Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

01 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого із [PERSON] , 01 березня 1997 року у Клюшниківській сільській раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 03. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01 березня 1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу діти повнолітні. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає різні погляди на життя та обов`язки, відсутність почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімейні відносини припиненні. Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе і суперечить її інтересам. Ухвалою судді від 13 вересня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін . Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти постановлення заочного рішення (а.с.23). Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця реєстрації та проживання (а.с. 22). Враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 березня 1997 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Клюшниківській сільській раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 03 (а.с.8). Від даного шлюбу діти повнолітні. Позивач наполягає на задоволенні судом заявлених позовних вимог, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем « [PERSON] », тому суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог - що зумовлює стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави 908 гривень 00 копійок судового збору, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду.

Outcome: approved