Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на їхню повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років. В обґрунтування позову зазначала, що вона і відповідач перебували у шлюбі. На даний час шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка є повнолітньою. Із 01 вересня 2015 року їхня дочка [PERSON] навчається на денній формі навчання у Київському національному університеті будівництва і архітектури на факультеті автоматизації та інформаційних технологій. У зв'язку з навчанням [PERSON] працювати не може, потребує матеріальної допомоги на навчання та проживання у гуртожитку університету. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги дочці не надає, хоча має таку можливість. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала, дала аналогічні пояснення, просила суд позов задовольнити та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на повнолітню дочку [PERSON], яка продовжує навчання, у розмірі не менше половини розміру заявлених нею вимог. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав частково та пояснив, що він не ухиляється від утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Однак надавати допомогу дочці [PERSON] в розмірі більше ніж 850 грн. він не має можливості, оскільки за станом здоров'я не може багато працювати. Крім того, у нього на утриманні знаходиться малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Просив суд позов задовольнити частково. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] до 19 жовтня 2005 року перебували у шлюбі, від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час досягла повноліття. Згідно із рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2014 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягувалися аліменти на їхню дочку [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн. до досягнення нею повноліття. Із довідки № 507, виданої 14 березня 2016 року Київським національним університетом будівництва і архітектури, вбачається, що дочка сторін [PERSON] є студенткою І курсу факультету автоматизації і інформаційних технологій, форма навчання денна. У зв'язку із навчанням повнолітня дочка сторін [PERSON] потребує матеріальної допомоги від батьків. Відповідач [PERSON] з 26 липня 2006 року перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі, має на утриманні малолітню дочку [PERSON], [INFO]. За змістом положень ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У ч. 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно із ч. ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи часткове визнання відповідачем позову, перебування на утриманні у [PERSON] ще однієї малолітньої дочки [PERSON], [INFO], стан його здоров'я, відсутність постійного заробітку (доходу), суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Суд вважає можливим стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн., щомісячно, з дня пред'явлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 199 ЦПК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. У ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведених норм, із відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial