Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

У травні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 04.06.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір 68866 cred, за умовами якого ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 3500,00 доларів США на термін до 25.11.2008 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленому кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, [PERSON] повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, [PERSON] сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості. У порушення ст.ст.526,527,530 ЦК України та умов договору відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 03.02.2016р. має заборгованість в загальній сумі 8873,84 грн., яка складається з заборгованості за кредитом: 1345,99 доларів США, заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 7527,85 доларів США. Від вказаної суми віднімається сума, у розмірі 8481,64 доларів США, яка була задоволена судовим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2013 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить 392,20 доларів США. Отже, заборгованість до стягнення становить - 392,20 доларів США, що за курсом 25,87 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.02.2016 року складає 10146,21 грн. 04.06.2007 року в забезпечення виконання зобовязання за договором 68866 cred між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до умов договору поруки, а саме п.5, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобовязань за договором 68866 cred. Згідно з п.6 договором поруки, поручитель зобовязаний виконати зобовязання , зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом пяти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була предявлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобовязання, залишена без задоволення. У звязку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав. Просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 392,20 доларів США, що за курсом 25,87 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.02.2016 року складає 10146,21 грн. за кредитним договором №68866 cred від 04.06.2007 року та судовий збір 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву, де позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні у звязку з закінченням строку пред'явлення вимог до нього як до поручителя. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом, встановлено, що 04.06.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 68866 cred, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит 3500,00 доларів США, строком погашення до 25.11.2008 року, зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 24,000% річних від суми залишку непогашеної заборгованості . Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами. Відповідно до п.2.2.3 позичальник зобовязаний погашати кредит в порядку та строки , наведені в додатку №1, яке є невідємною частиною цього договору (а.с.10). Відповідно до п. 5.4. кредитного договору, п ри погашенні кредиту в терміни , встановлені графіком п.п.п. 1.4 , 2.3.1 . , 2.3.8 . , 2.3.9 , 3.3 . даного договору , або Порушення п.2.2.8 . цього договору , заборгованість , в частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою . На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту розрахунок відсотків осущеівляется відповідно до п . 3.2 . даного договору з дати возніконовенія простроченої заборгованості (а.с.11, зворот. стор.). Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON]В.В та [PERSON] про стягнення заборгованості були частково задоволені (а.с.4). Суд встановив, що банк виконав свої зобовязання, а сторона за договором кредиту - відповідач [PERSON] істотно порушив умови кредитного договору несвоєчасним поверненням суми кредиту та відсотків, і станом на 03.02.2016 року заборгованість за кредитним договором № 68866 cred від 04.06.2007 року складає 8873,84 доларі США грн., з яких: - заборгованість за кредитом 1345,99 доларів США; - заборгованість по процентам за користування кредитом 7572,85 доларі США. Від цієї суми заборгованості віднімається сума , у розмірі 8481,64 доларів США, яка була задоволена судовим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2013 року, різниця становить 392,20 доларів США. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто вимоги банку про повернення відповідачем [PERSON] частини кредиту, що залишилася та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі, оскільки відповідач прострочила строки виконання зобовязання. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Для забезпечення виконання кредитного договору №68866 cred від 04.06.2007 року між [PERSON] (далі - поручитель), та ПАТ КБ «Приватбанк» (далі-кредитор) укладено договір поруки. Частинами 1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 2 договору поруки зазначено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (а.с.13). Пунктом 4 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником обовязків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с.13). Під виконанням сторонами зобовязання слід розуміти здійснення дій з реалізації прав та обовязків, що випливають із зобовязання, передбаченого договором. Отже, основне зобовязання це реально існуючі право відносини, зміст яких складають права та обовязки сторін кредитного договору. Сторони (боржник і поручитель) первинно взяли на себе зобовязання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 25.11.2008 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Порука - це строкове зобов'язання і незалежно від установлення строку її дії договором чи законом сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора. Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. Аналіз частини 4 статті 559 ЦК України дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України №6-53цс14 від 17 вересня 2014 року, № 6-436цс15 від 23 грудня 2015 року. Остаточне виконання зобовязання за кредитним договором відповідач [PERSON] повинен був здійснити не пізніше 25.11.2008 року, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя щодо щомісячних платежів. Вимогу до поручителя [PERSON] про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно було предявлено в судовому порядку в межах строку дії договору поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку виконання кредитного договору, тобто до 25.11.2008 року. В зазначений строк позивач не звернувся до суду з вимогою про стягнення боргу з [PERSON] Тому суд вважає, що договір поруки, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON]О 04.06.2007 року, є припиненим, і з відповідача [PERSON]О не підлягає примусовому стягненню заборгованість за кредитним договором, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] від 04.06.2007 року № 68866 cred. Суд вважає обґрунтованими вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитом та процентам до відповідача [PERSON] у розмірі 392,20 доларів США. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 грн. на корить ПАТ КБ "Приватбанк".

Outcome: partial