Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

01.12.2020 року позивачі звернулись до суду із позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири, у якому просять стягнути з відповідача на свою користь завданому матеріальну шкоду у розмірі 72448,00 грн., моральну шкоду у сумі 20000,00 грн., а також покласти на відповідача понесені позивачами судові витрати. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що позивачам на підставі договору купівлі-продажу від 20.06.2008 належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] . 06.09.2019 відбулось залиття квартири [ADDRESS] з вище розташованої квартири [ADDRESS] . 06.09.2019 о 23:29 позивачка [PERSON] зателефонувала до диспетчерської служби про залиття її квартири [ADDRESS] із квартири [ADDRESS] . ПАТ «Київтеплоенерго» було перекрито холодне водопостачання на будинок. 09.09.2019 слюсарем-сантехніком ЖЕД-410 [PERSON] було замінено ділянку труби в квартирі [ADDRESS] замовлення позивача [PERSON] 09.09.2019 сервіс-майстром здійснено видалення води із посудомийної машини вартістю 650 грн. В товарному чеку від 09.09.2019 зазначено, що вода потрапила в машину внаслідок залиття квартири. 13.09.2019 комісією ЖЕД-410 складено Акт про обстеження квартири [ADDRESS] щодо наслідків залиття. Акт від 13.09.2019 складено відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76. Комісія зробила висновок, що причиною залиття квартири [ADDRESS] був вихід із ладу металевої труби по кухонному стояку в квартирі [ADDRESS] . Комісією, також, встановлено наслідки залиття: сліди залиття в коридорі - стеля 14 м, стіни шпалери імпортного виробництва - 33 м., суміщений санвузол, кухня - стеля - 7,7 м, стіна - 4,7 м., пошкоджено багет, кімната - стеля - витравлення плям - 0,3 м, 17 м, пошкоджено багет 3 м., пошкоджена підлога - ламінат - 9 м. Крім того була пошкоджена посудомийна машина, вартість ремонту якої склав 650 грн. Акт підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акту присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність. З метою визначення вартості завданих відповідачем збитків, позивачка [PERSON] уклала із ТОВ «Аелєкон» договір №00279/19 від 26.11.2019 про проведення незалежної оцінки майна. Вартість робіт із незалежної оцінки становить 2700 грн. ТОВ «Аелєкон» здійснено експертне дослідження із оцінки розміру матеріального збитку, завданого квартирі [ADDRESS] із складанням кошторису вартості робіт і матеріалів, необхідних для проведення ремонту. Експертним дослідженням визначено, що розмір матеріального збитку завданого квартирі [ADDRESS] становить 53948 грн., з урахуванням зносу. Втім, вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення наслідків залиття квартири [ADDRESS] за висновками експерта становить 55948 грн. Позивачі розпочали ремонтні та відновлювальні роботи під час яких виявили, що стіни та стеля кухні, коридора та кімнати пошкоджені грибком у значно більшій мірі, ніж вказано в Акті від 13.09.2019 та звіті про оцінку розміру матеріального збитку, завданого квартирі [ADDRESS] від 26.11.2019. Крім того, стелю в кімнаті неможливо відновити лише в частині площі плям від затоплення, а таке відновлення має бути проведено в цілому. Позивач [PERSON] замовила 27.11.2019 у ТОВ «Центральна біохімічна лабораторія» мікробіологічні випробування, сплативши за ці послуги 800 грн. Також, 20.12.2019 позивач [PERSON] направила відповідачу вимогу (вхідний №103/45/Д-1279), у якій просила перерахувати на її картковий рахунок суму збитків, завданих залиттям квартири [ADDRESS] в сумі 58098 грн. Проте, відповідач листом від 02.01.2020 №103/45-22 відповів, що Актом від 13.09.2019 комісійного обстеження проведеного працівниками ЖЕД-410 встановлено, що причиною залиття став вихід із ладу металевої труби по кухонному стояку холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] , мешканці якої не здійснили профілактичних заходів щодо своєчасного огляду та ремонту сантехнічного обладнання. Крім того, ТОВ «Центральна біохімічна лабораторія» протоколом №44019 від 20.12.2019 надало позивачу [PERSON] відповідь про значне перевищення гранично допустимої концентрації спор мікроміцетів у приміщеннях згідно з даними Всесвітньої організації охорони здоров`я. В тлумаченні результатів випробувань зазначено, що виявлені гриби є активними деструкторами матеріалів, а також можуть викликати алергічні реакції у людей, ураження шкіри, волосся, отруєння мікотоксинами. В пробах переважають гриби, що мають дрібні спори, які легко можуть розноситись по приміщенню з повітряними потоками. Рекомендовано провести антисептичну обробку приміщення. 04.01.2020 позивачка [PERSON] уклала договір за №l074 на дезінфекційні роботи квартири [ADDRESS] із ФОП [PERSON] . Вартість виконаних робіт із дезінфекції від грибка становила 15000 грн. Позивачі придбавали будівельні матеріали та укладали договори на виконання будівельних робіт. Окремі роботи позивачі виконували своїми силами. 18.01.2020 позивачем [PERSON] було укладено із ФОП [PERSON] договір №АА210 про виконання монтажних робіт натяжної стелі площею 30,25 м.кв. на суму 11700 грн. 04.02.2020 позивачем [PERSON] у ТОВ «Епіцентр К» придбано шпалери та клей на суму 6488,64 грн. та підложку і ламінат на суму 4084,74 грн. 05.02.2020 позивачем [PERSON] у ТОВ «Епіцентр К» придбано ламінат на суму 1867,08 грн. та фарбу інтер`єру на суму 1979,10 грн. Зазначені докази підтверджують витрати позивачів на проведення відновлювальних робіт, викликаних залиттям їх квартири. Позивачка [PERSON] у час залиття квартири була вагітною. Затоплення квартири негативно вплинуло на її психологічний стан. Позивачка [PERSON] зазнала значних моральних страждань, які виразились в тому, що вона не могла проживати у власній квартирі у зв`язку з некомфортними та шкідливими умовами, не могла дихати сирістю та неприємним запахом через ураження квартири грибком. Позивачка [PERSON] побоювалась, що такі ненормальні умови проживання можуть призвести до різного роду захворювань її та дитини, тому вимушена була шукати собі інше житло. У позивачів відбулось порушення звичного способу життя, виникла необхідність докладання додаткових зусиль не тільки для його впорядкування, але й для захисту своїх законних, порушених відповідачем прав. Позивачі вважають, що їм завдано моральні страждання, які зобов`язаний відшкодувати відповідач. Також, слід звернути увагу, що у Акті від 13.09.2019 зазначено, що причиною залиття є вихід в ладу металевої труби по кухонному стояку холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] . Предметом діяльності відповідача є надання послуг утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, надання послуг з утримання будинків та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, відповідно до пунктів 2.2.1 та 2.2.2 Статуту підприємства. Таким чином, відповідач є виконавцем послуг з утримання житлових будинків. Відповідно до п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630, виконавець зобов`язаний: 1) своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства та цих Правил; 5) проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта; 10) утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; 18) відшкодовувати збитки, завдані майну та/або приміщенню споживача та/або членів його сім`ї, шкоду, заподіяну його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг, а також моральну шкоду в порядку та розмірі, які визначаються відповідно до законодавства і договору. Відповідно до пункту 13 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869, внутрішньобудинковою системою гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення є система від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або (у разі, її відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходиться у квартирі споживача (житлового приміщення у гуртожитку), нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку). Таким чином, труба кухонного стояка холодного водопостачання, яку прорвало у квартирі [ADDRESS] , що стало причиною затоплення квартири позивачів, відноситься до сфери відповідальності відповідача. Окрім того, позивач [PERSON] своєчасно та регулярно сплачує на р/р відповідача кошти на утримання будинків та прибудинкових територій, що підтверджується, зокрема, рахунком-повідомленням станом на 01.11.2019. Таким чином, є підстави стверджувати, що позивач [PERSON] уклала із відповідачем договір шляхом приєднання до типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630. Відповідно до умов вказаного типового договору, виконавець зобов`язується: 5) проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем бгатоквартирного будинку із складанням відповідного акта; 10) утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; 18) відшкодовувати збитки, завдані майну та/або приміщенню споживача та/або членів його сім`ї, шкоду, що заподіяна його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг, а також моральну шкоду в порядку та розмірі, які визначаються відповідно до законодавства і цього договору. Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Зазначене свідчить, що залиття квартири позивачів сталося саме з вини відповідача, через його бездіяльність. Відповідач не забезпечив належний та своєчасний огляд трубопроводу по кухонному стояку холодного водопостачання квартири [ADDRESS] та не вжив заходів для його ремонту. Наявність вини відповідача у залитті квартири позивачів підтверджує також діалог між власником квартири [ADDRESS] [PERSON] та працівником служби з ліквідації аварій, який відбувся після огляду кухонного стояку холодного водопостачання квартири [ADDRESS] . Позивачами надаються до суду належні та допустимі докази наявності в бездіяльності відповідача вини, що призвело до затоплення квартири позивачів, а також докази на підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача та наслідками, які настали, що є підставою для покладення обов`язку на відповідача по відшкодуванню завданої затопленням квартири шкоди. Такими доказами є Акт від 13.09.2019, лист відповідача від 02.01.2020 №103/45-22 та звіт про оцінку розміру матеріального збитку, завданого квартирі [ADDRESS] . Пунктом 12 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08.10.1992 №572 визначено, що балансоутримувач житлового будинку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником, наймачем (орендарем) приміщення житлового будинку в разі: ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю, - шляхом відшкодування збитків; зниження якісних показників послуг, порушення встановлених договором строків усунення несправностей або перевищення допустимих перерв у наданні послуг - шляхом зменшення розміру плати та виплати споживачеві компенсації в розмірі встановленому законодавством. Причиною залиття квартири позивачів є саме неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків із ремонту внутрішньобудинкового трубопроводу (стоякової труби холодного водопостачання у квартирі [ADDRESS] ) та заміни труб, які прийшли у незадовільний та непридатний для використання стан, що підтверджується Актом від 13.09.2019. З системного аналізу норм чинного законодавства України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язанням передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу у правовідносинах, які виникли між сторонами, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачам. При цьому, відсутність своєї вини відповідно до вимог ч. 2 ст. 1166 ЦК України має доводити саме заподіювач шкоди, а не позивачі мають доводити наявність вини відповідача, хоча вони і не позбавлені цього права. Позивачі вказують, що залиття відбулось саме з вини відповідача, який не забезпечив справність труби стояка холодного водопостачання на кухні квартири [ADDRESS] . Окрім того, факт визнання відповідачем своєї вини підтверджується тим, що відповідач відшкодував збитки, нанесені під час прориву труби стояка холодного водопостачання, власнику квартири [ADDRESS] . Позивачі вважають доведеним, що відповідач своєю бездіяльністю, яка полягає в нездійсненні контролю за станом труби стояка холодного водопостачання на кухні квартири [ADDRESS] й відповідного утримання їх в неналежному стані, допустив затоплення квартири позивачів, що завдало їм майнової та моральної шкоди. Повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно понести потерпілою стороною для відновлення їх квартири у зв`язку з її залиттям. Згідно висновку експертного дослідження від 26.11.2019 року вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення наслідків залиття в квартирі [ADDRESS] , що відбулось 06.09.2019 року становить 55948 грн. При цьому, у висновку визначено, що розмір матеріального збитку завданого залиттям квартири з урахуванням накопиченого фізичного зносу становить 53948 грн. У кошторисі до даного висновку визначено, що обсяг робіт, зазначених в цьому локальному кошторисі, повністю відповідає обсягу робіт, які потрібно виконати для усунення наслідків залиття квартири, які зазначені в акті про залиття, а саме: демонтаж світильників, люстри, стельових багетів, шпалер, шпаклівки, гіпсокартонних конструкцій стелі, ламінату, антисептична обробка, улаштування гіпсокартонних листів стелі, ґрунтування, шпаклювання і шліфування стелі, стін, відкосів вікна, улаштування багету та плінтусу, улаштування підложки підлоги та ламінату, улаштування шпалер, фарбування відкосів вікна та арки, улаштування вимикачів, розеток, світильників тощо. Вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести для усунення наслідків залиття квартири позивачів визначені із урахуванням ДСТУ Б Д.l.1.-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва (зі змінами) та середньоринкової вартості будівельних матеріалів та робіт. Зазначені в кошторисі найменування об`єктів у квартирі позивачів, що потребували ремонту, фактично відповідають пошкодженням в згаданій квартирі, які були зазначені в Акті від 13.09.2019. Сума відшкодування складається з розміру матеріального збитку відповідно до звіту, вартості робіт з незалежної оцінки, вартості робіт з мікробіологічного випробування, вартості дезінфекційних робіт: 53948 + 2700 + 800 + 15000 = 72448 грн. Крім того, позивачі вважають, що з відповідача слід стягнути моральну шкоду, оскільки внаслідок затоплення квартира перетворилась на непридатне для нормального проживання приміщення, було порушено їх звичний спосіб життя, їм необхідно було докладати додаткових зусиль не тільки для його впорядкування, але й для захисту своїх законних прав. Дії відповідача завдали позивачам моральної шкоди, яка полягає в глибоких переживаннях у зв`язку з позбавленням реалізації своїх прав та життєвих планів, порушенні нормальних життєвих зав`язків, що вимагають додаткових зусиль для організації свого життя, невиправданих затрачених матеріальних ресурсів, порушення і втручання у право власності. Позивачі вважають, що їм завдано моральні страждання, які вони оцінюють в 20000 грн., відшкодувати які зобов`язаний відповідач. Ухвалою суду від 03.12.2020 року позову заяву повернуто заявнику. Постановою Київського апеляційного суду від 05.04.2021 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03.12.2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.04.2021 року відкрито провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Ухвалою суду від 27.08.2021 року заяву представника позивачів про виклик свідків повернуто заявнику без розгляду. Ухвалою суду від 27.08.2021 року клопотання представника відповідача про виклик свідків залишене без розгляду. 21.05.2021 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач не визнає заявлених до нього позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивачі повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Але позивачі в своїй позовній заяві не наводять будь-яких доказів існування недбалості або нехтування своїми обов`язками з боку відповідача. Зважаючи на це відповідач заявляє про своє повне невизнання позовних вимог і обґрунтовує свою незгоду наступним чином: відповідно до п. 8 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2009 №572 від 2021) передбачено, що співвласники житлового будинку, гуртожитку зобов`язані забезпечувати належне утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, поточний і капітальний ремонт, технічне переоснащення спільного майна житлового будинку, гуртожитку пропорційно до частки співвласника. При цьому положеннями ч. 4 ст. 319, ч. 2 ст. 382 ЦК України визначено - власність зобов`язує; усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення. Положенням ч. l ст.151 ЖК УРСР передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Таким чином, станом на момент коли сталося залиття, обов`язки схоронності сантехнічного обладнання, мереж ГВХ і ХВХ перш за все покладаються саме на власника приміщення. Відносно встановлення пошкодження конкретних мереж їх заміни в міжквартирних і міжповерхових перекриттях в рамках капітального ремонту, відповідач зважає на такі фактори: в рамках діючого законодавства відповідач доволі обмежений у своїх діях при бажанні обстежувати вузли, мережі, в тому числі і внутрішньобудинкові, розташовані в приватних квартирах, не маючи на це дозволу співвласників і навіть при бажанні згуртувати всіх власників, повинен звернутися до їх офіційного представника; якщо такого в будинку немає, оскільки співвласники не обрали модель самоуправління, відповідач змушений діяти в межах старих повноважень і договорів, що закріплено в новій редакції перехідних положень Закону У країни «Про житлово-комунальні послуги» і для цього відповідач не маючи змоги відвідувати приватні квартири коли це саме потрібно, уклавши договір на диспетчерське обслуговування з ТОВ «Дель-пак Сістемс Україна», через виконання озвучених мешканцями заявок, складає картину проблемних моментів в обслуговуванні будинку та в обслуговуванні ділянок внутрішньобудинкових мереж ГВП і ХВП; фінансування і проведення капітального ремонту це цілком відповідальність співвласників; обов`язок відповідача в даному випадку (хоча він і не є управителем) згідно ч. 4 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», інформувати співвласників багатоквартирного будинку про необхідність капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку і ці дії відповідач проводив при здійснені виконання заявок. Щодо фінансування капітального ремонту, то окрім наведених нормативних джерел відповідач посилається також на наступне, гл. 2 п. 9 ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», стосовно повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі бюджету, фінансів і цін, то участь в організації та фінансуванні капітальних ремонтів житлових будинків, капітальних ремонтів майна, що перебуває у спільній власності співвласників багатоквартирного будинку, в межах бюджетних програм, визначених за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради. На переконання відповідача за матеріалами справи відсутнє підтвердження складу його цивільно-правової відповідальності перед позивачами. Відповідач повністю не визнає розрахунок розміру матеріального збитку, який відображений в звіті про оцінку, що складений ТОВ «АЛЄКОН» 09.12.2019 р. та який додатково визначався на підставі інших документів. Оскільки процедура оцінки та розрахунки проводилися з недотриманням ст. 22 ЦК України, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», Національного стандарту №l «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року за №1440 та Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 року за №1442. Так, при проведенні оцінки ТОВ «АЛЄКОН», відповідач не викликався на огляд пошкодженої квартири, обсяги пошкоджень визначались без врахування позиції відповідача, що на переконання останнього вплинуло на результати оцінки, які є на переконання відповідача занадто завищеними. В матеріалах судової справи відсутні обґрунтовані розрахунки витрат на правову допомогу виходячи з обсягів наданих послуг, а також касові або банківські розрахунково-платіжні документи, які підтверджують факт виконання оплати позивачами за надання правничої допомоги. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові та електронні докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивачі є власниками квартири [ADDRESS] в рівних частках на підставі договору купівлі-продажу від 20.06.2008 року (а.с. 93-94). За змістом акту від 13.09.2019 року, затвердженого начальником ЖЕД-41, комісія в складі інженера Анчихорова Т.М., старшого майстра [PERSON] , майстра технічної дільниці [PERSON] склали даний акт на предмет обстеження квартири [ADDRESS] згідно письмової заяви. Квартира [ADDRESS] поверсі 16-ти поверхового будинку, зданого в експлуатацію в 1970 році, серія індивідуальна. Квартира №108 2-х кімнатна, приватизована, загальною площею 49,2 кв.м., розташована на 15 поверсі 16-ти поверхового будинку, зданого в експлуатацію в 1970 році, серія індивідуальна, в квартирі проживають квартиранти. Заявка надійшла 06.09.2019 року в 23 год. 29 хв. від мешканців кв. [ADDRESS] на комплексну диспетчерську службу «Дель-пак-системс» про залиття з вище розташованої квартири [ADDRESS] , заявка була передана на АС КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». ПАТ «Київтеплоенерго» було перекрито холодне водопостачання на будинок. Причина залиття: вийшла з ладу металева труба (проржавіла) по кухонному стояку холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] , слюсарем-сантехніком [PERSON] 09.09.2019 року було замінено ділянку металевої труби на нову. Заявок на ремонт сантехнічного обладнання з квартири [ADDRESS] до ЖЕД-410, аварійну службу КП «Керуюча компанія» та комплексну диспетчерську службу «Дельт-пак-системс Україна» не надходило. При комісійному обстеженні квартири [ADDRESS] виявлено, що квартира знаходиться в задовільному санітарному стані. Після наслідків залиття встановлено сліди: сліди залиття в коридорі - стеля (водоемульсійне пофарбування) - 14 м.кв., стіни шпалери імпортного виробництва миючі - 33 м.кв., суміщений санвузол - стеля незначне залиття (водоемульсійне пофарбування), кухня - стеля (водоемульсійне пофарбування) - 7,7 м.кв., одна стіна - шпалери імпортні - 4,7 м.кв., пошкоджено багет, кімната S-17 м.кв. - стеля витравлення плям - 0,3 м.кв., (водоемульсійне пофарбування) - 17 м.кв., пошкоджено багет - 3 м.кв., пошкоджена підлога (ламінат) - 9 м.кв. Комісія вважає за необхідне в зв`язку з вище викладеним зобов`язати мешканців квартири [ADDRESS] періодично проводити огляд сантехнічного обладнання та інженерних мереж для запобігання таких ситуацій (а.с. 97-98). Згідно звіту про оцінку розміру матеріального збитку, дата оцінки - 26.11.2019 року, розмір матеріального збитку завданого квартирі [ADDRESS] з урахуванням фізичного зносу становить 53948,00 грн. з урахуванням ПДВ (а.с. 74, 89). За проведення оцінки завданого збитку позивачка [PERSON] сплатила 2700,00 грн. (а.с. 68-71). За заявкою позивача [PERSON] від 27.11.2019 року ТОВ «Центральна біохімічна лабораторія» провела мікробіологічні випробування і за результатами цих випробувань у протоколі від 20.12.2019 року вказано, що виявлені гриби, які є активними деструкторами матеріалів, а також можуть викликати алергічні реакції у людей, ураження шкіри, волосся, отруєння мікотоксинами. За вказані послуги позивачка [PERSON] сплатила 800,00 грн. (а.с. 106-108). Із матеріалів справи вбачається, 20.12.2019 року позивачка [PERSON] звернулась до відповідача з письмовою вимогою про відшкодування нанесеного матеріального збитку, однак відповідач своїм листом від 02.01.2020 року повідомив, що підстави для задоволення заяви відсутні посилаючись на те, що актом від 13.09.2019 року встановлено причиною залиття вихід із ладу металевої труби по кухонному стояку холодного водопостачання в кв. [ADDRESS] , мешканці якої не здійснили профілактичних заходів щодо своєчасного огляду та ремонту сантехнічного обладнання. Також відповідач зазначив, що комісією при огляді належної позивачам квартири було встановлено її задовільний стан із незначними слідами пошкоджень внаслідок залиття, що суперечить висновкам зробленим у звіті про оцінку розміру матеріального збитку. Крім того, звіт виконаний 26.11.2019 року, тобто через 72 дні після залиття квартири, що ставить під сумнів його об`єктивність (а.с. 109-111). 04.01.2020 року позивачка [PERSON] уклала з ФОП [PERSON] договір підряду на дезінфекційні роботи кв. [ADDRESS] за яким сплатила 15000,00 грн. (а.с. 113-117). На підтвердження визнання відповідачем своєї вини у прориві труби в кв. [ADDRESS] , позивачем долучено до позовної заяви копію листа відповідача адресованого власнику вказаної квартири від 26.02.2020 року, у якому відповідач вказує, що розглянувши звернення [PERSON] стосовно відшкодування збитків нанесених під час пориву стоякової труби ХВП в кв. [ADDRESS] комунальне підприємство повідомляє, що ним у найкоротший термін буде відшкодовано збитки шляхом перерахування коштів на рахунок квартирної плати згідно проектно-кошторисної документації в повному обсязі (а.с. 125). Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1210 ЦК України, шкода, завдана внаслідок недоліків робіт (послуг), підлягає відшкодуванню їх виконавцем. Цивільне законодавство в делікатних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тож якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в тому, що обслуговування металевої труби по кухонному стояку в квартирі [ADDRESS] , яка вийшла з ладу і відповідно відбулось залиття квартир, не відноситься до сфери його відповідальності. При цьому, за змістом п.п. 2.1., 2.2. розділу 2 Статуту підприємства, що розміщений на його Інтернет-сайті, підприємство створене з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, об`єктів благоустрою та отримання прибутку. Предметом діяльності підприємства є: утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та закріплений за підприємством та праві господарського відання, а також обслуговування житлового та нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності міста Києва, на договірних засадах у встановленому порядку. Надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладання договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням умов договорів у встановленому порядку. Згідно п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, виконавець зобов`язаний: 1) своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства та цих Правил; 5) проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта; 10) утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; 18) відшкодовувати збитки, завдані майну та/або приміщенню споживача та/або членів його сім`ї, шкоду, заподіяну його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг, а також моральну шкоду в порядку та розмірі, які визначаються відповідно до законодавства і договору. За змістом п.п. 3-8 Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 15.08.2018 року №219, у цьому Порядку терміни вживаються у таких значеннях: виконавець - юридична або фізична особа - підприємець, уповноважена співвласниками на виконання робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води (усіх разом або окремо конкретної), управитель або виконавець комунальної послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення споживачами з ним індивідуальних договорів про надання такої послуги та обслуговування відповідних внутрішньобудинкових мереж; точка приєднання внутрішньобудинкової системи водовідведення багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - трійник на відгалуженні від стояка внутрішньобудинкової системи водовідведення (трійник належить до внутрішньобудинкової системи); точка приєднання внутрішньобудинкової системи водопостачання та системи постачання гарячої води багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - перша запірна арматура на відгалуженні від стояків у межах приміщення (запірна арматура не належить до внутрішньобудинкової системи). Обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації. Обслуговування систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води в межах житлового (нежитлового) приміщення від точки приєднання здійснюється його власником (співвласниками). Виконавець забезпечує функціонування та підтримку в робочому стані елементів внутрішньобудинкових систем відповідно до заданих параметрів і режимів роботи. Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку складається з комплексу робіт, спрямованих на підтримку справності елементів системи чи заданих параметрів та режимів роботи обладнання внутрішньобудинкових систем за допомогою огляду, налагодження, регулювання і випробування систем, заміни швидкозношуваних елементів, заправки витратними матеріалами, змащення тощо, та не включає обслуговування вузлів комерційного обліку. Поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку складається з комплексу робіт, що спрямовані на систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей інженерного обладнання. Поточний ремонт має проводитися з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію в періодах між капітальним ремонтом. Відповідно до п/п 5, 10, 18 п. 19 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою КМУ №630 від 21.07.2015 року, виконавець зобов`язаний: проводити два рази на рік перевірку стану внутрiшньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта; утримувати внутрiшньобудинковi мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; відшкодовувати збитки, завдані майну та/або приміщенню споживача та/або членів його сім`ї, шкоду, що заподіяна його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг, а також моральну шкоду в порядку та розмірі, які визначаються відповідно до законодавства i цього договору. Наведене свідчить, що труба кухонного стояка холодного водопостачання, яку прорвало у квартирі [ADDRESS] , що стало причиною залиття квартири позивачів, відноситься до сфери відповідальності відповідача, а відтак обов`язок по відшкодуванню шкоди спричиненої відповідним затопленням покладається на відповідача. Зі змісту звіту про оцінку розміру матеріального збитку вбачається, що власникам квартири [ADDRESS] у результаті її затоплення спричинено збитків у розмірі 53948,00 грн. з урахуванням фізичного зносу. Саме таку суму і заявлено позивачами до стягнення, при цьому суд вважає, що зазначений розмір матеріальної шкоди підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів не в солідарному порядку, а по Ѕ частині від цієї суми на користь кожного з позивачів, ураховуючи, що згідно договору купівлі-продажу квартира належить позивачам у рівних частках. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача стосовно поданого стороною позивачів звіту про оцінку завданого збитку, оскільки не погоджуючись із розміром шкоди та порядком його визначення відповідач не був позбавлений можливості надати свої докази на спростування даних такого звіту, або ж звернутись до суду із клопотанням про призначення судової експертизи, однак таким право не скористався. Підлягають стягненню з відповідача також кошти сплачені за проведення звіту про оцінку розміру матеріального збитку завданого квартирі [ADDRESS] у розмірі 2700,00 грн., оскільки такі кошти є збитками, які були понесені потерпілою стороною для відновлення свого правового становища. Поряд із цим суд вважає, що вказані кошти мають бути стягнені на користь позивачки [PERSON] , оскільки з матеріалів справи вбачається, що саме нею був укладений договір на проведення незалежної оцінки та фактично сплачені кошти за складання відповідного звіту, отже за наявними доказами, збитки у суму 2700,00 грн. понесла саме позивачка [PERSON] . Позивачі просять також стягнути з відповідача 800,00 грн. за проведення мікологічних випробувань та 15000,00 грн. за проведення дезінфекційних робіт, однак суд не вбачає належних та достатніх підстав для здійснення такого стягнення, оскільки стороною позивача не доведено відповідного причинно-наслідкового зв`язку. Так, із наданих стороною позивачів документів вбачається, що проби для проведення випробувань були відібрані самим замовником послуг, отже належним чином не підтверджено за якою адресою вони були відібрані та у яких конкретних місцях приміщення вони брались для перевірки чи відносяться ці місця до місць, що постраждали від затоплення. Крім того, відсутні будь-які зазначення про те, чи виявлені шкідливі мікроорганізми утворюються саме в зв`язку із перевищенням вологості. Стосовно наданих доказів з приводу проведення дезінфекції також слід зазначити, що з них не вбачається даних про те від яких саме грибків проведено дезінфекцію та чи пов`язано утворення цих грибків із перевищенням вологості приміщення, що було викликано затопленням квартири. Таким чином, з відповідача слід стягнути завдану матеріальну шкоду на користь позивачки [PERSON] у сумі 29674,00 грн. (26974,00 + 2700,00) та на користь позивачки [PERSON] у сумі 26974,00 грн. Стосовно стягнення з відповідача завданої позивачам моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вивчивши зібрані у справі письмові докази та встановивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачам дійсно завдано моральної шкоди у зв`язку із пошкодженням належного їм майна, що в свою чергу призводить до моральних страждань, які вимагають додаткових зусиль для організації життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивачів, завданих пошкодженням їх майна, а також керується принципами співмірності, розумності та справедливості, і приходить до висновку про необхідність зменшення заявленого до стягнення розміру моральної шкоди. Крім того, завдана моральна шкода не може бути стягнута на користь обох позивачів в солідарному порядку, адже кожна людина має власний психоемоційний стан, рівень стресостійкості, властивості особистості і відтак суд має оцінювати глибину страждань кожної потерпілої особи окремо. В даному випадку суд вважає, що на користь позивачки [PERSON] має бути стягнуто заподіяну їй моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн., а на користь позивачки [PERSON] у розмірі 4000,00 грн. У цій ситуації суд враховує, що під час залиття квартири позивачка [PERSON] перебувала у стані вагітності і у такому стані душевні переживання безсумнівно поглиблюються негативними думками та переживаннями не тільки власне за себе, а й за стан здоров`я ще не народженої дитини. Здійснюючи розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальна ціна позову у цій справі склала 92448,00 грн., при цьому до стягнення судом задоволено 56648,00 грн., що становить 61% від ціни позову. Відповідно сума сплаченого судового збору, що підлягає стягненню з відповідача дорівнює 600,53 грн. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу стороною позивачів долучено до позову копії договорів про надання правничої (правової) допомоги від 11.03.2020 року, копію додаткової угоди №1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 11.03.2020 року, копію акту приймання-передачі наданих послуг №1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 11.03.2020 року та копію дублікату банківської квитанції від 13.03.2020 року про сплату коштів за адвокатські послуги у сумі 6000,00 грн. Стороною відповідача не доведено неспівмірності витрат на правничу допомогу, адже на противагу твердженням відповідача, у матеріалах справи наявне підтвердження фактичної сплати коштів за надані послуги, а у акті приймання-передачі наданих послуг та додатковій угоді до договору наведений розрахунок відповідних витрат. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, у розмірі, що дорівнює 61% від ціни позову, відповідно стягненню з відповідача підлягають понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3660,00 грн. При цьому, суд дійшов висновку, що понесені судові витрати мають бути стягнуті з відповідача на користь позивачки [PERSON] , оскільки саме від її імені сплачений судовий збір, нею підписаний акт приймання-передачі послуг адвоката та додаткова угода, а також від її імені сплачені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial