Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

У лютому 20221 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт його проживання однією сім`єю з [PERSON] , як чоловіка та жінки без шлюбу з травня 2006 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги заявник мотивував тим, що з травня 2006 року проживав однією сім`єю з [PERSON] як чоловік та жінка у вищевказаній квартирі, разом вели спільне господарство, купували речі, предмети домашнього вжитку та одягу, продукти харчування, мали спільний сімейний бюджет, піклувалися один про одного, спільно проводили дозвілля та відпочинок, планували офіційно зареєструвати шлюб. На початку 2015 року [PERSON] захворіла і він до останніх днів її життя боровся разом з нею з її недугою, постійно супроводжував до лікувальних закладів, допомагав матеріально, оплачував лікування, підтримував морально. [PERSON] померла [INFO] . Рідних та родичів у неї немає, він був для неї єдиною близькою людиною. Організацією та проведенням поховання займався він особисто. Він фактично прийняв спадщину, оскільки проживав разом з спадкодавцем, інших спадкоємців немає. На час відкриття спадщини він проживав в квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка є однокімнатною та належала на праві приватної власності [PERSON] . Після смерті спадкодавця він звернувся до Києво - Святошинської районної державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, однак документи в нього не прийняли та пояснили, що він є спадкоємцем четвертої черги після [PERSON] , проте необхідно встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. На теперішній час він підтримує квартиру в належному санітарно-технічному стані, несе витрати по утриманню спадкового майна, Ухвалою суду від 18.02.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник та представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не з`явився, направили на адресу суду лист, в якому зацікавлена особа просить заяву розглядати без участі її представника, заяву задовольнити в повному обсязі. Представник Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори також в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що є сусідкою померлої [PERSON] з 2003 року, знає заявника з 2006 року. Вказувала, що заявник проживав з [PERSON] як подружжя, в них були добрі відносини. [PERSON] під час хвороби був поруч зі своєю жінкою, похованням також займався заявник. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що у 2015 році він одружився на [PERSON] і став проживати за адресою [ADDRESS] , тобто він знайомий з заявником з 2015 року. Також знав і [PERSON] . Свідку відомо, що заявник проживав разом з [PERSON] як подружжя, вони вели спільне господарство, мали спільний побут та взаємні права і обов`язки. Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №14, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 15). Поховання [PERSON] здійснив [PERSON] , що підтверджується договором від 07.02.2019 року (а.с.18). Квартира за адресою: [ADDRESS] , належала на праві власності [PERSON] з травня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с.20), витягом про реєстрацію права власності (а.с.21). Факт спільного проживання та відпочинку підтверджується фототаблицею (а.с.12-14). Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У пункті 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Суддя відмовляє в відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України). Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. У частині першій статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно із частинами першою та другою статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Враховуючи заяву Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, суд дійшов висновку про відсутність на етапі розгляду заяви [PERSON] про встановлення зазначеного юридичного факту спору про право між заявником та органом місцевого самоврядування . Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.02.2021 року у справі № 725/3535/18. У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Приписами ч. ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на зазначене, з урахуванням пояснень свідків, наданих в судовому засіданні, доказів, наданих заявником та досліджених під час судового розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що факт проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю з травня 2006 року по [INFO] є доведеним. Враховуючи викладене,

Outcome: approved