Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В листопаді 2019 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до Кліщівнянської сільської ради Рогатинського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , як спадкоємцем за заповітами після смерті батьків. Позов обгрунтувала тим, що її батьки [PERSON] та [PERSON] постійно проживали та були співвласниками домоволодіння [ADDRESS] . 26 лютого 1996 року [PERSON] та [PERSON] склали заповіти, згідно яких все належне їй майно вони заповіли позивачу по справі. У зв`язку із смертю [PERSON] [INFO] та смертю [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на належне їм майно, а саме домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] . Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині немає. Позивач прийняла спадщину, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий житловий будинок. Посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] були співвласниками домоволодіння, однак не оформили правовстановлюючі документи на нього, просила визнати за нею право приватної власності на вказане спадкове майно. Відповідач заперечень проти позову не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 25 листопада 2019 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою судді від 16 грудня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, просила справу розглядати у її відсутності, про що зазначила у позовній заяві. Представник Кліщівнянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області сільський голова Кривень В.М. в підготовче засідання не з`явився, подав письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. В зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази. Відповідно до частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює у підготовчому засіданні рішення про задоволення позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що є законні підстави для ухвалення у підготовчому засіданні рішення про задоволення позову з огляду на таке. Господарство по [ADDRESS] відносилось до суспільної групи «колгоспні двори». Станом на 01 липня 1990 року в господарстві були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кліщівнянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області №218 від 01 листопада 2019 року. [PERSON] склав заповіт у відповідності до якого все належне йому майно заповів дочці [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Кліщівнянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 26 лютого 1996 року і зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій за №7. Заповіт не змінений і не скасований. У зв`язку зі смертю [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Судом встановлено, що спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем та не відмовилась від прийняття спадщини у строк визначений ст. 1270 ЦК України. Згідно заповіту посвідченого секретарем Кліщівнянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 26 лютого 1996 року [PERSON] усе належне їй майно заповіла дочці [PERSON] Заповіт не змінений та не скасований. [PERSON] померла [INFO] в с.Кліщівна, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22 серпня 2005 року Кліщівнянською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. У зв`язку із її смертю відкрилася спадщина на належне їй майно. Встановлено, що спадкоємець за заповітом спадщину прийняла. Згідно постанови державного нотаріуса Рогатинської районної державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. від 12 листопада 2019 року [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] та [PERSON] . Цією постановою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітами на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності спадкодавців на вищевказане домоволодіння. Із технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок, виданого на ім`я [PERSON] та довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 28 жовтня 2019 року за №223 вбачається, що до складу домоволодіння входить: житловий будинок загальною площею 43,8 кв.м., житловою площею 35,3 кв.м., стайня загальною площею 37,4 кв.м., огорожа загальною площею 20,9 кв.м. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки від 05 грудня 2019 року ринкова вартість домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] становить 40 100 грн. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Між сторонами виникли правовідносини щодо спадщини, яка відкрилася в с.Кліщівна, органом місцевого самоврядування територіальної громади є Кліщівнянська сільська рада Рогатинського району Івано-Франківської області та регулюються нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Цивільного кодексу України 2003 року. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ч.1 ст.1268 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). У силу статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Вищенаведені обставини дають підстави суду зробити висновок про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" №10 від 17 жовтня 2014 року (із змінами і доповненнями) роз`яснено якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат. Оскільки позивач є особою з інвалідністю другої групи та на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, а тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 768 грн 40 коп.

Outcome: approved