Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

01.04.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 20 вересня 2011 року між ним та відповідачкою [PERSON] був укладений усний договір купівлі-продажу 23/100 частини жилого будинку, яка складається із квартири №3, ? Б1-сарая, ? Б/п-льох, ? В1-туалет, ? №1-огорожі, житловою площею - 23,70, розташованого в [ADDRESS], на земельній ділянці Волноваської міської ради. Це майно належало відповідачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори 16.01.2004 року за реєстровим №40 та зареєстрованого Волноваським БТІ 30.11.2005 року. За умовами договору позивачу перейшло право власності на квартиру, за що він сплатив грошові кошти, це підтверджується розпискою про отримання грошових коштів відповідачкою від 20.09.2011 року. В підтвердження свого наміру власниця передала йому документи на частину будинку (квартири) та обіцяла оформити договір нотаріально до 2012 року. Позивач зробив ремонт у частині будинку (квартирі) та проживає в ній фактично. Відповідачка ухиляється від нотаріального переоформлення, неодноразово дата переносилась на невизначений строк. Також нотаріальне посвідчення договору ускладнено тим, що на час отримання правового документу на частку жилого будинку в паспорті відповідачки її прізвище було записано як «[PERSON]», а у зв'язку з уточненням прізвища на українській мові 06.02.2009 року їй виданий новий паспорт, в якому прізвище записано як «[PERSON]». У зв'язку з не переоформленням документів позивач не має можливості зареєструватися за місцем проживання, переоформити комунальні договори та приватизувати земельну ділянку, просить визнати укладеним правочин купівлі-продажу 23/100 частини жилого будинку, який складається із квартири №3, ? Б1-сарая, ? Б/п-льох, ? В1-туалет, ? №1-огорожі, житловою площею - 23,70, розташованого в [ADDRESS], який здійснений був 20.09.2011 року між позивачем та [PERSON], на земельній ділянці Волноваської міської ради, та визнати за ним право власності на зазначений будинок. Позивач у судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позов визнає, тому суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Статтею 218 ЦК України передбачено, що правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми укладеної усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення зокрема шляхом прийняття вчинення, зокрема, шляхом прийняття виконання такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним, а також згідно ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилася щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення договору, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно зі ч. 2 ст. 219 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особі яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Судом встановлено, що 20 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений усний договір купівлі-продажу 23/100 частини жилого будинку, яка складається із квартири №3, ? Б1-сарая, ? Б/п-льох, ? В1-туалет, ? №1-огорожі, житловою площею - 23,70м2, розташованого в [ADDRESS], на земельній ділянці Волноваської міської ради. Зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори 16.01.2004 року за реєстровим №40 та зареєстрованим Волноваським БТІ 30.11.2005 року, вбачається, що 23/100 частини жилого будинку за адресою: [ADDRESS], що складається із квартири №3 ? Б1-сарая, ? Б/п-льох, ? В1-туалет, ? №1-огорожі, житловою площею - 23,70м2, належить [PERSON]. З довідки завідуючого СГІРФО Волноваського РВ № 29 від 17.12.2010 року судом встановлено, що 06.02.2009 року у зв'язку зі зміною та уточненням прізвища на українській мові відповідачці виданий новий паспорт серії [NUMBER], де її прізвище записано як «[PERSON]». За умовами усного договору позивачу перейшло право власності на зазначений об'єкт, за який він сплатив грошові кошти в розмірі 50000 гривень, що підтверджується розпискою про отримання грошових коштів , виданою [PERSON] 20.09.2011 року і відповідачка не заперечує цього факту. Окрім цього, судом встановлено, що на підтвердження свого наміру власниця будинку [PERSON] передала [PERSON] документи на частину будинку (квартири) та обіцяла оформити договір нотаріально до 2012 року. Позивач зробив ремонт у частині будинку (квартирі) та проживає в ній фактично. Відповідачка ухиляється від нотаріального переоформлення, неодноразово дата переносилась на невизначений строк. І сторони не заперечують ці обставини, оскільки в момент укладання правочину волевиявлення сторін було вільним, відбулася передача майна, що підтверджується письмовими доказами, однак відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення даного правочину. Тому суд вважає необхідним визнати договір купівлі-продажу будинку укладеним та визнати за позивачем право власності на зазначений вище будинок. На підставі ст.ст 203-220, 328, 334,377 ЦК України,

Outcome: approved