Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

01 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Хомутецької сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності за ним на будинковолодіння, розташоване в с. Хомутець, вул. Партизанська, 112 Миргородського району, в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що після смерті бабусі, [PERSON], яка померла 02 жовтня 2011 року, відкрилася спадщина на вказане будинковолодіння. З життя [PERSON] свідоцтва про право власності своєчасно не одержала, а згодом померла. Посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння, та відсутність інших спадкоємців на нього, позивач просив задовольнити його позов. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримував, просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, своїх заперечень проти позову суду не подав, а звернувся до суду із письмовою заявою, якою просив розглянути справу у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з таких обґрунтувань. Судом встановлено, що 02.10.2011 року в с. Хомутець Миргородського району Полтавської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7), внаслідок чого, відповідно до положень ч.1 ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина. У витягу з погосподарського обліку книги № 1 виконавчого комітету Хомутецької сільської ради по відомостям за 2011-2015 роки від 30.06.2016 року (а.с.19) за [PERSON] значиться житловий будинок в с.Хомутець Миргородського району по вул. Партизанській, 112, розташований на земельній ділянці площею 0,25 га. Належність вказаного домоволодіння померлій [PERSON] ніким не оспорюється. Оскільки, [PERSON] при своєму житті не встигла зареєструвати своє право власності на вказане будинковолодіння, то приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], відмовила [PERSON], який діяв на той час від імені неповнолітнього сина [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне будинковолодіння [PERSON] після смерті його бабусі (а.с. 14 ). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] в порядку, що не суперечить закону, при своєму житті набула згадане будинковолодіння, шляхом його будівництва. Згідно заповіту від 12 квітня 2011 року [PERSON] заповідала все належне їй на день смерті майно позивачу [PERSON] (а.с. 8). Як вбачається із матеріалів спадкової справи свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка належала [PERSON] оформив [PERSON]М в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід права та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Крім позивача, спадщину після [PERSON] ніхто не приймав. Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадщину позивача після його померлої бабусі, [PERSON], ніким не оспорюється. При таких обставинах суд вважає можливим задовольнити вимоги [PERSON] про визнання права власності за ним в порядку спадкування за заповітом на будинковолодіння, що належало його бабусі, в с. Хомутець по вул. Партизанській, 112.

Outcome: approved