Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

01.10.2014 року позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва суду з позовом, в якому просить: зобов'язати відповідача в особі голови правління Сапитон К.К. вчинити дії спрямовані на ліквідацію перешкод у користуванні майном, а саме винести із гаражного боксу [NUMBER] речі, які позивачу не належить та захаращують територію гаражного боксу відповідно до акту. Свої вимоги мотивує тим, що 14.08.2014 року ним, членом гаражно-будівельного кооперативу «Вигурівщина-4» придбано гаражний бокс [NUMBER]. Нажаль позивач обмежений у праві користуватися своїм майном на власний розсуд та утримувати його належним чином. Перед продажем відповідачем гаражного боксу, останній здійснив перевірку технічного стану гаражного боксу та зафіксував його актом від 21.01.2014 року. За зазначеними документами вказаний бокс потребує ремонту. Однак, позивач не може приступити до ремонту оскільки на протязі місяця відповідачем не звільнено від сторонніх речей вже придбаний гаражний бокс. Кому належать речі, що знаходяться всередині вказаного гаражного боксу позивач не знає, а відповідач не бажає їх забрати. Вказані речі захаращують простір в гаражному боксі та заважають користуватися майном в повному обсязі. На даний момент на всі звернення позивача до відповідача з проханням про усунення перешкод у здійсненні права власності, а саме винесення з гаражного боксу речей, які не належать позивачу не почуті, в результаті чого позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду, за захистом своїх майнових прав. Позивач [PERSON] у судовому засіданні просив позов задовольнити та підтримав викладені у ньому обставини. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, посилаючись на викладені у ньомуобставини. Представник відповідача Сапітон К.К. в судовому засіданні проти позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити. Суду пояснив, що пайовий внесок за гаражний бокс [NUMBER] в повному обсязі сплачений колишнім власником. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Як вбачається з рішення Київської міської ради від 19.03.1998 року вирішено погодити гаражно-будівельному кооперативу «Вигурівщина-4» (надалі ГБК «Вигурівщина-4») місце розташування багатоповерхового гаража у комплексі з одноповерховими боксами на земельній ділянці колективного сільськогосподарського підприємства «Нова Україна» орієнтовною площею 1,5 га на перетині вулиць Електротехнічної та Милославської у Ватутінському районі (а.с. 50, 51). Будь-яких інших документів, які б підтверджували виділення земельної ділянки для будівництва та дозволи на проведення будівельних робіт, до матеріалів справи не надані сторонами. Статтею 6 Закону України «Про кооперацію», передбачено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперати виможуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та може мати печатки. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про кооперацію», статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Судом встановлено та не заперечувалося при розгляді справи сторонами, що з моменту створення ГБК «Вигурівщина-4» і до цього часу діє статут ГБК «Вигурівщина-4», що був прийнятий на загальних зборах членів ГБК «Вигурівщина-4» 23.01.2005 року (а.с.28-39). Стаття 13 Закону України «Про кооперацію» визначає, що членство в кооперативі припиняється у разі:добровільного виходу з нього; припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу; несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу; смерті члена кооперативу - фізичної особи; ліквідації члена кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності кооперативу. Виключення з членів кооперативу може бути оскаржене до суду. Відповідно до п. 4.7. членство в кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу з нього, виключення з нього, смерті члена кооперативу-фізичної особи, ліквідації члена кооперативу-юридичної особи, припинення діяльності кооперативу. Згідно з положеннями пунктів 4.8, 4.9 Статуту, член кооперативу може бути виключений із кооперативу з причин: систематичного руйнування або псування гаражних споруд, або використання його не за призначенням, що робить неможливим для інших членів кооперативу користуватися своїми правами, якщо заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, несплати без поважних причин обов'язкових внесків більше трьох місяців, порушення вимог Статуту. Рішення про припинення членства в кооперативі приймається на засідання правління кооперативу і затверджується загальними зборами, або зборами уповноважених. 06.07.2013 року на засіданні уповноважених членів кооперативу ГБК «Вигурівщина-4» (протокол №1) було розглянуто питання про надання членам кооперативу, які мають заборгованість по виплаті членських внесків, строк для погашення заборгованості на протязі трьох календарних місяців до 06.10.2013 року. Вирішено по закінченню трьох місяців, відповідно до Статуту кооперативу, надати повноваження правлінню виключити з членів ГБК «Вигурівщина-4» власника гаражного боксу [NUMBER] [PERSON] (а.с.40-43). 14.08.2014 року на засіданні правління ГБК «Вигурівщина-4» (протокол №2), було прийнято рішення про надання у власність, згідно вимог Статуту і внутрішніх нормативних документів ГБК «Вигурівщина-4», гаражний бокс [NUMBER] члену кооперативу, який не має на теперішній час гаражного боксу - [PERSON] (а.с.4-6). Згідно з актом від 21.01.2014 року складеному членами ГБК «Вигурівщина-4» на підставі рішення зборів уповноважених (протокол №1 від 04.01.2014 року) членами комісії вскриті двері гаражного боксу [NUMBER], який раніше належав члену кооперативу ГБК «Вигурівщина-4» [PERSON] та обстежено матеріальні цінності, що знаходились в приміщенні боксу (а.с.7). Згідно ч.1 ст. 316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не можу бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В той же час, позивач не надав суду належних доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свій позов, а саме доказів, що підтверджують право власності позивача на вказаний гаражний бокс, яке має бути зареєстровано у встановленому законом порядку, враховуючи, що виключення із членства ГБК не позбавляє права власності попереднього власника, якщо у нього виникло саме право власності на дане нерухоме майно. Таким чином, на даний час будь-яких доказів того, що позивач є власником вказаного гаражу матеріали справи не містять і доказів позивач не надав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Отже, суд дійшов висновку про необхідність відмови позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, у звязку з їх необгрунтованістю, оскільки право власності позивача на нерухому річ - гаражний бокс не виникло, воно не може бути порушено та, відповідно, захисту не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed