overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

01.02.2017 року заявник [PERSON] звернулася до суду із вказаною вище заявою про визнання фізичною особою безвісно відсутньою, вказуючи на те, що в 1998 році її мати [PERSON], якій було 70 років, пішла з дому та з того часу про місцеперебування останньої позивачці нічого невідомо. Батько звертався в міліцію, але розшук останньої результату не дав. \~Просить визнати [PERSON] безвісно відсутньою, останнє місце проживання: [INFO], оскільки їй необхідне визначення цього факту для прийняття спадщини після смерті батька. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили факт відсутності [PERSON] за останнім місцем проживанням в [INFO] з 1998 року та неможливості встановлення її місця перебування. Означена громадянка була хвора на склероз, могла здійснювати неадекватні вчинки. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, свідків, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст. 43 ЦК України\~фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року за місцем її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] за місцем її проживання підтверджується показами свідків, матеріалами справи, довідками сільської ради про те, що [PERSON] з 1998 року безвісно зникла. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, заявником у справі. Дані про зацікавленість свідків у результаті розгляду справи відсутні, їх покази об'єктивно підтверджуються письмовими доказами по справі і не суперечать іншим зібраним у справі документам. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутньою. На підставі викладеного,\~ст. 43 ЦК України\~та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

01.02.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі 16.07.2011 року. Від даного шлюбу мають спільну дитину: доньку [PERSON], [INFO]. З 2014 року вони проживають окремо. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає,щодо їх задоволення не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Шевченко». За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 16.07.2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №082253 від 16.07.2011 року, актовий запис №706 (а.с.3). Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ № 164774 від 15.09.2012 року, актовий запис №959 (а.с.4). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини з 2014 року. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодний, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

01.02.2017 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 18.01.2010 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 12958,75 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 18.01.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 30.11.2016 року склався борг перед банком у розмірі 12958,75 гривень, а саме борг за тілом кредиту 1933,84 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 9931,64 гривень, штраф (фіксована частина) 500.00 гривень, штраф (процентна складова) 593,27 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає , що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору 1600,00 гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

01.02.2017 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 30.10.2013 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 13784,11 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 10.09.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит у розмірі 3800,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 31.12.2016 року склався борг перед банком у розмірі 13784,11 гривень, а саме борг за тілом кредиту 3594,82 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 9294,81 гривень, штраф (фіксована частина) 250.00 гривень, штраф (процентна складова) 644,48 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає , що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору 1600,00 гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

01.02.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що\~ сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2011 року, шлюбні відносини з відповідачем\~ припинені через постійні сварки, подальшого сумісного життя і збереження сім'ї не бажає. \~Позивач\~\~ в судове\~ засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність,\~ позов підтримує. \~Відповідач\~ в судове\~ засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 04 червня 2011 року між сторонами було укладено шлюб. Шлюбні\~ відносини припинили через постійні сварки та непорозуміння,\~ розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

01.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 серпня 2000 року зареєстровано шлюб з відповідачем. Мають двох неповнолітніх дітей. З осені 2012 року мешкають окремо, позивач має намір створити іншу сім'ю. подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Сторони в судове засідання не зявились. Про час та місце судового розгляду повідомлені в установленому порядку. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність; позов підтримує повністю, просить задовольнити. Відповідач через канцелярію суду надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, з позовом згодна, просить розлучити. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, сторони уклали шлюб 27.08.2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Глухівської міської ради Сумської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 27 серпня 2000 року зроблено запис за № 140 (а.с.8). Згідно ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

01.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання за ним права власності на ? земельної ділянки загальною площею 6,44 га., рілля, кадастровий номер [NUMBER], ? частку земельної ділянки загальною площею 0,98 га, сіножать, кадастровий номер [NUMBER], ? частку земельної ділянки загальною площею 0,51 га, пасовище, кадастровий номер [NUMBER], які розташовані на території Краснопільського старостату Коропської селищної ради, Чернігівської області в порядку спадкування після смерті батька, [PERSON], який помер [INFO] В обґрунтування позову зазначив, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно (земельні ділянки), оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий після смерті спадкодавця. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити. Відповідачі надіслали суду заяви про розгляд справи у відсутність представників. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. 20 вересня 2004 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія [NUMBER]). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Коропської районної державної адміністрації за № 69 від 30.01.2006 року, [PERSON] є власником земельних ділянок загальною площею 6,44 га., рілля, кадастровий номер [NUMBER], земельної ділянки загальною площею 0,98 га, сіножать, кадастровий номер [NUMBER], земельної ділянки загальною площею 0,51 га, пасовище, кадастровий номер [NUMBER]. За повідомленням Коропської державної нотаріальної контори спадкоємцем майна померлого [PERSON] є дружина [PERSON] та син [PERSON], які прийняли спадщину. Проте, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] був виданий 30.01.2006 року після смерті спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] Згідно п «г» ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

01.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за теплову енергію у розмірі 2737,85 грн, яка виникла за період з 01.04.2012 року по 01.12.2013 року. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачі у судове засідання без поважних причин не прибули. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі з 28.09.1995 року зареєстровані у приватизованій квартирі [ADDRESS], що підтверджується особовим рахунком №519706-0, який наданий Комунальним підприємством «НОВОЗАВОДСЬКЕ» Чернігівської міської ради 09.11.2016 року. Позивач надає у вказане помешкання відповідачів послуги з опалення та гарячого водопостачання, але відповідачі своєчасно за надані послуги не розраховувалися і внаслідок чого за період з 01.04.2012 року по 01.12.2013 року виникла заборгованість на загальну суму 2737,85 грн. Відповідачі порушили договірні зобовязання щодо обовязкових виплат за надані позивачем послуги, а тому це є підставою, згідно ст.ст.67,68 ЖК України, для задоволення позову. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідачів у дольовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

01.02.2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 08.12.2007 року, від якого у них народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя не склалося через різні погляди на життя, різницю характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, внаслідок чого вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, а тому просила суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав, також зазначили, що примирення між ними не можливе. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 08 грудня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 876, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК №057992 (а.с. 7). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 8). Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Судові витрати по сплаті судового збору (а.с.3) позивач залишає за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

01.02.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 03.12.2013 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи подав до суду заяву, в якій не заперечує проти розірвання шлюб з позивачем. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.12.2013 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

01.02.2018 [PERSON] звернулась до Київського районного суду м.Харкова з позовом, у якому просила розірвати шлюб, який був зареєстрований 02.09.2006 у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Харкова з відповідачем [PERSON], актовий запис №514. Від цього шлюбу у подружжя народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що сумісне життя з відповідачем не склалося, було відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого почали відбуватися сварки. Фактичні сімейні відносини припинені з квітня 2017 року. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе. Спір про майно відсутній. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Оскільки наслідки ст. 280 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив та клопотань про відкладення не надавав, у зв'язку з чим з урахуванням згоди представника позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 02.09.2006 у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Харкова, актовий запис №514./а.с. 4 / Від шлюбу у подружжя народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. / а.с. 5 / Спільне життя у подружжя не склалося, шлюб існує формально, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, бажання зберегти сімю у позивача немає. Спір про майно відсутній. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище «Митракова». Таким чином, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, вважає за необхідне позов задовольнити. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 704,80 грн., також підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved