Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

ТОВ "Служба швидкого кредитування" звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором. В позові зазначається, що між ТОВ "Служба швидкого кредитування" та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 24845 від 20.11.2012 р., на підставі якого вона отримала кредит в сумі 400,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 112,00 грн., що разом складає 512, 00 грн., у строк до 03.12.2012 року. У порушення умов договору, відповідачка [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 15.10.2015р. у неї виникла заборгованість в сумі 10857,84 грн., яку позивач просить з неї стягнути. Крім того, між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки від 20.11.2012 р., на підставі якого вона зобов'язалася нести відповідальність в повному обсязі за виконання обов'язків [PERSON] згідно кредитного договору № 24845 від 20.11.2012р. Крім того, за Договором поручителем забезпечується виконання зобов'язання боржником частково. Відповідальність поручителя перед кредитором обмежується загальною сумою 50,00 грн. Посилаючись на зазначені вище обставини позивач стягнути з [PERSON] 50,00 грн. за договором поруки. Крім зазначених сум позивач просить стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, наполягав на задоволенні позову, проти ухвалення заочного рішення по справі в разі неявки відповідачів не заперечував. Відповідачка [PERSON] також в судове засідання не зявилась, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову та винесення заочного рішення в заяві не заперечувала. Відповідачка [PERSON] своєчасно повідомлена про день, час та місце слухання справи, до суду повторно не зявилась, про причину неявки суд не повідомила, заперечень не надала. Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідача [PERSON] на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково. Ст. 1054 ЦК України визначає поняття кредитного договору, за яким банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та виплатити відсотки. Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана здійснити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати у боржника виконання його обовязків. Зобовязання виникають на засадах, встановлених ст. 11 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно висуваються. У відповідності зі ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк(дату). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Згідно із ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Як вбачається із ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Судом встановлено, що 20.11.2012 року між ТОВ «Служба швидкого кредитування» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 24845, відповідно до умов якого кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Сума кредиту, який надається позичальнику 400,00 грн. позичальник використовує кредит на споживчі цілі. Строк (термін) надання кредиту до 03.12.2012 року. позичальник шляхом укладання цього договору підтверджує отримання суми кредиту у повному обсязі. П. 3.3 кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязується повернути кредит у розмірі, вказаному в п. 1.2 даного договору, а також сплатити проценти у розмірі 112,00 грн., нараховані за період, починаючи з дати видачі кредиту і закінчуючи датою повернення кредиту, разом 512,00 грн., у дату повернення кредиту. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється разовим платежем. П. 6.2 кредитного договору встановлено, що за порушення строків повернення кредиту сплачувати кредитодавцю неустойку з розрахунку 2 відсотки за кожен день прострочення платежу, за несвоєчасне повернення суми кредиту та/чи плати за користування кредиту пеню з розрахунку 1 відсоток від суми заборгованості за кожен день прострочення сплати. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за вказаним кредитним договором, 20.09.2012 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно умов якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] усіх зобовязань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 24845 від 20.11.2012 року, укладеного між кредитором та боржником що існують на теперішній час і тих, що можуть виникнути в майбутньому. За цим договором поручителем забезпечується виконання зобовязання боржником частково. Передбачена договором відповідальність поручителя перед кредитором обмежується загальною сумою 50,00 грн. [PERSON] виконала свої зобовязання частково, а саме: відсотки за користування кредитом сплатила 05.12.2012 року у розмірі 128,00 грн. та пролонгувала строк дії договору до 19.12.2012 року. Потім 20.12.2012 р. сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 120, 00 грн. та пролонгувала договір строком до 03.01.2013 року, зобовязавшись повернути кредит разом з відсотками у розмірі 512 грн. В подальшому [PERSON] не виконала належним чином свої зобовязання, у звязку з чим станом на 15.10.2015 року має перед позивачем заборгованість, як зазначає позивач, у сумі 10907,84 грн., яка складається з наступного: 400,00 грн. основного боргу; 114,24 грн. проценти за договором; 10393,60 грн. пеня за договором, за винятком 50 грн. (сума відповідальності [PERSON]В.). На думку суду, заборгованість щодо стягнення з відповідачки [PERSON] пені є завищеною. Суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, згідно якому, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути заборгованість по пені лише за 1 рік у сумі 3737, 60 грн. (512 х 365 х 0,02). Всього суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість у сумі 4249, 60 грн. (512 + 3737,60) за винятком 50 грн., які стягуються з поручителя [PERSON], тобто 4199,60 грн. В порядку ст.ст.86, 88 ЦПК України, стягненню з відповідачів підлягає судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини справи,

Outcome: partial