Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

01.09.2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулася до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором загальну суму 48940,56 грн.. Мотивуючи тим, що між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] 25.06.2011 року було укладено кредитний договір №ВLаЖГА00047227. Позивач взяті на себе зобовязання виконав, надавши Позичальнику кредит на поточні потреби 9500,00 грн. з щомісячною платою комісії за управління кредитом розмірі 1,75 % від суми кредиту. Однак станом на 12.08.2015 року відповідач не виконувала належним чином зобовязання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Представник позивача просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання, причину неявки суду не повідомила Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачем виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. 25.06.2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування №ВLаЖГА00047227. Позивач надав Позичальнику грошові кошти в національній валюті України у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії, а Позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити банку плату за користування. Відповідач скористався Кредитною лінією, але не виконує взяті на себе зобов'язання в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 12.08.2015 р. відповідач порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість у сумі 48940,56 грн.. Вказана сума відповідачем не спростована. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з вищевикладеного, відповідач умови кредитного договору не виконує. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати в сумі 489,40 грн. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved