Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

У березні 2019 року заявники звернулись до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту прийняття спадщини. Свої вимоги заявники обґрунтовують тим, що [INFO] помер їх батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Заявники, як сини померлого, є спадкоємцями першої черги, також, крім них, спадкоємцем першої черги є дружина померлого - [PERSON] ,яка відмовилась від спадщину на їх користь. Заявники звертались до нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, однак, їм було відмовлено у видачі свідоцтва у зв"язку з тим, що відсутній факт прийняття померлим [PERSON] спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , яка складається з 1/3 частини вказаної квартири. Також вказували, що їх батько після смерті своєї матері був зареєстрований та проживав у вказаній квартирі, таким чином вступив у володіння спадковим майном. 23.04.2018 року ухвалою судд відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. 19.09.2019 року ухвалою суду витребувано у Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори належним чином завірені копії спадкових справ, які заведені після смерті [PERSON] та [PERSON] та інформацію стосовно періоду реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , який помер [INFO] у Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації. матеріали спадкової справи, 27.09.2019 року надійшла відповідь від Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації та 30.09.2019 року надійшла спадкова справа до майна померлого [PERSON] , згідно повідомлення, спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась. Заявники до суду не з"явились, надали суду заяву та просили слухати справу у їх відсутність. Представник третьої особи - Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори та третя особа [PERSON] до суду не з"явились, просили слухати справу у їх відсутнісь. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації смерті ГТУЮ у м. Києві (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві спільної власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини кожному (а.с.5). Згідно свідоцтва про смерть, виданого Залишанською сільською радою Поліського району Київської обл., [INFO] померла [PERSON] (а.с.161). відповідно до інформації Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 25.09.2019 року, спадкова справа після її смерті не заводилась (а.с.124). Постановою державного нотаріуса Дванадцятої київської нотаріальної контори Основенко Л.М., заявникам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у зв"язку із відсутністю факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON] (а.с.20). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема і про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною першою, другою статті 77 Цивільного процесуального кодексу України визначено, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців (стаття 1216 Цивільного кодексу України). Частиною першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою та третьою статті 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Заявниками не надано документів, що підтверджують факт прийняття їх бат ьком спадщини після померлої її матері [PERSON] . Відповідно до пункту 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину та ін. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово- експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Слід звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами, зокрема, копіями документів із спадкової справи. Відповідно до пункту 1 вищезазначеного листа , у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові, а не відмови у відкритті провадження у справі, закриття провадження у справі або залишення позовної заяви без розгляду. Частиною першою статті 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не звертався до нотаріальної контори для з`ясування всіх питань, необхідних для оформлення спадщини після смерті його матері [PERSON] , та не отримував постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно із статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України, статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому їм Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, права [PERSON] ніким не порушувалися. З урахуванням повного і всебічного з`ясованих обставин, на які посилались заявники, як на підставу своїх вимог, наданих письмових доказів, досліджених судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що заявниками не доведено ті обставини на які вони посилались у заяві, у зв`язку з чим вимоги не знайшли свого підтвердження та обґрунтування, а тому заява задоволенню не підлягає

Outcome: dismissed