Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

01.11.2013 р. позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому вказала, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 1992р., шлюб було розірвано 28.08.2009р., сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою. На підставі рішення Артемівського міськрайонного суду відповідач був зобов,язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання сина у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), було видано виконавчий лист, який направлено на виконання до ВДВС Артемівського МРУЮ в Донецькій області, однак, відповідач ухилявся від сплати аліментів, які сплачував не регулярно та не в повному обсязі, притягався до кримінальної відповідальності , внаслідок чого виникла заборгованість. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по аліментам в сумі 14335,37грн., неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 250278,98 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Позивач додатково пояснила, що і після досягнення сином повноліття відповідач, який по теперішній час працює, в рахунок погашення заборгованості по аліментам не виплатив жодної копійки. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що сплачував аліменти , коли працював та скільки міг, а розмір пені за позовом є абсурдом. При цьому, пояснив, що 23 лютого 2014 р. передав синові 1000 євро в рахунок боргу по аліментам. Свідок [PERSON] пояснив суду , шо йому відомо про те, що відповідач не регулярно сплачував аліменти на його утримання, а також, заперечує, що отримував від батька, з яким не має ніяких стосунків, будь-які кошти в рахунок погашення заборгованості по аліментам, у т. ч. 1000 євро. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка,дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено той факт, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 1992р., шлюб було розірвано 28.08.2009р., мають дитину [PERSON], [INFO] Відповідно до виконавчого листа № 2-1343-2003р., який видано на підставі рішення Артемівського міського суду, з 14.09.1998р. стягнуто щомісячно з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? части з його доходу до повноліття дитини на користь [PERSON] (а.с.8), постановою державного виконавця ВДВС Артемівського МРУЮ в Донецькій області від 01.04.2010р. закінчено вказане виконавче провадження, у зв,язку із закінченням терміну виконавчого документа (а.с.5). Відповідно до розрахунку заборгованості ВДВС Артемівського МРУЮ в Донецькій області від 08.04.2011р. , за виконавчим листом № 2-1343-2003р., за [PERSON] на користь [PERSON] є заборгованість по аліментам станом на [INFO], яка становить 14335,37 грн. (а.с.11-13), і що відповідачем не спростовано. Навпаки, позивачем та свідком спростовані пояснення відповідача про часткове погашення заборгованості по аліментам в розмірі 1000 євро. Відповідно до вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02.12.2005р., [PERSON] було засуджено за стю164ч.1 КК України (а.с.6). Відповідно до довідки ПАТ «Вістек» № 58 від 05.02.2014р. [PERSON] працює у ПАТ «Вістек» та отримує заробітну плату (а.с.50). Відповідно до витягу з трудової книжки відповідач є працездатним ( а.с.15-18). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходів їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.4 ст.194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотку від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Статтею 20 СК України передбачено, що до вимог, які випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч.2 ст. 72, ч. 129, ч.3 ст.138, ч.3 ст. 139 цього Кодексу. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 своєї Постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках, як вказано в п. 22 зазначеної постанови, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розмір заборгованості по аліментам визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не проводилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Виходячи з вищевказаного розрахунку державного виконавця заборгованість по аліментам за виконавчим листом № 2-1343-2003 за [PERSON] станом на 05.11.2010р. становить 14335,37грн., яка на день розгляду справи не погашена, тому, вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно до ст. 11 ЦПК України розглядає справи в межах заявлених вимог. За розрахунком позивача розмір неустойки (пені) по аліментам станом на 01.11.2013р. за період з 28 жовтня 2004 р. по 05 листопада 2010р., з яким погоджується суд, становить 250278,98 грн. (а.с.4), поважних причин утворення заборгованості по аліментам відповідачем не доведено і судом не встановлено, однак, суд вважає, що виходячи з тривалості наявності заборгованості по аліментам, розміру заборгованості по аліментам, матеріального стану відповідача , з урахуванням розміру заробітної плати, яку отримує відповідач, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно до ст.196 СК України, неустойка у розмірі 100000,00 грн.. В задоволенні іншої частини вимог слід відмовити. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України . На підставі ст.ст. 20,180,181,194, 196 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial