Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що вона є бабусею малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Матір'ю [PERSON] є [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] допомоги на виховання дитини не надає, вихованням не цікавиться, не спілкується з дитиною, дитина її не знає, а тому є підстави для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області встановлено наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON]. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак направила на адресу суду клопотання про слухання справи за відсутності позивача за наявними матеріалами в справі, в якому остання просить суд справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити в повному обсязі. Начальник Служи у справах дітей Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області [PERSON] в судовому засіданні підтвердила доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно її малолітньої дитини [PERSON] Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала. Так як відповідачка, яка належним чином повідомлена і від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності в судове засідання не з'явилась, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення начальника служби у справах дітей Томашпільської РДА, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» N3 від 30.03.2007 року - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом установлено, що у відповідачки [PERSON] є дитина: [PERSON], [INFO] (а. с. 4). Висновком органу опіки та піклування Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області встановлено наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітньою доньки [PERSON] (а. с. 9). Дитина відповідачки [PERSON] з нею не проживає, перебуває на утриманні баби - позивачки [PERSON] Також установлено, що [PERSON] не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не працює, проживає за рахунок соціальної допомоги, не цікавиться долею малолітньої [PERSON], участі у її вихованні та утриманні не приймає, матеріально та морально не допомагає. Таким чином, суд уважає доведеним те, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а саме ухиляється від виконання обов'язків щодо піклування про здоров»я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, щодо забезпечення здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готування їх до самостійного життя, щодо поваги до дітей. Об'єктивних причин з яких [PERSON] не виконувала покладені на неї батьківські обов'язки судом не встановлено. З вищезазначеного можна зробити висновок про те, що [PERSON] свідомо, умисно нехтувала покладеними на неї батьківськими обов'язками та має бути позбавлена батьківських прав. Вирішуючи питання про призначення позивачки опікуном над малолітньою [PERSON] суд виходить з наступного. Згідно ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Згідно ч.4 ст.63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Згідно з листом Державного департаменту з усиновлення та захисту прав дитини від 12.02.2009 № 3.2/4-69/418 "Щодо роз'яснень стосовно встановлення та припинення опіки, піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування"...."після набуття чинності (17.10.2008 р.) постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини встановлення, припинення опіки, піклування над дитиною-сиротою та дитиною, позбавленою батьківського піклування, або звільнення опікуна, піклувальника від його обов'язків провадиться рішеннями районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради. Відповідно до вищевказаного листа, спочатку [PERSON] повинна звернутись до Нікопольської міської ради в м. Нікополі Дніпропетровської області з заявою про призначення її опікуном над онукою. Так, позивачем [PERSON] до суду не подано належних документів для вирішення питання щодо призначення останньої опікуном над малолітньою [PERSON] [INFO], не надано належних доказів родинних відносин вказаної особи з малолітньою тому суд вважає, що дана позовна вимога не може бути задоволена на даний час. Крім того відповідно до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Крім того, суду Відповідно до абз.7 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином відповідачка [PERSON] зобов'язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що [PERSON] не працює. Дитина відповідачки зважаючи на їх вік, а саме те, що вони є малолітньою, тобто має незадовільне матеріальне становище. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву позивачкою [PERSON] пред'явлено до суду 20 грудня 2013 року. Відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 229.40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial