Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

У серпні 2019 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "БАЖАНА 14" звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 6 939,40 грн. Позов мотивований тим, що відповідачу на праві приватної власності належать квартира [ADDRESS] , та він зобов`язаний оплачувати спожиті житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Позивач створений власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Метою його створення є забезпечення і захисту прав співвласників, дотримання ними соїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством на Статутом. На сьогоднішній день відповідач не належним чином виконує свої зобов`язання перед позивачем з оплати житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим нього утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на травень 2019 р. складає 6 939,40 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. 23.09.2019 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, проте подав до суду заяву в якій просив здійснити розгляд даної справи без його участі, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцезнаходженням майна відповідача та шляхом розміщення оголошення на сайті Судової влади України, причин своєї неявки суду не повідомив, відзив чи заяви про відкладення розгляду справи до суду не подавав. З урахуванням положень ст.ст. 280,281 ЦПК України та позиції представника позивача викладеної в заяві, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд розглянув справу в заочному порядку, за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалами. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. (ст. 7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку») Відповідно до положення статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] (а. с. 12). В залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. В матеріалах справи міститься довідка-розрахунок про нарахування та сплату послуг за утриманням житла та комунальних послуг, відповідно до якої у відповідача наявна заборгованість зі сплати внесків та платежів на обслуговування будинку та прибудинкової території за період з березня 2017 року по травень 2019 року у розмірі 6 939,40 грн. (а. с. 3). Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, ураховуючи порушення відповідачем зобов`язань по сплаті за житлово-комунальні послуги, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 6 939,40 грн. Доказів на спростування встановлених обставин відповідачем до суду не надано. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "БАЖАНА 14" до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved