Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

У листопаді 2013 р. позивач, ТОВ «Вердикт Фінанс», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що 22.09.2006 р. АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСибббанк», уклав [PERSON] договір про надання споживчого кредиту та заставу майна за № 11045287000, відповідно до якого надав позичальнику кредит у іноземній валюті в сумі 9393 дол. США для придбання автомобіля на строк до 22.09.2015 р. за процентною ставкою в розмірі 11 % річних за користування кредитом. У забезпечення виконання кредитних зобов»язань позичальник передав банку в заставу автомобіль тип ТЗ: легковий седан; марка: Daewoo; модель: Lanos; 2006 р. випуску, кузов [NUMBER]; державний номер [NUMBER], вартістю за домовленістю в сумі 47435 грн., що належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії РСА [NUMBER], виданого УДАІ ГУ МВС України у м. Києві. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, надав позичальнику кредитні кошти. 20.04.2012 р. ПАТ «УкрСиббанк» на підставі договору факторингу № 05/12 відступив ТОВ «Кредекс Фінанс» право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11045287000 від 22.09.2006 р.. 20.04.2012 р. ТОВ «Кредекс Фінанс» на підставі договору факторингу № 05/12-КВ відступив на користь позивача своє право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11045287000 від 22.09.2006 р.. Відповідач взяті на себе кредитні зобов'язання, забезпечені заставою, належним чином не виконав. Станом на 25.09.2013 р. загальна заборгованість за кредитним договором склала суму 27735 грн. 57 коп., з якої: заборгованість за кредитом - суму 19201 грн. 06 коп., за відсотками - суму 3995 грн. 08 коп., нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань в сумі 3852 грн. 21 коп., три проценти річних від простроченої суми у сумі 687 грн. 22 коп.. 01.07.2013 р. відповідачу була надіслана вимога за вих. № 9075187 про усунення порушень, та у разі невиконання якої попереджений про можливе звернення стягнення на предмет застави, яку залишив без належного реагування. За таких обставин, відповідно до ст. ст. 26, 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» набуто право звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження шляхом укладання договору купівлі-продажу від імені боржника з іншою особою-покупцем. Фактично неможливо реалізувати передбачене законом право на продаж забезпечувального обтяження, яке з усіма приналежностями (комплектом ключів, державними номерними знаками, свідоцтвом про реєстрацію) знаходиться у володінні відповідача, і він не надає доступу до автомобіля, та за відсутності документально оформлених повноважень на вчинення підпису від імені боржника, укладення у письмовій формі договору купівлі-продажу з іншою особою, на вчинення інших дій, необхідних для відчуження, зокрема: зняття з обліку тощо. Так, перед укладанням договору купівлі-продажу необхідно зняти автомобіль з обліку у відповідних підрозділах МВС України, надати його для огляду та здати номерні знаки відповідно до вимог, передбачених ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» та п. п. 40, 42 (абз. 1, 6, ) Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. N 1388. Ураховуючи, що зазначеним Порядком передбачено право уповноваженої особи вчиняти певні дії, позивач просить надати йому повноважень на вчинення дій, необхідних для зняття автомобіля з обліку, та витребувати автомобіль у власника з усіма приналежностями (комплектом ключів, технічним паспортом, номерними знаками) з метою звернення стягнення заборгованості на забезпечувальне обтяження шляхом шляхом укладення договору купівлі-продажу автомобіля з іншою особою. У судове засідання представник позивача на підставі довіреності, [PERSON], не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки не повідомив, судові повістки - повідомлення, надіслані за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернуті за закінченням встановленого строку зберігання, тому в розумінні ст. 74 ЦПК України він вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних даних і доказів, і ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. У відповідності з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Суд установив, що 22.09.2006 р. АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УКРСИББАНК», уклав з [PERSON] договір про надання споживчого кредиту та заставу майна за № 11045287000, додаткову угоду до договору від 09.02.2009 р., за умовами якого надав позичальнику кредит у сумі 9393 дол. США для придбання автомобіля на строк до 22.09.2013 р. зі сплатою 11 % річних за користування кредитом (п.п. 1.1, 1.2.2., 1.3.1 цього договору) (а. с. 18-27). Відповідно до положень розділу 2 кредитно - заставного договору у забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань в повному обсязі, позичальник передав у заставу, а банк прийняв рухоме майно - автомобіль: тип ТЗ: легковий седан; марка: Daewoo; модель: Lanos; рік випуску 2006; кузов [NUMBER]; державний номер: [NUMBER], належний йому на праві власності, вартістю предмета застави за домовленістю сторін у розмірі 47435 грн., згідно п.2.8 договору предмет застави залишений у володінні та користуванні позичальника (а. с. 18-27, 35). Погашення кредиту та сплата нарахованих відсотків, відповідно до положень кредитно - заставного договору та графіку погашення заборгованості, здійснюється шляхом внесення позичальником щомісячних (ануїтет них) платежів. Банк виконав свої зобов'язання, надавши позичальнику кредитні кошти у розмірі, визначеному договором, на придбання автомобіля, а позичальник використав кредитні кошти за призначенням, придбавши автомобіль Daewoo Lanos, 2006 р. випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії РСА [NUMBER], виданим УДАІ ГУ МВС України в м. Києві. 20.04.2012 р. ПАТ «УкрСиббанк» на підставі договору факторингу № 05/12 відступив ТОВ «Кредекс Фінанс» право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11045287000 від 22.09.2006 р. ( а. с. 63-66). 20.04.2012 р. ТОВ «Кредекс Фінанс» на підставі договору факторингу № 05/12-КВ відступив на користь позивача, ТОВ «Вердикт Фінанс», своє право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11045287000 від 22.09.2006 р. ( а. с. 67-69). Згідно витягів з реєстру боржників, права вимоги до яких передаються за вказаними договорами факторингу, ТОВ «Вердикт Фінанс» набуло права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №11045287000 від 22.09.2006 р. на загальну суму 30956 грн. 06 коп. (а. с. 61ё 62). Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідач взяті на себе кредитні зобов'язання, забезпечені заставою, належним чином не виконував. Станом на 25.09.2013 р. загальна заборгованість складає суму 27735 грн. 57 коп., з якої: заборгованість за кредитом - суму 19201 грн. 06 коп., за відсотками - суму 3995 грн. 08 коп., нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань в сумі 3852 грн. 21 коп., три проценти річних від простроченої суми - у сумі 687 грн. 22 коп. (а. с. 41-55). Відтак, зобов»язання за основним договором кредиту, який був забезпечений заставою автомобіля, не було виконано боржником, в результаті чого утворилася заборгованість. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. 01.07.2013 р. позивач надіслав відповідачу повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання, попередив про те, що у випадку не виконання ним вимоги про сплату всієї суми боргу буде змушений звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу будь-якій особі - покупцю, для чого запропонував передати предмет застави у його володіння разом з комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію, та оформити довіреність на уповноважену особу з наданням усіх необхідних повноважень для здійснення реалізації автомобіля. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Частини 1 та 2 ст.590 ЦК України передбачають, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна визначений Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання , забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У відповідності до ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 25 цього Закону в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону. Пунктом 2 частини 1 ст.26 цього Закону передбачено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, одним з яких є продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувала, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Пунктом 9.2. договору про надання споживчого кредиту та заставу майна №11045287000 від 22.09.2006 р. встановлено, що заставодержатель має право обирати порядок звернення стягнення на предмет застави. Пунктом 9.5. договору передбачено, що звернення стягнення на предмет застави може відбуватись будь-яким визначеним способом на вибір заставодержателя, зокрема, продажу заставодержателем предмету застави третій особі - покупцю шляхом укладення договору купівлі-продажу від імені заставодавця. Звернення стягнення за рішенням суду здійснюється відповідно до чинного законодавства України ( п. 9.6) , в тому числі Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Вирішуючи спір у частині витребування у відповідача предмету застави - автомобіля, комплекту ключів від нього, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, номерних знаків, а також у наданні позивачу права вчиняти від імені боржника усі дії, необхідні для зняття автомобіля з обліку в одному з Центрів надання послуг, в тому числі повноваження на звернення із письмовою заявою про зняття з обліку, на звернення з письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на підпис зазначених заяв, на пред'явлення вказаного автомобіля для огляду, суд виходить з того, що відповідач добровільно не виконав свої зобов'язання, тому виникла необхідність зобов'язати його у примусовому порядку вчинити дії, передбачені для реалізації предмета застави позивачем. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до ст. 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Пунктом 9.5. договору застави від 22.09.2006 р. передбачено, що звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватися шляхом продажу предмета застави із укладанням договору купівлі-продажу з іншою особою. Для виконання рішення суду щодо продажу транспортного засобу необхідно зняти автомобіль з обліку в ДАІ (п. 7 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388). Зняття з обліку транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, виконавчого напису нотаріуса або рішення суду (п. 40 вищевказаних Правил). Частинами 1 та 7 ст. 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Відповідно до ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. У відповідності до ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.26 цього Закону обтяжувач має право на власний розсуд обрати позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, одним з яких є продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Відповідно до положень ст. 28 цього Закону якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Пунктом 9.1 договору застави №11045287000 від 22.09.2006 р. встановлено, що заставодержатель має право обирати порядок звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до п. 9.2 договору застави звернення стягнення на предмет застави може відбуватись будь-яким із наступних способів на вибір заставодержателя, зокрема, продажу заставодержателем предмету застави третій особі - покупцю шляхом укладення договору купівлі-продажу від імені заставодавця. Відповідно до п. 9.6 договору застави реалізація предмета застави здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України, в тому числі Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відтак, нормами чинного законодавства позивачу надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Пунктами 40, 42 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів визначено, що під час зняття з обліку транспортних засобів номерні знаки здаються. При знятті автомобіля з обліку у Центрі вимагається пред'явити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для відтворення на ньому відмітки про зняття з обліку, що є підставою для витребування вказаного свідоцтва від відповідача. Також, через відсутність у володінні позивача автомобіля з усіма приналежностями до нього, він позбавлений можливості реалізувати своє право на продаж та передати автомобіль покупцю (разом з комплектом ключів та технічним паспортом) на виконання вимог ст. 655, ч. 2 ст. 662 ЦК України, а номерні знаки здати до підрозділу ДАІ. Зокрема, частиною 2 ст. 662 ЦК України передбачено, що продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосується товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Такі правові позиції Верховний Суд України висловив при перегляді судового рішення в справі № 6-10цс13 від 06.03.2013 Р, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. У відповідності зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення виконання, про що зазначає у рішенні. Позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитно - заставним договором звернути стягнення на предмет застави, який відповідно до пп. 2.2 договору був оцінений сторонами на суму в 47435 грн. і зобов»язати вчинити певні дії, необхідні дня реалізації транспортного засобу. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача правомірні, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 965 грн. 56 коп.. На підставі наведеного, ст. ст. 525, 526, 530, 572, 589, 590, 662, 627, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 24-28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; ст. 20 Закону України «Про заставу»,

Outcome: approved