Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

01.08.2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з заявою про встановлення факту народження нею дитини, в заяві посилалася на те, що [INFO] року, перебуваючи у м. Луганськ, вона народила сина -[PERSON]. Факт народження дитини підтверджується свідоцтвом про народження дитини виданим на тимчасово окупованій території, медичним свідоцтвом про народження нею дитини, виписним епікризом з історії пологів №849. При зверненні до відповідних державних органів України з метою державної реєстрації народження сина, з'ясувалося, що по наданим нею документам про народження дитини вона не може вчинити зазначені дії, оскільки документи, видані на тимчасово непідконтрольній території, не мають юридичної сили на території України, внаслідок чого вона не має можливості користуватися правами, передбаченими нормами чинного законодавства України. З цих підстав просила встановити факт народження сина [PERSON] [INFO] року в м. Луганськ Луганської області у [PERSON], громадянки України. Зазначити батьком дитини - [PERSON], з яким вона в зареєстрованому шлюбі не перебуває. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Миргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області , у судове засідання не з'явився. Установа належним чином повідомлена про день та час судового розгляду справи, направила на адресу суду заяву про проведення розгляду справи у відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги заявниці підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого на тимчасово окупованій території України 03 серпня 2016 року [PERSON] народила сина [PERSON] [INFO] в м. Луганськ. Цей же факт підтверджується медичним свідоцтвом про народження [NUMBER] виписним епікризом з історії пологів №849 (а.с. 7-9). У зв'язку з тимчасовими заходами на період проведення антитерористичної операції Кабінетом Міністрів України було прийнято розпорядження від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» До таких населених пунктів віднесено м. Луганськ на території якого здійснено реєстрацію народження дитини з порушенням «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2010 № 52/5 та «Порядку ведення державного реєстру актів цивільного стану громадян», затвердженого постановою КМУ від 22.08.2007 року, так як державна реєстрація народження проводиться шляхом складання актового запису про народження в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Зі ст. 14 ЦПК України вбачається, що рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту народження дитини, орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Отже, заявниця на даний час не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини (медичне свідоцтва про народження, або дублікат медичного свідоцтва про народження), надані нею документи про народження дитини, видані на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, у зв'язку з чим орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості у свою чергу зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року (а.с. 17). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (з послідуючими змінами та доповненнями) підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я , який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно п.7 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні суду про встановлення факту народження особи, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення в цій частині заяви [PERSON] та встановлення факту народження у громадянки України [PERSON] [INFO], дитини -хлопчика, який народився [INFO] року в м. Луганськ, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про народження, видане відповідним державним органом України, тобто має для заявника юридичне значення. Зазначення інформації про батька дитини в свідоцтві про народження дитини належить до виключної компетенції відповідного відділу ДРАЦС, зважаючи на ту обставину, що [PERSON] не перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], а тому вимоги заявниці про вказівку в рішенні відомостей про батька дитини до задоволення не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial