Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулось із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], про зняття арешту з майна, а саме квартири №115, яка розташована за адресою: м.Харків, вул.Гвардійців Широнінців, буд.49, накладеного Третьою Харківською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Московського районного м.Харкова від 03.12.2009 року. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03.12.2009 року ухвалою Московського районного суду м.Харкова по справі №2-14002/2009 р. клопотання [PERSON] про забезпечення позову було задоволено та з метою забезпечення позову накладено арешт на квартиру №115, яка розташована за адресою: м.Харків, вул.Гвардійців Широнінців, буд.49, яка належить на праві власності [PERSON] 09.06.2010 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в сумі 452915 грн, однак заходи забезпечення позову скасовані не були. Також, відповідно до умов кредитного договору №424 від 19 грудня 2006 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON], ВАТ «ВіАйБі Банк» надав [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків-2502809442) кредит у розмірі 74550 доларів США 00 центів. В забезпечення зобовязань за Кредитним договором між [PERSON] та ВАТ «ВіАйБі Банк» був укладений Іпотечний договір від 19 грудня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №320. Предметом Іпотечного договору є квартира, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. 09 лютого 2018 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (найменування ВАТ «ВіАйБі Банк» змінено на ПАТ «ВіАйБі Банк» на виконання вимог\~Закону України «Про акціонерні товариства») та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №8763 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «ВіАйБі Банк» відступив новому кредиторові (ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») всі права вимоги за кредитним договором №424 від 19 грудня 2006 року разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями та викладеними у новій редакції, що є його невідємною частиною. 09 лютого 2018 року ПАТ «ВіАйБі Банк» відступає, а ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуває права замість Первісного іпотекодержателя одержати, переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця, в порядку, визначеному Іпотечним договором та\~Законом України «Про іпотеку», задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків, тощо), які випливають з умов Кредитного договору та/або Іпотечного договору за рахунок майна, яке передано в іпотеку, а саме: трьохкімнатну квартиру №115, що знаходиться у місті Харкові по вул.Гв.Широнінців у будинку 49. В даному випадку договір іпотеки був укладений - 19.12.2006 року, а ухвала про забезпечення позову від 03.12.2009 винесена пізніше ніж було укладено Іпотечний договір. Таким чином, порушується право ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», оскільки квартира, що була передана в іпотеку забезпечує виконання зобов'язань в першу чергу за кредитним договором №424 від 19 грудня 2006 року, що укладений між ВАТ «ВіАйБі Банк» та [PERSON], а наявність арештів у подальшому буде перешкоджати ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у відповідності до ч.1\~ст.319 Цивільного кодексу України\~розпоряджатись на власний розсуд своїм майном. Посилаючись на викладене, представник позивача просить зняти арешт з нерухомого майна, а саме з квартири № 1153, яка розташована в м. Харкові, вул.Гв.Широнінців, 49. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247ЦПК України\~суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19 грудня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір №424. Відповідно до умов договору ВАТ «ВіАйБі Банк» надав [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків-2502809442) кредит у розмірі 74550 доларів США 00 центів. В забезпечення зобовязань за Кредитним договором між [PERSON] та ВАТ «ВіАйБі Банк» був укладений Іпотечний договір від 19 грудня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №320. Предметом Іпотечного договору є квартира, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. 09 лютого 2018 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (найменування ВАТ «ВіАйБі Банк» змінено на ПАТ «ВіАйБі Банк» на виконання вимог\~Закону України «Про акціонерні товариства») та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №8763 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «ВіАйБі Банк» відступив новому кредиторові (ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») всі права вимоги за кредитним договором №424 від 19 грудня 2006 року разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями та викладеними у новій редакції, що є його невідємною частиною. 09 лютого 2018 року ПАТ «ВіАйБі Банк» відступає, а ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуває права замість Первісного іпотекодержателя одержати, переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця, в порядку, визначеному Іпотечним договором та\~Законом України «Про іпотеку», задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків, тощо), які випливають з умов Кредитного договору та/або Іпотечного договору за рахунок майна, яке передано в іпотеку, а саме: трьохкімнатну квартиру №115, що знаходиться у місті Харкові по вул.Гв.Широнінців у будинку 49. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, на підставі ухвали Московського районного суду м.Харкова від 03.12.2009, на квартиру № 115, яка знаходиться у м. Харкові, по вул.Гвардійців Широнінців у будинку 49, накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, яка належить [PERSON] За положеннями частин першої і третьої\~статті 33 Закону України «Про іпотеку»\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За змістом\~статті 41 Закону України «Про іпотеку»\~реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої\~Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього\~Закону. Положеннями\~статті 54 Закону України «Про виконавче провадження»\~визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно із частиною восьмою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень\~Закону України «Про іпотеку». Таким чином, примусова реалізація майна, що знаходиться в іпотеці без відповідного судового рішення про звернення стягнення на це майно або виконавчого напису нотаріуса порушують норми чинного законодавства, зокрема положення статей\~33,\~41 Закону України «Про іпотеку»\~та\~ст.54 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з ч.3\~ст.54 Закону України «Про виконавче провадження»\~для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягування на заставлене майно боржника може бути звернуто в разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно\~Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р., на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із\~Законом України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати". Як вбачається з матеріалів справи, договір іпотеки був укладений - 19.12.2006 року, а ухвала про забезпечення позову від 03.12.2009 винесена пізніше ніж було укладено Іпотечний договір. Таким чином, порушується право ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», оскільки квартира, що була передана в іпотеку забезпечує виконання зобов'язань в першу чергу за кредитним договором №424 від 19 грудня 2006 року, що укладений між ВАТ «ВіАйБі Банк» та [PERSON], а наявність арештів у подальшому буде перешкоджати ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у відповідності до ч.1 ст.319\~Цивільного кодексу\~України розпоряджатись на власний розсуд своїм майном. Згідно ч.1\~ст.319\~Цивільного кодексу\~України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ч.1\~ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право відновлення становища, яке існувало до порушення. На підставі\~вищевикладеного,\~суд приходить\~до висновку,\~що порушене\~право позивача\~підлягає захисту\~шляхом зняття\~арешту з\~нерухомого майна\~накладеного ухвалою\~Московського районного\~суду м.Харкова\~постановою про\~арешт нерухомого\~майна від\~03.12.2009. На підставі викладеного і

Outcome: approved