Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, лікар-психіатр [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку в психіатричний заклад без її згоди. Посилається на те, що в [PERSON] є наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби та суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога. На даний час психічний стан хворої погіршився, згоду [PERSON] на госпіталізацію отримати неможливо, у зв»язку із своїм психічним станом, тому просить суд винести рішення про її примусову госпіталізацію у психіатричному закладі. Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікар-психіатр [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та просить її задовольнити. Прокурор в судовому засіданні заяву про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку в психіатричний стаціонар Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні без її згоди підтримав і вважає, що доцільно надати [PERSON] психіатричну допомогу в примусовому порядку. Допитана у судовому засіданні законний представник [PERSON] донька [PERSON] пояснила, що [PERSON] протягом останніх 2 днів змінилася в своєму психічному стані, тому вважає за доцільне помістити її для лікування у психіатричний заклад. [PERSON] була присутньою у судовому засіданні, однак через свій психічний стан нічого не змогла пояснити. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. [PERSON], [INFO], жителька м. Тернополя вул.Фабрична, 7/2 була госпіталізована в ТОККПНЛ 15 червня 2017 року о 09.30год. у супроводі доньки [PERSON], на підставі заяви донь [PERSON] з приводу погіршення психічного стану та періодичними судомними нападами, котрі протягом 2 днів спостерігались двічі. Після судом хвора була збуджена, кричала, останніх дві ночі не спить, рідних не впізнає, відмовляється від прийому їжі. 15 червня 2017 року [PERSON] була оглянута черговим лікарем-психіатром ТОККПНЛ [PERSON], яка після огляду підтвердила висновок про необхідність її госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації в психіатричний стаціонар [PERSON] була заява її донь [PERSON] 15 червня 2017 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, яка прийшла до висновку, що обстеження та лікування хворого можливе тільки в умовах стаціонару. Із анамнестичних відомостей встановлено, що пацієнтка 11 років працювала за кордоном, в 2014 році повернулась в зв'язку із хворобою. На даний момент не працює. Є інвалідом 1А групи по психопатології. Була заміжня, але розлучилась багато років тому. Пацієнтка проживає одна, але доглядають за нею дочка з чоловіком. Спадковість психзахворюваннями обтяжена: бабуся хворіла на деменцію. В анамнезі 2 черепно-мозкових травми під час перебування в Італії із стаціонарним лікуванням, однак меддокументації на руках немає. 6 років тому проведена холецистектомія. Багато років тому було діагностовано туберкульоз легені, але впродовж багатьох років на обліку у фтизіатра вже не перебуває. Розлади пам'яті вперше з'явились 6 років тому і поволі наростали, через що змушена була залишити роботу в Італії та повернулась додому. Впродовж 2015 року - чотири госпіталізації в ТОККПНЛ та з 12.12.2016 по 12.06.2017 року тривале перебування в стаціонарі ТОККПНЛ у зв'язку із важким психічним та неврологічним станом (часті судоми та повна відсутність навичок самообслуговування, періодична відмова від їжі) На момент огляду пацієнтка в свідомості. Мовний контакт непродуктивний. При спробі задати будь-яке запитання, пацієнтка починає плакати. Не може назвати своє прізвище, ім'я та по батькові, рік народження. Має розгублений, безпорадний вигляд. Емоції лабільні. Навики самообслуговування відсутні: потребує постійного стороннього догляду, самостійно їжу не вживає, неохайна з калом та сечею. Інтелектуально-мнестичну сферу обстежити не вдалось через відсутність мовного контакту. Критично свій стан не оцінює. Соціально-дезадаптована. Комісія приходить до висновку, що згідно ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" пацієнт [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку без її усвідомленої згоди, у звязку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу у вигляді: Деменція при інших уточнених захворюваннях (атрофічні зміни лобної долі головного мозку, кіста головного мозку, енцефаломаляція лівої півкулі мозочка, судинна енцефалопатія), психічний стан, якої обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби та суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога. Згода [PERSON] на лікування в психіатричному закладі, яке надається в умовах стаціонару, відсутня внаслідок неможливості її отримати у звязку з її психічним станом. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Таким чином, суд вважає, що госпіталізація [PERSON] без її згоди до психіатричного закладу є доцільною, а тому заяву лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні [PERSON] слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved