Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Представник Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області 15.10.2013 року звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON], яка є матір'ю двох малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], не має належних умов для проживання, виховання та розвитку дитини, не має постійного місця проживання, веде нездоровий спосіб життя тощо. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? усіх її видів доходів (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з дня подачі заяви та до повноліття дітей. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Представник органу опіки та піклування служби у справах дітей Білгород-Дністровської райдержадміністрації проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області в судовому засіданні з позовними вимогами погодився частково. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, згідно наявних в матеріалах справи даних вона перебуває в ІСІ-22., про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.4,5). Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, [PERSON] одинока мати, веде нездоровий спосіб життя, живе на дитячі кошти, стоїть на обліку сімей, які опинились в складних життєвих обставинах, безвідповідально відноситься до своїх батьківських обов`язків. (а.с.7) Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї [PERSON], сім`я проживає у найманому будинку, який відповідає санітарним нормам, діти мають власне ліжко та місце для власних речей. (а.с.9) У відповідності до довідок виконавчого комітету Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 09.10.2013 року, [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], фактично проживає на території Приморської сільської ради у найманому будинку [ADDRESS]. До складу сім`ї [PERSON] входять донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] Діти знаходяться в районному дитячому відділенні м.Білгород-Дністровський (а.с.8). В підтвердження доцільності позбавлення батьківських прав, позивач посилається на не створення відповідачем належних умов для проживання дитини. У відповідності до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною;є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. У відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно із ст..3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Враховуючи в цілому інтереси дітей, а також вичерпний перелік підстав з яких мати або батько можуть бути позбавлені батьківських прав згідно ч.1ст. 164 СК України, суд приходить до висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідачки. Посилання позивача на відсутність належних умов на проживання, виховання та розвитку дітей спростовуються актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї [PERSON], а відсутність постійного місця проживання, у відповідності до ч.1 ст. 164 СК України не є підставами для позбавлення батьківських прав. Посилення позивача на ту обставину, що [PERSON] веде аморальний та нездоровий спосіб життя не підтверджується належними та допустимими доказами. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статей 58, 59 ЦПК України докази мають бути належними та допустимими. У зв'язку з вищевикладеним позов Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області до [PERSON], треті особи: служба у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, Білгород-Дністровська міжрайонна прокуратура в частині позбавлення батьківських прав є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Вимоги щодо стягнення з [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі ? усіх її видів доходів (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з дня подачі заяви та до повноліття дітей є похідними вимогами та можуть бути задоволенні лише в разі задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав.

Outcome: dismissed