Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

01.12.2020 до суду надійшла позовна заява Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач вказує, що 09.11.2018 між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та [PERSON] укладено кредитний договір кредитної лінії №В8/188/1899/08СЗ про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит в сумі 5000 грн. 09.11.2018 між сторонами було укладено додатковий договір про транш (Додатковий договір № 1), відповідно до якого погодили, що позивач надає відповідачу транш в розмірі 5000 грн., за наслідками видачі якого сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору - 5000 грн. Позивач виконав умови Додаткового договору та перерахував кошти у сумі 5000 грн. Відповідач взятих на себе зобов`язань з повернення коштів не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 19.11.2020 складає 3236,65 грн. В зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку заборгованість не погасила, позивач звернувся до суду. Ухвалою судді від 09 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Враховуючи те, що у встановлений ухвалою строк сторони не надали суду клопотання про розгляд справи з викликом сторін, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе у даній справі постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що за кредитним договором кредитної лінії №В8/188/1899/08СЗ про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит в сумі 5000 грн. Пунктом 3.1 Договору передбачено, що кредит надається позичальнику у національній валюті України після підписання даного Договору в касі кредитодавця або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням позичальника, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок позичальника за отриманнями кредит готівкою через касу кредитодавця. Згідно п. 3.2 Договору, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються з наступного дня після надання кредиту позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Як передбачено п. 3.3 Договору, змінювана процентна ставка складає 78% річних. 09.11.2018 між сторонами було укладено додатковий договір про транш (Додатковий договір № 1), відповідно до якого погодили, що позивач надає відповідачу транш в розмірі 5000 грн., за наслідками видачі якого сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору становить 5000 грн. За даними довідки від 09.11.2018, на підставі заяви члена КС з кредиту по договору № В8/188/1899/08СЗ зараховано на цільовий внесок в додатковий капітал в сумі 5000 грн. (а.с. 11). 09.11.2018 [PERSON] звернулася до КС «Центр фінансових послуг» із заявою про надання в межах ліміту відкритої їй за Кредитним договором кредитної лінії № В8/188/1899/08СЗ черговий транш в сумі 5000 грн. (а.с. 8), а також із заявою про повернення цільового внеску в додатковий капітал у сумі 5000 грн. (а.с. 10). Видатковим касовим ордером № 161/30 від 09.11.2018 підтверджується, що [PERSON] отримала від КС «Центр фінансових послуг» кошти у сумі 5000 грн. (а.с. 10). Згідно розрахунку заборгованості, наявного у матеріалах справи, станом на 19.11.2020 заборгованість [PERSON] перед кредитодавцем складає 3236,65 грн., з яких 1792,51 грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту, 1444,14 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 09.11.2019 по 19.11.2020, 48,76 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 21.12.2019 по 31.10.2020, 49,36 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання про кредиту за період 09.11.2019 по 19.11.2020. Про порушення зобов`язання Кредитодавець повідомляв [PERSON] листом від 30 липня 2020 року № 1624/20 (а.с. 14). Однак станом на день подання позовної заяви вказаний лист залишився без реагування, а заборгованість - несплаченою. Проаналізувавши вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.626, ст.627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст.638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Матеріалами справи підтверджується факт укладення договору та виконання позивачем своїх зобов`язань щодо надання відповідачу визначеної суми коштів. Однак, оскільки всупереч умовам договору [PERSON] неналежно виконував свої зобов`язання перед позикодавцем, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка добровільно відповідачем не погашена. Отже, на підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 3236,65 грн. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved