Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

У вересні 2017 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 11 грудня 2009 року рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області були задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на користь [PERSON] [INFO] у розміри 1/6 часті з усіх видів його заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. На даний час її неповнолітня донька [PERSON] потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у звязку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Враховуючи, що вона не може повністю забезпечити та задовольнити потреби доньки одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити потреби її лікування, відвідування необхідних гуртків, просить суд: збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], до 1/4 з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлялась належним чином, що підтверджується телефонограмою (а.с.29). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 130 ЦПК України Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлявся належним чином, через оголошення на сайті суду (а.с.30). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні рішенням Словянського міськрайоного суду Донецької області від 11.12.2009 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на користь [PERSON] [INFO] у розміри 1/6 часті з усіх видів його заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно (а.с.7). Вирішуючи питання стосовно зміни розміру аліментів, суд виходить з наступного. Так, відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини", \~в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно ч. 2\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. У відповідність до\~ст.182 СК України, визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Частиною 1\~ст.191 СК України, визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до роз'яснень п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2\~ст.182 СК України. Згідно до\~ст. 12 ЦПК України,\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~розглядаючи і вирішуючи цивільні справи на засадах змагальності та дизпозитивності, суди відповідно до положень статей\~10,\~11 ЦПК\~повинні роз'яснювати особам, які беруть у ній участь, їх права та обов'язки, попереджувати про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. У відповідність до рішення ЄСПЛ від 22.03.2012 року (Konstantin Markin) проти Російської Федерації (скарга № 30078/06), «Європейський Суд також нагадує, що досягнення гендерної рівності у даний час є головною метою країн - учасників Ради Європи, і лише особливо важливі причини можуть слугувати тому, щоб відмінність у ставленні могло вважатися сумісним із Конвенцією. Зокрема, посилання на традиції, загальні правила або переважаючу суспільну думку в окремій державі є недостатніми для виправдання відмінності у ставленні за ознакою статі (п.127). Що стосується доводу про особливу соціальну роль жінок у вихованні дітей, європейський Суд зазначає, що у справі "Петровіц проти Австрії" він вказував на поступову еволюції суспільства в сторону більш рівного розподілу обов'язків чоловіків і жінок по вихованню дітей (п.139). При вирішенні даної справи, суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. При вирішенні справи суд погоджується з доводами позивача, що її неповнолітня донька потребує більшого догляду та матеріальних коштів, оскільки з віком збільшуються її потреби в навчанні, розвитку та іншому. У відповідність до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У звязку з наведеним, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved