Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

01.02.2021 позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності спадкове майно. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина, а саме прийняте але не оформлене в порядку спадкування майно - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (колишня адреса - [ADDRESS] ). Таке майно спадкодавець у свій час успадкувала за заповітами [PERSON] та [PERSON] . Вказано, що на момент смерті [PERSON] та [PERSON] існували також інші спадкоємці за законом: сини [PERSON] та [PERSON] , однак за заповітом їм жодної частки передбачено не було. Після смерті [PERSON] , її син [PERSON] (даті також - позивач) звернувся до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Горбач Л.С. із заявою про прийняття спадщини, однак у вчиненні такої нотаріальної дії йому було відмовлено у зв`язку із тим, що заповіт, складений [PERSON] містить формулювання «належну мені на праві приватної власності частину житлового будинку», яке не дає можливості визначити справжню волю заповідача, оскільки не зрозуміло, яку саме частину житлового будинку [PERSON] заповів [PERSON] . Одночасно із чим, єдиний спадкоємець за вказаним заповітом [PERSON] померла, що виключає звернення будь-кого з інших осіб із заявою про тлумачення заповіту. Позивач та його представник вважають, що формулювання у заповіті [PERSON] є чітким та зрозумілим, оскільки перед написанням заповіту у 2007 році в приватного нотаріуса Горбатюк Т.П., заповідач [PERSON] складала інший заповіт 08.07.2005 у нотаріуса Зубенко Т.І., який в подальшому був скасований, про те, що [PERSON] заповідача належиний їй будинок [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] . Цим же нотаріусом також засвідчувався заповіт, де вказувався цей самий будинок, але вже [PERSON] , який перебував у шлюбі зі [PERSON] . Позивач переконаний, що подружжя вважало спірний будинок спільною власністю. Таким чином позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. На підставі наведеного позивач просить скасувати постанову приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Горбач Л.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.08.2020 та визнати за [PERSON] право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] , а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 03.02.2021 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 26.07.2021 підготовче провадження у справі завершено, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача адвокат Жуковський В.В. заявлені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву від 15.11.2021 про розгляд справи у його відсутності, при вирішення спору покладався на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав, не заперечував щодо задоволення позову. Представник відповідача [PERSON] підтримала позицію відповідача, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Гордач Л.С. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними матеріалами. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що згідно Витягу з реєстру прав власності КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» №10070012 від 13.03.2006, [PERSON] на праві приватної власності належала зокрема 1/1 частки будинку (Літер А-1) [ADDRESS] на підставі Договору №812 від 06.07.1950, посвідченого Першою Луцькою держнотконторою та Акту приймання будинку в експлуатацію, затвердженого рішенням виконкому Луцької міської ради від 06.11.1959 №790-а (арк. 55 інвентаризаційної справи №593, витребуваної на запит суду). Згідно матеріалів інвентаризаційної справи №593 на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , (згідно копій рішення Луцької міської ради №16/6 від 30.11.2021 та рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради №284-1 від 15.05.2013, додатку №34, нині - [ADDRESS] ), будь-якого подальшого відчуження [PERSON] права власності на вказаний житловий будинок іншим особам не здійснювалось. Позивачем стверджується, а відповідачами не заперечується факт того, що [PERSON] , [INFO] , перебував у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] , [INFO] , і за час їх перебування у шлюбі у період з 1950 по 1953 роки був побудований житловий будинок, що також стверджується даними інвентаризаційної справи (арк. 1-5). [INFO] [PERSON] помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На випадок своєї смерті [PERSON] було складено заповіт від 16.04.2004, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Зубенко Т.З., р.н.4519, відповідно до якого спадкодавець заповів належну йому на праві приватної власності частину житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Окрім того, [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). [PERSON] також на випадок своєї смерті склала заповіт від 12.02.2007, посвідчений державним нотаріусом Першої Луцької держнотконтори Горбатюк Т.П., р.н. 3-287, відповідно до якого спадкодавець заповіла все належне їй майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, і взагалі все те, що буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право, [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Суд встановив, що до складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , входить, зокрема, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (нині - [ADDRESS] ) (а.с.15). Позивачем стверджується, а сторонами не заперечується, що постійним місцем проживання [PERSON] був буд. [ADDRESS] , що свідчить про факт прийняття останньою спадщини після смерті як [PERSON] так і [PERSON] , що сторонами також не заперечується. Натомість, як вбачається з матеріалів справи за життя [PERSON] не оформила право власності на спірне спадкове майно. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). Статтями 1268 та 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6-місячного строку, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її син - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.14). Окрім того факт постійно спільного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] з 30.10.1998 до дня смерті останньої за адресою: [ADDRESS] , підтверджується відміткою про реєстрацію місця проживання в копії паспорта громадянина України [PERSON] (а.с.8). Інші спадкоємці відсутні. Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не складала. В матеріалах справи наявна копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Горбач Л.С., відповідно до якої позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із тим, що формулювання заповіту [PERSON] унеможливлює достовірне трактування волі заповідача, оскільки незрозуміло яку саме частку житлового будинку останній заповів [PERSON] . Таким чином, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в зв`язку з тим, що в них немає правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спірне нерухоме майно. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, бажає отримати спадщину, є таким, що належно її прийняв, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідачі - спадкоємці за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] , не заперечували проти задоволення позовних вимог, то суд дійшов висновку, що позов, в межах заявленої вимоги щодо визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , а саме на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовна вимога про скасування постанови приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії до задоволення не підлягає з наступних підстав. Цивільний процесуальний кодекс України взагалі не містить положень, які б регулювали порядок розгляду скарг на нотаріальні дії чи відмову в їх вчиненні. Оскільки ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає можливість оскарження неправильно вчиненої нотаріальної дії та відмови у вчиненні нотаріальної дії до суду, та враховуючи норми , викладені в Прикінцевих та перехідних положеннях Цивільного процесуального кодексу України, розглядати такі скарги неможливо ні в порядку адміністративного судочинства, ні в порядку окремого провадження, тому такі справи повинні розглядатися в порядку позовного провадження. Відповідно до ст.257 ЦК України строк оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту встановлено у три роки. У разі подання позову до приватного нотаріуса відповідачем буде сам приватний нотаріус. Окрім того, залучення до участі у справі співвідповідача та заміна відповідача на належного відповідача судом допускається правилами ст.51 ЦПК України лише за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження у справі, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Натомість з матеріалів справи вбачається, що приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Горбач Л.С. визначена позивачем як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, клопотання про залучення у справі співвідповідача до суду не надходили, предметом спору позивачем зазначено визнання права власності на спадкове майно, а позовна вимога про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачем взагалі не обгрунтовується. Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial