Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Представник позивача звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 25 листопада 2015 року між позивачем та [PERSON] укладено договір шляхом підписання відповідачем Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Також відповідачем було підписано заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), відповідно до якої останній ініціював одержання кредиту на споживчі потреби. За умовами договору максимальний розмір кредиту складає 45000,00 грн., строк кредитування 36 місяці з можливим продовженням на той самий строк, за яким розмір процентної ставки є фіксованим і складає 30% річних, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту належним чином не виконав. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 10 червня 2021 року становить 17862,21 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі. Розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від відповідача відзив на позов не надходив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 25 листопада 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (яке змінило назву на Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України") та [PERSON] укладено Договір шляхом підписання заяви про приєднання №1027460 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Також відповідачем підписано заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) (а.с.10-18). За умовами договору банк надав відповідачу кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 45000 грн на строк 36 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% річних та в розмірі 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за його користування. Із виписки за рахунками відповідача за період з 25 листопада 2015 року по 15 серпня 2019 року вбачаються операції, зокрема, видача готівки, оплата за товари, нарахування відсотків за користування кредитною лінією, нарахування пені, поповнення карткового рахунку тощо (а.с.22-29). За період з 16.08.2019 по 10.06.2021 операції по картковому рахунку відсутні, кредитний ліміт становить 0,00 (а.с.21). Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість за кредитом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за відповідачем станом на 10 червня 2021 року значиться заборгованість за кредитним договором в розмірі 17862,21 грн, з яких: - заборгованість за основним боргом (кредитом) - 9419,56 грн; - проценти за користування кредитом - 4750,53 грн; - комісія - 6,00 грн; - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1166,08 грн; - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 449,82 грн; - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів - 450,13 грн; - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 688,87 грн; - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 944,72 грн. Вказані суми заборгованості нараховані станом на 07 листопада 2019 року (а.с.19-20). Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Приписами ст.625 ЦК України, передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає не залежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання. Відповідно до п. 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Разом з тим, пеня нарахована відповідачу не в період дії карантину, а тому підлягає стягненню. У зв`язку з тим, що судом встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved