Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Сторони одружені з 04.12.1998 року. Мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який в даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолього сина, вказавши в заяві, що в даний час вони з відповідачем припинили спільне проживання і ведення спільного господарства, він надає матеріальну допомогу на утримання сина, але не регулярно, просить стягнути з нього аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини заробітної плати щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і до досягнення сином 18 років. У судовому засіданні позивачка підтримала позов, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітної плати щомісячно, починаючи з 01 квітня 2016 року. Відповідач позов визнав. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. Однак з пояснень позивачки видно, що в даний час відповідач у добровільному порядку надає гроші, але не регулярно, тому вона бажає отримувати аліменти по виконавчому документу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Оскільки відповідач працює у ВАТ «Запоріжсталь», має постійну заробітну плату, суд вважає можливим стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини заробітної плати щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми 18 років. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,88,212,213,367 ЦПК України, ст.ст. 180,181,182,184, 191 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" суд, -

Outcome: approved