Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

01.10.2018 року до суду звернулося акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» із позовною заявою про стягнення в межах вартості прийнятого в спадщину майна заборгованості в сумі 15 635 ,42 грн. з [PERSON] і [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.03.2012 року [PERSON] уклала із позивачем договір № б/н і отримала кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , які на день смерті проживали разом із спадкодавцем. Суму кредиту [PERSON] не повернула, заборгованість становить 15 635,42 грн. Спадкоємці - відповідачі по справі добровільно сплатити банку заборгованість відмовилися. Позивач просить стягнути суму боргу із спадкоємців померлої [PERSON] . Відповідач [PERSON] у відзиві на позов заперечував проти заявленого позову, просив у його задоволенні відмовити. Зазначив, що він є чоловіком померлої [PERSON] , про те, що вона брала та не погасила кредит нічого не знав. Вважає, що банком пропущений строк для пред`явлення вимог до спадкоємців. Вважає, що нарахування пені, процентів, комісії банком за сумою позову розраховано за період після смерті спадкодавця з 05.06.2017 року по 07.08.2018 року. По закону спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобовязання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями, кредитний договір не є укладеним, так як не оформлений належним чином. Відповідач [PERSON] у відзиві на позов заперечував проти заявленого позову, просив у його задоволенні відмовити з аналогічних підстав. Позивач акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» надав суду відповідь на відзив відповідача [PERSON] . Вважає доводи, викладені відповідачем такими, що не заслуговують на увагу. Вважає, що кредитний договір був укладений відповідно до вимог діючого законодавства, строк для пред`явлення вимог до спадкодавців не пропущений, він звертався до відповідачів із листами вимогами про погашення боргу, які направлені рекомендованою кореспонденцією, а сума боргу розрахована відповідно до вимог чинного законодавства станом на 30.06.2017 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без участі представника Приватбанку (ар.с.65). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У задоволенні позовних вимог позивача просив відмовити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутністю його представника. У задоволенні позовних вимог позивача просив відмовити у повному обсязі. 26 березня 2019 року відкрито провадження по справі. 26.03.2019 року ухвалою суду задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 21.06.2019 року відповідачем [PERSON] наданий відзив на позовну заяву. 27.06.2019 року АТ Комерційний Банк «ПриватБанк» надана відповідь на відзив [PERSON] 15.07.2019 року відповідачем [PERSON] наданий відзив на позовну заяву. 15 .07. 2019 року ухвалою суду закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги за не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 28.03.2012 року [PERSON] уклала із АТ Комерційний Банк «ПриватБанк» договір № б/н і отримала кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору (а.с.8-32). [INFO] [PERSON] померла.(а.с. 37). Спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , які на день смерті проживали разом із спадкодавцем за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 91, 92). Порядок прийняття спадщини, яка відкрилася після 01.01.2004, визначений гл.87 ЦК. Згідно з нормою ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права й обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком прав і обов`язків, зазначених у ст.1219 ЦК (ст..ст.1218, 1231 цього кодексу). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені в частинах.3, 4 ст.1268, ст.1269 ЦК. Так, згідно із ч.3 ст.1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Чинне законодавство розмежовує поняття «прийняття спадщини» (гл.87 ЦК «Здійснення права на спадкування») та «оформлення спадщини» (гл.89 цього кодексу «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК). Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1282 ЦК щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора в порядку, передбаченому ч.2 цієї норми. Саме на підставі норм ст.ст.1281, 1282 ЦК кредитор заявив вимоги до спадкоємців. Так, згідно з ст.1282 ЦК спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто в розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст.1281 ЦК щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені ст.1281 ЦК строки - це строки, в межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Як свідчить інформаційна довідка із спадкового реєстру № 58837980 від 12.04.2019 р. (а.с.96) після померлої [PERSON] приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик Л.Л. видано два свідоцтва про право на спадщину за законом: від 20.12.2017 року свідоцтво № 61777307, від 12.07.2018 року свідоцтво № 62695387 . Про відкриття спадщини позивачу стало відомо 01.11.2017 року, про що свідчить претензія кредитора направлена позивачем до другої Кам`янської державної нотаріальної контори (а.с. 41) , та лист від 12.01.2018 року приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик Л.Л. (а.с.43). До спадкоємців АТ Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулось із претензіями від 06.06.2018 року (а.с. 44-45) про сплату боргу, які фактично були направлені адресатам лише 15.07.2018 року, про що свідчать поштові чеки про відправку (а.с. 46-58). Докази вручення претензій відсутні. 01.10.2018 року АК Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулось до суду із позовною заявою про стягнення в межах вартості прийнятого в спадщину майна заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 28.03.2012 р. в сумі 15 635,42 грн. із її спадкоємців [PERSON] та [PERSON] згідно наданого розрахунку (а.с. 5-7). Тобто АТ Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулось безпосередньо до спадкоємців через 8 місяців і 15 днів, а до суду через 11 місяців з дати, коли позивач як кредитор дізнався про відкриття спадщини. Таким чином позивач як кредитор спадкодавця, не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, і позбавлений права вимоги. (правова позиція ВСУ викладена в постанові від 12.04.2017 р. по справі № 676/1958/16-ц). Доводи позивача, що він своєчасно звернувся із вимогами до спадкоємців шляхом звернення до нотаріальної контори судом до беруться до уваги, оскільки за вимогами ч. 2 ст.. 1281 ЦК України прямо передбачено порядок звернення кредитора із своїми вимогами саме до спадкоємців, а не будь кого іншого. Крім того, згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. За вимогами ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Системне тлумачення ст. 16 та ч. 2 ст. 1282 ЦК України дозволяє зробити висновок, що: - по-перше, норма ч. 2 ст. 1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця; - по-друге, до відносин між кредитором і спадкоємцями позичальника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі (пред`явлення в судовому порядку вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором). Аналіз ч. 2 ст.1282 ЦК України свідчить, що задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом одноразового платежу, тобто шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку. Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора, у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу, полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно. За таких обставин, обраний позивачем спосіб захисту прав не відповідає вимогам ч. 2 ст. 1282 ЦК України, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості не можуть бути задоволені. Також слід зазначити, що стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В п.32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», роз`яснено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналіз зазначеного законодавства дає підстави для висновку, що спадкоємці боржника за кредитним зобов`язанням зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, у випадку пред`явлення у передбачений законом строк кредитором вимог до спадкоємців, що прийняли спадщину. Однак, матеріали справи не містять відомостей про те, хто зі спадкоємців яку конкретно спадщину прийняв, а також про обсяг одержаного в спадщину майна, його вартість та розмір часток спадкоємців у спадковому майні. Таким чином вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів суми боргу в розмірі 15 635,42 грн. не передбачена чинним законодавством в якості способу захисту прав у розумінні ст. 1282 ЦК України. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed