Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

01 вересня 2020 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що на праві спільної сумісної приватної власності від 11.03.2008 року вони володіють житловою квартирою за адресою: [ADDRESS] . В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] .. Донька позивача [PERSON] разом зі своїм сином відповідачем [PERSON] з листопада 2014 року виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації і за вказаною адресою у квартирі не проживають, свої особисті речі вивезли, вони не є співвласниками вказаної квартири. 01 вересня 2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 02 вересня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження, надано відповідачам 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження на 29 вересня 2020 року. 29 вересня 2020 року підготовче засідання відкладено на 13 жовтня 2020 року. Позивачі у підготовче судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, в якій просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідачі у підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Ухвалою суду від 13 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27 жовтня 2020 року. Відзив на позовну заяву відповідачами не надано. Позивачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, в якій просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися без повідомлення причин, відзив не подавали. Згідно ст. 281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Відповідно свідоцтва про одруження [NUMBER] , виданого виконкомом Родинської міської ради м.Красноармійська Донецької області [PERSON] 11 червня 2011 року зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с.10). Відповідно довідки від 27.08.2020 року, виданою Родинською міською радою [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно акту № 78 від 27.08.2020 року, складеного ПП «Керуюча компанія «Стандарт» [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , в дійсності не проживає з 2014 року, на даний час проживає в м.Комсомольськ-на-Амурі, РФ (а.с.12). Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини щодо права власника на користування своєю власністю та захист цього права шляхом усунення перешкод у користуванні власністю з одного боку та права члена сім`ї на користування житлом з іншого. Вказані правовідносини регулюються главами 29 та 32 Цивільного кодексу України. Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Водночас ч. 1 ст. 405 ЦК України визначає право члена сім`ї власника, який проживає з ним, на користування цим житлом відповідно до закону, однак таке право не є абсолютним і згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України воно втрачається у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що така домовленість відсутня між сторонами, як відсутні і інші правові підстави для користування власністю позивача з боку відповідача (договір, сервітут тощо). Доказів поважності причин відсутності [PERSON] , [PERSON] позивачами не надано і при розгляді справи судом не встановлено. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що факт відсутності [PERSON] у належній позивачам квартирі понад один рік підтверджено належними доказами, і відповідно в наявності підстави для втрати ним права користування вказаною квартирою, як членом сім`ї. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстраційного обліку здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням. Таким чином позивач обрав належний засіб свого цивільного права в розумінні ст. 16 ЦК України, тому його вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved