Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

01.11.2016 року [PERSON] з обмеженої відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №01269/02797 ВССА від 29.07.2013 року на суму 10000 грн. 21.07.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №20150721-Г, у відповідності до умов якого Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить Публічному акціонерному товариству «Платинум Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №20150721-Г від 21.07.2015 реєстру заборгованостей позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 14175,32 грн., з яких: 9713,47 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 3911,84 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 550,01 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Вищевказана заборгованість до теперішнього часу відповідачем у добровільному порядку не погашена, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 01269/02797 ВССА від 29.07.2013 року в розмірі 14175,32 грн. та судові витрати у справі. В судове засіданні представник позивача [PERSON] з обмеженої відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте надав суду заяву про розгляд цивільної справи у відсутність представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, не заперечують (а.с.49,54). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Згідно положень ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Згідно ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Частиною\~2 ст.6 ЦК України \~передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані \~цими актами. Статтею 204 Цивільного кодексу України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Згідно положень ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно змісту ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до вимог ст.517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Згідно ст.518 ЦК України, боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Згідно положень ст.519 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором Відповідно до ст.1055 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), як визначено статтею 1077 ЦК України, одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до положень ст.1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги,право якої відступається і яка пред'явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №01269/02797 ВССА від 29.07.2013 року, копія якого міститься в матеріалах (а.с.5-6) та відповідно до умов якого позичальник [PERSON] отримав кредит в розмірі 10000,00 гривень, строком на 36 місяців, розмір процентної ставки становить 20,00 % річних. Відповідно до п.1.6, п.4.2 укладеного Договору, погашення кредиту та внесення плати за ним здійснюється шляхом сплати щомісячного платежу в сумі 592,00 грн., розмір щомісячної комісії за кредитне обслуговування рахунку становить 220,00 грн. (п.1.5 Договору). 21 07.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №20150721-Г, у відповідності до умов якого Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить Публічному акціонерному товариству «Платинум Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача в сумі 14175,32 грн., що підтверджується витягом з додатку №1 до Договору факторингу, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.24). На виконання умов договору факторингу №20150721-Г від 21.07.2015 року на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві від імені ПАТ «Платинум Банк» 27.07.2015 року за вих.№001154196 та від імені ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 27.07.2015 року за вих.№001154196-1 відповідачу [PERSON] були направлені повідомлення про відступлення права грошової вимоги [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та сповіщено про наявність заборгованості в загальному розмірі 14175,32 грн., яка виникла станом на 21.07.2015 року, що підтверджується копіями повідомлень, які містяться в матеріалах справии (а.с.22). Крім того, листом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за вих. № 001154196-1 від 27.07.2015 року відповідач [PERSON] повідомлявся про порядок погашення заборгованості по кредитному договору №01269/02797ВССА від 29.07.2013 року та про включення його персональних даних до бази персональних даних (а.с.23). Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач [PERSON] не виконав свої зобовязання та після відступлення Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» позивачу права грошової вимоги до відповідача [PERSON] не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Таким чином, на теперішній час відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 01269/02797ВССА від 29.07.2013 року в загальному розмірі 14175,32 грн., з яких: 9713,47 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 3911,84 грн. - заборгованість за процентами та комісії; 550,01 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості, складеним ПАТ «Платинум Банк». Вищевказана заборгованість до теперішнього часу відповідачем у добровільному порядку не погашена, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В ході судового розгляду справи відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав, будь-яких доказів, які б спростували доводи позивача, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України суду не подав та в суді не довів, нарахованої позивачем суми боргу не оспорив. З урахуванням вищевикладених правових норм та встановлених обставин, приймаючи до уваги, що невиконанням кредитних зобов'язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором № 01269/02797ВССА від 29.07.2013 року щодо своєчасного повернення суми кредиту, були порушені права фактора, позивача у справі, тому суд приходить до висновку, що заявлені ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем та документально ним підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 1378,00 грн. (а.с.3).

Outcome: approved