Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство „Альфа-Банк" пред'явило суду зазначений позов, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.08.2014 року між ПАТ „Альфа-Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500957461 (далі Договір) згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 26 389, 22 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами, неустойки та інших, передбачених платежів у сумі, строки та на умовах, що передбачених Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. У зв'язку з порушенням відповідачкою умов Договору, станом на 26.07.2015 за [PERSON] рахується прострочена заборгованість, з урахуванням дострокового стягнення, в розмірі 36 240, 49, з яких: заборгованість за кредитом - 26 389, 22 грн., за відсотками - 2 660, 30 грн., комісія - 5 190, 97 грн., штраф - 2000 грн. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явились. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка на адресу суду надіслала заяву в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги визнає в частині тіла кредиту та відсотків, щодо комісії вважає, що її розмір є завищеним. У зв'язку із скрутним матеріальним становищем просить звільнити її від стягнення неустойки. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав підстав. Судом встановлено, що 22.08.2014 між публічним акціонерним товариством „Альфа-Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500957461, згідно з умовами якого Банк надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 26 389, 22 грн., зі сплатою 15, 99 % річних, та 1,89 % комісійної винагороди щомісячно від суми кредиту, зі строком повернення всієї суми кредиту до 26.08.2017 (а.с. 5-9). Пунктом 2.6 Договору передбачено, що повернення кредиту, процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим Договором здійснюється щомісячно, рівними частинами у сумах, в терміни в порядку та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до Договору (далі Графік) та його невід'ємною частиною (а.с. 5). Відповідно до частини першої статті 626, статей 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ( стаття 1054 ЦК України) Відповідно до статей 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено статтею 610 ЦК України. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З пункту 15 умов Договору вбачається, що банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань з повернення кредиту у разі невиконання чи неналежного виконання боржником та відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором в тому числі у разі затримання частини кредиту та/або процентів за його користування (а.с. 6 зворот). [PERSON] належним чином не виконує умови кредитного договору, що вбачається з розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку, у зв'язку з чим станом на 26.07.2015 за нею рахується прострочена заборгованість за кредитом, з урахування дострокового повернення кредиту, в розмірі 36 240, 49, з яких: заборгованість за кредитом - 26 389, 22 грн., за відсотками - 2 660, 30 грн., по комісії - 5 190, 97 грн., по штрафам - 2000 грн. (а.с. 14, 15). 14.07.2015 [PERSON] було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, що підтверджується реєстром № 804 рекомендованих поштових відправлень (а.с. 16, 17). Вирішуючи питання про стягнення штрафу в розмірі 2000 гривень, суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина третя статті 551 ЦК України ). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідачка просила звільнити її від сплати неустойки у зв'язку із скрутним матеріальним станом. На підтвердження свого матеріального стану додала документи. З наданих документів вбачається, що [PERSON] є пенсіонеркою, має ряд захворювань, що підтверджується, виписними епікризами карти стаціонарного хворого, консультаційним висновком спеціаліста. Відповідно висновку Бердичівської МСЕК Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи має третю групу інвалідності (а.с. 40 43, 44, 56, 57). З копії епікризу карти стаціонарного хворого № 09642 вбачається, що чоловік відповідачки [PERSON], пенсіонер, має кардіологічні захворювання (а.с. 45, 58). У 2014 році померли батьки відповідачки ( а.с. 41-41). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 27.10.2014 [PERSON] призначено опікуном її недієздатного брата [PERSON], який є інвалідом другої групи з дитинства (а.с. 39, 46-48). Вищевказані обставини суд вважає істотними. Також з розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] вносилися кошти на погашення боргу - 03.11.2014, 10.06.2015, у сумі по 500 грн. (а.с 14, 60, 61). Зважаючи на наведене, виходячи з таких засад цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України), суд вважає за необхідне зменшити розмір штрафу, який підлягає стягненню з відповідачки на користь Банку, з 2 000 гривень, до 1 гривні. А отже, з відповідачки на користь позивача слід стягнути борг у сумі 34 241, 49 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 26 389 , 30 грн., по відсотках - 2 660, 30; комісія - 5 190, 97, штраф - 1 грн. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України та роз'яснень ВССУ у п. 39 Постанови пленуму „Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014, слід стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати по сплаті банком судового збору в розмірі 362 гривні 40 копійок (а.с. 1).

Outcome: partial