Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

01 квітня 2020 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 8431 грн 43 коп. за кредитним договором № без номеру від 23 грудня 2009 року (далі Договір-1), що був укладений за життя із [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до умов укладеного Договору-1 [PERSON] 23 грудня 2009 року отримала кредит у розмірі 15000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] [PERSON] померла. Станом на день смерті останньої кредитні кошти не повернуті, та\~ у [PERSON] існує заборгованість за Договором-1 у розмірі 8431 гривня 43 копійки, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 8431 грн 43 коп. Спадкоємцем щодо майна померлої є відповідач по справі [PERSON] , у зв`язку з чим, на підставі ст. 1219, 1268, 1269, 1281, 1282 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) останній зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судовий збір в розмірі 2102 грн 00 коп. Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином. В позовній заяві міститься клопотання, в якому просить розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. (а.с.3, 59, 60) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, дату, час та місце розгляду повідомлялася судовою повісткою, яка була надіслана відповідачу з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання, але була повернута до суду з відміткою «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с.58) Отже, відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідач до суду не надавала. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23 грудня 2009 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] укладено кредитний договір згідно якого отримала кредит у розмірі 15000 грн у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. (а.с.11) Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області постановленою 08 лютого 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у зв`язку із смертю відповідача та відсутності спадкоємців у померлої. (а.с.19) За вихідним №SAMDN55000030910723, 03 січня 2019 року АТ КБ «ПриватБанком» направлено Претензію кредитора на адресу Шосткинської міської державної нотаріальної контори. (а.с.21) З відповіді Шосткинської міської державної нотаріальної контори, АТ КБ «ПриватБанку» за №321 від 30.11.2018 вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] нотаріальною конторою 30.11.2018 на ім`я доньки спадкодавця [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), р.№1140. (а.с.22)\~\~\~ Із заяви [PERSON] , від імені та в інтересах якої діяла [PERSON] , вбачається, що після матері [PERSON] , яка померла [INFO] , залишилося спадкове майно, яке [PERSON] прийняла та просить видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на її ім`я. Інших спадкоємців не має. Крім того, в заяві зазначено, що спадкоємцю відомо про претензію ПАТ КБ «ПриватБанка» та нотаріусом роз`яснено вимоги ст. 1282 ЦК України про обов`язок спадкоємця задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. (а.с. 63) Як вбачається із копій матеріалів спадкової справи №315/2017 від 30.11.2018, за вихідним №SAMDN55000030910723, 07 жовтня 2017 року АТ КБ «ПриватБанком» направлено Претензію кредитора на адресу Шосткинської міської державної нотаріальної контори. (а.с.64) Норми ЦПК України застосовані ті, що діяли на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно вимог статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно вимог статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено частиною другою статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. У відповідності до положень статей 608,1218,1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися у наслідок його смерті. Згідно із частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281,1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців. За змістом наведених норм цивільного законодавства, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців, і, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Відповідно до вимог статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Як встановлено частиною першою статтею 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Частиною другою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, що передбачено частиною третьою статті 1281 ЦК України. Частиною четвертою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Як встановлено судом, позивач 07 жовтня 2017 року звернувся з претензією кредитора до Шосткинської міської державної нотаріальної контори, а тому, враховуючи вимоги частини другої статті 1281 ЦК України, строк, протягом якого позивачу було надано право пред`явити свої вимоги до відповідача, як спадкоємця [PERSON] , закінчився 08 жовтня\~ 2018 року. Натомість, з листом-претензією до [PERSON] позивач звернувся лише 27 вересня 2019 року, з позовом до суду - 01 квітня 2020 року. Оскільки жодна із вказаний дій позивача не була вчинена у строки, встановлені частиною другою статті 1281 ЦК України, позивач, як кредитор спадкодавця [PERSON] , враховуючи вимоги частини четвертої статті 1281 ЦК України, позбавився права вимоги до [PERSON] . Суд враховує, що положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Таким чином, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності. Тому суд вважає необхідним відмовити у позові АТ КБ «ПриватБанк» не за спливом строку позовної давності, а за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed