Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

01.12.2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою за участю заінтересованої особи - Славської селищної ради Стрийського району Львівської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Ухвалою судді від 02.12.2021 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду на 24.12.2021 року. В обгрунтування заявлених вимог заявниця зазначила, що їй належить Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , видане 02.03.2009 року Сколівською райдержадміністрацією та зареєстроване в електронному РЕЄСТРІ прав власності на нерухоме майно 02.03.2009 року, яким посвідчено її право приватної власності на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що у зазначеному Свідоцтві про право власності на нерухоме майно записано невірно її ім`я та зазначено, як « [PERSON] », що не збігається із записом її імені, зазначеному у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , що виданий Сколівським РВ УМВС України в Львівській області 23.02.2002 року. Вказана помилка у правовстановлюючому документі, а саме в Свідоцтві про право власності на нерухоме майно, не дає можливості заявниці розпорядитися своїм житловим будинком, а відтак вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. В судове засіданні заявниця [PERSON] не з`явилася, але попередньо подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що заяву підтримує та просить таку задовольнити. Заінтересована особа Славська селищна рада Стрийського району Львівської області явку свого представника в судове засідання не забезпечила, однак попередньо представником [PERSON] подано клопотання про розгляд заяви у відсутності заінтересованої особи. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено, що заявниці належить Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , видане 02.03.2009 року Сколівською райдержадміністрацією та зареєстроване в електронному РЕЄСТРІ прав власності на нерухоме майно 02.03.2009 року, яким посвідчено її право приватної власності на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім цього встановлено, що у вказаному Свідоцтві про право власності на нерухоме майно записано невірно ім`я заявниці та зазначено, як « [PERSON] », що не збігається із записом її імені, зазначеному у паспорті громадянина України, серії [NUMBER] , що виданий Сколівським РВ УМВС України в Львівській області 23.02.2002 року, у якому ім`я записано як « [PERSON] ». Факт належності [PERSON] . Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , видане 02.03.2009 року Сколівською райдержадміністрацією підтверджується Свідоцтвом про право власності, виданим 20.02.1989 року виконкомом Сколівської районної ради народних депутатів на підставі рішення виконкому №47 від 16.02.1989 року. Отримати нове Свідоцтво про право власності на нерухоме майно з виправленим іменем неможливо, оскільки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, реєструються у Державному реєстрі прав (ч.1 ст. 5 Закону). Підтвердженням права власності на земельну ділянку буде витяг із Державного реєстру прав на нерухоме майно. Отже судом беззаперечно встановлено, що у згаданому вище свідоцтві було допущено помилку у імені заявниці, а саме зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] », що в свою чергу позбавляє останню можливості розпорядитися своїм майном через допущену помилку у правовстановлюючому документі. Згідно із частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. ст. 317, 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. В силу п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Як роз`яснюється у пунктах 7, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах цивільного стану. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або у паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення у таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться у документі, відповідно до чинного законодавства. Аналізуючи зібрані\~у справі\~письмові докази\~у їх\~сукупності,\~суд приходить\~до висновку,\~що факт належності [PERSON] Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серії [NUMBER] , виданого Сколівською райдержадміністрацією 02.03.2009 року, знайшов своє підтвердження. Встановлення такого факту має для заявниці юридичне значення, оскільки надає можливість реалізувати право на розпорядження належним їй майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved