Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

01.10.2019 року до суду звернулась позивач [PERSON] з позовом про зміну розміру аліментів до відповідача [PERSON] 07.11.2019 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18.11.2019 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін 05.12.2019 року. В установлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , з 700 грн. щомісячно до ј частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: В період з 2014 по 2015 роки вона перебувала у шлюбі з відповідачем. На підставі рішення Верхньодніпровського районного суду від 23.10.2015 року шлюб між ними був розірваний. 31.03.2017 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] . За час шлюбу з відповідачем у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . За рішенням Верхньодніпровського районного суду з відповідача стягуються аліменти в розмірі 700 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. На даний час змінився сімейний стан позивача - [INFO] вона народила доньку - [PERSON] . Окрім того змінився матеріальний стан відповідача, він працює офіційно та отримує заробітну плату близько 10000 грн. та інші доходи. Крім того на даний час змінився процент мінімального розміру аліментів на утримання дитини з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50%, а відповідач самостійно не бажає збільшувати розмір аліментів на утримання дитини, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач у встановлений строк відзиву на позовну заяву не надав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.01.2014 року. Шлюб між сторонами був розірваний 23.10. 2015 року за рішенням Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією рішення суду. В період шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому відповідач записаний батьком дитини. Відповідно до рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з відповідача [PERSON] на користь позивачки стягнені аліменти на утримання дитини доньки [PERSON] в розмірі 700 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини в відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно правової позиції у справі за № 6-143 цс 13 судової палати з цивільних справ Верховного Суду України від 05.02.2014 року в зв`язку з відсутністю імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 С К України зміна розміру аліментів може мати під собою і зміну способу їх присудження. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з того, що з відповідача стягнені аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі, а позивач на даний час ставить вимоги про стягнення аліментів у частці від прибутку відповідача, тобто позивачем обраний саме такий спосіб захисту прав. Право визначати спосіб стягнення аліментів у частці від прибутку платника аліментів чи в твердій грошовій сумі надається саме позивачу. За даних обставин суд вважає за можливе змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини з твердої грошової суми на частку від прибутку відповідача. Відповідно до ч.1, 2 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи або інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позовній заяві вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Позивач, в позовній заяві просить захистити порушене право шляхом зміни розміру аліментів з твердої грошової суми на 1/4 частину всіх видів заробітку відповідача. Також суд приймає до уваги, що змінився сімейний стан позивача - [INFO] вона народила доньку - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. За даних обставин суд приходить до висновку про можливість змінити розмір аліментів, стягуваних з відповідача за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з твердої грошової суми 700 грн., на ј частину всіх видів заробітку (прибутку) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768.40 грн. На основі ст. 180, 182, 192, 194 СК України,

Outcome: approved