Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

У листопаді 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу від 06.02.2019 р. № K2I3А!00000535, в сумі 17 250, 99 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін /а.с. 28/. До позовної заяви представником позивача подано клопотання про проведення розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін /а.с. 23/. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений рекомендованими листом, направленим за адресою реєстрації особи та повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причин неявки суду не сповістила. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 06.02.2019 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір фінансового лізингу № K2I3А!00000535, відповідно до п. 2.1 статті 2 якого лізингодавець зобов`язується набути у власність вказаний лізингоодержувачем транспортний засіб (предмет лізингу) і надати лізингоодержувачу це майно за плату у тимчасове користування. На виконання умов договору банк надав відповідачу у платне користування автомобіль марки Chevroet, модель Evanda, 2006 року випуску, тип ТЗ : Седан/лифтбек, N кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , а відповідач зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графіку лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Відповідно до п.8.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події дефолту, лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмету лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов`язань за цим договором. Повернення предмету лізингу здійснюється за адресою, вказаною у повідомленні про дефолт. Всупереч умовам договору відповідач не належним чином виконав взяті на себе зобов`язання з моменту приймання-передачі предмета лізингу до моменту вилучення предмета лізингу. Станом на 07.05.2020 року заборгованість відповідача за договором фінансового лізингу від 06.02.2019р. № K2I3А!00000535 становить 17 250, 99 грн., з яких: 2 639, 60 грн. - заборгованість по залишку вартості предмету лізингу; 13 902, 57 - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 708, 82 грн. - нарахована пеня. Вказану суму позивач просить стягнути з відповідача. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 06.02.2019 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір фінансового лізингу № K2I3А!00000535, відповідно до п. 2.1 статті 2 якого лізингодавець зобов`язується набути у власність вказаний лізингоодержувачем транспортний засіб (предмет лізингу) і надати лізингоодержувачу це майно за плату у тимчасове користування (а.с. 11-14). На виконання умов договору банк надав відповідачу у платне користування автомобіль марки Chevroet, модель Evanda, 2006 року випуску, тип ТЗ : Седан/лифтбек, N кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується актом прийому-передачі транспортного засобу (а.с. 21). У зв`язку із простроченням сплати лізингових платежів більше ніж на 30 днів лізингоодержувачу було надіслано повідомлення про настання події дефолту. Подія дефолту не була усунута лізингоодержувачем, транспортний засіб не було повернуто лізингодавцю. 30.03.2020 лізингоодержувачу було надіслано повідомлення про розірвання договору. Транспортний засіб не було повернуто лізингодавцю. 25.04.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.Р. було вчинено виконавчий напис про вилучення транспортного засобу, який є предметом лізингу за договором. 14.05.2020 року у межах виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса, було вилучено транспортний засіб, який є предметом лізингу за договором та передано лізингодавцю за актом приймання-передачі від 21.05.2020 року Розмір заборгованості залишку вартості предмету лізингу становить 2 639, 60 грн. Розмір заборгованості з винагороди за користування предметом лізингу становить 13 902, 57 грн. Оскільки відповідачем вказана заборгованість самостійно не сплачена, відповідно до умов договору (п. 9.2 ст. 9 Договору) та норм законодавства (ст. ст. 549, 610, 611 ЦК України), Позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 708, 82 грн. Відтак загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача становить 17 250, 99 грн. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку станом на 07.05.2020 року заборгованість відповідача за договором фінансового лізингу від 06.02.2019р. № K2I3А!00000535 становить 17 250, 99 грн., з яких: 2 639, 60 грн. - заборгованість по залишку вартості предмету лізингу; 13 902, 57 - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 708, 82 грн. - нарахована пеня (а.с. 15). Відповідно до ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, повязаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Пунктом третім частини другої статті 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлений обовязок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг", сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, та відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Добровільно умови договору відповідач не виконує, про що свідчить заборгованість, яка виникла за договором фінансового лізингу від 06.02.2019 р. № K2I3А!00000535 в сумі 17 250, 99 грн. Отже, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення зобов`язань за договором лізингу відповідачем [PERSON] .. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2 102, 00 грн.

Outcome: approved