Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по кредитному договору від 27.03.2007 року № б/н в сумі 41361 грн. 88 коп. та понесених судових витрат по справі. Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що відповідачка звернулася до нього з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 27.03.207 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник зобов`язання за договором кредиту належним чином не виконала. Станом на 18.07.2017 року заборгованість становить всього 41361 грн. 88 коп., в тому числі: тіло кредиту 12052 грн. 70 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 11766 грн. 94 коп., заборгованість за пенею 15096 грн. 44 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 1945 грн. 80 коп. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26.02.2019 року було залучено у якості правонаступника по справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором- [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що [INFO] [PERSON] померла. Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомила. Заява про відкладення розгляду справи не надходила. Представник відповідача подав до суду відзив на позов в якому вказав, що позивачем не дотримано строку звернення до суду щодо стягнення з відповідача штрафу та пені та одночасне їх стягнення не допускається.Просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені та штрафів за пропуском строку звернення до суду та безпідставно нарахованих штрафів. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено, 27.03.2007 року між акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом подання останнім анкети-заяви на відкриття рахунку і встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 15000,00 грн. Згідно п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців і автоматично лонгується на той же термін, якщо жодна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору. Банк виконав свої зобов`язання, надавши [PERSON] кредитні кошти в межах обумовлених сум. У відповідності до п.2.1.1.5.5 погоджених сторонами Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст. 530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач передбачені кредитним договором обов`язкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачувала, чим порушила умови договору. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 18.07.2017 року заборгованість становить 41361 грн. 88 коп., в тому числі: тіло кредиту 12052 грн. 70 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 11766 грн. 94 коп., заборгованість за пенею 15096 грн. 44 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 1945 грн. 80 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Ураховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція міститься у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, зважаючи на яку з метою захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних осіб під час здійснення завдань цивільного судочинства у відповідності до Конституції України суд вважає, що вимога у частині стягнення штрафів не ґрунтується на законі, а тому в цій частині вимог позивачу слід відмовити. З огляду на викладене позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по кредиту, відсотках та пені на загальну суму 38916 грн. 08 коп. є обґрунтованими та позов підлягає частковому задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1505 грн. 39 коп. (38916 грн. 08 коп. х 1600 грн.00 коп. / 41361 грн. 88 коп.).

Outcome: partial