Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

02.04.2013 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 116326,21грн. за кредитним договором № 410П/2005 від 18.11.2005 року, станом на 01.03.2013 року та 1163,26 грн. судового збору. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 18.11.2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Український промисловий банк та [PERSON] укладено кредитний договір № 410П/2005 відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 20000 доларів США з розрахунку 14% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 18.11.2005 року по 17.11.2010 року. Мета кредитування поточні потреби. 30.06.2010 року між ТОВ Український промисловий банк, АТ Дельта Банк та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ Укрпромбанку на користь АТ Дельта Банк відповідно п. 4.1 якого в порядку обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ Укрпромбанк передає (відступає) АТ Дельта Банку право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в наслідок чого останній замінює ТОВ Укрпромбанк як кредитора та набуває право вимагати від боржника належного та реального виконання обовязків за кредитними зобовязаннями. Таким чином АТ Дельта Банк набув право вимоги за кредитним договором № 410П/2005 від 18.11.2005 року. В звязку з порушенням умов договору відповідачем на 01.03.2013 року утворилась заборгованість в сумі 116326,21 грн., яка складається з: 84711,41 грн. тіло кредиту, 31614,79 грн. заборгованість за відсотками. Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства Дельта Банк в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням проводити судовий розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, а його представник [PERSON] в судовому засіданні просив задоволити позовні вимоги частково на суму 38602,58 грн. Також представником відповідача [PERSON] були надані письмові заперечення, в яких було вказано, що у звязку погіршенням фінансового стану відповідач був вимушений припинити сплачувати борг за кредитом та процентами. Останній платіж за тілом кредиту був здійснений у вересні 2008 року, а за процентами у лютому 2009 року. 12 жовтня 2009 року на домашню адресу Відповідача надійшов лист з вихідним номером 11224 за підписом заступника керуючого МФ ТОВ Укрпромбанк [PERSON] Даним листом було повідомлено про наявність простроченої заборгованості в сумі 5931 дол. США. Крім того, було повідомлено, що 04.11.2008 року за поданням банку приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] винесено виконавчий напис, яким звернено стягнення на нележні відповідачу автомобілі. На час винесення виконавчого припису борг [PERSON], згідно інформації банку, складав 66 557 грн. На виконання цього напису відділом ДВС Первомайського МРУЮ вилучено належний [PERSON] автомобіль [NUMBER]. У вересні 2013 р. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження Відповідачу стало відомо, що 05.11.2012 р. відбувся аукціон з реалізації вищевказаного автомобіля, 06.11.2012 р. переможець аукціону перерахував кошти в сумі 21 555,76 грн. на рахунок ВДВС Первомайського МРУЮ, а 18.05.2013 р. орган ДВС повернув стягувачу виконавчий документ, зазначивши, що залишок боргу становить 53 304,71 грн. Також в своїх запереченях представник відповідача вказує на те, що 02.04.2013р. Позивач звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом про стягнення з Відповідача кредитної заборгованості на суму 116 326,21 грн. В позові зазначено, що Позивач є новим кредитором Відповідача відповідно до укладеного 13.06.2010 р. між ним, ТОВ Укрпромбанк та Національним Банком України Договору про передачу активів та кредитних зобовязань від ТОВ Укрпромбанк Позивачу (далі Договір про передачу активів). При цьому слід зазначити, що Відповідача, як сторону Кредитного договору, в порушення п. 4.8. Договору про передачу активів не було повідомлено про передачу Позивачу від ТОВ Укрпромбанк прав вимоги за Кредитним договором. Про цей факт Відповідачу стало відомо лише після отримання копії позовної заяви. Відповідно до листа Відділу ДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції №8451/1 від 11.04.2014 р., стало відомо, що на рахунок відділу ДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції надійшли кошти в розмірі 21555, 76 грн., отримані від реалізації майна, належного Відповідачу та після відрахування витрат на виконавче провадження залишок коштів в розмірі 15089,03 грн. були перераховані на рахунок ПАТ Дельта банк (платіжне доручення №4483 від 05.11.2013 р.). Таким чином, розмір заборгованості Відповідача має бути зменшений на суму коштів, які надійшли стягувачу від органу ДВС за реалізоване заставне майно, а тому позов і підлягає частковому задоволенню. Крім того представником відповідача було надано заяву про застосуваня строків позовної давності, посилаючись на те, що позивачем подано позовну заяву з вимогами до суду 02.04.2013 року, отже предметом розгляду в суді є вимоги Позивача про стягнення боргу станом на 01.04.2013 р. Відповідачем до суду надавалися квитанції про сплату заборгованості за тілом кредиту і процентами, з останніх випливає, що останній платіж за тілом кредиту відповідачем здійснено 12.09.2008 року, за процентами 02.02.2009 року, а тому представник відповідача вважає, що за вимогами Позивача, право на які виникло в нього раніше 01.04.2010 року, сплили строки позовної давності, і відповідно просить застосувати позовну давність до кредитних зобовязань за вказаним кредитом, які виникли до 01.04.2010 року. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.3.ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази повинні бути належними та допустимими, як того вимагають ст.ст. 58,59 ЦПК України. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує. Зокрема, такі питання : 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо),які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольняти або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати. В судовому засіданні встановлено, що 18.11.2005 року між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 410П/2005 року (далі Кредитний договір) на суму 20 000,00 доларів США зі сплатою 14% річних і терміном кредитування 60 місяців (кінцева дата повернення кредиту 17.11.2010 року). В якості забезпечення кредитних зобовязань Відповідача між ним та Позивачем укладено договір застави транспортного засобу від 18.11.2005 року № 1127 (далі Договір застави), відповідно до умов якого в заставу передані транспортні засоби: 1) автомобіль марки IVECO, модель 85Е15, 1997 року випуску, р/н [NUMBER]; 2) автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель 320SEL, 1993 року випуску, р/н 76585КР. Відповідач протягом тривалого часу сплачував заборгованість за Кредитним договором. Згідно з квитанціями, які надавалися до суду, Відповідачем було сплачено заборгованості на суму 15 842,43 дол. США, в тому числі 9 401,8 дол. США основного боргу (тіла кредиту) та 6 440,63 дол. США процентів. Також була сплачена пеня в сумі 309,95 грн. Останній платіж за тілом кредиту був здійснений у вересні 2008 року, а за процентами у лютому 2009 року. 12 жовтня 2009р. на домашню адресу Відповідача надійшов лист з вихідним номером 11224 за підписом заступника керуючого МФ ТОВ Укрпромбанк [PERSON] Даним листом було повідомлено про наявність простроченої заборгованості в сумі 5931 дол. США. Крім того, було повідомлено, що 04.11.2008 року за поданням банку приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] винесено виконавчий напис, яким звернено стягнення на вказані вище автомобілі. На час винесення виконавчого припису борг [PERSON], згідно інформації банку, складав 66 557 грн. На виконання цього напису відділом ДВС Первомайського МРУЮ вилучено належний [PERSON] автомобіль [NUMBER]. 05.11.2012 року відбувся аукціон з реалізації вищевказаного автомобіля, 06.11.2012 року переможець аукціону перерахував кошти в сумі 21 555,76 грн. на рахунок ВДВС Первомайського МРУЮ, а 18.05.2013 року орган ДВС повернув стягувачу виконавчий документ, зазначивши, що залишок боргу становить 53 304,71 грн. Відповідно до листа Відділу ДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції №8451/1 від 11.04.2014 р., на рахунок відділу ДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції надійшли кошти в розмірі 21555, 76 грн., отримані від реалізації майна, належного Відповідачу та після відрахування витрат на виконавче провадження залишок коштів в розмірі 15089,03 грн. були перераховані на рахунок ПАТ «Дельта банк» (платіжне доручення №4483 від 05.11.2013 р.). Таким чином, розмір заборгованості Відповідача має бути зменшений на суму коштів, які надійшли стягувачу від органу ДВС за реалізоване заставне майно. Копією договору про передачу Активів та Кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь Дельтабанку від 30.06.2010 року (т.1, а.с.12-16) підтверджено відступлення права кредитора вимагати від боржника належного та реального виконання обовязків за кредитними зобовязаннями. Копіями витягу Статуту [PERSON] акціонерного товариства Дельта Банк (т.1, а.с.18-19) підтверджено, що він являється правонаступником АТ Дельта Банку і відповідно має право вимоги стягнення заборгованості за кредитним договором № 410П/2005 від 18.11.2005 року до [PERSON] 02.04.2013 року Позивач звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом про стягнення з Відповідача кредитної заборгованості на суму 116 326,21 грн. Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За приписами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В силу ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобовязанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-116 цс 13 від 06.11.2013 р., перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 10-70/0/4-13 від 16.01.2013р. «Про окремі питання застосування строків позовної давності», зазначено, що відповідно до частин третьої і четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Оскільки рішення по суті спору ухвалюється судом першої інстанції, а на стадії апеляційного провадження здійснюється лише перевірка законності й обґрунтованості рішення суду (стаття 303 ЦПК України), то заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції. Крім того суд приходить до висновку про те, що за вимогами позивача, право на які виникло в нього раніше 01.04.2010 року, сплили строки позовної давності. Так, [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 10-70/0/4-13 від 16.01.2013р. Про окремі питання застосування строків позовної давності, зазначено, що відповідно до частин третьої і четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Оскільки рішення по суті спору ухвалюється судом першої інстанції, а на стадії апеляційного провадження здійснюється лише перевірка законності й обґрунтованості рішення суду (стаття 303 ЦПК України), то заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції. За таких обставин суд вважає, що заявлений позивачем позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача 38 602грв.52коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судоваі витрати присуджуються позивачеві пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial