Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

02.03.2017 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом відповідно до якої просить суд: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позову до суду і до повноліття дитини (а.с.1-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що проживала з відповідачем у «громадянському шлюбі» і в них з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що на даний час з відповідачем не проживає, і відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, хоча має таку можливість. Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до яких позивач позовні вимоги повністю підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши подані заяви, долучені до позовної заяви документи, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову уповноваженим представником відповідача не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК №119333 від 12 березня 2009 року, виданим Виконкомом Старівського сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.5). Згідно з Довідкою №324 від 28.02.2017 року, виданою Старівською сільською радою Бориспільського району київської області, позивач [PERSON], [INFO], яка проживає та зареєстрована [INFO], має на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Та обставина, що малолітній син сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідачем не оспорюється. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що за матеріальним станом відповідача, який є особою працездатного віку, повністю визнав заявлені позовні вимоги, він може сплачувати аліменти в визначеному позивачкою розмірі 1/4 частки його заробітку. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved