Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Своїм позовом до суду виконавчий комітет Крижопільської селищної ради просив винести рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], яку передати органу опіки та піклування для подальшого влаштування її до сімейних форм виховання. Вказав, що[PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. У [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до характеристики Крижопільської селищної ради № 2542 від 15.05.2015 року [PERSON] серед сусідів та знайомих характеризується негативно, авторитетом не користується. Має низьку загальну культуру. Веде аморальний спосіб життя, вживає алкоголь. Постійного місця роботи немає. Вихованням малолітньої дочки не займається, належні умови для дитини не забезпечує, здоров'ям та матеріальним забезпеченням дитини не переймається. Згідно характеристики Крижопільського ДНЗ № 5 смт. Крижопіль, мати [PERSON], [PERSON] реагує на вказівки педагогів, однак не відвідувала батьківські збори, святкові ранки, зустрічі, різні виховні заходи. Згідно акту обстеження умов проживання комісії від 14.05.2018 р. за місцем перебування дитини за адресою: [ADDRESS], встановлено, що будинок складається з трьох кімнат, є водопостачання та водовідведення, обладнано ванну кімнату та санвузол. Кімнати не умебльовані, будинок потребує негайного ремонту. У веранді та на кухні на столах залишки їжі та спиртних напоїв, наявні сліди вживання алкоголю. Речі розкидані, у будинку брудно, неохайно, санітарні норми не дотримуються, вологе прибирання не виконується, кімнати не провітрюються, присутній стійкий запах алкоголю. Постільна білизна брудна, не заправлена. Окремого ліжка у дитини немає. Умов для проживання дитини у будинку немає. Суцільна антисанітарія несе небезпеку для життя та здоров'я дитини. По прибуттю за зазначеною адресою комісія виявила дитину, яка перебувала самостійно на подвір'ї. Одяг дитини брудний, неохайний, дитина не доглянута. За словами [PERSON] дитина перебуває за цією адресою близько двох тижнів, мати залишила дитину без догляду, станом її здоров'я не цікавиться, продуктами харчування та одягом дитина не забезпечена. Така ситуація несе загрозу життю та здоров'ю дитини, тому виникає необхідність в негайному відібранню дитини. Представник позивача в своїй заяві до суду просила позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Відповідач, отримавши копію позову та матеріали до нього, не представила суду своїх заперечень і будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила. Позивач в своїй заяві до суду наполягала на задоволенні своїх вимог і просила про постановлення заочного рішення. Дане клопотання позивача суд задовольнив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у відповідачки [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до характеристики Крижопільської селищної ради № 2542 від 15.05.2015 року [PERSON] серед сусідів та знайомих характеризується негативно, авторитетом не користується. Має низьку загальну культуру. Веде аморальний спосіб життя, вживає алкоголь. Постійного місця роботи немає. Вихованням малолітньої дочки не займається, належні умови для дитини не забезпечує, здоров'ям та матеріальним забезпеченням дитини не переймається (а.с. 11). Згідно характеристики Крижопільського ДНЗ № 5 від 16.05.2018 року № 31 на вихованку [PERSON], [INFO], мати [PERSON] реагує на вказівки педагогів, однак не відвідувала батьківські збори, святкові ранки, зустрічі, різні виховні заходи (а.с. 12). Згідно акту обстеження умов проживання комісії від 14.05.2018 р. за місцем перебування дитини за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8), встановлено, що будинок складається з трьох кімнат, є водопостачання та водовідведення, обладнано ванну кімнату та санвузол. Кімнати не умебльовані, будинок потребує негайного ремонту. У веранді та на кухні на столах залишки їжі та спиртних напоїв, наявні сліди вживання алкоголю. Речі розкидані, у будинку брудно, неохайно, санітарні норми не дотримуються, вологе прибирання не виконується, кімнати не провітрюються, присутній стійкий запах алкоголю. Постільна білизна брудна, не заправлена. Окремого ліжка у дитини немає. Умов для проживання дитини у будинку немає. Суцільна антисанітарія несе небезпеку для життя та здоров'я дитини. Висновки роботи комісії: по прибуттю за зазначеною адресою комісія виявила дитину, яка перебувала самостійно на подвір'ї. Одяг дитини брудний, неохайний, дитина не доглянута. За словами [PERSON] дитина перебуває за цією адресою близько двох тижнів, мати залишила дитину без догляду, станом її здоров'я не цікавиться, продуктами харчування та одягом дитина не забезпечена. Така ситуація несе загрозу життю та здоров'ю дитини, тому виникає необхідність в негайному відібранню дитини. Згідно повідомлення Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області від 17.05.2018 № 2516/204/02 [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності в 2015 році за ч. 1 ст. 51, ст. 176, ст. 177 КУпАП (а.с. 15). Вирішуючи даний спір суд враховує наступне. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблею ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересів дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Згідно із п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї малолітньої доньки знайшов своє підтвердження, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 170 СК України є підставою для відібрання дітей від матері, що буде відповідати інтересам дитини. Ст. 50 СК України передбачені обов'язки по вихованню та розвитку дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей являється підставою для позбавлення батьківських прав. \- Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved