Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

02.03.2021 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що він перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 25 січня 2019 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 29. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що фактично шлюбні відносини припинені з липня 2020 року, проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. На даний момент шлюб існує формально, примирення з моменту припинення шлюбних відносин не сталося, спору майнового характеру та щодо місця проживання дитини немає. У зв`язку з тим, подальше існування формального шлюбу суперечитиме його інтересам, просив суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачем. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.03.2021 за вказаною цивільною справою було відкрито провадження та призначено судове засідання. Відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Вказав, що позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином справи. Разом з тим, 15.04.2021 надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає не заперечує проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] (а.с.4), 25 січня 2019 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що 25.01.2019 складено відповідний актовий запис № 29. [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Встановлено, що на час розгляду справи спір щодо місця проживання дітей відсутній. Сімейне життя не склалося, сторони подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. Позивач зазначив, що примирення між сторонами та збереження сім`ї неможливе та є таким, що суперечить його інтересам. Відповідач на розірвання шлюбу з позивачем згодна. Згідно з ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України (надалі СК України) визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їхніх дітей. У відповідності з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, що мають істотне значення. Сторони припинили подружні відносини, подальше сумісне життя і збереження сім`ї сторони вважають неможливим, та таким що суперечать їх інтересам. Отже, аналізуючи всі обставини справи, судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. А також враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача витрат по сплаті судового збору на його користь. На підставі викладеного та

Outcome: approved