Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

01.08.2017 року директор ТОВ «Служба миттєвого кредитування» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №141017-100822 від 17.10.2014 року у розмірі 10354,74 грн., яка складається з основної суми заборгованості - 667,82 грн., процентів за договором - 187,04 грн., пені за договором - 9499,88 грн. та судовий збір, посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення отриманих грошових коштів в порушення умов кредитного договору . Ухвалою суду від 14.02.2018 р. справу прийнято до провадження та призначено судовий розгляд по суті. До судового засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала до канцелярії суду заяву, в якій позовні вимоги визнала частково, просила розглядати справу у її відсутність та зменшити розмір пені, у зв'язку з тим, що має захворювання - цукровий діабет, є пенсіонеркою. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 17.10.2014 року був укладений кредитний договір №141017-100822 строком до 30.10.2014 року, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 700,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом (два відсотки за кожен день користування) у розмірі 196 грн.. Відповідно до кредитного договору №141017-100822 відповідач щомісяця повинна була сплачувати кредит, відсотки за користування кредитом, однак такі обов`язки за договором в повному обсязі не виконала, з позивачем не розрахувалася. З розрахунку заборгованості за вказаним договором вбачається, що станом на 07.07.2017 р. відповідач має перед позивачем заборгованість на загальну суму 10354,74 грн., яка складається з основної суми заборгованості - 667,82 грн., процентів за договором - 187,04 грн., пені за договором - 9499,88 грн.. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Вимоамиг ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основної суми боргу та відсотків такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Крім того, позивач просив стягнути з [PERSON] пеню за порушення строків повернення кредиту у розмірі 9499,88 грн.. Умовами кредитного договору №141017-100822 від 17.10.2014 року (п.6.2.) передбачено, що за порушення строків повернення кредиту позичальник зобов'язується сплатити кредитодавцю неустойку у вигляді пені з розрахунку два відсотки від суми кредиту за кожен день прострочення платежу за кредитним договором. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» вказано, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Вказане рішення узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 9 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. У наведених «Керівних принципах для захисту інтересів споживачів» визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями. Захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема частини третьої статті 551 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Нарахована позивачем пеня у розмірі 9499,88 грн., значно перевищує розмір основного боргового зобов'язання. За таких обставин, враховуючи становище позивача, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені за порушення строків повернення кредиту за кредитним договором №141017-100822 від 17.10.2014 року до 900 грн. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, на підставі викладеного, враховуючи заяву відповідача про зменшення розміру пені, суд вважає потрібним позовні вимоги задовольнти частково. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: partial