Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

02.02.2015 року представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, та в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] (далі, - Позичальник) був укладений Кредитний договір № 2004059057 від 03.06.2013 року. Згідно умов цього договору банк надав Позичальнику споживчий кредит в загальній сумі 22 750,00 грн., строком на 18 місяців, в обмін на обов'язок позичальника повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом за ставкою 0,01% річних, комісію та інші платежі, визначені даним Кредитним договором та Додатком №1 «Графік Платежів», що є невід'ємною частиною договору, а також виконувати умови Кредитного договору. Згідно п. 1.4.2 сума отриманого Кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів. Відповідно до п.1.4.14 Кредитного Договору при надходженні до Банку коштів для виконання Боргових зобов'язань Банк направляє такі кошти на погашення Боргових зобов'язань в наступній черговості: 1) прострочені проценти за користування Кредитом(якщо про строчка матиме місце); 2) прострочена комісія (якщо прострочена заборгованість матиме місце, та з врахуванням хронології виникнення прострочень); 3) штрафи; 4) прострочена до повернення сума Кредиту (якщо прострочка матиме місце); 5) нараховані проценти на прострочену заборгованість (з врахуванням хронології виникнення прострочень); 6) строкові проценти за користування Кредитом; 7) строкові комісії; 8) сума основного боргу за Кредитом; 9) будь-які інші платежі, що передбачені Договором. 24.03.2014 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» згідно з умовами Договору факторингу №24/03/2014 від 24.03.2014 року у відповідності ст.ст. 512,514,1077-1079,1082,1084 ЦК України відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором № 2004059057 від 03.06.2013 року, який був укладений між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Отже, відповідно до ст. 37 ЦПК України ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником ПАТ «ОТП Банк» і до позивача перейшли всі права останнього. В порушення умов вищевказаного кредитного договору [PERSON] належним чином не виконав обов'язку щодо своєчасного повернення кредитних коштів, у зв'язку з чим, станом на 04.08.2014 року, за ним рахується заборгованість у розмірі 27 367,73 грн., яка складається із: - заборгованості по кредиту - 21 457,52 грн. - заборгованості по відсоткам - 1,36 грн. - комісії РО - 5 908,85 грн. Дану заборгованість представник позивача і просив стягнути з відповідача на користь позивача, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 273,68 грн. В судове засідання представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не з'явився, згідно письмового клопотання представник позивача за довіреністю - Пришедько А.Л. просив судове засідання провести без його участі (а.с. 4, 24). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На адресу суду повернулися поштові конверти з судовими повістками на 23.04.2015 року та 19.05.2015 року, які направлялися відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, з відмітками «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 30,32), що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових викликів на вказані дати, однак в силу п.5 ч.5 ст.74 ЦПК України вони вважаються такими, що вручені йому належним чином. За викладених обставин суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів згідно ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Судом встановлено, що 03.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] (далі, - Позичальник) був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 2004059057 від 03.06.2013 року (далі, - Кредитний договір) (а.с.6-8, 9). Згідно умов зазначеного договору банк надав Позичальнику кредит у загальній сумі 22 750,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. - на споживчі цілі, 2 520,00 грн. - на придбання послуг у ПАТ «Страхова компанія «Ренесанс Життя» та 200,00 грн. - на придбання послуг у ТОВ майСейфеті, строком на 18 місяців, з 03.06.2013 року по 03.12.2014 року, в обмін на обов'язок відповідача повернути банку кредит, сплатити проценти за користування Кредитом за ставкою 0,01% річних та інші платежі, визначені даним Кредитним договором та Додатком №1 «Графік Платежів», що є невід'ємною частиною договору. Згідно п. 1.4.2 Договору сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів. За обслуговування кредитом Позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентів, сплачує комісію у розмірі 2,99% від суми кредиту (п.1.4.4. Договору, Графік платежів). 24.03.2014 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» згідно з умовами Договору факторингу №24/03/2014 від 24.03.2014 року відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором № 2004059057 від 03.06.2013 року, який був укладений між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] (а.с.16-19, 20) Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст.1077 ЦК України). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] у порушення умов спірного кредитного договору свого обов'язку по своєчасному поверненню кредитних коштів належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 04.08.2014 року, за ним рахується заборгованість у розмірі 27 367,73 грн., яка складається із: - заборгованості по кредиту - 21 457,52 грн. - заборгованості по відсоткам - 1,36 грн. - комісії - 5 908,85 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5) та відповідачем належними доказами не спростований. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч.1 ст. 60 ЦПК України). Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачем допущено порушення умов Договору про надання споживчого кредиту № 2004059057 від 03.06.2013 року, у зв'язку чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, станом на 04.08.2014 року, у загальному розмірі 27 367,73 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 21 457,52 грн., заборгованість по відсоткам - 1,36 грн., комісія - 5 908,85 грн. Крім того, оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, то згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 273,68 грн. (а.с.1). На підставі викладеного і

Outcome: approved