Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

02.06.2015 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 03.11.2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що [PERSON] добровільної допомоги на утримання спільної дитини не надає, остання повністю перебуває на утриманні позивача. Таким чином, оскільки обов'язок утримувати дитину покладається в рівних частках на обох з батьків, а відповідач є особою працездатного віку, інших дітей не має, отримує виплати як інвалід ІІ групи, просила стягувати з останнього аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, вказала, що відповідач не забезпечує спільну дитину, хоча регулярно отримує виплати як інвалід ІІ групи. Посилалася на те, що в існуючій в країні економічній ситуації їй дуже важко самостійно забезпечувати всі потреби доньки. Представник відповідача в судовому засіданні визнала, що відповідач в достатній мірі не приймає участь в фінансовому забезпеченні дитини, проте пояснила, що останній є непрацездатним внаслідок інвалідності. Його соціальна виплата становить близько 900,00 грн. в місяць, чого не вистачає навіть на ліки, з огляду на що він перебуває на частковому утриманні своєї матері. За таких обставин, не вбачала можливим задоволення вказаного позову, оскільки у відповідача відсутній дохід та можливість його отримувати. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 03.11.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. [INFO] у сторін народилася спільна донька [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом по народження Серія [NUMBER] від 03.06.2010 року. Як вбачається з позову та з наданих в судовому засіданні пояснень, фактично шлюбні відносини між сторонами припинено. Позивач та відповідач продовжують проживати разом, проте малолітня [PERSON] перебуває на утриманні матері, що підтверджується наданими в судовому засіданні документами щодо понесених [PERSON] витрат на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 вказаної статті, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається з наданих представником відповідачем документів, [PERSON] є інвалідом ІІ групи внаслідок хвороби на туберкульоз легенів. З огляду на таке, останній отримує соціальну допомогу інвалідам, яка є його єдиним доходом, у розмірі 949,00 грн. щомісяця, що підтверджується Довідкою №1695 від 24.06.2015 року. Жодних інших документів, які б свідчили про розмір доходу відповідача, суду не надано. Позивач в судовому засіданні також не зазначила про існування у відповідача будь-яких інших джерел доходу. Разом з тим, [PERSON] інших неповнолітніх дітей не має, в іншому шлюбі не перебуває, відповідно до положень ст. 180 СК України, він зобов'язаний нести витрати по утриманню своєї дитини. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач є непрацездатною особою, його дохід залежить від соціальних державних програм, суд, враховуючи положення ст. 184 СК України, вважає за потрібне призначити аліменти в твердій грошовій сумі. Стосовно визначення розміру, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 350,00 грн. щомісячно, оскільки вказана сума не є меншою ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії, передбаченого законодавством України, та враховуючи, що обов'язок утримання дитини покладається на обох з батьків. Враховуючи, що позивач та відповідач, згідно положень Закону України «Про судовий збір», відносяться д категорій осіб, що від сплати судового збору звільнені, останній відноситься на рахунок держави. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: partial