20-21 ). Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву, отримана судом 09.01.2019 року за вх. 614, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив суд справу за позовом [PERSON] до нього про стягнення додаткових затрат на дитину розглядати без його участі. Позов визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не зявилися в судове засідання,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надано. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] про стягнення додаткових затрат на дитину\~ підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи,\~ що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні\~ встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі ( а. с. 4 ), який було розірвано 23 вересня 2014 року на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ( а. с. 5 ). Встановлено, що від шлюбу у подружжя народилася дитина [PERSON], [INFO], про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про народження, Серія\~ 1-ОК № 171085, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 13 січня 2011 року, актовий запис за № 57, де батьками є [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 6 ). З наявного в матеріалах справи виконавчого листа, виданого 07 вересня 2017 року убачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 850 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття ( а. с. 7 ). Звертаючись до суду з відповідним позовом позивач зазначає на тому, що вона несе додаткові витрати на дитину, а відповідач ухиляється добровільно допомагати та\~ надавати додаткові витрати. Понесені нею додаткові витрати підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов'язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. З наявної в матеріалах справи виписки із медичної картки амбулаторного ( стаціонарного ) хворого вбачається, що\~ [PERSON], [INFO] встановлено діагноз: респіраторний алергоз ( алергічний риніт ) ( а. с. 8 ). \~ З доданих до позовної заяви позивачем доказів убачається, що остання понесла додаткові витрати, що підтверджується актом виконаних робіт з наданих медичних послуг, переліком необхідних досліджень та квитанціями ( а. с. 9-14 ). З довідки від 03 жовтня 2018 року, яка видана [PERSON] Державним центром зайнятості Білоцерківського МРЦЗ за вих. № 3552 вбачається, що остання перебуває на обліку як безробітна в Білоцерівському МРЦЗ з 21 вересня 2018 року ( а. с. 15 ). Отже, з наданих матеріалів суд убачає, що з боку позивачки дійсно здійснюються додаткові витрати на сина [PERSON], [INFO]. \~ Тому, вирішуючи такий спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. \~ Як наведено вище, позивачем надано документи про здійснені останньою додаткових витрат на утримання сина. Крім того, з наявної в матеріалах справи заяви відповідача [PERSON] про розгляд справи за відсутності останнього, відповідач в зазначеній заяві зазначив про визнання позову. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Звертаючись до суду з вищевказаними вимогами, позивачка просила стягнути з відповідача 1/2 частину понесених додаткових витрат у сумі 463,75 гривень та 1/2 частину додаткових витрат на здачу та проходження [PERSON], [INFO] досліджень аналізу крові в сумі 1 763 гривень. В судовому засіданні встановлено, що сума в розмірі 463,75 гривень, яку просить стягнути позивачка є додатковими витратами на харчування у школі [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що за можливим з відповідача [PERSON] стягнути на користь позивачки [PERSON] половину понесених останньою додаткових витрат у загальній сумі 2 226,75 гривень, яка складається з: 463,75 гривень витрати на харчування в школі та 1 763 гривень витрати на здачу та проходження досліджень аналізу крові, понесення яких документально підтверджується наявними доказами в матеріалах справи. \~ Стосовно позовних вимог позивачки в частині стягнення на її користь з відповідача 1/2 частини майбутніх витрат на забезпечення харчування на навчальний період [PERSON], [INFO] в сумі 185 гривень, щомісячно, то суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже,\~ таке стягнення, як наперед, про що просить позивачка передбачено. Однак, звертаючись до суду із зазначеною вимогою, а саме стягнення з відповідача [PERSON] на її користь 1/2 частину майбутніх витрати на забезпечення харчування на навчальний період [PERSON], [INFO], в сумі 185 грн. щомісячно, останньою не було надано до суду жодного належного та допустимого доказу того, що саме така сума буде складати 1/2 частину на харчування дитини на місяць. Як вбачається з позовної заяви позивачки, остання зазначає, що за харчування за вересень було сплачено 277,50 гривень, за жовтень 370 гривень, за листопад 330 гривень ( а. с. 2 ). З зазначених сум, які були сплачені позивачкою за три місяці суд вбачає, що зазначені суми є різними. Оскільки, позивачкою не надано до суду належного доказу конкретної суми вартості харчування на місяць, з якої б вбачалося, що 1/2 частини майбутніх витрат на забезпечення харчування буде встановлювати саме 185 гривень, тому суд приходить до висновку, що такі вимоги позивачки в цій частині є недоведеними та необґрунтованими. Згідно п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно із ч. 6\~ ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З 1 січня 2019 року відповідно до Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» ставки судового збору змінюються. Як визначено у Законі, судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. \~ За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою або фізичною особою підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, на час прийняття судового рішення з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 768,40 гривень ( сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок ). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial