Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

01 січня 2021р. до Київського районного суду м. Харкова надійшов позов Харківського міського центру зайнятості до [PERSON] , у якому позивач просив стягнути з відповідача вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття у сумі 1837, 63 грн. та стягнути судові витрати у сумі 2102 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався звернення відповідача до Харківського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, після чого 05.05.2020 їй призначена допомога по безробіттю. У зв`язку з невідвідуванням без поважних причин центру зайнятості протягом 30 робочих днів, реєстрація [PERSON] 01.07.2020 припинена. [PERSON] наданий статус безробітної відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності», призначена допомога по безробіттю у розмірі встановленому законодавством. Станом на час реєстрації в центрі зайнятості документів на підтвердження факту зайнятості відповідач не надавала. Однак, у подальшому позивачем встановлене приховання відповідачем факту працевлаштування з 05.05.2020 до ТОВ «БУДМЕН» згідно наказу №149-К від 04.05.2020. Наказом директора Харківського міського центру зайнятості №389 від 19.08.2020 встановлена необхідність повернення відповідачем безпідставно виплачених коштів, як допомоги по безробіттю, у сумі 1837, 63 грн. Станом на час звернення до суду з позовною заявою відповідач кошти не повернула. Представник позивача до судового засідання не з`явилась, про дату та час судового розгляду повідомлена належним чином. Подала заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити, справу розглянути за своєї відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідач до судових засідань 12.08.2021, 19.10.2021 не з`явилась, причини неявки не сповістила, клопотань про відкладення судового розгляду від неї не надійшло. Зважаючи на повторну неявку відповідача до судового засідання, відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного: Судом встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку у центрі зайнятості як безробітна з 05.05.2021, що підтверджується персональною карткою № [NUMBER] та заявою [PERSON] від 04.05.2021 (а.с.5. 6-7). Позивачем виплачена відповідачу допомога по безробіттю за період з 05.05.2020 по 30.06.2020 у сумі 1870, 96 грн.; допомога по безробіттю за період з 30.06.2020 по 30.06.2020 у сумі 33, 33 грн. утримана з відомості №452 від 18.08.200; залишок заборгованості становить 1837, 63 грн. (а.с.14). Як вбачається з наказу директора ТОВ «БУДМЕН» №149-К від 04.05.2020, [PERSON] прийнята на посаду продавця-консультанта відділу торгівельного залу з 05.05.2020 (а.с.13). Актом №32 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 18.08.2020 встановлено, що [PERSON] на день реєстрації відносилась до категорії зайнятого населення та не мала права перебувати на обліку в центрі зайнятості в статусі безробітного (а.с.12). 19.08.2020 директором Харківського обласного центру зайнятості прийнятий наказ про повернення коштів, виплачених [PERSON] , як допомоги по безробіттю, у сумі 1870,96 грн. (а.с.15). Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» (далі: ЗУ № 5067-VI) безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи Згідно з п.1 ч. 1 ст.43 ЗУ № 5067-VI статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Як передбачено п.1 ч. 1 ст. 45 ЗУ № 5067-VI, реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. Відповідно ч.1 ст. 4 ЗУ № 5067-VI до зайнятого населення належать особи, які до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Зідгно ч. 3 ст. 44 ЗУ № 5067-VIвідповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати її забезпечення та надання соціальних послуг. В порушення вимог п.1 ч. 1 ст.43, ч. 3 ст. 44, п.1 ч.1 ст. 45 ЗУ № 5067-VI відповідач не повідомила позивача про обставини, що впливають на прийняття рішень Харківським міським центром зайнятості про припинення реєстрації безробітних, а самене повідомила про власне працевлаштування, на підставі чого безпідставно отримала матеріальне забезпечення на випадок безробіття у розмірі 1837, 63 грн. З урахуванням викладеного, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 1837, 63 грн. При подачі позову позивачем сплачений судовий збір у сумі 2102грн., який згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved