overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

01 вересня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі РАЦС по м. Золотоноша Черкаської області за актовим записом №189 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 01.09.2007 року) . Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від шлюбу сторони мають не повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Шлюбні відносини між подружжям припинені. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, в результаті чого постійно відбувалися сварки, а тому перебування в шлюбі суперечить інтересам кожного з сторін. \~Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] . У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, зазначив у своїй позовній заяві про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, направивши до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає, на розлучення згідна. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить підготовче засідання за відсутності позивача та відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з\~ч.2\~ст.\~114\~СК України\~у разі\~розірвання шлюбу\~судом,\~шлюб припиняється\~у день\~набрання чинності\~рішення суду\~про розірвання\~шлюбу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

01 вересня 2011 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 03 серпня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 66327,86 грн., заборгованність за кредитом 5605,27 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 53687,93 грн, заборгованність за пенею та комісією 3400,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 3134,66 грн., всього загальна сума заборгованості склала 66327,86 гривень. Тому представник позивача просить розглянути справу заочно та стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 01 вересня 2011 року в розмірі 66327,86 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 01 вересня 2011 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 03 серпня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 66327,86 грн., заборгованність за кредитом 5605,27 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 53687,93 грн, заборгованність за пенею та комісією 3400,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 3134,66 грн., всього загальна сума заборгованості склала 66327,86 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

01 вересня 2012 року було укладено шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище «[PERSON]»), [INFO], зареєстрований 01 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 519, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 11.09.2012. [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 22.01.2013. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Обставин, що перешкоджають пред'явленню даного позову, визначених частиною другою зазначеної статті, судом під час розгляду справи не встановлено. Судом, відповідно до ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Зважаючи на вказані обставини та позицію позивача, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у даній справі. Враховуючи неможливість примирення сторін, та виходячи із закріпленого у статті 24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову в частині вимог про розірвання шлюбу. Позивач, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, у поданій до суду письмовій заяві зазначила про своє бажання і надалі іменуватися цим прізвищем, що є її правом, передбаченим статтею 113 СК України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 27.09.2017 № 0.0.858781929.1, якою підтверджується сплата ним судового збору в розмірі 640,00 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

01 вересня 2012 року ПАТ «Страхова група»ТАС» та [PERSON] уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/8017705, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами. 02 серпня 2013 року на автодорозі Житомир-Чернівці сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох автомобілів «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] та «МАН» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. В результаті ДТП автомобіль [NUMBER] отримав пошкодження, відновлювальна вартість 9996,23грн. Пригода сталась з вини [PERSON] Зазначена подія ДТП була визнана страховою і ПАТ «Страхова група «ТАС» виплатило страхове відшкодування в розмірі 7298 (сім тисяч двісті дев'яносто вісім) грн.. 91 коп. за ремонт автомобіля страхувальника Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Страхова група «ТАС» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 7298 (сім тисяч двісті дев'яносто вісім) грн.. 91 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, але ним до суду подано заяву в якій він вказує, що позов підтримав повністю і просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з'явився, в наявній в матеріалах справи заяві позов визнав повністю та просить справу слухати у його відсутності. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно до наданих документів сума сплаченого позивачем страхового відшкодування внаслідок ДТП становить 7298 (сім тисяч двісті дев'яносто вісім) грн.. 91 коп. Відповідно до ч.1, ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач позов визнав повністю і не заперечує проти нього, то суд вважає за доцільне не досліджувати докази надані позивачем до позовної заяви і приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Оскільки рішення винесене на користь позивача, то з відповідача на користь ПАТ «Страхова група «ТАС» підлягає стягненню сума сплати судового збору при подачі позову відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

01 вересня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Красносільській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 6. Від цього шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні і з якою вона буде проживати й після розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. Позивачка обґрунтовує свою заяву тим, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характерами та звичками, мають різні погляди на подружнє життя. На даний час вони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає, просить слухати справу у його відсутність. Оскільки сторони в судове засідання не явилися, на підставі ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, про що надала суду заяву відповідного змісту, а відповідач не заперечує проти його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

01 вересня 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з даною заявою в якій зазначають, що [INFO] під час проведення антитерористичної операції на сході України загинув їх син [PERSON], [INFO]. У зв'язку із смертю [PERSON] вони, як його батьки, мають право на отримання від управління соціального захисту населення Камінь-Каширської райдержадміністрації статусу членів сім'ї загиблого ветерана війни, що дає право на встановлені пільги та компенсації. Звернувшись до заінтересованої особи із даним питанням, останньою було відмовлено у зв'язку із розбіжністю між їх прізвищем - [PERSON] та синовим, яке помилково вказане як [PERSON], що ставить під сумнів їхні родинні відносини. Виправити прізвище сина в свідоцтвах про народження та про смерть органи, що видавали ці свідоцтва, можливості не має. Просять встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO] в м. Дніпропетровськ, є їх сином. В судовому засіданні заявники заявлені вимоги підтримали повністю, просять їх задовольнити. Заінтересована особа проти заяви не заперечує і просить розгляд справи провести без участі представника, про що подала відповідну заяву. Суд, заслухавши пояснення заявників, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що заява підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] 08 вересня 1984 року уклали шлюб, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 6), від якого [INFO] народився син [PERSON], що вбачається із свідоцтва про народження (а.с. 7), де його прізвище написане російською мовою - [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер в м. Дніпропетровськ, що вбачається із свідоцтва про смерть (а.с. 8), де його прізвище вказане як [PERSON]. З цього вбачається розбіжність прізвища заявників із прізвищем їх померлого сина, яке зазначене у свідоцтвах про народження та про смерть. Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту, що [PERSON] є сином заявників має для них юридичне значення, оскільки у зв'язку із його смертю вони, як його батьки, матимуть право на отримання від управління соціального захисту населення Камінь-Каширської райдержадміністрації статусу членів сім'ї загиблого ветерана війни, що дасть право на встановлені пільги та компенсації. З досліджених документів, які знаходяться при справі, суд робить висновок, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що також стверджено довідкою Видертської сільської ради Камінь-Каширського району від 28 серпня 2014 року № 294. Задовольняючи заяву, суд судові витрати із заінтересованої особи не стягує, оскільки, згідно ст. 235 ч.7 ЦПК України, такі витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

01 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.04.2009 р. у відділі РАЦС по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 254. В обґрунтування своєї заяви зазначив про те, що від спільного шлюбу з відповідачкою у них є син [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачкою у них не склалося, одружившись не змогли утворити міцної сім'ї, між ними постійно виникали сварки та скандали. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, з червня 2012р. вони проживають окремо, їхня сім'я розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. Крім того просить визначити місце проживання сина [PERSON] разом з батьком. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечила. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши взаємини подружжя, наявність малолітньої дитини, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 18.04.2009 р. у відділі РАЦС по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 254 (а.с.9). Від спільного шлюбу з відповідачкою у них є син [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони з червня 2012р. не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Згідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. В судовому засіданні сторони дійшли згоди про те, що син [PERSON] буде проживати з батьком [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

01 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 27 січня 2001 року зареєстрував з відповідачкою шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO]. Спільне життя не склалось. В судове засідання сторони не з'явилися, направили до суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач вказує, що підтримує позовні вимоги, відповідач - визнає позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу, просить після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання, фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 27 січня 2001 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану м. Южноукраїнська Миколаївської області, актовий запис № 23 (а.с 4). Від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що сім'я розпалась, а тому позов підлягає задоволенню. В силу ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, відповідачці [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

01 вересня 2014 року [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, вказуючи наступне. Позивач зареєстрований та постійно мешкаю за адресою [ADDRESS]. Він є власником вишезазначеного будинку, та набув право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.10.1978 року та договору дарування від 24.11.1987 року. Таким чином будинок [ADDRESS] належить йому на праві власності. Відповідач у даному будинку не мешкає близько трьох років з серпня 2011 року, що підтверджується Актом перевірки паспортного режиму від 28.08.2014 року, складеного комісією КП «Служба єдиного замовника» на підставі показань свідків. Але [PERSON] зареєстрований за цією адресою, що підтверджується ти же актом. У зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований за цією адресою, але не проживає в ньому, позивач змушений нести додаткові витрати по утриманню будинку. В добровільному порядку відповідач знятись з реєстрації не бажає, місце його знаходження мені на теперішній час невідомо, в зв'язку з чим позивач вимушений звернутися з відповідним позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримав заявлені вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не з'явилася, хоч судом належним чином приймалися заходи про її повідомлення про час та місце розгляду справи, тому суд має можливість винести заочне рішення, на підставі наявних доказів по справі. Вислухавши пояснення представника позивача, суд знайшов наступне. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.10.1978 року виданого Костянтинівською міськонторою 17.10.1978 року , 13939 кн.37 (а.с.6-7) та договору дарування від 24.11.1987 року завіреною державним нотаріусом Щербініною Н.П. (а.с.8-9) , належить будинок [ADDRESS] в м. Костянтинівка Донецької області . На теперішній час, крім [PERSON], у будинку [ADDRESS] м. Костянтинівка зареєстровані [PERSON], [PERSON], що підтверджується копією домової книги (а.с. 11-13). Згідно акту перевірки паспортного режиму від 28 серпня 2014 року, складеного паспортистом КП «СЕЗ», в присутності двох свідків, була проведена перевірка житлового будинку [ADDRESS] в м.Костянтинівка, в зазначеному будинку прописані три чоловіка, [PERSON] - володар будинку, [PERSON] - дружина, [PERSON] - квартиронаймач. Встановлено, що [PERSON] з 28.08.2011 року за данною адресою не мешкає, зі слов батьків та сусідів, знаходиться в Російській Федерації (а.с.14). У зв'язку з реєстрацією [PERSON] позивач не має можливості повноправно розпоряджатися своїм будинком та повинен оплачувати на нього всі комунальні послуги. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] не мешкає у будинку позивача понад 3 років, договору найму житлового приміщення з нею не укладав і своєю реєстрацією заважає власнику будинку [PERSON] розпоряджатися його особистим майном, що є порушенням права власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved