Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Татарбунарська районна державна адміністрація Одеської області звернулась до суду із заявою в інтересах малолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на слідуючі обставини. Відповідачка є матір'ю малолітніх дітей - [PERSON], 2007 року народження та [PERSON], 2011 року народження. Представник позивача вказує, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до малолітніх дітей, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, не створює належних умов для проживання та повноцінного розвитку дітей. Остання неодноразово попереджалась про наслідки безвідповідального батьківства. Питання про виконання гр. [PERSON] батьківських обов'язків заслуховувалось на засіданнях координаційної ради у справах дітей райдержадміністрації та ради опіки та піклування Лиманської сільської ради. Разом з тим, представник позивача зазначає, що 11.12.2014 року виконкомом Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області прийнято рішення про вилучення малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] із сім'ї, в зв'язку з загрозою їх життю та здоров'ю. Представник служби у справах дітей Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області, Данільченко О.П. в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що відповідачка стоїть на обліку служби у справах дітей як неблагонадійна, в неї неодноразово вилучали дітей, оскільки належним чином відповідачка не створювала їм умови для проживання. Проте, [PERSON] запевняла їх, що виправить ситуацію, але ці виправлення носили тимчасовий характер. Після спливу деякого часу, остання знову починала вести аморальний спосіб життя, зловживала алкоголем, не приділяла належної уваги своїм дітям, що врешті стало причиною отримання молодшим сином опіків , з приводу яких вона знаходилась на лікуванні в м.Одеса. Між тим, після приїзду з лікарні [PERSON], працівники соціальних служб навідали останню за місцем мешкання, де було зафіксовано факт вживання відповідачкою спиртних напоїв у той час, коли в будинку було холодно, діти знаходились в антисанітарних умовах. З цих підстав було прийнято рішення про відібрання дітей у матері та звернення до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Прокурор підтримав вимоги позову в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні вину визнала частково та, не заперечуючи обставин, на які посилалась представник позивача, наполегливо просила надати їй ще один шанс на виправлення ситуації, запевнила, що зробить усе можливе аби бути разом з дітьми, яких вона дуже любить та хоче виховувати в подальшому, як того вимагають відповідні державні органи. Пояснила, що працює по найму, має малий, але постійний заробіток, придбала за рахунок дитячих виплат у селі будинок, в якому має намір закінчити ремонт в найкоротші терміні, тим самим ізолювати себе від своєї матері, яка постійно провокує її на вживання алкогольних напоїв, що є основною причиною цієї ганебної ситуації. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.19 Конвенції про права дитини, держави - учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Відповідно до п.9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до п.2 ч.1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Виходячи зі ст.18 Конвенції з прав дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Європейський суд з прав людини у справі "Савіни проти України" (заява № 39948/06), зокрема у пункті 49 зазначив, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. Як вбачається з матеріалів справи, а саме копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] /а.с.4,5/ матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON]. З висновку органу опіки та піклування Татарбунарської райдержадміністрації Одеської області /а.с.6/ вбачається, що Татарбунарська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], 1988 року народження відносно її малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON]. Із акту вилучення малолітніх дітей від 11.12.2014 року (а.с.7) видно, що 11.12.2014 року комісією у складі дільничного інспектора, медпрацівника, спеціаліста Лиманської сільської ради та голови ради опіки та піклування Лиманської сільської ради здійснено вилучення малолітніх дітей у [PERSON], а саме [PERSON], 2007 року народження та [PERSON], 2011 року народження. З акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON], 1988 року народження, складеного комісією 09.12.2014 року (а.с.8) вбачається, що [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON],1953 року народження, сестрою [PERSON],1988 року народження та дітьми - [PERSON], 2007 року народження та [PERSON], 2011 року народження. При обстеженні житлово-побутових умов сім'ї [PERSON] виявлено, що в кімнатах брудно, опалювання проходить через день. Старших хлопчик недоглянутий, брудний. Необхідне шкільне приладдя для навчання та розвитку дітей відсутнє. Рекомендовано негайно покращити житлово-побутові умови, створити належний мікроклімат в сім'ї, припинити вживати алкогольні напої, оскільки це негативні ознаки загрожують життю та здоров'ю дітей. Із довідки-характеристики № 717/02-16 від 10.12.2014 року, виданої Лиманською сільською радою Татарбунарського району Одеської області (а.с.10) вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] в будинку своєї матері. Характеризується як людина імпульсивна, неврівноважена, замкнута, неконтактна, безграмотна, малоосвічена, безробітна, має низький рівень виховного потенціалу та навичок догляду за дитиною. Крім того, [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями , не створює належних умов для виховання та матеріального забезпечення своїх дітей. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір'ю [PERSON], 2007 року народження та [PERSON], 2011 року народження. Відповідачка не належно бере участь у вихованні дітей, не піклується про їх здоров'я, не цікавиться навчанням, не належно піклується про їх фізичний і духовний розвиток. Проте, з урахуванням всіх обставин справи, провівши ретельний аналіз можливих наслідків запропонованого позивачем заходу, виходячи із інтересів дітей, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки (а.с.6, досліджений в судовому засіданні), суд вважає за необхідне відібрати у [PERSON] , 1988 року народження не позбавляючи її батьківських прав дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] та передати їх органові опіки та піклування при виконавчому комітеті Лиманської ради Татарбунарського району Одеської області для влаштування у відповідні заклади. При цьому суд враховує пояснення відповідачки по справі у судовому засіданні, яка завірила суд, що любить своїх дітей та спроможна виправити цю ситуацію. В іншому випадку, суд попереджає відповідачку про наслідки її безвідповідальної поведінки відносно малолітніх дітей. Суд наголошує, що в подальшому, у разі неналежного виконання своїх батьківських обов'язків, можливо вирішення питання про позбавлення її батьківських прав відносно цих дітей. Відповідно до вимог ст.ст.180,181 Сімейного Кодексу України [PERSON] зобов'язана утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на користь опікуна або закладу де будуть утримуватись діти, на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 17.12.2014 року, з урахуванням вимог ст.182 Сімейного Кодексу України, задовольнивши вимоги позову у вказаній частині. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто у даному випадку з 17.12.2014 року.

Outcome: partial