Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

01.08.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, на обгрунтування заявлених позовних вимог зазначивши, що відповідно до укладеного між позивачем та [PERSON] договору № 464389/02-ДК про відкриття та обслуговування рахунків і випуску платіжних карт, відповідач отримав 15000 грн. на строк дії платіжної карти зі сплатою 24,00 % річних за користування кредитом. Проте, відповідач належним чином не виконав зобовязання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 17.04.2018 року у сумі 24780,57 грн., що складається з тіла кредиту у сумі 14975,14 грн., заборгованості по процентам у сумі 1396,72 грн., інфляційного збільшення заборгованості в сумі 6935,33 грн. та 3 % річних від суми заборгованості в розмірі 1473,38 грн. У звязку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, в зв'язку з чим, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до договору № 464389/02-ДК про відкриття та обслуговування рахунків і випуску платіжних карт встановлено, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого, [PERSON] отримав 15000 грн. на строк дії платіжної карти зі сплатою 24,00 % річних за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем [PERSON] Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за договором укладеним з відповідачем станом на 17.04.2018 року складає 24780,57 грн. Дана заборгованість складається з тіла кредиту у сумі 14975,14 грн., заборгованості по процентам у сумі 1396,72 грн., інфляційного збільшення заборгованості в сумі 6935,33 грн. та 3 % річних від суми заборгованості в розмірі 1473,38 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України, невиконання або\~виконання з\~порушенням умов,\~визначених змістом\~зобовязання є порушенням позичальником своїх зобовязань. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідність до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідач зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції а також три проценти річних від простроченої суми. Позивачем здійснене нарахування інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми, згідно з чим інфляційне збільшення заборгованості становить 6935,33 грн., 3% річних від простроченої суми становить 1473,38 грн. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 464389/02-ДК у загальному розмірі 24780,57 грн. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду, у сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved