Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

02.06.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про відшкодування майнової і моральної шкоди завданої незаконними діями та протиправною поведінкою. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 21.01.2014 року позивач придбав за договором купівлі-продажу у відповідачки [PERSON] нежилі приміщення з №1 по №7 (групи приміщень №12), що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Після звільнення відповідачами відчуженого ними приміщення, відбулось відключення належних позивачу приміщень від водопостачання та водовідведення. При цьому, вказане відключення сталось виключно в приміщеннях належних позивачу, а інші чотири власники споруди продовжувати користуватись водою. Позивач пов'язуючи таке відключення з відсутністю договірних відносин між ним та ПАТ «Київводоканал», звернувся до ПАТ «Київводоканал» з відповідним пакетом документів для укладення договору на водопостачання та водовідведення де й дізнався, що в грудні 2013 року надійшов пакет документів на переоформлення договору водопостачання та водовідведення від імені відповідача [PERSON] на третю особу, на яку відповідачем [PERSON] було видано довіреність. Позивач зазначає, що таким чином укладаючи договір купівлі-продажу відповідачем [PERSON] було приховано обставини, які мали суттєве значення для ведення підприємницької діяльності позивача і це призвело до значних складнощів з укладанням договору на водопостачання та водовідведення з ПАТ «АК «Київводоканал». На звернення позивача ПАТ «АК «Київводоканал» надало інформацію, що не здійснювало відключення водопостачання. Позивач зазначає, що саме відповідачі здійснили незаконне відключення належних йому приміщень від водопостачання, створили опір та заблокували місця загального користування (підвал). 17.03.2014 року за допомогою співробітників Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, оскільки відповідач [PERSON] відмовлявся віддати позивачу ключі під підвалу, інспектори ПАТ «АК «Київводоканал» потрапили до місць загального користування, а 21.03.2014 року водопостачання до приміщень позивача було відновлене шляхом розірвання договору на водопостачання та водовідведення з відповідачем [PERSON] Позивач зазначає, що викладені факти призвели до значних збитків, оскільки відсутність води обмежила позивача в можливості проведення планових ремонтних робіт та повністю позбавила можливості ведення підприємницької діяльності, а саме здачі в оренду придбаних приміщень, що призвело до збитків у вигляді неотриманої вигоди у розмірі 16500,00 грн. за оренду приміщень протягом двох місяців. Крім того, позивач зазначає, що діями відповідачів йому було завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що укладаючи договір купівлі-продажу позивач розраховував на проведення ремонтних робіт в місячний термін та планував з березня місяця отримувати кошти. За вищезазначених обставин позивач відчував постійні моральні страждання, переживання, депресії та пригнічений стан пов'язаний з витрачанням шалених коштів на придбання нежитлових приміщень, при цьому, мав постійно вирішувати конфліктні ситуації з органами місцевого самоврядування. Це тримало позивача у нервовій та психологічній напрузі, позивач постійно намагався відшукати рішення для забезпечення життєдіяльності придбаних приміщень в частині забезпечення водопостачання. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідачів завдані матеріальні збитки у розмірі 16500,00 грн., моральну шкоду в сумі 20000,00 грн. та відшкодувати за рахунок відповідачів понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у письмових запереченнях та додатково пояснив суду, що в лютому 2014 року саме він перекрив вентиль води у підвалі приміщення, оскільки договір на водопостачання та водовідведення після укладання договору купівлі-продажу залишався не переукладеним, але відповідач не створював жодного опору для потрапляння до підвалу, оскільки підвал будинку орендує ТОВ «Інтер-шанс ЛТД» і саме представник вказаного товариства не дозволяв потрапити до нього. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що позивачем не доведено завдання йому матеріальних збитків, не обґрунтовано розмір моральної шкоди, при цьому, відповідачка не вчиняла жодних неправомірних дій щодо позивача. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 21.01.2014 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нежилих приміщень з №1 по №7 (групи приміщень №12), які розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-6). Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Такою обставиною у справі є те, що саме відповідач [PERSON] у лютому 2014 року, тобто після укладання зазначеного вище договору купівлі-продажу нежилих приміщень, перекрив вентиль в підвалі будинку [ADDRESS], що призвело припинення водопостачання. Отже, не маючи жодного правового відношення до вказаних нежитлових приміщень відповідач [PERSON] здійснив дії, які суд визнає неправомірними. Стосовно відповідача [PERSON] суд зазначає, що жодних доказів неправомірної поведінки вказаного відповідача в матеріалах справи не міститься. Видаючи довіреність від 02.12.2013 року на ім'я [PERSON] (а.с. 55), відповідачка мала на це право, як власник відповідних нежитлових приміщень і не була обмежена в такому праві, враховуючи, що попередній договір купівлі-продажу укладався 23.11.2013 року з [PERSON], при цьому покупцем за договором купівлі-продажу від 21.01.2014 року став [PERSON] - позивач у справі. За змістом положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень При цьому, позивач посилаючись на те, що у зв'язку з відключенням водопостачання йому було завдано матеріальних збитків у вигляді неотриманого прибутку за оренду приміщень протягом 2-х місяців, жодним чином не довів дійсної наявності такого виду збитків та їх розміру. Так, суду не надано договорів оренди приміщень або протоколів про намір укласти такі договори з відповідної дати (2 місяці), з зазначенням розміру орендної плати та письмові відмови орендарів від договорів і намірів на укладення договорів оренди у зв'язку з відсутністю водопостачання, або відмов про оплату орендованих приміщень з таких підстав. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає, що позивачу дійсно було завдано моральної шкоди, яка виявилась в душевних стражданнях через неправомірну поведінку відповідача [PERSON] по відключенню водопостачання до належних позивачу нежитлових приміщень, що призвело до необхідності звернень в різні державні органи та комунальні підприємства для його відновлення, що в свою чергу призвело до нервової напруги та переживань. При цьому, з урахуванням принципів розумності, співмірності і справедливості, суд вважає за необхідне зменшити розмір відшкодування моральної шкоди визначивши його у сумі 500,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial