Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

01 березня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась рада опіки та піклування виконкому Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Межівської РДА Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання дітей. Ухвалою суду від 20 березня 2017 року до участі у справі залучено третю особу службу у справах дітей Межівської РДА Дніпропетровської області. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначено, що відповідач являється матір'ю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З грудня 2016 року [PERSON], як мати-одиначка, отримала виплати у розмірі 3805,88 гривень, втім сімейний бюджет не планує, вести домашнє господарство не вміє, батьківські обов'язки виконує всупереч інтересам малолітніх дітей, належної уваги їм не приділяє. У липні 2016 року завідуюча дитячим садочком «Пролісок» повідомила раду опіки та піклування виконкому Райпільської сільської ради Межівського району про те, що малолітні діти відповідача не відвідують дитячий садочок та мають занедбаний вигляд. Внаслідок обстеження умов проживання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було встановлено, що житло має антисанітарні умови проживання, продуктів харчування не вистачає. Відповідач соціальних виплат не отримувала, оскільки нею було втрачено паспорт. Коли відзначався захід «День села», малолітні діти, маючи неохайний вигляд, перебували вдома самі, у будинку було холодно та брудно. Дітей забрали з дому, а згодом з'явився співмешканець відповідача [PERSON], який перебував у стані алкогольного сп'яніння. Після святкових заходів працівники дитячого садка відвезли дітей додому, де мати також була у нетверезому стані. З жовтня 2016 року сім'ю відповідача неодноразово відвідували спеціалісти ССД центру СССДМ, члени ради опіки та піклування та інспектор Межівського ВП, та як наслідок, [PERSON] намагалася виправити становище, а саме відновила документи та оформила соціальні виплати на дітей. Малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], почали відвідувати дитячий садок, а відповідач влаштувалась на роботу неофіційно, однак продовжувала зловживати спиртними напоями, а зміни на краще виявились короткочасними. З 22 липня 2016 року родина відповідача перебувала під соціальним супроводом, який у зв'язку зі зміною на краще було знято. 25 січня 2017 року інспектором було поновлено супровід родини та здійснено 8 виїздів з обстеженням умов проживання. З [PERSON] проводилися неодноразові бесіди про відповідальне батьківство, однак позитивного результату досягнуто не було. Відповідач має негативну характеристику, офіційно ніде не працює, разом зі співмешканцем вживають спиртні напої, вчинюють сварки, свідками яких є малолітні діти, та неналежно виконує батьківські обов'язки. Позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], стягнути з неї на користь потенційного опікуна [PERSON], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та призначити опікуном малолітніх дітей їхню рідну бабусю [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, надано суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Змінили позовні вимоги в частині стягнення аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає. Третя особа служба у справах дітей у судове засідання не з'явилася, надано суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER], виданих Райпільською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області, 01 лютого 2011 року та 03 квітня 2012 року, актові записи №4 та №10, [PERSON] народилася [INFO], а [PERSON] народилася [INFO] батьком яких записано [PERSON], а матір'ю - [PERSON] Зазначені відомості підтверджуються повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № витягу: 00017067946 від 06 вересня 2016 року та № витягу 00017043777 від 30 серпня 2016 року. Довідкою виконкому Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №308 від 28 лютого 2017 року підтверджується, що [PERSON], [INFO], зареєстрована [ADDRESS], у складі сім'ї має доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], та співмешканця [PERSON] Згідно довідки управління соціального захисту населення Межівської РДА Дніпропетровської області №400 від 27 лютого 2017 року [PERSON] в період з грудня 2016 року по лютий 2017 року отримала допомогу на одну дитину, як одинока матір, на загальну суму 3805,88 гривень. Доповідною запискою вихователя Райпільського СКДНЗО «Пролісок» підтверджується, що при проведенні заходу, присвяченому дню села, були задіяні діти дошкільного закладу «Пролісок», однак малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на нього не з'явилися, оскільки при перевірці було з'ясовано, що вони перебували із самого ранку вдома самі без батьків. Діти мали неохайний вигляд, в будинку було брудно та холодно. Згодом з'явився батько, який перебував у стані алкогольного сп'яніння, якому пояснили, що забирають дітей до будинку культури для виступу на заході, після чого їх привезли додому, де батьків знову не було. Пізніше з'явилася мати малолітніх, яка перебувала у нетверезому стані та на прохання дітей вони були залишені з нею. Згідно пояснювальної записки вихователя Райпільського СКДНЗО «Пролісок», 15 лютого 2017 року [PERSON] забирала дітей з дитячого садка при цьому перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. За таких обставин діти були доставлені бабусі [PERSON], яка їх вранці привела до дитячого садка. Характеристикою виконкому Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області підтверджується, що [PERSON] зареєстрована та проживає [ADDRESS] разом зі співмешканцем та має двох дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач вихованням дітей не займається, про їх здоров'я не піклується, матеріально не утримує, офіційно не працевлаштована, вживає спиртні напої, зі співмешканцем часто виникають сварки, які закінчуються бійками. До виконкому сільської ради неодноразово надходили скарги від працівників дитячого садка «Пролісок» на незадовільне виконання [PERSON] батьківських обов'язків. Актами обстеження умов проживання дітей по [ADDRESS] комісією встановлено, що житловий будинок складається з трьох кімнат, з яких: 2 житлові та 1 кухня. Будинок знаходиться у задовільному стані, але санітарні умови незадовільні, тривалий час не опалюється, холодно, запасів продуктів харчування немає, одягом у достатній кількості не забезпечені. Для дітей не створено умов для розвитку й виховання, бракує іграшок, відсутні умови для гігієни дівчаток. Мати не приділяє належної уваги вихованню дітей, коли мати нетвереза, часто перебувають поза домівкою (у тітки, прабабусі). За висновком діти живуть у неприпустимих умовах, є реальна загроза їх життю та здоров'ю. Згідно повідомлення директора Межівського РСССДМ №132 від 08 вересня 2016 року, сім'я [PERSON] в якій проживає малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], занесена до районного банку даних та взято під соціальний супровід 22 липня 2016 року. Згідно рішення виконавчого комітету Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №3 від 21 лютого 2017 року, малолітніх дітей вилучено від [PERSON] до вирішення питання про позбавлення останньої батьківських прав. Влаштувати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в родину рідної бабусі [PERSON], яка проживає [ADDRESS]. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області №2-1478/08 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти та призначено [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON]. Заявою [PERSON] підтверджується, що остання просить залишити їй малолітніх онуків [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до визначення їй статусу в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав та призначення її опікуном дітей. Висновком органу опіки та піклування при виконкомі Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області підтверджується, що [PERSON] вихованням дітей не займається, їхнім здоров'ям та навчанням не цікавився, матеріальної допомоги не надає, материнської турботи до дітей не виявляє, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. 20 жовтня 2016 року [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків у відношенні малолітніх дітей. Орган опіки та піклування порушує клопотання про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Згідно ч.ч.4, 5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Встановлено, що обов'язки передбачені ст.150 Сімейного кодексу України щодо виховання та розвитку дитини відповідачем не виконуються. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов′язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дітей, і як наслідок необхідність застосування до нього на підставі п.2 ч. 1 ст. 164 СК України крайнього заходу - позбавлення батьківських прав. Поданням органу опіки та піклування вважається за доцільне призначити опікуном [PERSON] над малолітніми [PERSON] та [PERSON] Згідно ч.1 ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Відповідно до ст.58 цього Кодексу опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування. Згідно ч.3 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною 2 статті 63 ЦК України встановлено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч.4 ст.63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За положенням ст.166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положенням частини першої статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають повному задоволенню. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнала повністю, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved