Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

01.09.2017 представник позивача звернувся до суду з указаним позовом та просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей на користь закладу до якого будуть влаштовані діти та передати їх для подальшого влаштування органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради. В обґрунтування позову представник позивача вказував, що [PERSON], яка зареєстрована на території Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, але на території сільської ради не проживає з 2014 року, має трьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батько яких, [PERSON] помер [INFO] З листа служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради позивачу стало відомо, що у зв'язку з ухиленням [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків, діти влаштовані до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. Вказував, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, ніде не працює, веде асоціальний спосіб життя, здоров'ям та життям дітей не цікавиться, кошти які виплачуються на дітей витрачає не за призначенням, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. З відповідачем проведено ряд бесід щодо необхідності виконання своїх батьківських обов'язків, але остання висновків не робить, контактів з дітьми не підтримує, їх долею не цікавиться, питання про повернення їй на виховання дітей не порушувала. У зв'язку з вище викладеним, представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] 18.04.2018 до суду не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила (а.с.107), що відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. У попередніх судових засіданнях, [PERSON] проти позовних вимог заперечувала, при цьому підтверджувала факт невиконання нею своїх батьківських обов'язків відносно дітей, пояснюючи це складними життєвими обставинами, зокрема смертю чоловіка, відсутністю роботи, та стверджувала, що стане на шлях виправлення, облаштує належні умови життя дітям та буде займатися їх виханням. Представник третьої особи служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області - Стрельцова А.В. (а.с.82), у ході судового засідання позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, оскільки задоволення позовних вимог відповідає інтересам дітей. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, до суду не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника (а.с.72). Надали висновок, згідно з яким позовні вимоги підтримали частково, зокрема вважали за необхідне позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей та стягнення з неї аліментів на утримання дітей (а.с.51-52). Однак, в частині вимог про передачу дітей для подальшого влаштування органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради заперечували, вказуючи, що подальшим влаштуванням дітей має займатися саме орган опіки та піклування Глеюватської сільської ради Криворізького району, оскільки саме на їх території зареєстровані відповідач та її діти. Представник третьої особи КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради - Заворотня Л.В. (а.с.60), у ході судового засідання позовні вимоги підтримала, стверджувала про те, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей та їх подальше влаштування відповідають інтересам дітей, оскільки [PERSON] не виявляє належної турботи, піклування про дітей, не займається вихованням дітей та не забезпечує їм належні умови розвитку. Представник третьої особи Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді правом на участь в судовому засіданні не скористався, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника (а.с.54, 67). Вислухавши пояснення представників позивача та третіх осіб, пояснення відповідача, свідка, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю дітей [PERSON], [INFO] (а.с.35-38), [PERSON], [INFO] (а.с.39-41), [PERSON], [INFO] (а.с.42-44). Батько дітей [PERSON] помер, що знайшло підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 150, 151 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 зазначено: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Як слідує з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. [PERSON] та її малолітні діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але за вказаною адресою не проживають з 2014 року, що підтверджується довідкою Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.5). Відповідно до характеристики [PERSON] складеної головою квартального комітету «Первомайський», остання разом з дітьми проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.102). З 05.09.2014 сім`я [PERSON] взята на облік Криворізьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, оскільки батько дітей помер у 2010 році, а мати має низький батьківський потенціал, безробітна, вживає спиртні напої, помешкання знаходиться в антисанітарному стані (а.с.56). З 07.04.2017 малолітні діти [PERSON] знаходяться в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов'язків, що підтвердила в судовому засіданні представник центру. Причиною поміщення дітей до центру стала протиправна поведінка [PERSON], яка 07.04.2017 з'явилася до Криворізької загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів № 4, де перебували на навчанні діти, в стані алкогольного сп'яніння та вела себе неадекватно, покинула школу залишивши дітей у закладі, що підтверджується актом членів шкільної комісії від 07.04.2017 (а.с.8), клопотанням школи-інтернату до Тернівської служби у справах дітей (а.с.7). З [PERSON] проведено ряд профілактичних бесід, з метою недопустимості вживання спиртних напоїв, обов'язкового працевлаштування, приведення житла в придатний для проживання дітей стан, а також з метою зміни ставлення до виховання дітей, що підтверджується повідомленням служби у справах дітей Тернівської районної у місті Кривому Розі ради та поясненнями відповідача (а.с.9,16), інформацією Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (а.с.11,56). Однак, [PERSON] висновків не зробила, не вживає заходів для зміни на краще ситуації в сім`ї, на роботу не влаштувалася, помешкання не привела до належного стану (а.с.11). Виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривому Розі ради, згідно з їх висновку, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], з підстави її ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків (а.с.51-52). Як слідує з висновків з протоколу засідання Криворізької міської психолого-медико-педагогічної консультації, [PERSON] та [PERSON] мають знижений обсяг загальних знань та шкільних навичок, затриманий психічний розвиток з недорозвитком пізнавальних процесів, незрілістю емоційно-вольової сфери, з нестійкою працездатністю, потребують стимуляції, навченість знижена. [PERSON], [INFO] має затриманий психічний розвиток з недорозвитком пізнавальних процесів, незрілістю емоційно-вольової сфери, навчуваність знижена, загальне недорозвинене мовлення ІІІ рівня (а.с.13-15). Згідно з акту обстеження умов проживання відповідача від 04.04.2018 за адресою місця проживання [PERSON]: вул. [ADDRESS] санітарний стан будинку незадовільний, в будинку брудно, опалення пічне, відсутня фронтальна плита пічки, в житлі неприємний запах тютюну, на кухонному столі брудно, оскільки наявні залишки їжі. В будинку відсутні продукти харчування, у дитячій кімнаті, що розміщена на другому поверсі будинку наявні три спальні місця та письмовий стіл, але в кімнаті брудно (а.с.111). Як зазначено в акті обстеження, з [PERSON] проживає її співмешканець [PERSON] Відповідно до інформації КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Криворізької міської ради», [PERSON] відвідує дітей у закладі, але лише в супроводі бабусі [PERSON] (а.с.84-а), при цьому поводиться відсторонено, успіхами, здоров'ям та подальшою долею дітей не цікавиться. 05.04.2018 в день народження [PERSON] відповідач дитину не відвідала та не привітала (а.с.109). Допитана в якості свідка [PERSON], в ході судового засідання пояснювала, що позбавлення [PERSON], яка є її невісткою, батьківських прав відповідатиме інтересам дітей, оскільки [PERSON] відновила стосунки з співмешканцем [PERSON], якого діти бояться, сама відповідач не виявляє турботу про дітей, не займається їх вихованням та належних умов для життя і здоров'я не створює. Підтвердила, що [PERSON] цікавилася долею дітей, лише після її нагадувань та спонукань до цього. Всі вище вказані факти, в своїй сукупності, свідчать про ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню та розвитку дітей . Її твердження суду про виправлення свого ставлення до виховання дітей, не доведені перед судом, а акт огляду житла відповідача від 04.04.2018, навпаки свідчить про невжиття [PERSON] жодних заходів для поліпшення умов життєдіяльності дітей, створення належних умов для їх розвитку та виховання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати може бути позбавлена батьківських прав, у разі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 (далі - Постанова) роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач по справі [PERSON], будучи повнолітньою, дієздатною особою, будучи попередженою компетентними органами про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, ухилилася від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до доньок - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], оскільки не створила належні умови для життя, здоров'я та розвитку дітей, змусивши їх зростати в умовах антисанітарії, без належного догляду та піклування, не займалася їх вихованням і розвитком, тому суд вважає за необхідне, виходячи з інтересів кожного із дітей окремо, позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON], малолітніх [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 167 СК України, якщо дитина проживала з тим із батьків, хто позбавлений батьківських прав, суд вирішує питання про можливість їхнього подальшого проживання в одному житловому приміщенні. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Зважаючи на обставини справи, а саме вік дітей, ставлення [PERSON] до їх виховання, проживання з нею співмешканця, з яким діти не підтримують нормальних стосунків, той факт, що батько дітей помер, а бабуся [PERSON] у ході судового засідання вказувала про неготовність прийняти дітей до себе, суд вважає таким, що суперечить інтересам дітей, а тому неможливим, продовження їх подальшого проживання з матір'ю, та беручи до уваги заперечення Тернівської районної у місті Кривому Розі ради (а.с.51), вважає за необхідне передати їх органу опіки та піклування виконавчого комітету Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, як органу опіки та піклування за місцем походження (реєстрації) дітей, що відповідає вимогам п. 35 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМ України № 866 від 24.09.2008 зі змінами. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, та інші обставини, які мають істотне значення. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч. 2, 3 ст. 166 СК України). У зв'язку з цим, беручи до уваги, що відповідач є повнолітньою, фізично здоровою людиною, здатною працювати та виконувати обов'язок щодо матеріального забезпечувати своїх дітей, доказів протилежного відповідач суду не надала, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з моменту звернення до суду, тобто з 01.09.2017 до досягнення дітьми повноліття, на користь майбутнього опікуна або державної установи, до якої будуть влаштовані діти. Згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved