Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Прокурор в інтересах позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та повернути у комунальну власність, мотивуючи свої вимоги наступним. Вироком Великолепетиського районного суду Херсонської області від 19.02.2020 у справі №649/64/20 затверджено угоду про примирення від 28.01.2020 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12020230110000022 від 11.01.2020 року, між підозрюваним [PERSON] та представником потерпілого [PERSON]., [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України та призначено йому покарання у вигляді 2 років обмеження волі. Згідно ст. 75 КК України [PERSON] від відбування призначеного судом покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. На час укладення угоди про примирення матеріальні збитки [PERSON] відшкодовані в повному обсязі. Вказаний вирок суду від 19.02.2020 набрав законної сили. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, Великолепетиським районним судом під час розгляду справи № 649/64/20 було встановлено факт самовільного зайняття [PERSON] земельної ділянки комунальної форми власності, яка належить Рубанівській сільській раді, площею 4.517 гектар (з яких 0,6455 га знаходяться в охоронній зоні навколо об`єктів енергетичної системи), кадастровий номер 6521285500:03:001:0907, яка розташована на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області. Отже, встановлені судом обставини не підлягають повторному доказуванню. Крім того, відповідно до інформації Рубанівської сільської ради від 24.04.2020 року № 33-2468вих-20 на даний час вказана земельна ділянка залишається засіяною ріпаком, а отже фактично перебуває у користуванні [PERSON] , не звільнена та не повернена територіальній громаді ради. Факт самовільного зайняття [PERSON] земельної ділянки площею 4.517 га з кадастровим номером 6521285500:03:001:0907 га, розташованої на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району підтверджується: вироком Великолепетиського районного суду від 19.02.2020 року; протоколом огляду місця події від 13.01.2020 року; листом Рубанівської сільської ради № 101-14/02-25 від 16.01.2020 року; довідкою Рубанівської сільської ради № 2 від 24.01.2020 року щодо розміру сплаченої [PERSON] шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки; листом Рубанівської сільської ради № 33-2468вих-20 від 23.04.2020 року. З матеріалів вбачається, що відповідач не має жодних документів на підтвердження права володіння чи користування спірною земельною ділянкою площею 4.517 га за кадастровим номером 6521285500:03:001:0907, що належить до земель сільськогосподарського призначення комунальної власності та знаходиться на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області. Таким чином, використовуючи спірну земельну ділянку без правовстановлюючих документів, в порушення вимог земельного законодавства, відповідач позбавляє сільську раду права належно розпоряджатися земельною ділянкою та одержувати відповідні доходи від оренди. Статтею 90 Земельного кодексу України визначено, що власники земельних ділянок мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Частиною другою статті 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Такий захист здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, а також відшкодування заподіяних збитків. Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Частиною 3 статті 1212 ЦК України визначено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Згідно зі ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Аналогічні положення містяться і у ст.ст.1, 2 Земельного кодексу України, відповідно до яких земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Так, з часу встановлення факту самовільного зайняття земельної ділянки та набрання вироком Великолепетиського районного суду від 19.02.2020 законної сили, відшкодування [PERSON] завданої кримінальним правопорушенням шкоди, Рубанівською сільською радою Великолепетиського району Херсонської області не вжито жодних заходів щодо захисту інтересів територіальної громади шляхом зобов`язання звільнення та повернення земельної ділянки до комунальної власності, незважаючи на те, що самовільне використання земельної ділянки ставить під загрозу порушення майнових інтересів територіальної громади та спричиняє шкоду інтересам держави в частині недоотримання коштів бюджетом громади за її оренду. Так, відповідно до інформації Рубанівської сільської ради від 23.04.2020, зазначеним органом місцевого самоврядування не пред`являлась позовна заява щодо звільнення та повернення земельної ділянки, загальною площею 4.517 га, яку самовільно зайнято [PERSON] . Вищевказане свідчить про неналежне здійснення владних повноважень щодо захисту інтересів держави Рубанівської сільської ради. Прокурор просить суд зобов`язати [PERSON] звільнити та повернути Рубанівській сільській раді Великолепетиського району Херсонської області земельну ділянку комунальної власності сільськогосподарського призначення площею 4.517 га, кадастровий номер 6521285500:03:001:0907, загальною вартістю 135983,82 грн., яка знаходиться на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області; стягнути з [PERSON] на користь прокуратури Херсонської області 2102 грн. витрат по сплаті судового збору. Прокурор Стасіва Н.І. у судовому засіданні позов підтримала та просить задовольнити. Представник позивача Сеньків Ю.М. у судове засідання не з`явився, але надала на адресу суду заяву, в якій позов підтримала та просить суд розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, але надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав у повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутність. Прийнявши відповідно до ст. 206 ЦПК України визнання відповідачем позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Вироком Великолепетиського районного суду Херсонської області від 19.02.2020 року у справі № 649/64/20, який набрав законної сили 21.03.2020 року, затверджено угоду про примирення від 28.01.2020 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12020230110000022 від 11.01.2020 року, між підозрюваним [PERSON] та представником потерпілого [PERSON]., [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України та призначено йому покарання у вигляді 2 років обмеження волі. Згідно ст. 75 КК України [PERSON] від відбування призначеного судом покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Так, вироком суду встановлено, що [PERSON] з початку осені 2019 року по січень 2020 року, в порушення вимог ст. 112, 79-1, 114, 125, 126 ЗК України, ст. 21, 22 закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки сільськогосподарського призначення, в тому числі в охоронній зоні та не маючи законних підстав для набуття права на земельну ділянку комунальної форми власності, без належним чином виданих та зареєстрованих в установленому Законом порядку правовстановлюючих документів, що посвідчують право оренди земельної ділянки чи права власності на земельну ділянку, за відсутності дозволу на розробку проекту землеустрою та не проводячи розробку проекту землеустрою, за допомогою сільськогосподарської техніки третьої особи, яка не була обізнана з протиправними діями [PERSON] , розорав та засіяв сільськогосподарською культурою (рапс) земельну ділянку комунальної форми власності, яка належить Рубанівській сільській раді, площею 4.517 гектар (з яких 0,6455 га знаходяться в охоронній зоні навколо об`єктів енергетичної системи), кадастровий номер 6521285500:03:001:0907, яка розташована на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, чим завдав шкоди Рубанівській сільській раді на загальну суму 8458 гривень 19 копійок. На час укладення угоди про примирення матеріальні збитки [PERSON] відшкодовані в повному обсязі. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, Великолепетиським районним судом під час розгляду кримінальної справи № 649/64/20 було встановлено факт самовільного зайняття [PERSON] земельної ділянки комунальної форми власності, яка належить Рубанівській сільській раді, площею 4.517 гектар (з яких 0,6455 га знаходяться в охоронній зоні навколо об`єктів енергетичної системи), кадастровий номер 6521285500:03:001:0907, яка розташована на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області. Отже, встановлені судом обставини повторному доказуванню не підлягають. Згідно листа Рубанівської сільської ради від 24.04.2020 року № 33-2468вих-20 на даний час вказана земельна ділянка залишається засіяною ріпаком, а отже фактично перебуває у користуванні [PERSON] без договору оренди на вищевказану земельну ділянку, не звільнена та не повернена Рубанівській сільській раді. Факт самовільного зайняття [PERSON] земельної ділянки площею 4.517 га з кадастровим номером 6521285500:03:001:0907 га, розташованої на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району підтверджується: вироком Великолепетиського районного суду від 19.02.2020 року; протоколом огляду місця події від 13.01.2020 року; листом Рубанівської сільської ради № 101-14/02-25 від 16.01.2020 року; довідкою Рубанівської сільської ради № 2 від 24.01.2020 року щодо розміру сплаченої [PERSON] шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки; листом Рубанівської сільської ради № 33-2468вих-20 від 23.04.2020 року. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Таким чином, обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, зареєстрованого права користування земельною ділянкою у відповідності до закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а відсутність у особи такого права є самовільним зайняттям земельної ділянки. Судом встановлено, що відповідач не має зареєстрованого в установленому порядку права користування земельною ділянкою площею 4.517 га за кадастровим номером 6521285500:03:001:0907, що належить до земель сільськогосподарського призначення комунальної власності та знаходиться на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, що також визнано і відповідачем. Статтею 90 ЗК України визначено, що власники земельних ділянок мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Частиною другою статті 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно статті 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Враховуючи, що [PERSON] не маючи права володіння чи користування вказаною земельною ділянкою площею, самовільно використовував земельну ділянку, яка належить Рубанівській сільській раді Великолепетиського району Херсонської області, що визнано відповідачем [PERSON] , а тому суд вважає за необхідне відповідно до ст.ст. 90, 152, 212 ЗК України, ст.ст. 387, 1212 ЦК України зобов`язати [PERSON] звільнити та повернути Рубанівській сільській раді Великолепетиського району Херсонської області вказану земельну ділянку, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 90, 152, 212 ЗК України, ст.ст. 387, 1212 ЦК України

Outcome: approved