Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

01.06.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього онука [PERSON], [INFO], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла донька позивачки та мати дитини - [PERSON]. [PERSON] звернулася до Служби у справах дітей Вознесенської міської ради для того, щоб з [PERSON] була проведена профілактична бесіда щодо з'ясування ставлення до виконання ним батьківських обов'язків. Під час такої бесіди було з'ясовано, що відповідач 14 років не проживає з сином та його матір'ю яка померла, оскільки має іншу родину в якій є малолітня дитина. Також він пояснив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та стягнення з нього аліментів. Як вказує позивач, відповідач після розлучення з родиною не проживав, матеріальної допомоги не надавав, участі у житті, навчанні та розвитку дитини не приймав. Має іншу родину та не цікавиться життям свого сина [PERSON]. Після смерті матері дитини, відповідач не забрав до себе сина на виховання та утримання, не звернувся до пенсійного фонду України для оформлення пенсії по втраті годувальника. Крім того, відповідно до чинного законодавства України, особа, яка досягла 14 річного віку, зобов'язана отримати паспорт громадянина України, але відповідач не має бажання займатися цим питанням. Неповнолітній [PERSON] знаходиться повністю на утриманні позивачки, яка має намір оформити над ним піклування, отримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, тому просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Ухвалою суду від 07.06.2018 року провадження у справі було відкрито, вона призначена до судового розгляду в порядку загального позовного провадження - підготовче засідання на 03.07.2018 року. Ухвалою від 20.06.2018 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 02.08.2018 року. В судовому позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до положень ч.7,8 ст. 128 ЦПК України, тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність. Представник третьої особи Служби у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області Власова А.В.в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, вважала їх обґрунтованими та такими, що відповідають інтересам дитини. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи № 2-2104/05 в їх сукупності, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.4). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 05.01.2007 року (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). За заявою [PERSON], вона бажає залишити в своїй сім'ї свого онука [PERSON], [INFO], який залишився без батьківського піклування у зв'язку зі смертю його матері, а місце знаходження його батька [PERSON] їй не відоме (а.с.7). За повідомленням ЗОШ №7 від 02.04.2018 року, мати учня 9 класу [PERSON], [INFO], [PERSON] - померла. На даний час дитина проживає з бабусею та дідусем за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно письмової заяви [PERSON] від 05.05.2018 року, він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та стягнення з нього аліментів. Вказує на те, що 14 років не проживає з сином та його матір'ю та на наявність у нього іншої сім'ї (а.с.9). Згідно письмової заяви [PERSON] до Служби у справах дітей, позивачка просить надати їй висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. (а.с.10). З характеристики директора ЗОШ №7 вбачається, що [PERSON] навчається в школі з 12.11.2014 року, характеризується посередньо. З 27.02.2017 року був вилучений із родини до ЦСПРД служби у справах дітей Вознесенської міської ради. Проживає з бабусею та дідусем, які позитивно впливають на виховання дитини. (а.с.11). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 03.04.2018 року, бабуся дитини [PERSON] створила належні умови для тимчасового перебування в її сім'ї онука. (а.с.12). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 10.07.2018 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. (а.с.14). Згідно довідки - характеристики ДОП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області від 16.05.2018 року, [PERSON] проживає по [ADDRESS]. Зарекомендувала себе з позитивного боку, спиртні напої не вживає, з сусідами підтримує доброзичливі стосунки. Скарг та заяв на неї не надходило.(а.с.15). За висновком від 10.05.2018 року за № 1005/01/01-02/11 Орган опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]. (а.с.17) Згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.11.2005 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частки заробітку до його повноліття, починаючи стягнення з 21.09.2005 року (а.с.34). Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). У даному конкретному випадку орган опіки та піклування Вознесенської міської ради Миколаївської області надав письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Матеріали справи не містять доказів на спростування відомостей висновку Органу опіки та піклування, відповідач в судове засідання не з'явився. Суд також прийняв до уваги думку неповнолітнього [PERSON], [INFO], який не заперечує проти позову, оскільки батько його життям, здоров'ям не цікавиться, не дзвонить, не пише, матеріально не допомагає. Відповідно до вимог статей 77-78, ч.3-4 ст. 82, ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно із положеннями ст. 81 ЦПК України, обов'язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача. Проте, позивач вказав та підтвердив належними доказами обставини щодо відсутності у неповнолітньої дитини законного представника. Вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина на думку суду підлягає задоволенню, оскільки належним чином в порядку ст. 76-80 ЦПК України підтверджена відповідно до положень ст. ст. 182-183 СК України. З відповідача на користь позивача належить в порядку положень п.1ч.1ст. 141 ЦПК України стягнути судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. За таких обставин, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved