Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якій просив суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що він є власником квартири [ADDRESS] . У зазначеній квартирі зареєстрована [PERSON] , яка у квартирі не проживає з 2016 року, її особистих речей у квартирі немає, комунальні послуги не сплачує. Таким чином, відповідач більше року без поважних причин квартирою не користується, витрат по її утриманню не несе. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відомостей про неможливість з`явитися в судове засідання відповідач суду не надала. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що спірним приміщенням є квартира [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 21.10.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицькою Ю.А., р. № 1-3183. Відповідно до довідки КП "Міський інформаційно-розрахунковий аналітичний центр" Павлоградської міської ради № 3266 від 17.04.2019 року про реєстрацію та склад сім`ї, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки за № 43 від 17.04.2019 року, складеної ОСББ "Кравченко,2", встановлено, що у квартирі [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , не проживає більше двох років. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За умовами ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Встановлено, що [PERSON] у належній позивачу на праві власності квартирі не проживає, особистих речей у ній немає, комунальні послуги та витрати по утриманню квартири (поточний ремонт) відповідач не несе, так само як і інших витрат, а також не приймає участі у спільному побуті, доказів які б спростували дані обставини сторонами надано не було. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved