Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

01.06.2018 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини, тобто до 13.02.2034 року, та на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 13.02.2019 року, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду. Свої вимоги мотивує тим, що з 05.08.2011 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться\~ на\~ її\~ утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, вихованням дитини не займається. Просить стягнути аліменти на утримання дитини. 27.08.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги визнає\~частково,\~а саме\~в частині стягнення аліментів на дитину відповідач визнав повністю, проте щодо стягнення аліментів на утримання позивача визнав частково, в розмірі 1/20 (5%) усіх видів заробітку (доходів), щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи тим, що його матеріальне становище не дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання позивача у розмірі заявлених позовних вимог. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала частково, визнала відзив на позовну заяву, просила ухвалити рішення про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини - 1/4 частку усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини, а на її утримання - 1/20 (5%) частку усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив врахувати його відзив, позов визнав частково, просив ухвалити рішення про стягнення аліментів на утримання дитини - 1/4 частку від його заробітку (доходу), не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини, а на утримання позивача - 1/20 (5%) частку від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст.ст.180-182,183 Сімейного Кодексу України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст.182 СК України при\~ визначенні розміру аліментів\~суд\~враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище\~дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей,\~непрацездатних\~чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до розяснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом . Згідно ч.1\~ ст. 191\~ СК України\~\~ аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ №190229, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області від 16.02.2016 року. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач\~ проживає\~ окремо, інших осіб на утриманні не має, працездатний, інвалідом не являється, працює та має постійний дохід. Судом також встановлено, що домовленості між сторонами про форму, розмір та участь відповідача в утриманні дитини не досягнуто, договір між ними про сплату аліментів на дитину, в порядку ст. 189 СК України, не укладався. Підстави для звільнення відповідача від обовязку утримувати дитину (ст. 188 СК України) відсутні. Відповідач, як батько, проживаючий окремо від дитини, зобов`язаний приймати участь в утриманні малолітньої дитини. Крім того, позивачкою заявлено вимогу про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини від заробітку (дододу) відповідача. Так, відповідно до ч.2\~ст.84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.\~\~\~\~ Відповідно до ч.4 цієї статті, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням встановлених обставин справи,\~ віку дитини, її потреб, які не можуть бути меншими визначеного законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівність обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні дитини до її повноліття,\~ виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, приписів сімейного законодавства України, суд\~ дійшов висновку про те, що відповідач, як батько, зобовязаний приймати участь в утриманні своєї дитини шляхом сплати аліментів на користь позивачки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно,\~ але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною\~ повноліття, тобто до 13.02.2034 року та на утримання позивачки в розмірі 1/20 (5%) частини з усіх видів заробітку (доходів) до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 13.02.2019 року, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду. Згідно\~ст.79 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 01 червня 2018 року - дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. При цьому слід зазначити, що розмір аліментів не є сталою величиною, та може бути змінений відповідно до ч.1 ст.192 СК України, за якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Так як позивачка звільнена\~ від сплати судового збору при подачі позову, судовий збір стягується з відповідача на користь держави. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: partial