Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

02.02.2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай), посилаючись на наступні обставини. 20.06.2001 року в с.Жовтий Яр Татарбунарського району Одеської області помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишився земельний пай розміром 7,65 га, який знаходився у колективній власності КСП ім. Калініна відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0251784 від 09.04.1997 року. [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, оскільки проживав разом з ним та фактично прийняв спадщину. При зверненні із заявою про прийняття спадщини, йому нотаріусом було відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, втратою 6-місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та ненадання доказів постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач вважає, оскільки на момент відкриття спадщини діяв ЦК в редакції 1963 року, то згідно п.1 ч.1 ст.549 даного кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадок, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Оскільки, позивач [PERSON] фактично прийняв спадок, розпоряджається земельною ділянкою, тому вважає, що має право на звернення до суду з вказаним позовом про визнання за ним права власності на вищезазначену земельну частку (пай), надаючи суду докази того, що спадкова земельна ділянка дійсно належала померлому [PERSON], а він не відмовився від спадку в установлений законом строк. В судове засідання представник позивача не з'явився, але направив до суду заяву з проханням справу заслухати у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги. Представник [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД №250395 від 21.06.2001 року (а.с.5) [PERSON] помер 20 червня 2001 року в с.Жовтий Яр Татарбунарського району Одеської області. Копією сертифікату на право земельну частку (пай) серії ОД № 0251784 виданого Татарбунарською райдержадміністрацією, право на земельну частку (пай) розміром 7,65 умовних кадастрових гектар, що перебував у колективній власності КСП імені Калініна, належить [PERSON]Д.(а.с.6) Копією повторного свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 199368 від 27.10.2009 року (а.с.4) підтверджується, що батьком [PERSON] є [PERSON] Дмит рович. З листа нотаріуса №199/01-16 від 29.09.2015 року (а.с.8) вбачається, що позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини з причин відсутності (не надання) правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) та втрати 6-ти місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини і ненадання доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на день його смерті. Із витребуваної судом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 42935463 від 12.02.2016 року (а.с.19) повідомляється, що за результатами пошуку спадкової справи після [PERSON] померлого 20.06.2001 року - інформація відсутня. У відповідності до ст.529 ЦК України (в ред.1963 року) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Згідно ст.ст.548, 549 ЦК України (в ред.1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, або шляхом подачі державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки сторони визнали обставини справи, то згідно ч.1 ст.61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. Враховуючи ту обставину, що позивач не має можливості в позасудовому порядку реалізувати свої права на спадщину після смерті батька, так як втрачено оригінал правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай) спадкодавця, наявна відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії щодо цього права на спадщину, а тому суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Невизнане право позивача підлягає судовому захисту. Виходячи із викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved