Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

01.03.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 2000,00 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1600,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову позивач посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини, однак матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає, а позивач не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню потреб дитини, а саме: матеріальних витрат на оздоровлення, відпочинок, витрат на забезпечення життєдіяльності. Також позивачка посилається на те, що вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, в зв'язку з чим перебуває у скрутному матеріальному становищі. Стверджує, що з відповідачем не досягнуто згоди щодо її утримання, хоча вона його потребує. Враховуючи вище наведене, просила суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, а також ухиляється від покладеного на нього обов'язку щодо її утримання. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував частково, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Зазначив, що він не працює та перебуває у скрутному матеріальному становищі. За таких обставин вважає, що не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини взагалі. На утримання дитини вважає, що розмір аліментів має бути визначено у мінімальному розмірі,який встановлений законом. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст. 181, 183, 184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Встановлено, що 07.07.2015 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 07.07.2015 року актовий запис №1638 (а.с.10). Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.11). Встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем. Позивач самостійно несе витрати по утриманню дитини, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню потреб дитини, а саме: матеріальних витрат на оздоровлення, відпочинок, витрат на забезпечення її життєдіяльності. З матеріалів справи встановлено, що позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує лише соціальну допомогу . Договори про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Так, згідно ст. 184 СК України, розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частин або повністю. А також якщо виплата заробітної плати провадиться із затримкою на порушення умов трудового законодавства. Як вбачається з пояснень відповідача, останній не працює, будь-якого доходу не має та перебуває на утриманні своїх батьків, при цьому на обліку у центрі зайнятості не перебуває, Суд констатує, що відповідно до вимог чинного законодавства сторони нарівні зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Та обставина, що відповідач не працює та як наслідок, перебуває у вимушеному тяжкому матеріальному становищі, не звільняє його від обов»язку щодо утримання неповнолітньої дитини та дружина, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини та дружини є обґрунтованими. Разом з цим, суд вважає, що за відсутністю доказів підтвердження отримання відповідачем мінливого чи нерегулярного доходу, підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі , тобто в порядку ст. 184 СК України,відсутні. Враховуючи те, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації життя нарівні з позивачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.03.2017 року і до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги вимоги чинного законодавства та оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд також вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь дружини в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 01.03.2017 року і до досягнення дитиною трирічного віку. При визначенні розміру аліментів, суд вважає, що відповідач може сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, такий розмір аліментів є виправданий дійсними потребами дитини та дружини і не призведе до порушення прав відповідача. З огляду на викладене, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайного виконання в межах платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial