Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок та земельну ділянку, мотивуючи тим, що він є сином [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцями за законом після його смерті стали позивач, сестра позивача [PERSON] , брат позивача [PERSON] та мати позивача [PERSON] .. Між ними, як спадкоємцями 09.10.2014 року було укладено договір про поділ спадкового майна, згідно з яким позивачу, брату та сестрі перейшло право приватної власності кожному по 1/3 житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При зверненні до Хмельницької районної державної нотаріальної контори з метою оформлення права власності на належну йому після смерті батька частину будинку, нотаріус повідомила про те, що зазначений будинок на даний час зареєстровано на іншого власника, не спадкодавця, а на [PERSON] , у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача до суду надійшла заява в якій позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява в якій просить справу розглядати у її відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.08.2018 року, та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.06.2013 року. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 05.11.1990 року, вбачається, що житловий будинок в [ADDRESS] належить [PERSON] .. Згідно договору про поділ спадкового майна від 09.10.2014 року спадкоємці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , уклали договір про поділ, за яким переходить на праві приватної власності: [PERSON] дочці померлого: 1/3 частка житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] ; [PERSON] синові померлого: земельна ділянка за кадастровим номером 6825280400:02:005:0136, площею 1,1585 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Більської сільської ради, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області; 1/3 частка житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] ; [PERSON] дружині померлого: грошові вклади з належними відсотками та грошовими компенсаціями, що зберігаються в філії Ощадного банку №3216/035 село Біла, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області; [PERSON] синові померлого: 1/3 частка житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.09.2015 року. Рішенням шостої сесії VII скликання Чемеровецької селищної ради від 21.04.2017 року №17-6/2017 «Про перейменування об`єктів топоніміки в населених пунктах Чемеровецької селищної ради» вулицю Кірова перейменовано на вулицю Молодіжна. Відповідно повідомлення державного нотаріуса Хмельницької районної державної нотаріальної контори від 02.02.2021 року за № 3/02-14 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та повідомлено про те, що зазначений будинок на даний час зареєстровано на іншого власника не спадкодавця, рекомендовано звернутись з відповідною заявою в суд. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №243839928 від 10.02.2021 року, житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0, 25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером 6825280400:01:001:0211 зареєстровані на [PERSON] . Так, згідно витребуваної судом інвентаризаційної справи на житловий будинок [ADDRESS] виданої КП Чемеровецьким районним БТІ вбачається, що право власності на домоволодіння в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння від 05.11.1990 року та записано в реєстрову книгу за Р.№1-78. Згідно витребуваної судом реєстраційної справи по об`єкту нерухомого майна за адресою [ADDRESS] та по земельній ділянці кадастровий номер 6825280400:01:001:0211 наданої державним реєстратором Чемеровецької селищної ради, вбачається, що будинок було зареєстровано на підставі технічного паспорта № [NUMBER] , виданого 05.10.2017 року ФОП [PERSON] та рішення Чемеровецької селищної ради №30 від 02.10.2017 року. Як вбачається із відповіді на адвокатський запит № 31 від 09.07.2021 року Чемеровецька селищна рада повідомила, що рішення від 02.10.2017 року №30 Чемеровецька селищна рада не приймала. Згідно наданої копії спадкової справи № 332/2013 заведеної Чемеровецькою державною нотаріальною конторою 25.05.2013 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] та [PERSON] 29.10.2013 року подали заяви про прийняття спадщини, також 20.11.2013 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини. 09.10.2014 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не заперечили проти того, щоб [PERSON] приєднався до числа спадкоємців та прийняв спадщину. 09.10.2014 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини. Згідно витребуваних судом матеріалів реєстраційної справи щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1379263168252, [PERSON] звернулася в ЦНАП Чемеровецької РДА Хмельницької області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яка зареєстрована 11.10.2017 року. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. Якщо ж спадкоємці дійшли згоди між собою щодо поділу спадкового майна, кожен із спадкоємців має права на виділ його частки в натурі шляхом укладання договору про поділ спадкового майна. Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлі чи споруди, або їх частини стає власником відповідної земельної ділянки, або її частини на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості. Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-ІV. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому відповідно до п.1 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, наявність обтяжень прав на нерухоме майно. Згідно з п.6 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно є підставою для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Відповідно до абз.2,3 ч.3\~ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього\~Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Згідно ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Оскільки в межах позову такої вимоги, як визнання недійсним рішення, а також клопотання про вихід за межі позовних вимог - не заявлено, суд за власною ініціативою не може її розглядати. На підставі вищенаведеного та враховуючи, що реєстрація права власності на зазначені об`єкти проведена з порушенням, оскільки спірний будинок належав на праві особистої власності на домоволодіння [PERSON] та в подальшому згідно договору про поділ спадкового майна був поділений між позивачем [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Зазначений вище будинок та господарські споруди, розташовані на земельній ділянці площею 0, 25 га з кадастровим номером 6825280400:01:001:0211, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Зареєструвавши незаконно право власності на домоволодіння, відповідач [PERSON] незаконно оформила на себе також і право власності на земельну ділянку, що призначена для обслуговування зазначеного домоволодіння, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок та земельну ділянку підлягають до задоволення. Однак із врахуванням вказаних обставин, суд не вбачає підстав для визнання права власності 1/3 житлового будинку та 1/3 земельної ділянки, заявленої [PERSON] , та з урахуванням приписів\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», перешкод у відновленні реєстрації права власності позивача на нерухоме майно суд не вбачає, оскільки існує визначений порядок реєстрації права власності за особою.

Outcome: partial