overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

02.04.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] , після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 10.05.1993 року з відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає, однак розірвати шлюб за спільною заявою подружжя у органах РАЦСу не бажає відповідач. Протягом 16-ти років вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Оскільки, їх шлюб припинив фактично своє існування, вважає, що сім`я розпалася остаточно і примирення між ними не можливе, тому звернулася до суду за захистом своїх сімейних прав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від учасників справи не надходили. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу до суду не надходило. [PERSON] направила до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити повністю (а.с.21). Відповідач [PERSON] про день, час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до ч.2 ст.128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. (а.с.22). Оскільки відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності до вимог ч.8 ст.178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.05.1993 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Кам`янобрідською селищною радою Баранівського району, актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 10.05.1993 року (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, клопотання про надання часу на примирення від сторін не надходило, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім`я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки відповідно до ухвали судді від 12.04.2020 року позивача звільнено від сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

02.04.2021 року заявник [PERSON] звернулися до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту спільного проживання, а саме факт спільного проживання однією сім`єю - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , більше п`яти років до дня смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Заяву мотивував тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Померлу позивач називав тіткою і більше десяти років вона та її сестра - [PERSON] , яка померла [INFO] , фактично проживали із позивачем однією сім`єю і перебували на його утриманні. У зв`язку з тим, що вони не були одружені та своїх дітей не мали, перебуваючи у літньому віці, самостійно забезпечити умови свого життя вони не змогли, потребували стороннього догляду, допомоги та піклування. Оскільки позивач була єдиною близькою людиною вказаним особами, і крім нього у них нікого не було, [PERSON] вирішив проживати з ними, допомагав їмо матеріально, купував їжу, предмети домашнього вжитку та надавав іншу необхідну допомогу. [PERSON] , яка померла у 2009 році, залишила заповіт, згідно якого спадкоємцем всього її майна призначено позивачу. Під час оформлення спадкових прав виявилося, що [PERSON] , якій було 82 роки на момент смерті [PERSON] , як рідна сестра померлої, мала право на обов`язкову частку у спадщині і прийняла таку шляхом фактичного проживання разом з померлою сестрою. А тому, зважаючи на відсутність заповіту після смерті [PERSON] , яка фактично проживала із позивачем більше п`яти років до моменту смерті, встановлення факту спільного проживання має для позивача юридичне значення - а саме, право на прийняття оспадщини в повному розмірі. Відповідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Той факт, що позивач та [PERSON] проживали однією сім`єю більше п`яти років до дня її смерті підтверджується довідкою Драгівської сільської ради № 569 від 26 березня 2021 року. Заявник [PERSON] судове засідання не з`явився, подав письмове пояснення у якому зокрема просять розглянути справу без його участі вимоги заяви підтримує. Заінтересована особа - приватний нотаріус Шкарампота В.Д. в судове засідання не з`явився, подав письмове пояснення у якому зокрема просить розглянути справу без його участі. Суд, ознайомившись із змістом поданої заяви, та наявними у справі доказами; оцінивши позицію заявника, установив такі обставини. Справи про встановлення факту спільного проживання відносяться до справ з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та розглядаються судами в порядку окремого провадження, згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України. Отже, з урахуванням наведених обставин і беручи до уваги те, що факт який підлягає встановлення має для юридичне значення, встановлення даного факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, а іншої можливості посвідчити факт, що юридичне значення - немає. З врахуванням вищенаведеного заява [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

02.04.2021 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 13450 грн. 66 коп. станом на 30.07.2020. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач працював у відповідача на посаді налагоджувальника технологічного устаткування служби головного енергетика. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Оскільки виплата позивачеві нарахованої, але не виплаченої заробітної плати не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 13450 грн. 66 коп. станом на 30.07.2020. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, слід допустити рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць негайному виконанню. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

02.04.2021 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача про захист прав споживача. В обґрунтування вимог посилалась на те, що 20.11.2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 262-1/2019, згідно до якого до електричних мереж Виконавця приєднується житловий будинок позивача за адресою: [ADDRESS] . 02 грудня 2019 р. відповідно до п. 4.4 Договору позивачем здійснено 100% оплату приєднання, визначену п. 4.1 Договору в розмірі 22080,00 грн. Сторонами п.3.7 Договору узгоджено строк, в який Виконавець забезпечує приєднання об`єкта позивача до електричних мереж систем розподілу, що становить 120 днів від дати оплати вартості приєднання. Тобто, кінцева дата виконання зобов`язання 31 березня 2020р. 23 червня 2020 р. Черкаським міським РЕМ виконано роботи в рамках надання послуги стандартного приєднання та підписано сторонами Акт здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) з приєднання (стандартне) електроустановок до електричних мереж згідно Договору про приєднання №262-1/2019 від 20.11.2019 р. (технічні умови № 262-1/2019 від 13.11.2019 р.) за адресою: м. Черкаси, вул. Братів Савченків, 3. Тобто, виконання зобов`язань ПАТ «Черкасиобленерго» Черкаський міський РЕМ порушено на 83 дні (01.04.2020-22.06.2020). Розділом 5 Договору передбачена відповідальність сторін, положеннями п. 5.3. Договору № 262-1/2019 від 20.11.2019 передбачено застосування штрафної санкції, яку обраховано у відсотковому розмірі 0,1 % вартості приєднання за кожний день прострочення, що за визначенням ст. 549 ЦК України відповідає поняттю «пеня», а також штрафну санкцію у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання у вигляді повернення Замовнику коштів, отриманих як попередня оплата (у разі перевищення строку надання послуги з приєднання, встановленого цим Договором, від 20 до 120 календарних днів тата за приєднання, визначена пунктом 4.1 розділу 4 цього Договору, зменшується на 20 відсотків (крім випадків, визначених Кодексом). Розмір пені, що підлягає до стягнення на користь позивача складає 1832,64 грн. (22080,00грн X 0,1% X 83 дні = 1832,64 грн.) Розмір штрафу, що підлягає до стягнення на користь позивача складає 4416,00 грн. (22080,00грн Х20% = 4416,00 грн.) У зв`язку з порушеннями строків виконання Договору,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

02.05.2014 року заявниця звернулася до суду із заявою про визначення права на укладення шлюбу заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON]. В обґрунтування заяви, заявниця вказала на те, що вона народилась [INFO] в [ADDRESS]. Протягом шести місяців вона зустрічається з [PERSON] , [INFO], який проживає в [ADDRESS]. Вказала, що на даний час вона завагітніла. Відповідно до заключення ЛКК від 12.05.2014 Хотинської ЦРЛ вагітність складає 8-9 тижнів. Вони вирішили зареєструвати шлюб між ними. Однак, згідно з діючим законодавством, оскільки вона не досягла шлюбного віку, вони не можуть офіційно зареєструвати шлюб. Вони бажають проживати разом, щоб створити повноцінну сім'ю і це відповідає її інтересам. Зазначила, оскільки, вона не досягла шлюбного віку, але 14 років їй виповнилось, вона змушена звернутись до суду з заявою про надання їй права на шлюб. Посилаючись на викладене просила надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON]. У судовому засіданні [PERSON]- заяву підтримала в повному обсязі, просила надати їй право на шлюб посилаючись на обставини викладенні в заяві. Заінтересована особа - [PERSON]. в судовому засіданні визнав заявлені вимоги в повному обсязі. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнала в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановляється у вісімнадцять років, а згідно із ч.2 ст. 23 Сімейного кодексу України, за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], тобто, на момент звернення до суду і на день розгляду справи їй виповнилось 16 років, вона не досягла шлюбного віку, що вбачається паспорта громадянинки України серії [NUMBER] виданого Хотинським РС УДМС України в Чернівецькій області від 18.11.2013року. Відповідно до заключення ЛКК від 12.05.2014 року Хотинської ЦРЛ вагітність [PERSON] складає 8-9 тижнів. Мати заявниці - [PERSON] не заперечує проти створення сім'ї заявниці з [PERSON] та укладення шлюбу. Таким чином суд вважає, що реєстрація шлюбу [PERSON] та [PERSON] відповідає її інтересам, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

02.05.2016 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, пояснюючи, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON]. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]., яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її вихованням не займається, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилась,надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутністю, на задоволенні своїх позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини, сторони є батьками [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї яку видано виконкомом Волноваської міської ради депутатів Волноваського району Донецької області № 3066 від 02.06.2016 року, а відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. до спеціального фонду Державного Бюджету України. На підставі ст. ст.ст. 180, 183 СК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

02.05.2018 відкрито провадження у даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 23.09.1995 перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, майже рік проживають окремо, діти залишились на її утриманні. На даний час син [PERSON] досяг повноліття, навчається у Маловисторопському коледжі імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету, в зв'язку з чим виникає потреба в його утриманні на час навчання. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн до досягнення ним 23-х річного віку. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала та прохала задовольнити. Третя особа в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом надати відзив на позовну заяву не скористався. Приймаючи до уваги згоду позивачки, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення учасників справи, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Судом встановлено, що сторони являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження. [PERSON] на даний час навчається на ІІІ курсі денної форми навчання, на державній основі у Маловисторопському коледжі імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету, термін закінчення - 30.06.2019, що підтверджується довідкою навчального закладу від 30.03.2018 №6389, стипендії не отримує, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Суд приймає до уваги доводи позивачки щодо неможливості самостійно забезпечити потреби сина, що підтверджується наданими довідками про доходи. Доказів в підтвердження неможливості надання матеріальної допомоги відповідач не надав, тому вимоги про стягнення аліментів на час навчання підлягають задоволенню. Разом з тим, доказів в підтвердження отримання відповідачем доходів, які б дозволяли йому сплачувати аліменти в заявленому позивачкою розмірі, остання суду не надала, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених вимог та стягнення аліментів в розмірі 1000 грн щомісяця. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

02.05.2018 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що з відповідачем він перебуває у шлюбі з 26.09.2000 року, який зареєстровано у виконкомі Лобойківської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 09. \~ \~ \~ \~Від спільного шлюбу із відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені з березня 2018 року через непорозуміння, часті сварки, різні погляди на життя, розбіжності при вирішенні побутових питань. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Майновий спір відсутній. Питання про проживання дитини між сторонами вирішено. [PERSON] просить суд розірвати шлюб із відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився та надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить розірвати шлюб із відповідачем. Відповідач по справі [PERSON] надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує та згідна на розірвання шлюбу з позивачем. \~ \~ \~ \~Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище «Рошканюк». Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, задовольнити із наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них такі правовідносини. 26 вересня 2000 року у виконкомі Лобойківської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 09, після реєстрації шлюбу прізвище подружжя «Рошканюк», що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 6). \~ \~ \~ \~Від шлюбу подружжя мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що шлюбно сімейні відносини фактично припинилися з березня 2018 року, до цього часу примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу є дійсною волею сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, з'ясувавши фактичні відносини між подружжям, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідачка [PERSON] виявила бажання залишити шлюбне прізвище «Рошканюк». Позивач, при зверненні до суду із позовом, сплатив судовий збір в повному обсязі та просить залишити за ним. \~ \~ \~ \~ На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

02.05.2018 позивач звернулась до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнила і свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.10.2015 уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1251. За час перебування сторін у шлюбних відносинах у них народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя та шлюб з відповідачем не склалися, оскільки вони не зійшлися характерами, мають різні погляди на шлюб та сім'ю, втрачено почуття любові та поваги. Майновий спір з приводу спільно нажитого майна відсутній. За таких обставин позивач збереження шлюбу вважає неможливим, та просить суд шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони з 23.10.2015 перебували у шлюбі, який зареєстровано Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1251. (а. с. 11). За час перебування сторін у шлюбних відносинах у них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.12). За час перебування у шлюбі сімейні стосунки між позивачем і відповідачем не склалися внаслідок різних поглядів на життя, відсутності поваги та взаєморозуміння. Між подружжям втрачено почуття любові, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням всіх обставин справи, що мають істотне значення, а також враховуючи категоричне небажання позивача на збереження шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому подальше збереження сім'ї неможливе, а їх шлюб підлягає розірванню відповідно до ст. 112 СК України. Виходячи з вищевикладеного і

Outcome: approved