Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернувся з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 8736 грн. 68 коп., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р. у розмірі 3206 грн. 15 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2012 р. по 31.12.2016 р. у розмірі 3957 грн. 56 коп.. три проценти річних від простроченої суми - 1352 грн. 48 коп., індексу інфляції за весь час прострочення - 220 грн. 49 коп. В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказує, що відповідачі є споживачами КП "Харківводоканал", отримують та користуються послугами водопостачання та водовідведення, але за отримані послуги не сплачують, що привело до утворення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. У подальшому, уточнивши позовні вимоги, представник посилався на те, що в ході судового розгляду відповідачами була частково погашена заборгованість за надані послуги , просив стягнути на користь КП «Харківводоканал» 6743 грн. 24 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечували. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що відповідачі мешкають та зареєстровані в квартирі [ADDRESS] та є абонентами КП "Харківводоканал", однак плату за надані послуги не сплачують. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 року споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 року споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення. В порушення п.18 ч.1 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затвердженого Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, де вказано, що розрахунковим періодом для сплати послуг є календарний місяць та плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, відповідачі свої зобов'язання не виконували та не сплачували за отримані послуги, що привело до утворення заборгованості. Приймаючи до уваги, що відповідачі будучи зобов'язаними своєчасно сплачувати плату за отриманні послуги, в однобічному порядку припинили виконувати взяті на себе зобов'язання, не погашають заборгованість добровільно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в порушення ст. 67, 68, 162 ЖК України п.3, п. 5 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV, де вказано, що платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісячно, порушуючи свої зобов'язання не погашають заборгованість добровільно, не сплачували комунальні платежі в повному обсягу, що привело до утворення заборгованості. У зв'язку з вищенаведеним, суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість згідно розрахунку за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.2015 року по 31.12 2016 року у розмірі 1407 грн. 55 коп. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2012 року по 31.12.2016 року у розмірі 4733 грн. 17 коп. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, що складає 1352 грн. 48 коп. - індекс інфляції за час прострочення та 220 грн. 49 коп. - 3% річних від простроченої суми. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно з ч. 1ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч. 1 ст.901, ч. 1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.141 ЦК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved