Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

У квітні 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, в якій вказує, що 22 червня 2010 року заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави стягнуто аліменти з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 350 грн. щомісячно. Відповідач не сплачує аліменти з жовтня 2017 року. У зв'язку зі змінами в чинному законодавстві, підвищенням мінімального прожиткового мінімуму для дитини (1860 грн.), збільшенням витрат на утримання дитини, можливим покращенням матеріального становища платника аліментів у зв'язку з тимчасовим офіційним працевлаштуванням, вважає, що наявні підстави для збільшення розміру аліментів та зміни способу їх стягнення. Просить змінити розмір аліментів та спосіб їх стягнення, які стягуються із [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 22.06.2010 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 350 грн. на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON], будучи повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний 03.10.2017 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 16.02.2007 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Малолітній [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу між батьками постійно проживає разом з матір'ю [PERSON] Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22.06.2010 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.05.2010 року. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач [PERSON] посилається на зміни в чинному законодавстві щодо підвищенням мінімального прожиткового мінімуму для дитини, збільшення витрат на утримання дитини, покращення матеріального становища платника аліментів у зв'язку з тимчасовим офіційним працевлаштуванням. Як встановлено в ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України (в редакції, що набрала чинності з 08.07.2017 року) той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до переконливого висновку, що розмір аліментів, які стягнуто з відповідача [PERSON] в твердій грошовій сумі на утримання його малолітнього сина [PERSON], 2007 року народження, рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22.06.2010 року, тобто майже 8 років тому, станом на час розгляду даної справи є значно нижчим за мінімальний розмір аліментів, визначений ч. 2 ст. 182 СК України, та безперечно є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, в тому числі з урахуванням прожиткового мінімуму як гарантії забезпечення мінімальних потреб дитини, визначеного в ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік". Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів і стягнення їх в частці від заробітку (доходу) відповідача у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved