Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено її судовий розгляд. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон, яким внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2004 р., №№ 40-42, ст. 492), шляхом викладення його в новій редакції. Згідно п.9 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (редакції 03.10.2017) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; Вивченням матеріалів та з урахуванням думки сторін встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві за участю третьої особи приватного нотаріуса Київського міського округу-Швець Р.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у якому вказує, що станом на день здійснення виконавчого напису позивач не мав грошових зобов'язань перед ПАТ «КБ «Приватбанк», що підтверджується судовим рішенням. 03.08.2016 року приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 2469 за кредитним договором від 25.12.2007 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ " ПриватБанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення на користь банку грошових коштів у розмірі 53 263,49 дол США, що за курсом НБУ станом на 22.06.2016 року становить 1 325 728, 33 грн. З вказаним виконавчим написом позивач не згоден, так як вважає, що нотаріус не дотримався актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, оскільки позивачем сума заборгованості за кредитним договором була повністю сплачена і станом на 03 серпня 2016 року заборгованості перед банком не мав, а сума зазначена у виконавчому написі є безпідставною та необгрутованою. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд визнати виконавчий напис від 03.08.2016 р. реєстраційний № 2469, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу-Швець Р.О. про стягнення заборгованості таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача [PERSON] під час судового розгляду вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» Штронда А.М. вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на подані письмові заперечення. Останні мотивовані тим, що виконавчий напис був вчинений нотаріусом з суровим дотриманням ст. ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», а тому підстав для визнання його таким, що не підлягає виконання не має. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу-Швець Р.О.в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши надані докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом установлено, що 25.12.2007 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та позивачем було укладено кредитний договір № KIW0GA00000057, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 20000,00 доларів США строком на 5 років (до 25.12.2012 року). На забезпечення виконання кредитного договору було укладено іпотечний договір. 22 травня 2009 року за зверненням ПАТ КБ «Приватбанк» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. було вчинено виконавчий напис № 2705 про звернення стягнення на предмет іпотеки на задоволення вимог банку про дострокове повернення кредиту в повному обсязі на загальну суму 18178,61 доларів США (що еквівалентна 138 450,11 грн.) з яких остаточний залишок тіла кредиту - 17709,25 доларів США, відсотки - 407,36 доларів США, комісія - 40 доларів, пеня -22 долари. 17 липня 2009 року за наслідками примусового виконання даного виконавчого напису державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв'язку із сплатою іпотекодавцем боргу в повному розмірі 138 450,10 грн. за період з січня 2008 року по 03.02.2009 та виконавчого збору -13 878,00 грн. 05 вересня 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KIW0GA00000057 від 25.12.2007 року. 04 вересня 2013 року рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області по цивільній справі № 1008/5602/12, ПАТ КБ «Приватбанк» було відмовлено у задоволенні позовних вимог. Зазначене судове рішення залишено в силі Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 листопада 2013 року. Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ своєю ухвалою від 26 березня 2014 року залишив без змін рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 21 листопада 2013 року. 03.08.2016 року приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 2469 про стягнення заборгованості за кредитним договором № KIW0GA00000057 від 25.12.2007 року на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у розмірі 53 263,49 доларів США, що за курсом НБУ 24,89 [Долар США] станом на 22.06.2016 року становить 1 325 728, 33 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6700,42 дол.США, заборгованість зі відсотками - 4525,26 дол.США, заборгованість з комісії - 1680,00 дол.США, заборгованість з пені - 37811,89 дол.США, заборгованість за штрафами (фіксована частина) - 10,04 дол.США, витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1 350 грн. На виконання вищезазначеного виконавчого напису 04.10.2016 року державним виконавцем Васильківського МР ВДВС Фурман А.В. було відкрито виконавче провадження ВП № 52456624. 05.07.2017 року головним державним виконавцем Печерського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Диких О.О. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату позивача та направлено до Управління справами Верховної Ради України. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року у справі № 757/45639/17-ц в рамках розгляду заяви [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову було вирішено зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, від 03.08.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2469. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09 листопада 2017 року вказана ухвала була залишена без змін. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Інструкція) вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Слід зазначити, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким встановлено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Докази одержання або неодержання [PERSON] письмової вимоги про усунення порушень в копіях документів наданих нотаріусом Швець Р.О. не було. В той же час письмова вимога [PERSON] відправлена 11.07.2016, заява про вчинення виконавчого напису подана 03.08.2016, проте розрахунок заборгованості складений станом на 22.06.2016. Із наданого розрахунку вбачається, що остання операція по рахунку була здійснена 26.12.2012, а строк кредитного договору визначений сторонами до 25.12.2012 включно. Крім цього, слід визнати те, що складений стягувачем розрахунок не є випискою з рахунку боржника. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому виконавчий напис вчинено за період з 25.12.2007 по 22.06.2016. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що однією з об'єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред'явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з'ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, як свідчать обставини справи, виконавчий напис вчинено за договором, за яким вже було стягнуто заборгованість, що свідчить про порушення Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved