Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

01 жовтня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 27 листопада 2004 року Виконкомом Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Таким чином позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». 19 жовтня 2018 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 листопада 2004 року Виконкомом Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 6 /а.с.13/. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 11.04.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області /а.с.14/. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила її шлюбне прізвище «[PERSON]» залишити без змін. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved