Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

У листопаді 2014 р.Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області звернулася до суду з позовом до [PERSON]про знесення самочинного будівництва. В позові зазначалося,що позивач відповідно до приписів чинного законодавства здійснює контроль та нагляд з питань будівництва,містобудування та архітектури за територіальним принципом,у порядку проведення планових та позапланових перевірок. На підставі листа прокуратури Запорізької області від 28.07.2014 р., Інспекцією 06.08.2014 р. було проведено перевірку додержання вимог чинного містобудівного законодавства під час виконання будівництва торгівельного комплексу за адресою [ADDRESS],в процесі якої було встановлено,що забудовником [PERSON]зазначене будівництво виконується без отримання права на виконання будівельних робіт,за відсутності проектної та виконавчої документації,документ,що підтверджує право власності або користування земельною ділянкою за адресою будівництва відсутній,що є порушенням ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»,п.16 Порядку виконання будівельних робіт,затвердженого постановою КМУ від13.04.2011 р.№ 466. За результатами перевірки було складено акт від 06.08.2014 р.та [PERSON]видано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт,які виконуються з порушенням чинного законодавства,до 07.09.2014 р. Відносно [PERSON]було складено протокол про адміністративне правопорушення від 06.08.2014 р.,з яким [PERSON]була ознайомлена. Постановою від 20.08.2014 р. [PERSON]притягнуто до адміністративної відповідальності по ст.96 ч.7 КпАП України о та на неї накладено штраф у розмірі 8500 гр. 23.09.2014 р.Інспекцією була проведена позапланова перевірка виконання вимог припису від 06.08.2014 р.та під час перевірки об*єкту за адресою [ADDRESS] встановлено,що вимоги припису не виконано,а саме будівля торгівельного комплексу не знесена,будівництво не припинено. Посилаючись на те,що будівництво об*єкту за адресою [ADDRESS] здійснено відповідачкою [PERSON]на земельній ділянці,яка не була відведена для цієї мети,без належного дозволу та затвердженого проекту,з істотним порушенням будівельних норм і правил,з підстав,передбачених ст.376 ч.7 ЦК України ,ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»,позивач просить суд зобов*язати [PERSON]знести самочинно збудовану будівлю торгівельного центру по [ADDRESS] за власний рахунок. Ухвалою суду від 02.03.2015 р.до участі у справі залучено Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області замість ліквідованої Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Запорізькій області. Відповідач [PERSON].в судове засідання не з*явилась,викликався шляхом направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання,за отриманням якої відповідач на установу пошти не з*явився,повістка була повернута до суду за закінчення терміну зберігання і згідно ст.77 ЦПК України судова повістка вважається доставленою,а відповідач повідомлена про час та місце проведення судового засідання. Відповідно до ст.74,76,77 ЦПК України відповідач вважається таким,що повідомлений належним чином та не з*явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд за згодою представника позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи,заслухавши представника позивача,оцінивши досліджені в судовому засіданні докази у сукупності, суд дійшов до висновку,що позов ґрунтується на законі та підлягає задоволенню,виходячи з наступного. Як передбачено ст.116,120 ЗК України,громадяни або юридичні особи набувають право власності або користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень,передбачених цим Кодексом;це право виникає після одержання землевласником або землекористувачем документа,що посвідчує право власності або постійного користування земельною ділянкою,та його державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.34 Закону "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву, має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-будівельній інспекції або її територіальному органу (далі - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю) за місцезнаходженням об'єкта будівництва - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Наказом Кабінету Міністрів України вiд 07.07.2011 №109 (Перелік об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються). Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; 3) видачі замовнику відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності. Будівництво об'єктів містобудування здійснюються згідно з вимогами законодавства та відповідно до затвердженої проектної документації. Відповідно до ст. 38 цього ж Закону,наслідком самочинного будівництва об*єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, згідно із законом є знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсація особою-забудовником витрат, пов'язаних з таким знесенням. З матеріалів справи вбачається,що 06.08.2014 р.уповноваженою особою у присутності забудовника [PERSON],під час перевірки об*єкта адресою [ADDRESS] було встановлено,що відповідач не оформила у встановленому законом порядку право власності або користування земельною ділянкою,на якій розміщено об*єкт будівництва,самовільно розпочала будівництво в порушення ст.34 Закону України Закону „Про регулювання містобудівної діяльності",внаслідок чого відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності та щодо неї було видано відповідний припис № 220 від 06.08.2014 р. про зупинення підготовчих та будівельних робіт до оформлення права на їх виконання відповідно до вимог законодавства та усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом знесення самочинно збудованої будівлі торгівельного центру до 07.09.2014 р. 06.08.2014 р.відносно [PERSON]було складено протокол про адміністративне правопорушення,з яким відповідач ознайомлена. 20.08.2014 р.винесена постанова про адміністративне правопорушення за ст.96 ч.7 КУпАП відносно [PERSON],на яку накладено штраф у розмірі 8500 гр. 23.09.2014 р.була проведена позапланова перевірка виконання вимог припису № 220 від 06.08.2014 р.та встановлено факт його невиконання. На час розгляду справи відсутні підстави вважати,що відповідач отримала право на користування земельною ділянкою 157 по вул.Цегельній в м.Запоріжжі та розпочала будівництво відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до положень ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного порушення будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов"язати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила будівництво. Суд вважає, що позивач правомірно заявив вимоги про знесення самочинно збудованої будівлі , оскільки відповідач в установлений термін добровільно не виконала вимоги, встановлені в приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, що свідчить про її відмову від виконання припису, а згідно з матеріалами справи перебудова чи перенесення самовільної будівлі з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і правил є неможливими,оскільки за відсутності затвердженого проекту розглядати питання відповідності самочинного будівництва розробленому проекту та перебудови неможливо. Крім того,за поясненнями представника позивача,протягом з 06.08.2014 р.з часу виявлення порушень містобудівного законодавства при проведенні самочинного будівництва ,відповідач не реалізувала наданого їй права оформити відведення земельної ділянки для цієї мети та отримати дозвіл на початок проведення будівельних робіт,питання про перебудову самовільної будівли неї не ставилося,що є фактичною відмовою відповідача добровільно виконувати вимоги чинного законодавства,тому заявлені позивачем вимоги ,які ґрунтуються на законі та підтверджені доказами підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України,з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гр.60 коп.,від попередньої сплати якого позивач звільнений.

Outcome: approved