Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

01.04.2016 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що вона являється дружиною власника квартири [ADDRESS]. В січні 2016 року вона звернулася до Кіровоградської державної нотаріальної контори для переоформлення квартири у спадок у звязку зі смертю 07 вересня 2015 року власника квартири, її чоловіка [PERSON]. Однак, зіткнулася з неможливістю переоформлення нерухомого майна у звязку з накладенням арешту та заборони відчуження на вказану нерухомість. На підтвердження цього вона отримала витяг з Єдиного реєстру заборон відчужень обєктів нерухомого майна. Відповідно до даного витягу арешт накладено Державною виконавчою службою Ленінського району м. Кіровограда постановою б/н від 05 квітня 2004 року. Вона звернулася з запитом до Ленінського ВДВС по м. Кіровограду, на який отримала відповідь за номером 9301/04-31/13 від 30.03.2016 року, в якій зазначалося, що у звязку з закінченням строку зберігання завершених виконавчих проваджень переданих до архіву, неможливо зясувати стан виконавчого провадження та надати інформацію щодо накладення арешту на майно боржника. Просить скасувати постанову б/н від 05 квітня 2004 року, винесену Державною виконавчою службою Ленінського району в м. Кіровограді; зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON]; виключити квартиру [ADDRESS] з Єдиного реєстру заборон відчужень обєктів нерухомого майна. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що позивач в судовому засіданні не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що гр. [PERSON] 13 вересня 1969 року зареєстрував шлюб з гр. [PERSON], після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с. 5 ). Судом встановлено, що власниками квартири [ADDRESS] являються [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло №9702 від 09.03.1994 року ( а.с. 7 ). Постановою б/н, виданої 05.04.2004 року Державною виконавчою службою Ленінського району, Леконт вх. 446, було накладено арешт на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON], про що реєстратором Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області було зроблено відповідний запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, зареєстрований 21.10.2008 року за №8094188 ( а.с. 9 ). Згідно відповіді Ленінського ВДВС по місту Кіровоград Кіровоградського міськрайонного управління юстиції від 30.03.2016 року за №9301/04-31/13, адресованої [PERSON] стосовно зняття арешту з домоволодіння, яке належить на праві власності [PERSON] вбачається, що в ході перевірки відомостей з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] на виконанні у відділі станом на 29.03.2016р. не перебуває. Підстави винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження встановити неможливо, так як згідно розділу 9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих до архіву та відповідно до номенклатури справ відділу журнали реєстрації виконавчих проваджень переданих державному виконавцю становить 3 роки ( а.с. 8 ). З копії свідоцтва про смерть, серії І-ОЛ №160262, виданого 02 липня 2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції вбачається, що [PERSON] померла 01 липня 2002 року ( а.с. 18 ). Згідно копії свідоцтва про смерть, серії І-ОЛ №212860, виданого 08 вересня 2015 року Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції видно, що [PERSON] помер 07 вересня 2015 року ( а.с. 6 ). Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу(установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Частиною 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 цього Кодексу, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3(три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, де строк зберігання становить 1 (один) рік та відповідно до номенклатури справ відділу строк зберігання журналів реєстрації виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю становить 3 роки. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що на примусовому виконанні у Ленінському ВДВС по місту Кіровоград Кіровоградського міськрайонного управління юстиції виконавчих документів, де боржником виступає [PERSON] не перебуває, а накладеним арештом на квартиру №34, що розташована у м. Кіровограді по вул. Куропятникова, 15, порушуються права позивача як власника та спадкоємця, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач не просила судові витрати стягувати з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved