Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

01.04.2020 [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ТОВ «ФК «Аланд», треті особи: приватний нотаріус КМНО Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула А.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування\~позову зазначено,\~що виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Хара Н.С., № 965 від 17.01.2020 про стягнення з [PERSON] на користь стягувача ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за кредитним договором № 92445361000 від 25.12.2013 в розмірі 19739,94 грн. є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», так як вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірила безспірність вимог, а також не перевірила дотримання строку, встановленого законом для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Крім того зазначено, що позивач ніяких зобов`язань перед ТОВ «ФК «Аланд» не має, повідомлення-письмової вимоги від відповідача він не отримував. Крім того, нотаріус при вчинені оскаржуваного виконавчого напису не врахував тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором вже не чинні. На підставі викладеного, позивач просив суд визнати спірний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, судові витрати покласти на відповідача. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак до судового засідання повторно не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за його відсутності. Від третіх осіб надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.12.2013 між [PERSON] та ПАТ «Укрсиббанк» був укладений договір № 92445361000, згідно з умовами якого [PERSON] отримав кредит для особистих потреб у сумі 11848,41 грн. строком до 25.12.2014 (а.с.6-8). 17.01.2020\~приватним нотаріусом\~КМНО Харою\~Н.С.\~було вчинено\~виконавчий напис,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 965\~(а.с.5),\~про стягнення\~з [PERSON] ,\~який є\~боржником за\~кредитним договором\~№ 92445361000\~від 25.12.2013,\~укладеним ним\~із ПАТ\~«Укрсиббанк»,\~право вимоги\~за яким\~перейшло до\~ТОВ «ФК\~«Аланд»,\~на підставі\~договору відступлення\~прав вимоги\~№ 02/10/2019-ФА,\~укладеного 02.10.2019,\~на користь\~ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за вказаним кредитним договором. Як зазначено у виконавчому написі, строк платежу за кредитним договором № 92445361000 від 25.12.2013 настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.07.2017 по 29.11.2019. Сума заборгованості складає 19439,94 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 11848,11 грн., прострочена заборгованість за комісією 7228,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 363,53 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плату зі стягувача в розмірі 300,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. З вказаного виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. 20.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. відкрито виконавче провадження № 61337280 про примусове виконання зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса (а.с.12). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17. Зі змісту оспорюваного виконавчого напису випливає, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 92445361000 від 25.12.2013 за період з 15.07.2017 по 29.11.2019. Однак, договір про надання споживчого кредиту № 92445361000 був укладений між позивачем та ПАТ «УкрСиббанк» строком до 25.12.2014. Отже, судом встановлено, що у порушення вимог\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~приватний нотаріус вчинила виконавчий напис щодо заборгованості, по якій минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Крім того, позивач у позовній заяві зазначив, що ним не було отримано письмової вимоги (повідомлення) від банку та відповідно він не визнає розмірів заборгованості, нарахованої ТОВ «ФК «Аланд», оскільки позбавлений будь-якої інформації зі сторони банку щодо кредитних зобов`язань. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором [PERSON] отримував, у зв`язку із чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «ФК «Аланд», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Виходячи з викладеного, суд погоджується з доводами позивача про те, що заборгованість, яка запропонована приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С. до стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд», не є безспірною. В той же час, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С., стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору № 92445361000, укладеного 25.12.2013 між [PERSON] та ПАТ «Укрсиббанк», оскільки пункт 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п.\~2\~змін,\~що вносяться\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,\~якими доповнено\~перелік новим\~розділом «Стягнення\~заборгованості з\~підстав,\~що випливають\~з кредитних\~відносин», на який послалася приватний нотаріус КМНО Хара Н.С. у виконавчому написі № 965 від 17.01.2020. Таким чином, станом на 17.01.2020 у приватного нотаріуса КМНО Хара Н.С. були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК\~«Аланд» заборгованості, що виникла за договором № 92445361000 про надання споживчого кредиту від 25.12.2013. Враховуючи вищевикладене,\~та приймаючи\~до уваги\~ту обставину,\~що відповідачем\~не подано\~до суду\~жодних доказів\~щодо спростування\~доводів позивача,\~суд приходить\~до висновку про наявність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 965,\~вчиненого 17.01.2020\~приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК\~«Аланд» заборгованості у розмірі 19739,94 грн.. На підставі\~ст.\~141\~ЦПК України\~підлягають стягненню\~з відповідача\~на користь\~позивача судові\~витрати зі\~сплати судового\~збору у\~розмірі 1261,20 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved