Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

02.01.2019 року до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу звернувся МТСБУ, в якому просить стягнути з відповідача на користь МТСБУ сплачене страхове відшкодування в розмірі 5529,08 гривень та судові витрати, мотивуючи позовні вимоги тим, що з вини [PERSON] сталася дорожньо- транспортна пригода, в результаті якої автомобіль [NUMBER], який належить потерпілій особі [PERSON], отримав механічні ушкодження. Оскільки на час скоєння ДТП цивільно правова відповідальність відповідача не була застрахована з заявою про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування до МТСБУ, звернувся [PERSON]. На підставі звіту №37-03/16 про оцінку матеріального збитку спричиненого автомобілю потерпілої особи був складений наказ №6576 від 19.08.2016 року та платіжним дорученням №6576рв від 22.08.2016 року позивачем було сплачено на корить потерпілої особи страхове відшкодування сумою 5529,08 гривень, що стало підставою для звернення до суду з регресним позовом про стягнення з [PERSON] грошової суми сплаченої позивачем в рахунок страхового відшкодування у сумі 5529,08 гривень. Відповідно до ч.2\~ст.19 ЦПК України\~цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 22.01.2019 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128,\~131 ЦПК України. Представник позивача МТСБУ у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною восьмою\~статті 178 ЦПК України\~визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2\~ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України,суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно з ч. 2\~ст. 281 ЦПК України\~розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та письмові заяви, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено,\~що\~14.03.2016 року о 14.00 годин водій [PERSON] в м.Одесі по площа Незалежності, 1, яка керувала автомобілем [NUMBER] перед поворотом праворуч по перехрестю кільцевого типу, завчасно не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині призначеній для руху в цьому напрямку в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем марки ВАЗ р/н ВН 7018ВО власником якого є [PERSON]. В результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження, а водій [PERSON] порушила п.10.4 «Правил дорожнього руху» України, за що передбачена відповідальність за ст.. 124 КУпАП. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 01.07.2016 року провадження по адміністративній справі відносно [PERSON] про вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП закрито, однак вина останньої підтверджена протоколом адміністративного правопорушення, якими зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення, поясненнями правопорушника , письмовими поясненнями свідків, схемою ДТП та іншими доказами, що досліджувались під час розгляду судом протоколу про адміністративне правопорушення скоєне [PERSON] / а.с. 6/. Відповідно до частини 6\~статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Нормами\~ст. 11 ЦК України\~передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до підпункту «а» п. 41.1ст.\~41\~Закону України\~«Про обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з ч. 1ст.\~1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована при використанні транспортного засобу «КІА» р/н [NUMBER] за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У 18.04.2016 року позивачем було отримано заяву на виплату страхового відшкодування від постраждалої особи [PERSON] / а.с. 20/. Згідно звіту №37-03/16 про визначення вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля [NUMBER] оцінювача ФОП [PERSON] від 26.03.2016 року вартість відновлювального ремонту обєкту оцінки в тому числі НДС становить 5944,90 гривень, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових обєкту дослідження становить 5569,06 гривень, вартість матеріальної шкоди по обєкту оцінки становить 5569,06 гривень. Позивачем було виплачено власнику автомобіля [NUMBER] суму відшкодування завданого внаслідок ДТП в розмірі 5529,08 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 6576рв від 22.08.2016 року ( а.с. 22). Оскільки позивач виплатив грошові кошти на відшкодування завданих дорожньо-транспортною пригодою збитків, він має право регресної вимоги до відповідача на відшкодування понесених збитків. Тому, відповідно дост.1191\~ЦК України та п.38.2.1ст.38\~Закону України\~«Про обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» після проведення виплати на користь [PERSON] у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача. Виходячи із\~ст.49 ЦПК України, в якої зазначено, що право відмови від позову належить безпосередньо позивачу, а відповідач має право тільки визнати позов повністю або частково, вважає за необхідне ухвалити рішення, яким позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу витрат по виплаті страхового відшкодування в загальному розмірі 5529,08 грн. визнати обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, вимоги про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 1762,00 гривень також підлягають задоволенню.

Outcome: approved