Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

01 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 19 листопада 2011 року по 14 квітня 2017 року сторони перебували у шлюбі, під час якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач подала заяву про зміну позовних вимог та просила стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн всіх видів його доходу щомісячно, а також просила провести розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі не заперечив, щодо стягнення з нього аліментів в тому розмірі, який просить позивач. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 19 листопада 2011 року по 03 квітня 2017 року перебували у шлюбі, під час якого у сторін них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідні обставини підтверджуються копією рішення суду та копією свідоцтва про народження дитини. Дитина проживає разом із матір'ю та перебуває на її повному утриманні. Обов'язок батьків утримувати дітей закріплений в ст.180 СК України. Право вибору способу стягнення аліментів надано тому із батьків з ким проживає дитина, зокрема кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідне право передбаченеу ст.181 цього Кодексу. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому судом враховується, що відповідач спроможний та згідний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1 500 грн. При визначенні розміру аліментів судом враховуються вимоги ч.1 ст.182 СК України, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Суд, зважаючи на те, що [PERSON] є працездатною особою, має дохід, інших утриманців не має, з урахуванням положень ч.3 ст.181 СК України вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1 500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому судом також враховуються вимоги ч.2 ст.182 СК України, з яких вбачається, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати по справі становлять 704 грн. 80 коп., які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved