Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай) та встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування позовних вимог вказав, що [PERSON] належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий Новоселицькою РДА Чернівецької області на підставі розпорядження Новоселицької РДА Чернівецької області 26 червня 1997 року № 204 - р. Проте вказаний державний акт на право власності на вказану земельну ділянку [PERSON] за час свого життя не оформляла. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на вищевказану земельну ділянку. Спадщину прийняла донька померлої [PERSON] , [PERSON] , оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном. За життя 31 липня 2006 року [PERSON] склала заповіт яким все своє майно заповіла [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] .. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку згідно сертифікату серії [NUMBER] , виданий Новоселицькою РДА Чернівецької області на підставі розпорядження Новоселицької РДА Чернівецької області 26 червня 1997 року № 204 - р. Спадщину своєчасно прийняв [PERSON] , оскільки у встановлений законом строк подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. У зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай), який належав [PERSON] , не зареєстрований та не оформлено право власності та крім того [PERSON] не доведено факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON] , оскільки в свідоцтві про народження прізвище [PERSON] записано « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть « [PERSON] », у зв`язку із чим нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник позивача просить суд становити юридичний факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] була матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] та визнати за [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , проживаючим в [ADDRESS] області право на земельну ділянку за номером [NUMBER] книги 2 реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , яка розташована на території Диновецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, яка перебувала у власності агрофірми «Динівці», с. Динівці Новоселицького району Чернівецької області в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві, просить задовольнити позовну заяву. Представник відповідача в судовому засіданні не з`явився, але подав до суду заяву про визнання заявлених позовних вимог в повному обсязі з проханням справу розглянути у його відсутності. Суд враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності представника відповідача і задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що [PERSON] була їхньою сусідкою, [PERSON] була донькою [PERSON] , все життя вони проживали разом. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Матеріалами справи судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , про що складений актовий запис № 653 від 24 березня 1950 року, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З довідки № 568 від 05 квітня 2019 року виданої Диновецькою сільською радою Новоселицького району Чернівецької області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , одна і таж особа, яка померла [INFO] в с. Динівці Новоселицького району Чернівецької області. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" відповідно до п.1 ст.273 ( 1502-06 ) ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Отже суд вважає, що викладені докази у своїй сукупності з зазначеними правовими нормами з однозначністю та достовірністю доказують юридичний факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] була матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Матеріали справи судом встановлено, що [PERSON] отримала за життя сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , який їй видано, як члену агрофірми «Динівці», с. Динівці Новоселицького району Чернівецької області, яка знаходиться в селі с. Динівці Новоселицького району Чернівецької області, виданий Новоселицькою РДА Чернівецької області на підставі розпорядження Новоселицької РДА Чернівецької області від 26 червня 1997 року №204-р. [INFO] [PERSON] померла, про що складений актовий запис № 06 виконавчим комітетом Диновецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області. Після смерті [INFO] відкрилася спадщина на земельну ділянку за номером [NUMBER] книги 2 реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , яка розташована на території Диновецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, яка перебувала у власності агрофірми «Динівці», с. Динівці Новоселицького району Чернівецької області. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Так відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При житті [PERSON] заповіту не склала, а тому згідно ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) вступають в дію норми спадкування за законом. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [INFO] [PERSON] була її [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] прийняла її донька [PERSON] , оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою № 567 від 05 квітня 2019 року виданою Диновецькою сільською радою Новоселицького району. Згідно ч. 1 п. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. При житті 31 липня 2006 року [PERSON] склала заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 1082, посвідчений секретарем Диновецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, яким все своє майно заповіла [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, про що складений актовий запис № 16 виконавчим комітетом Диновецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку згідно сертифікату серії [NUMBER] , виданого Новоселицькою РДА Чернівецької області на підставі розпорядження Новоселицької РДА Чернівецької області 26 червня 1997 року № 204 - р.. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, прийняття спадщини. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. [PERSON] своєчасно прийняв спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки у встановлений законом строк 13 липня 2011 року подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 23 березня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд всебічно з`ясувавши обставини справи на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні у сукупності з зазначеними правовими нормами, враховуючи те, що позивач своєчасно прийняв спадщину, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved