Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

01 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться дітьми з 2012 року, не приймає участі у її вихованні, при цьому веде аморальний спосіб життя. Відповідно до рішень виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, [PERSON] призначено опікуном малолітніх онуків - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та вони проживають з нею в будинку, де створені всі належні умови для виховання, навчання та гармонійного розвитку дітей. Малолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з батьком [PERSON], який сам повністю забезпечує дитину всім необхідним для нормального фізичного та духовного розвитку дитини. На підставі того, що мати ухиляється від виховання та утримання дітей, позивачі просять позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON], а також позивач [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Представник Органу опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області в судовому засіданні просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно її малолітніх дітей. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до таких висновків. [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а з 09.11.2007 р. у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 25.10.2012 р. [PERSON], [INFO], народилася у [PERSON] та [PERSON], коли вони проживали разом без реєстрації шлюбу. [PERSON] визнано батьківство доньки [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з ним. Відомості щодо батька дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зроблено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Малолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] проживають разом з прабабусею [PERSON], яка рішеннями виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області № 309 від 27.06.2014 р. та № 407 від 12.09.2014 р. призначена їх опікуном. Згідно з довідкою, 23.05.2014 р. [PERSON] проведено «Хімічний захист» від алкогольної залежності. Згідно з довідкою Первомайського МВ УМВС України в Миколаївській області № 53/5103 від 07.04.2014 р., [PERSON] в період з 2012 р. по теперішній час неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності. Як вбачається з довідки Первомайської ЦБЛ № 3100 від 30.12.2011 р. та КЗ «Первомайський міський центр первинної медико-санітарної допомоги № 515 від 15.04.2014 р., [PERSON] неналежно та недбало ставиться до виконання батьківських обов'язків по відношенню своїх дітей. Під час четвертої вагітності на облік до лікаря-гінеколога стала невчасно, весь термін вагітності вживала алкогольними напоями, не виконувала рекомендації лікаря-гінеколога. У домі мати не прибирається, діти неохайні, неодноразово були госпіталізовані до дитячого відділення ПЦМБЛ з різними захворюваннями. До хати [PERSON] лікаря та медичну сестру для огляду дитини не пускала, веде себе зухвало, агресивно. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.02.2014 р. у [PERSON] було відібрано її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав. Відповідно до характеристики голови квартального комітету [NUMBER], а також письмових пояснень мешканців кварталу [NUMBER], [PERSON], [INFO], яка проживає в будинку [ADDRESS], веде аморальний спосіб життя: зловживає спиртними напоями, співмешкає з різними чоловіками, ніде не працює, не доглядає, не піклується та не утримує своїх малолітніх дітей. На її поведінку неодноразово надходили скарги від сусідів. Діти, коли мешкали біля неї, завжди були неохайні та брудні. Після винесення рішення Первомайським міськрайонним судом від 24.02.2014 р. про відібрання малолітніх дітей у матері без позбавлення батьківських прав, [PERSON] не виправилася та не змінила свого негативного способу життя. Вона продовжує збирати в себе невідомих та підозрілих осіб, зловживає спиртними напоями, ніде не працює. Станом здоров'я та розвитком дітей вона не цікавиться, матеріально їм не допомагає. Після відібрання діти проживають у бабусі [PERSON], яка мешкає по [ADDRESS]. Турботлива та працьовита бабуся виховує своїх малолітніх онуків, оточуючи їх своєю любов'ю. В письмовому висновку органу опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області № 4035/03-1-26 від 03.07.2015 р. після проведення перевірок зазначається про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Вищевикладені обставини відповідач не заперечувала, зазначила, що вона з дітьми не проживає з 2012 року, не виконує обов'язків матері щодо своїх малолітніх дітей, а саме: не цікавиться їх здоров'ям, духовним та фізичним розвитком, харчуванням, матеріальним забезпеченням. Крім того, вона зловживає спиртними напоями, не працює, веде аморальний спосіб життя. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 р. передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов'язками матері та батька. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У разі ухилення останніх від виконання обов'язків по вихованню дитини, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Чинним сімейним законодавством передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Так, згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що своїми діями відповідач проявляв такі з вищенаведених факторів: відсутність піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; відсутність забезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; відсутність спілкування з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; відсутність сприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; відсутність виявлення інтересу до її внутрішнього світу. Ураховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що факт ухилення відповідачки без поважних причин від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], буде відповідати інтересам дітей. Будь-яких доказів протилежного та доказів на підтвердження обставин, які перешкоджали б відповідачці у виконанні нею своїх обов'язків по відношенню до дітей суду не надано. Відповідач не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її малолітніх дітей. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, який поніс витрати на сплату судового збору - [PERSON].

Outcome: approved