Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.10.2015 року позов [PERSON], [PERSON] до Харківської міської ради про визнання частки у спільній власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом - задоволено частково. Визнано за [PERSON] частку в спільній сумісній власності на 90/100 частин земельної ділянки , розташованої за адресою м. Харків вул. Анапська, 19 згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серії ХР № 078705, виданого на підставі рішення 28 сесії 24 скликання Харківської міської ради № 279/03 від 24.12.2003 року, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, зареєстрований в книзі записів державних актів про право власності на землю за № 6957. Визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 02.04.2009 року, право власності на 10/100 частин земельної ділянки , розташованої за адресою м. Харків вул. Анапська, 19, , згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серії ХР № 078705, виданого на підставі рішення 28 сесії 24 скликання Харківської міської ради № 279/03 від 24.12.2003 року, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, зареєстрований в книзі записів державних актів про право власності на землю за № 6957. Визнано за [PERSON] право власності на 10/100 частин житлових будинків літ. «А-1» та «Н-2» з господарськими будівлями, розташованими за адресою м. Харків вул. Анапська, 19 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 02.04.2009 року (ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.12.2015 року виправлено описку у судовому рішенні, замість «Н-1» вказано «Н-2»). В іншій частині позов залишено без задоволення. Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.10.2015 року за вищевказаним позовом , посилаючись на те , що в листопаді 2015 року позивачі звернулися до реєстраційної служби ХМУЮ з заявою про реєстрацію права власності на земельну ділянку на підставі вищевказаного рішення суду, однак їм було повідомлено, що за матеріалами реєстраційної служби на спірну земельну ділянку видавалось два державних акта, один державний акт серії ХР № 078705 був виданий на ім»я [PERSON], інший на ім»я померлої матері [PERSON] Після чого позивачі надали до реєстраційної служби ХМУЮ державний акт серії ХР № 078706, виданий на ім»я [PERSON], однак 06 листопада 2015 року [PERSON] було отримано рішення про відмову в державній реєстрації, оскільки в рішенні суду не відображено про наявність другого державного акту на земельну ділянку на ім»я [PERSON] Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з?явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підтримали. Представник відповідача - Харківської міської ради в судове засідання не з?явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.10.2015 року позов [PERSON], [PERSON] до Харківської міської ради про визнання частки у спільній власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом - задоволено частково. Визнано за [PERSON] частку в спільній сумісній власності на 90/100 частин земельної ділянки , розташованої за адресою м. Харків вул. Анапська, 19 згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серії ХР № 078705, виданого на підставі рішення 28 сесії 24 скликання Харківської міської ради № 279/03 від 24.12.2003 року, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, зареєстрований в книзі записів державних актів про право власності на землю за № 6957. Визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 02.04.2009 року, право власності на 10/100 частин земельної ділянки , розташованої за адресою м. Харків вул. Анапська, 19, згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серії ХР № 078705, виданого на підставі рішення 28 сесії 24 скликання Харківської міської ради № 279/03 від 24.12.2003 року, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, зареєстрований в книзі записів державних актів про право власності на землю за № 6957. Визнано за [PERSON] право власності на 10/100 частин житлових будинків літ. «А-1» та «Н-2» з господарськими будівлями, розташованими за адресою м. Харків вул. Анапська, 19 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 02.04.2009 року (ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.12.2015 року виправлено описку у судовому рішенні, замість «Н-1» вказано «Н-2»). В іншій частині позов залишено без задоволення. 02 грудня 2015 року позивачами [PERSON] та [PERSON] подано заяву про перегляд вищевказаного рішення від 07.10.2015 року за нововиявленими обставинами, його скасування в частині вимог, які стосуються нововиявлених обставин та прийняття нового рішення в цій частині, оскільки не оспорюються позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності на 10/100 частин житлових будинків літ. «А-1» та «Н-2» з господарськими будівлями, розташованими за адресою м. Харків, вул. Анапська, 19 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 02.04.2009 року. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Матеріалами справи встановлено, що в листопаді 2015 року позивачі звернулися до реєстраційної служби ХМУЮ з заявою про реєстрацію права власності на земельну ділянку на підставі вищевказаного рішення суду, однак їм було повідомлено, що за матеріалами реєстраційної служби на спірну земельну ділянку видавалось два державних акта, один державний акт серії ХР № 078705 був виданий на ім»я [PERSON], інший на ім»я померлої матері [PERSON] Після чого позивачі надали до реєстраційної служби ХМУЮ державний акт серії ХР № 078706, виданий на ім»я [PERSON], однак [PERSON] отримав рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06 листопада 2015 року, оскільки в рішенні суду не відображено про наявність другого державного акту на земельну ділянку на ім»я [PERSON] Відповідно до ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно із ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Пунктом "е" ч. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від16.04.2004 року № 7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010 №2) встановлено, що у випадках, передбачених ст.ст. 86-89 ЗК, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду, а при перебуванні ділянки в спільній сумісній власності (у подружжя, членів фермерського господарства, якщо інше не передбачалось угодою між ними, співвласників жилого будинку) - за договором або законом. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Учаснику спільної сумісної власності зазначене право належить за умови попереднього визначення розміру рівних земельних часток, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до абз.6 п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв»язку з нововиявленими обставинами», якщо в одне провадження було об»єднано кілька позовних вимог, рішення може бути переглянуто тільки в частині тих вимог, які стосуються нововиявлених обставин. При таких обставинах суд вважає, що заява позивачів про перегляд вищевказано рішення за нововиявленими обставинами знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved