Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Укрсиббанк» 06.08.2013 року звернувся до суду з позовом, який уточнив 17.10.2013 року, до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11355988000 від 04.06.2008 року в розмірі 47 523,84 дол. США, що станом на 15.04.2013 року згідно курсу НБУ еквівалентно 379 858,05 грн. та стягнення судового збору в розмірі 3 441 грн.. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибанк», яким 21.12.2009 року відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 року були внесені зміни в статут, відповідно до яких повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСибанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11355988000 (надалі - Кредитний договір), який був доповнений Додатковою угодою № 1 від 04.06.2008 року, відповідно до якого Банк надав [PERSON] грошові кошти (кредит) в іноземній валюті у сумі 33 000 дол. США, строком з 04.08.2008 року по 04.06.2018 року, зі сплатою 14,5 % річних за час фактичного користування кредитом. Відповідно до положень зазначеного кредитного договору [PERSON] зобов'язався повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки, комісію шляхом сплати унуїтетних платежів у встановлені строки. Наданий [PERSON] кредит був забезпечений порукою [PERSON], про що 04.06.2008 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 209126, а також був забезпечений порукою [PERSON], про що 04.06.2008 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 209139. Банк свої зобов'язання за кредитними договором виконав належним чином та надав [PERSON] кошти, які зазначені в кредитному договорі. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитниим договором у [PERSON] станом на 15.04.2013 року виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 47 523,84 дол. США, що еквівалентно 379 858,05 грн.. банк направляв відповідачам листи-вимоги, згідно з якими відповідачам було запропоновано виконати свої зобов'язання за кредитним договором, однак зобов'язання так і не було виконано. Також, Банком в позові зазначено, що відповідальність відповідачів за кредитним договором є солідарною. В судове засідання 28.01.2014 року не з'явився представник позивача ПАТ «УкрСибанк» - Багацький М.В. (діє на підставі довіреностей від 13.11.13), але 28.01.2014 року надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином у встановленому порядку, поважних причин неявки суду не представили, чим позбавили суд можливості вислухати їх пояснення та думку по суті. Заяв про розгляд справи за їх відсутністю суду не надано. Суд, у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст.. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст. 197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибанк» (надалі Позивач, Кредитор, Позичальник), та [PERSON] (надалі - Відповідач-1, Боржник, Позичальник) був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11355988000 (надалі - Кредитний договір), відповідно до якого Позивач надав [PERSON] грошові кошти (кредит в іноземній валюті) у сумі 33 000 дол. США, строком з 04.06.2008 року до 04.06.2018 року, зі сплатою (згідно п. 1.3.1. кредитного договору) 14,5 % річних за час фактичного користування кредитом (а.с.8-14-А). Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеного кредитного договору відповідач [PERSON] був ознайомлений та згодний, про що свідчить його підпис на кожній сторінці договору. Відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 року було внесено зміни в статут АКІБ «УкрСибанк», відповідно до яких повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСибанк», що підтверджується наявною у матеріалах справи копією витягу із статуту Банка та копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.55-57). Відповідно до положень зазначеного кредитного договору Позивач зобов'язався надати Позичальнику, тобто [PERSON] кредитні кошти, а Позичальник зобов'язався повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені Кредитним договором строки. З позову вбачається, що Позивач умови кредитного договору виконав та надав Відповідачу-1 кошти, які зазначені у Кредитному договорі. Наданий кредит відповідач [PERSON] повинен був повертати у порядку, сумах і строках встановлених п. 1.2.2., 1.3.1., 1.3.3., 1.3.4. Кредитного договору. Згідно п. 1.2.2. Кредитного договору Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 04.06.2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди Сторін або до вказаного Банком терміну (достроково) відповідно до умов Розділу 12 цього Договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 8.4., 10.2., 10.14. Договору. Згідно п. 1.3.1. Кредитного договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів , рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 14,50 % річних. Після закінчення цього строку розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов Договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки діючий за цим Договором в попередньому місяці. Згідно п. 1.3.4. договору Позичальник згідно умов Договору сплачує Банку комісію на умовах, зазначених у цьому Договорі. Судом також встановлено, що Позичальник підписав Додаток № 2 від 04.06.2008 року до Кредитного договору, який є його невід'ємною частиною, яким Сторонами було узгоджено перелік комісій за вказаним кредитним договором, які підлягають сплаті на користь Банку (а.с15). Також, 04.06.2008 року між Відповідачем-1 та Позивачем була укладена Додаткова угода № 1 до вказаного Кредитного договору, відповідно до якої Сторони погодили внести наступні зміни в Кредитний договір, а саме: додати до договору додаток № 2 «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту», Додаток № 3 «Тарифи Банку», пункт 1.3.5. викласти в наступній редакції «Позичальник згідно умов Договору сплачує банку комісію на умовах, зазначених у цьому Договорі», доповнити п. 7.5. новим абзацом, а саме «Підписанняя цього Договору Позичальник підтверджує, що на дату укладання Договору є клієнтом Банку і ознайомлений з усіма тарифами по розрахунково-касовому обслуговуванню, Додаткова угода набирає чинності з моменту підписання Сторонами ті діє до повного виконання зобов'язань за Договором та являється невід'ємною частиною Договору (а.с.16-23). Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеної Додаткової угоди Відповідач-1 був ознайомлений та згодний, про що свідчать його підписи на вказаній угоді та графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту. В якості забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань Відповідача-1 за Кредитним договором № 11355988000 від 04.06.2008 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] (надалі Відповідач-2, Поручитель-1) був укладений Договір поруки № 209126 від 04.06.2008 року, за яким [PERSON] виступила Поручителем та зобов'язалася відповідати по усім зобов'язанням за Кредитним договором від 04.06.2008 року, як солідарний Боржник з Відповідачем-1, в повному обсязі як на існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с.32-33). Також, в якості забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань Відповідача-1 за Кредитним договором № 11355988000 від 04.06.2008 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] (надалі Відповідач-3, Поручитель-2) був укладений Договір поруки № 209139 від 04.06.2008 року, за яким [PERSON] виступив Поручителем та зобов'язався відповідати по усім зобов'язанням за Кредитним договором від 04.06.2008 року, як солідарний Боржник з Відповідачем-1, в повному обсязі як на існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с.35-36). Згідно п. 1.2. договорів поруки Поручителям добре відомі усі умови Кредитного договору від 04.06.2008 року (Основного договору). Згідно п. 1.3. договорів поруки Поручителі відповідають перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Згідно п. 1.4. договорів поруки відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною. Згідно п. 1.5. договорів поруки причини невиконання Боржником своїх зобов'язань за Основним договором ніяким чином не можуть впливати на виконання Поручителем зобов'язань за Договором. Згідно п. 3.2. договорів поруки у випадку невиконання Поручителем вимоги Кредитора, пред'явленої згідно умов п. 2.2. Договору, Поручитель сплачує Кредитору пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення Поручителем виконання своїх зобов'язань за Договором, за кожен день прострочення. Ці пункти Договорів поруки цілком відповідають ч.1 ст. 554 ЦК України, в якій зазначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не передбачена додаткова (субсидіарна відповідальність) поручителя. Також, 22.10.2009 року між Позивачем та Відповідачем-1 була укладена Додаткова угода № 1 до вказаного Кредитного договору, відповідно до якої Сторони погодили, що для ідентифікації Договору можуть застосовуватись як номер Договору зазначений при його укладанні, а саме: № 11355988000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку Банку, а саме: № 11355988001 (а.с.34-35). Додаткова угода № 1 від 22.10.2009 року до Кредитного договору підписана Позивачем та Відповідачем-1. Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 22.10.2009 року при здійсненні погашення заборгованості за кредитом Сторонами використовується Реєстраційний номер Договору. В зазначеній угоді Сторони погодили, що заборгованість погашається щомісячним ануїтетним платежем, розмір якого складає 540,00 дол. США та який повинен бути сплачений 25-го числа кожного календарного місяця. Також, в угоді Сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту та затвердили новий графік погашення кредиту у вигляді підписання Додатку № 2 до Додаткової угоди № 1 від 22.10.2009 року до Кредитного договору № 11355988000 від 04.06.2008 року (а.с.24-31). Згідно п. 5 вказаної угоди ця Додаткова угода є невід'ємною частиною Основного Кредитного договору. Зазначене в Додатковій угоді № 1 від 22.10.2009 року до Основного Кредитного договору було також погоджено з Поручителями, про що 22.10.2009 року між Позивачем та Поручителями (з кожним окремо) були укладені Додаткові угоди № 1 до Договорів поруки № 209126 та № 209139 від 04.06.2008 року (а.с.34, 37). Додаткові угоди № 1 від 22.10.2009 року до Договорів поруки від 04.06.2008 року підписані Позивачем та Відповідачами-2 та 3. Відповідно до ст. 553 ЦК України Поручителі, поручаються перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання, а також відповідають перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. З позову вбачається, що Відповідач-1 свої зобов'язання за вказаним Кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед Позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини кредиту кредитор (Банк) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту № 11355988000 від 04.06.2008 року, у відповідача [PERSON], станом на 15.04.2013 року, виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої, згідно розрахунку заборгованості, становить - 47 523,84 дол. США, що за курсом НБУ на 15.04.2013 року (7.993 грн. за 1 дол. США), становить 379 858 (триста сімдесят дев'ять тисяч вісімсот п'ятдесят вісім) гривень 05 (п'ять) копійок, з яких: - заборгованість за кредитом - 30 936,16 дол. США, що за курсом НБУ на 15.04.2013 року (7.993 грн. за 1 дол. США), становить 247 272,73 грн.; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 14 066,90 дол. США, що за курсом НБУ на 15.04.2013 року (7.993 грн. за 1 дол. США), становить 112 436,73 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 869,18 дол. США, що за курсом НБУ на 15.04.2013 року (7.993 грн. за 1 дол. США), становить 6 947,35 грн; - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам - 1 651,60 дол. США, що за курсом НБУ на 15.04.2013 року (7.993 грн. за 1 дол. США), становить 13 201,24 грн.. Розрахунок заборгованості зазначений в позові та додано до матеріалів справи (а.с.4,38-44). Судом встановлено, що розділом 8 Кредитного договору передбачено в разі невиконання зобов'язань стягнення з Позичальника пені та неустойки. Стягнення з Поручителів пені передбачено договорами поруки. На підставі вищезазначеного суд вважає, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідачів-1,2,3 пені, заявлені обґрунтовано. Судом встановлено що, 26.09.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» (надалі - Замовник) та ТОВ «Агенція по управлінню заборгованості» (надалі - Виконавець) було укладено Договір про надання послуг № 4, згідно п.1.1. якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання за винагороду надавати замовнику послуги, а саме здійснювати дії, спрямовані на сприяння погашення наявної заборгованості Боржників перед замовником за Кредитними договорами, в тому числі здійснювати: супроводження процедури, в тому числі шляхом добровільної реалізації майна, що передбачає надання Боржнику можливості погашення заборгованості за Кредитним договором; повідомлення Боржника або Поручителя щодо наявності вказаної можливості та інше (а.с.60-63). З реєстру кредитних угод, щодо яких Виконавець надає послуги, спрямовані на сприяння погашенню заборгованості за Договором про надання послуг № 4 від 26.09.2012 року вбачається, що Замовник Виконавцю доручив виконувати вказані заходи щодо Кредитного договору № 11355988000 від 04.06.2008 року, за яким Боржником є відповідач [PERSON] (а.с.64-65). Згідно Додаткової угоди № 1 до договору про надання послуг № 4 від 26.09.2012 року, яка була укладена та підписана між замовником та Виконавцем 26.09.2013 року вбачається, що Сторони дійшли згоди про продовження строку дії Договору до 26.09.2014 року (а.с.95). З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Агенція по управлінню заборгованості» направляло Відповідачам-1,2,3 письмові вимоги за Вих. № № 4109, 4110, 4111 від 17.04.2013 року, щодо погашення заборгованості за Кредитним договором, про що в матеріалах справи є копії цих вимог (а.с.45-47). Отже, допустивши прострочення кредиту, Відповідачі порушили не тільки свої договірні зобов'язання, а й вимоги законодавства України. На момент розгляду справи доказів погашення кредиту, сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, інфляційних збитків, тощо у суду не має. За таких обставин суд вважає вимоги Позивача про стягнення з Відповідачів всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання , за вимогою Кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено Договором або Законом. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за спричинені простроченням збитки. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю, є Декрет КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю". При цьому згідно із ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що внаслідок невиконання Відповідачами-1,2,3 умов Кредитного договору № 11355988000 від 04.06.2008 року, Позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору на суму 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривня, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 0008864143 від 23.04.2013 року (а.с.1). При цьому, суд вважає за необхідне відмовити у позовних вимогах Позивача щодо стягнення з Відповідачів судових витрат у солідарному порядку на підставі наступного. Цивільно-процесуальним законом - ст.ст.. 79, 88, 81 ЦПК України - не передбачено стягнення судового збору та витрат на інформаційне забезпечення розгляду справи у солідарному порядку. Солідарний обов'язок - це матеріально-правова категорія (ст. 541 ЦК України), а не процесуальна. За правилами ст. 88 ЦПК України розподіл судових витрат, у тому числі судового збору, а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (ст. 81 ЦПК України), здійснюється у дольовому порядку. Отже, стягненню з Відповідачів-1,2,3 на користь Позивача підлягають витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 147,00 гривень, з кожного окремо. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial