Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

01.09.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення коштів в порядку регресу. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 12.03.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/9413139, відповідно до якого, забезпечувалася цивільно-правова відповідальність водія, який керував автомобілем [NUMBER]. 09.10.2014 року в м.є Києві, по вул.. Севастопольська - вул.. Народного Ополчення, мала місце дорожньо - транспортна пригода зі участю автомобілів «Рено» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Деу» д. н. з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 09.10.2014 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. В результаті протиправних дій відповідача автомобіль «Рено», д.н.з. [NUMBER], отримав пошкодження, чим [PERSON] було заподіяно майновий збиток, сума якого підтверджується калькуляцією. Позивач виплатив страхове відшкодування потерпілій особі і після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право регресної вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Посилаючись на положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та положення ст.ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача виплачену позивачем суму страхового відшкодування в розмірі 2523,93 грн., витрати на залучення аварійного комісара у розмірі 150,00 грн, а також відшкодувати за рахунок відповідача понесені позивачем судові витрати пов'язані зі сплатою судового, оскільки відповідач у встановлений чинним законодавством строк не повідомив позивача про настання ДТП.. До початку судового розгляду представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Повідомлення відповідача про час та місце судового розгляду здійснене через оголошення у пресі в газеті «Урядовий кур'єр» у відповідності до положень ст.ст. 74, 122 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.03.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу №АС/9413139. Строк дії Полісу з 12.03.2014 року до 11.03.2015 року. Страхувальник - [PERSON]. Забезпечений транспортний засіб - «Деу», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 3). За змістом постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 22.10.2014 року, відповідач 09.10.2014 року о 16 год. 45 хв. в м. Києві по пл.. Севастопольська - вул.. Народного Ополчення, керуючи автомобілем [NUMBER] під час зміни напрямку руху та перестроюванні не пропустив автомобіль марки «Рено» д.н.з. [NUMBER], який рухався праворуч в попутному напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху(а.с. 7). Вказаною постановою суду відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 27.11.2014 року потерпілий [PERSON] звернувся до позивача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 4-5). Як вбачається з матеріалів справи, позивач визнав вказану дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 2523,96 грн., що підтверджується дефектними відомостями, актом огляду транспортного засобу, калькуляцією, страховим актом №150606 від 02.12.2014 року та копією платіжного доручення №10736 від 02.03.2015 року (а.с. 6-7, 8-11). Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.ст. 1187, 1188 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За нормою ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Відповідно до положень ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. За змістом положень ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до положень п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Як вбачається з матеріалів справи позивач додатково витратив за послуги аварійного комісара для проведення авто товарознавчого дослідження у розмірі 150,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 12). Оскільки відповідач, як страхувальник та водій забезпеченого транспортного засобу, допустився порушення наведених вище вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: не повідомив страховика у встановлені строки про настання ДТП, позивач набув права регресної вимоги до відповідача За наведених обставин суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог позивача про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 2673,96 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Оскільки виклик відповідача здійснювався через оголошення у пресі за рахунок позивача, що підтверджено платіжним дорученням за розміщення оголошення у пресі (а.с. 36), то відповідач повинен відшкодувати позивачу понесені витрати у розмірі 420,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved