Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], за яким просив визнати його батьком малолітнього [PERSON], уродженця [INFO], [INFO]; внести зміни до актового запису №2516 від 13.03.2015 року, виконану відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління, про народження [PERSON], [INFO], записав батьком дитини - громадянина України [PERSON], а також записав прізвище дитини «Петренко» замість «Буцький». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приблизно сім років тому він познайомився з відповідачкою [PERSON], між ними склались фактично шлюбні відносини. Протягом тривалого часу вони проживали разом по місцю реєстрації відповідачки, вели спільне господарство та були повязані спільним побутом. Оскільки, їх відносини склались добре, вони стали планувати народження дитини. Питання укладення шлюбу вони обговорювали, проте вирішили не квапитись. 15 лютого 2015 року у них народилась спільна дитина син [PERSON]. Позивач здійснював усі необхідні витрати, повязані з народження дитини, придбав необхідні медичні препарати, постійно був присутній у пологовому будинку у якості батька дитини та забрав відповідачку з дитиною після їх виписки. Після народження сина сторони ще деякий час проживали спільно, проте приблизно через місяць після народження дитини позивач за проханням відповідачки був вимушений виїхати з квартири. Усіма питаннями, повязаними з отриманням свідоцтва про народження сина, займалась відповідачка, та приблизно в середині березня 2015 року вона повідомила позивачу, що зареєструвала народження сина. Позивач навіть не передбачав, що у свідоцтві про народження свого сина він не буде вказаний у якості батька. На прохання позивача показати свідоцтво про народження їх спільного сина відповідачка відмовилась. На теперішній час позивачу стало відомо, що [PERSON] зареєструвала сина у відповідності до ст.. 135 СК України, у свідоцтві про народження дитини вказано прізвище, імя та по батькові дитини [PERSON] (актовий запис №2516 від 13.03.2015 року). Імя дитини зазначено вірно за домовленістю сторін, по батькові також, проте прізвище дитини вказано згідно прізвища матері. При цьому, відповідачка ніколи не заперечувала той факт, що позивач є батьком дитини, проте добровільно вирішити питання про внесення відповідних змін до свідоцтва про народження та актового запису про народження дитини [PERSON] відмовляється. Позивач до теперішнього часу періодично бачиться з сином, приймає участь у вихованні та забезпеченні дитини. Нещодавно 05.07.2015 року було хрещення сина та позивач приймав участь у даному обряді як батько дитини. Також надав до суду фотокартки, на яких зображено, як вони разом з відповідачкою відмічають день народження сина. За вказаних обставин, позивач, вважаючи себе батьком дитини, звернувся до суду з відповідним позовом та бажає, щоб було офіційно встановлено його батьківство дитини та сину присвоєна його прізвище «Петренко». Позивач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання\~\~не з'явився, від представника позивача [PERSON] (діє на підставі довіреності від 19.04.2016 року) надійшла до суду заява, згідно якої просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, поважних причин неявки суду не представив. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225\~ ЦПК України\~ при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Пунктом 5\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року N 3\~постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним\~\~із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої\~\~вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до статей\~213,\~215 ЦПК\~рішення щодо визнання\~\~батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. 15 лютого 2015 року у сторін народилась спільна дитина син [PERSON]. Згідно витребуваних з відділу державної реєстрації актів цивільного стану одеського міського управління юстиції належним чином завіреної копії актового запису про народження №2516 від 13.03.2015 року та повного витягу з ДРАЦС громадян щодо актового запису про народження (а.с.26-27), судом встановлено, що 13 березня 2015 року було зареєстровано народження [PERSON], [INFO]. Згідно вищевказаних актового запису та витягу, батьками дитини вказані: мати [PERSON] та батько [PERSON], при цьому запис про батька дитини здійснено згідно до ч.1 ст. 135 СК України за заявою матері дитини. З цього слідує, що прізвище дитини зазначено за прізвищем матері, а по-батькові дитини вказано за ім'ям позивача [PERSON]. Відповідно до\~ст.129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до ч.2\~ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч.4\~ст.128 СК України\~позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1\~ст.135 цього Кодексу. Згідно ч.1\~ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Також встановлено, що відомості про батька внесені до актового запису про народження дитини в порядку, передбаченому ч.1\~ст.135 СК України. Позивач зазначив, що є батьком дитини, відповідач на спростування даного факту належних та допустимих доказів до суду не надала. Відповідно до\~ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч. 1\~ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З пояснень позивача та матеріалів справи, зокрема фотокарток, на яких зображено хрещення дитини у присутності відповідачки та позивача, суд вбачає, що позивач приймає участь у вихованні дитини та цікавиться життям останньої. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна вимога [PERSON] про визнання батьківства є обґрунтованою, доведеною належними доказами, а тому такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. За таких обставин до актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], мають бути внесені зміни, а саме відомості про батька [PERSON]. Зміна прізвища обумовлена встановленням батьківства, а тому застосуванню підлягає\~ст.145 СК. Відповідно до\~ст.145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з'єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Враховуючи те, що судом встановлено факт батьківства, то такі обставини дають право на визначення прізвища дитини з врахуванням цього. Стаття 1 Закону України "Про органи реєстрації актів громадянського стану"\~визначає, що акти громадянського стану - це засвідчені державою факти народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміни прізвища, імені, по батькові. Вони є юридичними фактами, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення відповідних прав та обов'язків. Акти громадянського стану підлягають обов'язковій реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану. \~ \~ \~ \~ \~\~Відповідно до\~статті 21 Закону України "Про органи реєстрації актів громадянського стану"\~про кожний факт реєстрації акта громадянського стану органами реєстрації актів громадянського стану видаються відповідні свідоцтва про народження, смерть, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміну прізвища, імені та по батькові на бланках суворої звітності, виготовлених за єдиними зразками. Пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року N 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства). \~\~ \~ \~ \~ \~Згідно пункту 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Таким чином, підставою для внесення змін до актових записів є рішення суду, а заявлені вимоги про встановлення факту батьківства не зачіпають права та обов'язки органу реєстрації актів громадянського стану. З врахуванням вищевикладеного суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню як законний та обґрунтований, у зв'язку з чим суд постановляє рішення його задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved