Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» - Качурка Вячислав Вікторович звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» заборгованість за договором про надання кредиту № 3641152/N від 27.02.2014 року в сумі 92 246,72 грн., та суму судового збору- 1 383,71 грн. Свої вимоги мотивує тим, що ПАТ „ІМЕКСБАНК" та [PERSON] 27.02.2014 року уклали Договір № 3641152/N про надання кредиту, на підставі якого Банк надав Позичальникові овердрафт за допомогою платіжної и VISA, з максимальною сумою заборгованості 36 000,00 гривень, зі сплатою 9,6% фіксованої процентної ставки річних від суми заборгованості, а також щомісячною сплатою за послуги кредит сервіс, комісійна винагорода у розмірі 2,99 % від суми отриманого кредиту та Додатку № 1 до договору про надання кредиту № 3641152/N від 27.02.2014 року. Загальна сума щомісячного платежу по вищезазначеним зобов'язанням визначена в додатку договору кредиту та становить - 2 206,00 грн. Кредит, проценти за користування кредитом, комісійна винагорода сплачуються в період встановлений графіком погашення кредиту визначеного у Додатку № 1 до Договору кредиту не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, починаючи з 01.03.2014 р. 21.11.2014 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ «ФРЕГАТ» був укладений договір про відступлення права вимоги відповідно до якого первісний Кредитор за плату передав/відступив, а Новий кредитор ТОВ «ФРЕГАТ» одержав/набув право вимоги, належні Первісному кредитору за кредитними договорами, які укладені між Первісним кредитором та відповідними фізичними особами. 26.12.2014 року ПАТ „ІМЕКСБАНК", ТОВ «ФРЕГАТ» та ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» укладено тристоронній договір про заміну сторони в зобов'язанні згідно якого здійснена заміна сторони в зобов'язанні, а саме Нового кредитора ТОВ «ФРЕГАТ» у договорі про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року, який укладено з Банком замінено на ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ». 14.01.2015 року сторонами Первісним кредитором та Новим кредитором ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» були виконанні зобов'язання до Договору про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року, а саме: на виконання п.2.1 Договору та у відповідності зі строками сплати зазначеними у п. 2.2 Договору Новий кредитор ТОВ «Компанія Дасті» сплатив Первісному кредитору винагороду у повному обсязі згідно підписаного Акта пр овиконання зобов'язання від 14.01.2015 року. Відповідно до п.1.2 Договору відступлення прав вимоги від 21.11.2014р. Новий кредитор одержує право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за відповідним кредитним договором, зокрема що до сплати заборгованості за кредитом, процентами, штрафами, пенями, витратами понесеними Первісним кредитором в зв'язку з не виконаням боржником своїх зобов'язань. Позичальник [PERSON] порушив умови Договору кредиту, а саме не здійснює повернення отриманого кредиту із сплатою процентів за його користування та інших платежів передбачених договором в строки визначені у Додатку № 1 до Договору. Остання сплата по кредиту Позичальником була здійснена 01.04.2014 р., у розмірі - 200.00 грн. Станом на 15.11.2016 р. встановлено: загальна сума зобов'язання по Кредитному договору на дату (06.01.2015 р.) відступлення права вимоги в зобов'язанні на користь Нового кредитора складає - 51 018,81 грн.; заборгованість за тіло кредитом - 36 000,00 грн.; заборгованість по відсотках - 3 004,80 грн.; заборгованість по комісії - 12 014,01 грн. Загальна сума заборгованості відповідно до умов Договору кредиту станом на 15.11.2016 року становить - 92 246,72 грн.: заборгованості за тіло кредитом - 36 000,00 грн.; заборгованість по відсотках - 9 523,20 грн.; заборгованість по комісії - 36 023,52 грн.; заборгованість за штрафними санкціями - 10 700,00 грн. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Представник позивач в судовому засіданні наголошував на своїх позовних вимогах, просив позов задовольнити, з підстав, викладених у ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомленіий належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с. 31,32,33). Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов'язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст.1054 ЦК України). Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено, що ПАТ „ІМЕКСБАНК" та [PERSON] 27.02.2014 року уклали Договір № 3641152/N про надання кредиту, на підставі якого Банк надав Позичальникові овердрафт за допомогою платіжної и VISA, з максимальною сумою заборгованості 36 000,00 гривень, зі сплатою 9,6% фіксованої процентної ставки річних від суми заборгованості, а також щомісячною сплатою за послуги кредит сервіс, комісійна винагорода у розмірі 2,99 % від суми отриманого кредиту та Додатку № 1 до договору про надання кредиту № 3641152/N від 27.02.2014 року. Загальна сума щомісячного платежу по вищезазначеним зобов'язанням визначена в додатку договору кредиту та становить - 2 206,00 грн. Кредит, проценти за користування кредитом, комісійна винагорода сплачуються в період встановлений графіком погашення кредиту визначеного у Додатку № 1 до Договору кредиту не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, починаючи з 01.03.2014 р. 21.11.2014 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ «ФРЕГАТ» був укладений договір про відступлення права вимоги відповідно до якого первісний Кредитор за плату передав/відступив, а Новий кредитор ТОВ «ФРЕГАТ» одержав/набув право вимоги, належні Первісному кредитору за кредитними договорами, які укладені між Первісним кредитором та відповідними фізичними особами. 26.12.2014 року ПАТ „ІМЕКСБАНК", ТОВ «ФРЕГАТ» та ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» укладено тристоронній договір про заміну сторони в зобов'язанні згідно якого здійснена заміна сторони в зобов'язанні, а саме Нового кредитора ТОВ «ФРЕГАТ» у договорі про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року, який укладено з Банком замінено на ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ». 14.01.2015 року сторонами Первісним кредитором та Новим кредитором ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» були виконанні зобов'язання до Договору про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року, а саме: на виконання п.2.1 Договору та у відповідності зі строками сплати зазначеними у п. 2.2 Договору Новий кредитор ТОВ «Компанія Дасті» сплатив Первісному кредитору винагороду у повному обсязі згідно підписаного Акта пр овиконання зобов'язання від 14.01.2015 року. Відповідно до п.1.2 Договору відступлення прав вимоги від 21.11.2014р. Новий кредитор одержує право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за відповідним кредитним договором, зокрема що до сплати заборгованості за кредитом, процентами, штрафами, пенями, витратами понесеними Первісним кредитором в зв'язку з не виконаням боржником своїх зобов'язань. Позичальник [PERSON] порушив умови Договору кредиту, а саме не здійснює повернення отриманого кредиту із сплатою процентів за його користування та інших платежів передбачених договором в строки визначені у Додатку № 1 до Договору. Остання сплата по кредиту Позичальником була здійснена 01.04.2014 р., у розмірі - 200.00 грн. Станом на 15.11.2016 р встановлено: загальна сума зобов'язання по Кредитному договору на дату (06.01.2015 р.) відступлення права вимоги в зобов'язанні на користь Нового кредитора складає - 51 018,81 грн.; заборгованість за тіло кредитом - 36 000,00 грн.; заборгованість по відсотках - 3 004,80 грн.; заборгованість по комісії - 12 014,01 грн. Загальна сума заборгованості відповідно до умов Договору кредиту станом на 15.11.2016 року становить - 92 246,72 грн.: заборгованості за тіло кредитом - 36 000,00 грн.; заборгованість по відсотках - 9 523,20 грн.; заборгованість по комісії - 36 023,52 грн.; заборгованість за штрафними санкціями - 10 700,00 грн. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, відповідачем порушено умови договору, що призвело до виникнення вище вказаної заборгованості. Вимогами ст. 536 ЦПК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 1049 ЦК України закріплює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів за договором позики. За викладених обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на підставах, визначених діючим законодавством. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання. Частина 1 статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов'язання у зв'язку із неможливістю його виконання (ст. 607 ЦК). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені зазначеною статтею. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, позичальник зобов'язаний сплатити неустойку. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Частиною 4 ст. 60 ЦПК визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду не надано доказів, що відповідач виконував умови кредитного договору належним чином. Відповідач не скористався своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості. Таким чином, встановлено, що позивачем виконані умови договору в повному обсязі, однак відповідач свої зобов'язання по зазначеному договору належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості, заборгованість не погашено у зв'язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - 1 383, 71 грн. судового збору.

Outcome: approved