Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

У грудні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (надалі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 26288,50 грн. та стягнення судових витрат по справі. Обґрунтовуючи позовні вимоги банк вказував, що 24.11.2008 року між банком та відповідачкою був укладений договір № б/н, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Враховуючи, що відповідач не виконує належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, розмір якої станом на 31.10.2014 року становить 26288,50 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 18730 грн., заборгованість за відсотками 5968,57 грн., заборгованість за комісіями - 100 грн., штраф фіксована частина 250 грн., штраф процентна складова 1239,93 грн.. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив задовольнити позовні вимоги та стягнути судові витрати. Представник відповідача, в судове засідання не з»явився, надав на адресу суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася двічі, про місце, про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки відповідача який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи в його відсутність, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача в наданій суду заяві не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів передбачених договором. Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 5.7 "Правил користування платіжною карткою", Банк має право вимагати дострокового виконання боргоих зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. В порушення вимог цього Закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує. З матеріалів справи вбачається, що 24.11.2008 року між банком та відповідачкою був укладений договір № б/н, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Взяті зобов'язання відповідач по кредитному договору виконував неналежно, та допустив заборгованість в сумі 26288,50 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 18730 грн., заборгованість за відсотками 5968,57 грн., заборгованість за комісіями - 100 грн., штраф фіксована частина 250 грн., штраф процентна складова 1239,93 грн.. Виходячи з положень ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved