Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

01.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], який належав [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 30.01.1992 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Шолоховської Ради народних депутатів Нікопольського району, Дніпропетровської області за реєстровим №3, що залишився після смерті [PERSON], який помер [INFO], в порядку спадкування за законом. Посилається на те, що [INFO] помер її батько, [PERSON], який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті залишилося спадкове майно, у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, який належав померлому батькові на підставі договору купівлі - продажу від 30.01.1992 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Шолоховської Ради народних депутатів Нікопольського району, Дніпропетровської області за реєстровим №3. За своє життя [PERSON] своїм майном не розпорядився та заповіт не склав. Для подальшого оформлення своїх спадкових прав позивачка звернулася до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори, але листом від 25.03.2014 року за № 639/02-14 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що відсутня державна реєстрація даного об'єкта нерухомості в МБТІ м. Нікополя. Чому батько не зареєстрував зазначений договір купівлі - продажу будинку в БТІ м. Нікополя позивачці не відомо. Позивач просить справу заслухати у її відсутність на підставі наданих доказів. Представник відповідача надав суду заяву, про розгляд справи за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено судом і підтверджено матеріалами справи: 30 січня 1992 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі - продажу житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], (а.с. 5-6). [INFO] помер [PERSON] (а.с.4). Заповіту він не залишив. На день його смерті залишилось спадкове майно: будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. До спадкоємців першої черги відповідно до ст. 1261 ЦП України відносяться дружина та діти померлого. [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлого, як видно з копії спадкової справи № 461/2013 після смерті [PERSON] заведеної в Першій Нікопольській державній нотаріальній конторі (а.с.8). 18 вересня 2013 році [PERSON] та [PERSON], які являються рідними братами та сестрами, подали заяву до Першої Нікопольської державної нотаріально контори Дніпропетровської області, в якій вони відмовилися від належної їм частки спадкового майна за законом, яке залишилось після смерті їхнього батька, [PERSON], на користь сестри [PERSON] (а.с.22). Того ж дня [PERSON] подала заяву, в якій зазначила. що вона приймає майно і просить видати свідоцтво на право на спадщину за законом (а.с.23). Згідно з відповіддю з Першої Нікопольської державної нотаріально контори № 693/02-14 від 25 березня 2014 року, нотаріус відмовив [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину, з причини, що реєстровий номер майна відсутній, оскільки в автоматизовану систему «Реєстр прав власності на нерухоме майно» дані реєстратором не вносилися (а.с. 11, 14). Позов підлягає задоволенню, оскільки вищевказаним договором купівлі - продажу підтверджується право власності [PERSON] на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивачка, як донька померлого (а.с. 8), відноситься до спадкоємців першої черги і тому має право на спадкове майно після смерті батька по закону.

Outcome: approved