Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

У вересні 2018 року ПАТ «КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 09.12.2011 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивачем видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Процентна ставка за користування кредитом становила 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Сторони визначили, що договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою, тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна". Станом на 22.08.2018 року [PERSON] порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання та не погашає заборгованість, АТ «КБ «Приватбанк» просить суд стягнути на його користь з [PERSON] 18426 грн 08 коп. заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом надіслання повістки на зареєстроване місце проживання, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 09.12.2011 року між АТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого позивачем видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Процентна ставка за користування кредитом становила 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Сторони визначили, що договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою, тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (а. с. 10-33). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. За змістом п. 2.1.1.5.6 цих Умов та правил надання банківських послуг позичальник у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороду банку. За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором понад 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом. В укладеному між сторонами кредитному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Банківською установою зобов'язання за договором виконані в повному обсязі, [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконав. З наданих позивачем розрахунків суми заборгованості станом на 22.08.2018 року вбачається, що загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає - 18 426 грн. 08 коп. з яких 2 513 грн. 83 коп. заборгованість за кредитом, 7 767 грн. 92 коп. заборгованість за відсотками, 6790 коп. нарахована комісія, 1353 грн. 62 коп. заборгованість по судовим штрафам (а.с. 7-9). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи, що на підставі наданих доказів установлено, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved