Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] та [PERSON] , мотивуючи його тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 3,2370 га., згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЖТ №115779. Відповідно до довідки Кошелівського старостинського округу Пулинської селищної ради №1111 разом із [PERSON] на день смерті та протягом шести місяців після смерті проживав та був зареєстрований: син [PERSON] . Згідно довідки приватного нотаріуса Пулинського районного нотаріального округу Житомирської області №4/02-14 від 11.01.2021 року спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] заведена за №77/2020. Відповідно до матеріалів вищевказаної спадкової справи спадкоємцями померлого [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (останній помер [INFO] ). Вона є спадкоємцем за законом 1/4 частки земельної ділянки, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку. 11 січня 2021 року вона звернулась за оформленням права власності на спадкове майно до приватного нотаріуса Пулинського районного нотаріального округу Житомирської області із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку. Однак нотаріус відмовив їй в оформленні спадщини, у зв"язку із пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Встановлений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини пропущений нею із поважних причин, оскільки з часу відкриття спадщини їй не було відомо про наявність у спадкодавця Державного акту на право власності на земельну ділянку і дізналася вона про наявність такого документу лише наприкінці листопада 2020 року, тобто за збігом встановленого законодавством строку на прийняття спадщини, а тому була позбавлена можливості своєчасно оформити свої спадкові права. Враховуючи вищевикладене, просить суд визначити їй додатковий строк терміном в один місяць для подання нею заяви про прийняття спадщини за законом - 1/4 частки земельної ділянки, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] . Ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 21 січня 2021 року, провадження у зазначеній справі було відкрито та призначено до підготовчого засідання на 08 год. 50 хв. 12.02.2021 року , розгляд якого було відкладено на 09 год.30 хв. 03.03.2021 року та на 09 год.00 хв. 22.03.2021 року. Ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 22 березня 2021 року підготовче провадження у даній цивільній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті на 09 год. 00 хв. 07.04.2021 року та на 09 год. 10 хв. 13.05.2021 року. Позивачка та її представник- адвокат Муха М.С. у судове засідання не з"явилися, надали суду письмову заяву, у якій просили розглядати справу без їх участі, позовну заяву підтримали та просили її задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, від останнього на адресу суду надійшла письмова заява, у якій він просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги визнав. Відповідач [PERSON] та його представник -адвокат Мельник Ю.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити позивачці у позові про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом на 1/4 частки земельної ділянки повністю, оскільки вважають, що позивачкою не надано доказів про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON] та його представника- адвоката Мельника Ю.М., дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як встановлено під час судового розгляду, [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.12.2020 року, виданого повторно Пулинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) та у книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 10. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.04.1979 року, батьком позивачки є спадкодавець [PERSON] .. Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №115779 від 12.04.2004 року, [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 3,2370 га., кадастровий номер 1825482200:17:000:0246, яка розташована на території Кошелівської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області . Як вбачається з довідки № 1111 від 04.12.2020 року, виданої Кошелівським старостинським округом №3 Пулинської селищної ради Пулинського району Житомирської області, [PERSON] , на день смерті, тобто станом [INFO] , проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та протягом шести місяців після його смерті, за вказаною адресою проживав і був зареєстрований - син [PERSON] , 1986 року народження. Постановою приватного нотаріуса Пулинського районного нотаріального округу Житомирської області Висоцького Д.І. від 11.01.2021 року № 2/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку земельної ділянки, площею 3,2370 га., з кадастровим номером 1825482200:17:000:0246, що розташована на території Кошелівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, у зв"язку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини . Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Пулинського районного нотаріального округу Житомирської області Висоцького Д.І. від 25.01.2021 року № 19/01-16, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , заведена спадкова справа №77/2020, на підставі заяв про прийняття спадщини, поданих 18.06.2020 року за №№163, 164 [PERSON] та [PERSON] ( останній помер [INFO] ). Заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину подано [PERSON] та [PERSON] . Факт прийняття спадщини відсутній. Вказані обставини визнані сторонами у справі, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1258 та ст. 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця чи про спадкову масу, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» ,суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. До поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до правової позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду № 756/9379/15-ц від 07.04.2020 року, відсутність інформації про смерть спадкодавця чи про спадкову масу не є поважними причинами пропуску строку. Як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачка зазначила, що на момент прийняття спадщини їй не було відомо про наявність Державного акту на право власності на земельну ділянку та про його існування вона дізналася лише наприкінці листопада 2020 року, тобто після спливу встановленого законодавством строку на прийняття спадщини, тому вона була позбавлена можливості своєчасно оформити свої спадкові права. Разом з тим, як зазначала у своєму позові позивачка, вона була обізнана про смерть спадкодавця. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачка була обізнана про смерть батька, в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Отже, суд приходить до висновку про відсутність у позивачки об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для вчинення нею дій щодо подання протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заяви на прийняття спадщини. Окрім цього, суд звертає увагу, що як встановлено під час судового розгляду, позивачка звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою через одинацять місяців після смерті спадкодавця. Порядок видачі свідоцтв про право на спадщину регламентовано Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з п. 2.1. розд. IV Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 року за № 3306/5, спадкова справа заводиться посадовою особою органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, визначених у ст. ст. 1261, 1262, 1266 ЦК України, осіб, вказаних у заповіті, заінтересованих в охороні цього майна, або вимоги кредиторів. Отже, позивачка не була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини також шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори або до органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову. Враховуючи те, що позов спадкоємця, яка пропустила строк для прийняття спадщини, про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, визнання відповідачем [PERSON] позову суперечить закону та порушує права і інтереси відповідача [PERSON] , а тому суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позову. Зважаючи на вище викладене, на підставі належно оцінених, поданих сторонами доказів, суд дійшов до висновку про те, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що причини пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язаними з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення цих дій, а тому позовні вимоги позивачки, заявлені до відповідача [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed