Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (далі - відповідач) про зобов»язання вчинити дії щодо внесення до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті №300131/159435/370-14, за умовами якого позивач передав банку грошові кошти у розмірі 97 000,00 грн., з процентною ставкою 25,50% річних, з кінцевим строком вкладу 05 січня 2016 року. Крім того, 19 травня 2015 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» було укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті №300131/49161/370-4, за умовами якого позивач передав банку грошові кошти у розмірі 40 000,00 дол. США, з процентною ставкою 9,60% річних, з кінцевим строком вкладу 23 травня 2016 року. У зв'язку із все зростаючою тенденцією до неплатоспроможності, Національним банком України прийнято рішення про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та кредит». Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивачу 25.12.2015 року було виплачено 200 000,00 грн. Після даної виплати заборгованість банку перед позивачем складала 38 201,39 дол. США, що станом на 18.12.2015 року за офіційним курсом НБУ становило у сумі 897 350,65 грн. (1 дол. США = 23,4876 грн.). 29 грудня 2015 року позивач звертався до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з проханням включити його до списку кредиторів на виплату коштів по вкладу. Між тим, до реєстру акцептових вимог кредиторів по невідомій причині позивача не включено, а тому останній звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Тому, позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви від 30.01.2019 року, просив суд зобов'язати Уповноважену особу Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» включити його грошові вимоги в сумі 897 350,65 грн. до реєстру акцептованих вимог кредиторів у четверту чергу кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» з 31.12.2015 року та звернутися до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладників фізичних осіб із поданням про затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів. У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні. Зазначив про те, що інформація про ліквідацію Банку була розміщена 23 грудня 2015 року на офіційному сайті Фонду. Позивач не скористався своїм правом, відповідно до ст. 49 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та не звертався до Уповноваженої особи ФГВФО у місячний строк з вимогою про включення його до реєстру кредиторів. Строк для подачі кредиторської вимоги позивачем було пропущено, оскільки подано заяву після 26.01.2016 року. У судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Ч. 1, 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Ухвалою суду від 07.09.2018 року відмовлено у відкритті провадженні у справі за даним позовом. Постановою Київського апеляційного суду від 13.12.2018 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2018 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Ухвалою суду від 15.01.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 25.03.2019 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, долучено відзив, а також закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіряючи обставини справи судом встановлено наступні обставини справи та надано їм відповідні правовідносини. 31 грудня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Договір-заяву №300131/159435/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті, за умовами якого позивач вніс, а Банк прийняв грошові кошти у розмірі 97 000,00 грн. на строк з 31 грудня 2014 по 05 січня 2016 року, з процентною ставкою 25,50% річних. (а.с 20). Крім того, 19 травня 2015 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» було укладено Договір-заяву №300131/49161/370-4 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті, за умовами якого позивач передав банку грошові кошти у розмірі 40 000,00 дол. США, на строк з 19 травня 2015 року по 23 травня 2016 року, з процентною ставкою 9,60% річних (а.с 22). 17 вересня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України за №612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 року №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку, згідно з яким розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на три місяці з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року (включно) та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації а АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявську Олену Степанівну. (а.с. 43-46). Рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО від 01.09.2016р. №1703 «Про зміну уповноваженої особи на ліквідацію та делегування повноважень ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відсторонено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявську О.С. з 04.09.2016 року, призначено уповноваженою особою Фонду та делеговані всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит», визначені статтями 37, 38, 47 - 52, 52-1, 53 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банківа Валендюка Владислава Сергійовича з 05 вересня 2016 року. Постановою Правління Національного Банку України №898 від 17.12.2015 року відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Відповідно до ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Відповідно до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Сторонами не заперечувалось, що позивач був включений до переліку вкладників для отримання відшкодування за вкладами фізичних осіб за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в межах гарантованої суми 200 000,00 грн., в зв'язку з чим 25.12.2015 року було здійснена виплата суми гарантованого відшкодування, а тому, в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, дана обставина не підлягає доказуванню. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку, що не входять до гарантованих виплат, або що їх перевищують, на суму перевищення. За умовами до п. 3 ч. 1 ст. 48 вказаного Закону Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; Відповідно до ч. 1 ст. 49 цього ж Закону, Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Як вбачається із листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.01.2016 №21-036-3615/16,інформація про ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» була опублікована у газеті «Голос України» №242 (6242) від 23 грудня 2015 року (а.с. 67-68). Таким чином, приймання вимог кредиторів для їх подальшого акцептування здійснювалось, відповідно до вимог частини 5 статті 45 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії у газеті "Голос України" - у термін з 23.12.2015 року по 21.01.2016 року. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з заявою про включення до реєстру кредиторів (а.с. 65), яка була отримана останнім 31.12.2015 року (а.с. 66), проте відповідь на неї була надана листом за вих. №21-036-3615/16 від 20.01.2016 року, тобто через 20 календарних днів, в якій було запропоновано звернутися до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит». (а.с. 67-68). Таким чином, через зволікання зі сторони відповідача у розгляді такої заяви, та фактичне надання відповіді щодо невідповідності поданої заяви вимогам, які висуваються до подібних заяв, фактично позбавило позивача можливості усунути вказані недоліки заяви та належним чином заявити про свої вимоги як кредитора до закінчення строку подання такої заяви. З викладених обставин вбачається, що майнові права та інтереси позивача були обмежені протиправно, а тому на підставі поданої ним заяві до Фонду від 31.12.2015 року, його необхідно було включити до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. За умовами ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в четверту чергу задовольняються вимоги вкладників-фізичних осіб, які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом. Оскільки, вказаний порядок повернення коштів є єдиним способом задоволення вимог позивача за встановлених Законом особливостей, норми якого є спеціальними нормами та такими, що обов»язково застосовуються до правовідносин, які виникли у зв»язку з виведенням неплатоспроможних банків з ринку, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Ірклієнко Ю.П. включити [PERSON] в четверту чергу реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та звернутись до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладників фізичних осіб із поданням про затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів щодо [PERSON] У той же час, суду не надано належних та допустимих доказів, які містять інформацію про стан рахунків позивача станом на даний час, що унеможливлює задоволення позовних вимог в частині визначення суми коштів позивача для включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Між тим, вказана обставина не впливає на правомірність вимог позивача загалом. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України та вимогами ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за умовами якого нових зобов»язань у відношенні банку, що ліквідується, не виникає, що виключає можливість стягнення з відповідача судового збору. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі викладеного,

Outcome: partial