Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що [INFO] року померла двоюрідна сестра позивачки [PERSON], [INFO], яка була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина: на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. яка належала їй на праві власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2013 року, посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області та зареєстрованим в реєстрі за №2- 1540; на гараж, розташований за адресою: [ADDRESS], який належав їй на праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2013 року, посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області та зареєстрованим в реєстрі за №2- 1545; на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала їй на праві власності згідно свідоцтва про право власності на житло, видане 04.07.2008 року Виконкомом Вишневої міської ради. Спадщину після смерті сестри позивачка прийняла шляхом подання письмової заяви від 11.10.2017 року до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області. Позивачка є спадкоємцем третьої черги за законом після смерті [PERSON]. [INFO] року помер син [PERSON] - [PERSON].Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS], яка належала йому на праві власності. Спадщину після смерті сина двоюрідної сестри позивачки [PERSON] прийняла шляхом подання письмової заяви від 11.10.2017 року до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області.07 лютого 2018 року позивачка, як спадкоємець за законом третьої черги відповідно до ст. 1263 та ч.4 ст. 1266 ЦК України, звернулась до Вишневої міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Однак, позивачці відмовлено у видачі даного свідоцтва, оскільки у спадковій справі відсутні документи щодо підтвердження родинних стосунків між позивачкою [PERSON] та [PERSON]. У постанові державного нотаріуса додатково зазначено, що [PERSON] був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] 08 вересня 2014 року за реєстровим №3175, за яким все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, вона заповіла її сину [PERSON], [INFO]. Тому спадкоємцем після її смерті, як за законом так і за заповітом, був син [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року. В даній постанові також зазначено, що до спадкової справи заведеної після смерті [PERSON], 24.11.2017 року за №736, була подана заява про прийняття спадщини громадянином Республіки Німеччини [PERSON], [INFO]. З документів, копії яких знаходяться в цій спадковій справі, з'ясовано, що він є сином померлого [INFO] року [PERSON], [INFO], та онуком [PERSON]. Як стало відомо позивачці, [PERSON] також подав заяву до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини після смерті [PERSON], якого він вважає своїм батьком. В провадженні Києво- Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа №369/6482/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського РУЮ у Київській області, про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини. За життя [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, і заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду від 30.09.2015 року позов був задоволений. Виключено відомості про те, що [PERSON] є батьком [PERSON] (нині [PERSON]) з актового запису №00009869180 Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 25 лютого 2010 року. Зобов'язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області виключити відомості про те, що [PERSON] є батьком [PERSON] з актового запису №00009869180 Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 25 лютого 2010 року. Визнано недійсним свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 16.03.1992 року. Згідно Ухвали Києво-Святошинського районного суду від 20.10.2017 року (суддя Волчко А.Я.) заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення від 30.09.2015 року у цивільній справі №369/6482/15-ц задоволено та дане заочне рішення скасовано і справу призначено до судового розгляду. 31.01.2018 року позивачкою подана заява до Києво-Святошинського районного суду про залучення її до участі у справі №369/6482/15-ц як правонаступника позивача [PERSON], який помер [INFO] року. Позивачка як спадкоємець після смерті [PERSON], має намір підтримати в Києво-Святошинському районному суді його позовну заяву про виключення його імені як батька з актового запису про народження [PERSON] (нині [PERSON]). Однак, для цього їй необхідно встановити родинні відносини з матір'ю [PERSON] - [PERSON]. Крім того, докази даних родинних відносин позивачці необхідно надати до Вишневої міської державної нотаріальної контори для долучення до спадкових справ після смерті [PERSON] та [PERSON]. На підставі вищевикладеного, позивач [PERSON] просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER], є двоюрідною сестрою [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], яка зареєстрована та проживала в [ADDRESS], та померла [INFO] року. В судовому засіданні позивач [PERSON] і представники позивача позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату. час, місце судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно вимог статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Як встановлено матеріалами справи, [INFO] року померла [PERSON], [INFO], яка була зареєстрована та проживала в [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 15 серпня 2017 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Позивачка звернулась із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після її смерті, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю доказів підтвердження родинних стосунків між позивачкою та спадкодавцем, що підтверджується копією постанови державного нотаріуса Вишневої міської державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.02.2018 року № 103/02-31. Відповідно до вимог статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно вимог статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (стаття 1220 ЦК України). Відповідно до вимог статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог статті 1265 Цивільного кодексу України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 липня 1981 року і відновленим записом, [PERSON], народилась [INFO] року в м. Тетіїв Тетїївського району Київської області, її батьком записаний [PERSON], а матір'ю [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] в м. Києві в Палаці одруження 28.11.1963 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] і після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.06.1951 року [PERSON], (дошлюбне прізвище - [PERSON]), народилась [INFO] року в с. Слобода Тетіївського району Київської області і батьком позивачки є [PERSON], а матір'ю [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] в м.Тетіїв р/в зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] та [PERSON], і після реєстрації шлюбу їй змінено прізвище на [PERSON]. Батько позивачки [PERSON], [INFO], та померлої [PERSON] - [PERSON] [INFO], були рідними братом і сестрою. Згідно посвідки про народження за [NUMBER], виданої Черепинським сіль ЗАГСом Тетіївського району Київської області, [PERSON], тобто рідна сестра батька позивачки [PERSON], народилася [INFO] року батьком вказано-[PERSON], а матір'ю-[PERSON]. [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON], [INFO], змінила своє прізвище на прізвище чоловіка [PERSON]. Однак, згідно листа Державного архіву Київської області Київської обласної державної адміністрації від 22.12.2017 року № 01-43/2093 на ім'я позивачки у документах архівного фонду "Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області" актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] не виявлено. Також повідомлено, що книга реєстрації актових записів про шлюб по селу Черепин Тетіївського району Київської області за 1937 рік на зберігання до Державного архіву Київської області надійшла частково, а книги за 1938, 1939 роки не передавалися. В позивачки є копія посвідки про шлюб № 16, видана Тетіївським районним бюро ЗАГС Тетіївського району Київської області, про те, що [PERSON] та [PERSON] вступили в шлюб 17.05.1938 року і її прізвище після укладення шлюбу стало [PERSON]. Дана копія посвідки про шлюб №16 засвідчена підписом голови Плоханівської сільської ради Тетіївського району Київської області, та скріплена круглою печаткою цієї сільської ради. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 08.06.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції Київської області. Підтвердженням того, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали в будинку її батьків [PERSON] та [PERSON] (тобто як чоловік та дружина), є витяг з погосподарської книги Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області за 1944-46 роки членів колгоспу "ім. Петровського", згідно якого членами колгоспного двору записані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Що стосується розбіжностей в прізвищі та імені [PERSON] і [PERSON], то згідно Довідки, виданої сільським головою с.Черепин Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області від 23.11.2017 року за №786, [PERSON], [INFO], та [PERSON] являється однією і тією ж особою. Крім того, згідно витягу з погосподарської книги Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області за 1958-60 роки, допущені помилки в прізвищах та імені виправлені, і головою двору вже вірно вказаний [PERSON], [INFO], а членом двору-його жінка [PERSON], [INFO], тобто їхні з померлою [PERSON] рідні дід і бабка. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 22.11.2017 року дідом позивачки є [PERSON], а бабою- [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 21.03.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тетіївського районного управління юстиції Київської області, батько позивачки [PERSON] помер [INFO] року. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] доводилась двоюрідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] року. Як встановлено судом, [INFO] року помер син [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.08.2017 року. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала йому на праві власності, згідно свідоцтва про власності на житло, видане 04.07.2008 року Виконкомом Вишневої міської ради. Позивач [PERSON] подала заяву 11 жовтня 2017 року про прийняття спадщини після смерті сина двоюрідної сестри позивачки до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області. 07 лютого 2018 року позивачка звернулась до Вишневої міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Однак, їй відмовлено у видачі даного свідоцтва, оскільки у спадковій справі відсутні документи щодо підтвердження родинних стосунків між позивачкою [PERSON] та [PERSON]. У постанові державного нотаріуса додатково зазначено, що [PERSON] був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] 08 вересня 2014 року за реєстровим № 3175, за яким все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, вона заповіла її сину [PERSON], [INFO]. Тому спадкоємцем після її смерті як за законом так і за заповітом, є син [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року. В даній постанові також зазначено, що до спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], 24.11.2017 року за №736, була подана заява про прийняття спадщини громадянином Республіки Німеччини [PERSON] [INFO], який є сином [PERSON]. [INFO], та онуком [PERSON], що підтверджується копією заяви про прийняття спадщини від 24.11.2017, поданої до Вишневої міської державної нотаріальної контори громадянином Німеччини [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб та формування і ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Вишневої міської ради від 14.05.2018 р. №3311 за адресою: [ADDRESS], гр. [PERSON], [INFO] зареєстрований з 22.08.1997 року по теперешній час. [PERSON] змінив прізвище на [PERSON]. Зміна прізвища з [PERSON] на [PERSON] підтверджується витягом з Реєстру актових записів про народження Федеративної Республіки Німеччини від 04.09.2017р.. В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа №369/6482/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського РУЮ у Київській області, про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини. Тобто, за життя [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, і заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду від 30.09.2015 року позов задоволено. Виключено відомості про те, що [PERSON] є батьком [PERSON] (нині [PERSON]) з актового запису №00009869180 Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 25 лютого 2010 року. Зобов'язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області виключити відомості про те, що [PERSON] є батьком [PERSON] з актового запису №00009869180 Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 25 лютого 2010 року. Визнано недійсним свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 16.03.1992 року. Згідно Ухвали Києво-Святошинського районного суду від 20.10.2017 року (суддя Волчко А.Я.) заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення від 30.09.2015 року у цивільній справі №369/6482/15-ц задоволено та дане заочне рішення скасовано і справу призначено до судового розгляду.Станом на дату розгляду даної справи справа перебуває у провадженні судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., а позивачкою є [PERSON]. Суд зазначає, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов'язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. У ч.ч. 1, 2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Таким чином, оскільки позивач [PERSON] на виконання процесуального обов'язку надала належні і неспростовні докази на підтвердження своїх вимог, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та неспростовані стороною відповідача, суд ухвалює рішення про задоволення позову за їх доведеністю та встановлює факто родинних відносин, що [PERSON], [INFO], доводилась двоюрідною сестрою [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved