Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Мокренської сільської ради Баранівського району Житомирської області, просила ухвалити рішення про визнання права власності на спадкове майно за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], а саме на житловий будинок [ADDRESS]. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що при житті її батькові [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS], який він збудував у 1984 році, проте не оформив свідоцтво про право власності на нього. [PERSON] помер [INFO] в м. Новоград-Волинський Житомирської області, після його смерті відкрилася спадщина. Приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу було заведено спадкову справу № 02/2015 до майна померлого [INFO] [PERSON] Між спадкоємцями померлого [PERSON] було укладено договір про поділ спадщини від 09.04.2015 року за реєстром № 806, згідно якого позивачу у спадщину серед іншого перейшов житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,2500 га, розташована за цією ж адресою. Маючи намір оформити спадщину і отримати свідоцтво на неї за законом, вона подала заяву до приватного нотаріуса Новоград - Волинського міського нотаріального округу Качан В.О., яка відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу про право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок, про що повідомила позивача в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.04.2015 року. Тому вона звернулася до суду за захистом свого права на спадкове майно. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що при житті [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS], який не зареєстрував право власності в Державному peєстрі права власностi на нерухоме майно, що підтверджується копією технічного паспорту на будинок (а.с. 7-10), довідкою КП "Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 15.01.2015 року (а.с. 6). [PERSON] помер [INFO] в м. Новоград - Волинський Житомирської області (а.с. 5), після його смерті відкрилася спадщина за законом. [PERSON] є батьком позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 07.02.1958 року (а.с. 36), копією Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 02.07.2014 року (а.с. 37), копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 22.05.1989 року (а.с. 38). Згідно з матеріалами спадкової справи № 02/2015 до майна померлого [PERSON], спадщину прийняли позивач [PERSON] та її сестра [PERSON] (а.с. 25-137). Між спадкоємцями які прийняли спадщину за законом після померлого [PERSON] укладено договір про поділ спадщини від 09.04.2015 року, згідно якою позивачу, в тому числі перейшов у спадщину житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 15). Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, згідно з постановою від 09.04.2015 року (а.с.11). Відповідно до положень ст.ст. 100, 101 ЦК (в редакції 1963 року), громадяни могли мати у власності житловий будинок, при чому норми глави 10 "Особиста власність" цього Кодексу не пов'язували наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією. У відповідності з п.п. 4.15 глави 10 Видача свідоцтв про право на спадщину Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Судом встановлено, що такі умови для одержання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у позивача відсутні з причин, зазначених вище, тому вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно за нею при таких обставинах є обгрунтованими. Ці вимоги доведені вищевказаними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved