Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

01 березня 2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтувала наступним. 08 лютого 2017 року близько 22 години її колишній зять [PERSON] (відповідач по справі), перебуваючи у нетверезому стані, проник на територію її житлового будинку [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що вхідні двері житлового будинку були зачинені, останній за допомогою викрутки та ударів ногами, вибив їх та проник у середину, де вчинив сварку. Висновком Снігурівського ВП ГУНП від 09 лютого 2017 року їй відмовлено у відкритті кримінального провадження за відсутності його ознак. Внаслідок неправомірних дій відповідача їй заподіяно матеріальні збитки, завдані пошкодженням дверей, у розмірі 3800грн. Посилаючись на відмову відповідача у добровільному відшкодуванні збитків, просила суд стягнути з нього вказану матеріальну шкоду та судові витрати, понесені нею при подачі позовної заяви, у сумі 640грн. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила та просила суд стягнути з відповідача на її користь 3000 гривень на відшкодування збитків та судові витрати за розгляд справи в судді. Відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечував що дійсно 08 лютого 2017 року біля 22.00 годин приходив до житлового будинку позивачки, в якому мешкає його син, щоб поспілкуватися з ним. В двері не стукав та ногами не бив. Просив відмовити позивачці у задоволенні позову. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Судом встановлено, що позивачка по справі [PERSON] зареєстрована та проживає разом з чоловіком [PERSON] по [ADDRESS] що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 06 листопада 1974 року Василівською сільською радою Снігурівського району, актовий запис №57 (а.с.8), копією її паспорта серії [NUMBER] (а.с.15), довідками Василівської сільської ради від 22 лютого 2017 року (а.с.6-7). Згідно договору № [NUMBER] купівлі продажу від16 жовтня 2016 року в будинку в якому мешкає позивач встановлено метало пластикові двері, вартість яких становить 3800 гривень. (а.с.11-12). Як вбачається з висновку інспектора з РС Снігурівського ВП ГУНП від 09 лютого 2017 року, позивачці відмовлено у проведенні подальшої перевірки за її заявою від 08 лютого 2017 року по факту пошкодження її майна [PERSON], а саме вхідних дверей житлового будинку [ADDRESS] 08 лютого 2017 року близько 22 години, за відсутністю ознак адміністративного чи кримінального правопорушення, про що свідчить матеріал №248 Снігурівського ВП ГУНП за заявою [PERSON] (ЖЄО №344 від 08 лютого 2017 року). Допитані у судовому засіданні свідки пояснили: [PERSON], що він разом з дружиною, позивачем по справі та їх онуком проживають разом в даному будинку. Коли лягли 08 лютого цього року спати почув крики онука, який повідомив що батько в хаті та виламав вхідні двері. Останній проживає в іншому будинку, разом почали утримувати його який перебував в стані алкогольного сп'яніння. Добровільно відмовився відшкодувати заподіяні збитки на ремонт дверей. [PERSON], пояснила, що вона є сусідкою позивачки. 08 лютого 2017 року близько 22.00 години почула гучний крик та побачила як відповідач бив у вхідні двері житлового будинку позивачки, а потім вибіг з двору, про що вона повідомила працівників поліції. [PERSON], [PERSON], працівники поліції, що 08 лютого 2017 року виїхали в с. Василівка для перевірки заяви [PERSON], яка пояснила, що її колишні зять пошкодив вхідні метало пластикові двері та вчинив сварку. Відібрали пояснення у заявниці її чоловіка [PERSON], свідка [PERSON] Оглянули місце події та склали протокол огляду з фототаблицею. Дійсно вхідні метало пластикові двері мали пошкодження про що зазначили в протоколі. [PERSON], також давав пояснення, але заперечував що саме він пошкодив зазначені двері. Свідок [PERSON], пояснив, що ним проведено ремонт метало пластикових дверей та згідно дефектного акту від 15 квітня 2017 року та накладної №381 від 05 травня 2017 року вартість ремонту склала 3000 (три) тисячі гривень, які [PERSON], сплатила в повному обсязі. В даному випадку вина відповідача в заподіянні майнової шкоди доведена, також в наявності є причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою останнього. За такого, суд вважає, що вимоги позивачки ґрунтуються на законі, знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи та підлягають до задоволення. Суд не бере до уваги посилання відповідача на ту обставину, що він лише стукав у двері, але не бив, так як вони спростовуються наданими суду доказами, дослідженими у ході розгляду справи. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати при подачі позовної заяви, у розмірі 640грн.

Outcome: approved