Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

У серпні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] [INFO] року у подружжя народилася донька - [PERSON] Позивач стверджувала, що [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі, мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, не надає. [PERSON] зазначила, що на утримання доньки вона щомісячно витрачає 3000,00 грн. З цих підстав позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення [PERSON] навчання, але не довше, як до досягнення нею двадцяти трьох років. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги свого довірителя, просив суд їх задовольнити. У відзиві на позовну заяву [PERSON] зазначив, що він у добровільному порядку сплачує щомісяця на утримання доньки грошові кошти у сумі 1500,00 грн, а також витрати на її навчання. Також відповідач вказав, що на його утриманні перебуває дружина [PERSON] та їхній малолітній син [PERSON], неповнолітня донька [PERSON] - [PERSON], непрацездатна матір [PERSON] Указані обставини, на думку [PERSON], виключають можливість стягнення з нього аліментів на утримання його повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення [PERSON] навчання, але не довше, як до досягнення нею двадцяти трьох років. Залучена судом до участі у справі в якості третьої особи дружина відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду пояснення щодо позову, в яких просила суд розглянути справу за її відсутності, а у задоволенні позову [PERSON] - відмовити. Заслухавши вступні слова представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. 09 жовтня 1998 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №1388 (а. с. 27). [INFO] року у подружжя народилася донька [PERSON] (а. с. 28, 29). За рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 листопада 2013 року у справі №756/14051/13-ц шлюб, укладений між сторонами справи, було розірвано (а. с. 31). [PERSON] навчається в Інституті Реклами на 3-му курсі денної форми навчання (а. с. 33). Судом встановлено, що на сьогодні [PERSON] мешкає з матір'ю за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. На час розгляду справи в суді [PERSON] не працює та потребує матеріальної допомоги. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами справи не досягнуто. Ст. 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зі змісту вказаної норми вбачається, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст. ст. 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідач працює на посаді водія автотранспортних засобів в приватному акціонерному товаристві "Солді і Ко", отримує стабільний щомісячний заробіток, розмір його якого за період з квітня по вересень 2018 року становив 111982,26 грн, що підтверджується довідкою про доходи від 03 жовтня 2018 року №144, виданою приватним акціонерним товариством "Солді і Ко" (а. с. 107). Відомостей про незадовільний стан його здоров'я [PERSON] суду не надано. На утриманні відповідача перебуває його малолітній син [PERSON], його непрацездатна матір [PERSON] Крім того, на час розгляду справи дружина відповідача - [PERSON] не працювала у зв'язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Зважаючи на те, що відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, він працевлаштований, суд вважає, що він взмозі надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання. Враховуючи розмір щомісячного доходу [PERSON], наявності на його утриманні малолітнього сина та непрцезлатної матері, а також можливість надання матір'ю [PERSON] утримання доньці [PERSON], суд приходить до висновку про необхідність позов [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь його повнолітньої доньки [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно і до закінчення [PERSON] навчання, але не довше, як до досягнення нею двадцяти трьох років. Суд також зазначає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б засвідчували, що саме він сплачує за навчання доньки [PERSON] у вищому навчальному закладі. Крім цього, суд звертає увагу позивача, що аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягуються на користь дитини незалежно від того, хто звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів. Отже, аліменти на утримання [PERSON] слід стягнути на її користь, а не на користь її матері [PERSON] Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовна заява подана [PERSON] 16 серпня 2018 року, а тому суд присуджує аліменти, починаючи з цієї дати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 704,80 грн в дохід держави. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial