Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "АКЦЕНТ-БАНК", (надалі - Банк), звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне. 21.03.2011 року між Банком та [PERSON] укладено договір №ABHACC9FO60062 (надалі - Договір), за яким він отримав кредит у розмірі 12000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання Банк виконав повністю. Відповідач же, порушив умови Договору і, станом на 18.05.2015 року, має заборгованість перед Банком на загальну суму 201349,87 гривень. Від цієї суми віднімається сума, у розмірі 62688,84 грн., яка була задоволена рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 28.08. 2013 року. Різниця - 138661,03 грн., а також штрафи 50,000 грн. та 6933,05 грн. Отже заборгованість становить 146094,08 грн., яку і просять стягнути на їх користь із відповідача разом із понесеними судовими витратами - 1460,94 грн. Сторони про дату, час та місце судових засідань повідомлялися своєчасно судовими повістками про виклик. Представник позивача надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі позовні вимоги підтримує. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності представника позивача, задовольняючи його відповідне клопотання. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таке клопотання було заявлене 16.07. 2015 року та 06.08. 2015 року. Отже відсутні підстави для зобов'язання представника позивача з'явитися для участі у судовому засіданні. Згідно інформації Відділу АДР ГУ ДМС України в Харківській області [PERSON] зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться (а.с.28). Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач викликався в суд через оголошення у газеті "Слобідський Край" №78-79 від 04.07.2015 року. Крім того [PERSON] викликався у судові засідання судовими повістками про виклик які направлялися за адресою, вказаною в позовній заяві. Із рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається, що судові повістку про виклик до суду він отримував. Так повістку на 15.00 год. 16.07. 2015 року з копією позовної заяви з додатками та ухвали суду про відкриття провадження [PERSON] отримав 30.06.2015 року. 10.07. 2015 року ним була подана до суду письмова заява про відкладення судового засідання на іншу дату у зв'язку із тим що по сімейних обставинах в цей час він буде перебувати на території Російської Федерації(а.с.36,37). Повістку на 13.00 год. 06.08. 2015 року він отримав 20.07. 2015 року. Тобто судові повістки та інші документи, надіслані судом, отримані відповідачем особисто і завчасно. Відповідно до ст.74 ЦПК України, суд вважає судові повістки відповідачу врученими належним чином. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково. Не визнає позов тільки в частині розміру сум заборгованості по кредиту. Пояснив, що договір від 21.03. 2011 року між ним і Банком дійсно укладався. Він отримав 12000 кредиту. В той час був підприємцем. 4000 грн. кредиту погасив. Потім виникли несприятливі умови для підприємництва і він втратив можливість погашати кредит. За попереднім рішенням суду з нього, по цьому Договору, уже стягується 62688,84 грн. Борг він не погашає. Сплатив тільки судові витрати. Пропонував Банку що буде сплачувати кредит в розмірі 100 гривень щомісячно але Банк з такими умовами не погодився. Він в свою чергу не погодився із умовами реструктуризації кредиту, запропонованими Банком. Заперечуючи розмір сум які має намір стягнути з нього Банк по кредиту, посилається на те, що таких умов немає в жодному банку. Заслухавши пояснення відповідача, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи із наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що доказуванню не підлягають обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом установлено, що Банк є публічним акціонерним товариством, юридичною особою та має банківську ліцензію на надання банківських послуг (а.с.17-23). 21.03.2011 року між Банком та [PERSON] укладено договір № ABHACC9FO60062 (надалі - Договір), за яким він отримав кредит у розмірі 12 000,00 гривень на умовах, як викладено вище. Строк кредиту - 36 місяця з 20.03.2014 року по 20.03.2014 року включно. Договір складається з заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (а.с.8-15). У судовому засіданні відповідач укладення кредитного Договору та отримання ним 12000 гривень кредиту визнав. Договір відповідає вимогам ст.ст. 626-628, 1054,1055 ЦК України і відповідно до ст.629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами. Свої зобов'язання згідно Договору Банк виконав і це відповідач визнав. В порушення умов Договору відповідач, станом на 18.05.2015 року має загальну заборгованість перед Банком у розмірі 201349,87 гривень, яка складається із наступного: - заборгованість за кредитом - 10003,12 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом - 15,97 грн., - заборгованість по комісії за користування кредитом - 7197,77 грн., - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 184133,01 грн., Від цієї суми Банк віднімає суму у розмірі 62688,84 грн., яка була задоволена рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 28.08.2013 року по цивільній справі №612/519/13-ц(а.с.4). Відповідач пояснив, що за цим судовим рішенням суми які підлягають стягненню з нього він, крім судових витрат, не сплатив. З рішення вбачається, що позов він визнав повністю. Різниця становить 138661,03, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: -штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., -штраф (процентна складова) - 6933,05 грн. Отже заборгованість становить 146094,08 гривень. Розмір заборгованості підтверджується належним розрахунком (а.с.6-7). Цей розрахунок відповідачем не спростовано. Заперечуючи проти сум, які підлягають з нього стягненню за цим позовом, відповідач послався лише на те, що таких умов немає в жодному іншому Банку. Судом пропонувалося відповідачу надати докази на підтвердження своїх заперечень, але таких не було надано. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.5.1 Умов надання споживчого кредиту - при порушені позичальником будь-якого із зобов'язань даних Умов,Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 1,25% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту - при порушені позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сукупність наведених доказів та їх належна оцінка і дають суду підстави для повного задоволення заявлених позивачем вимог. На підставі ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору - 1460,94 грн. (а.с.1). Витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача стягненню не підлягають, оскільки як із пояснень у судовому засіданні відповідача так і при вивченні його паспорту встановлено, що з 21.09. 2009 року він зареєстрований [ADDRESS]. Як зазначено вище за цією адресою він отримував і судові повістки. Отже повідомлення підрозділу ГУ ДМС України в Харківській області проте, що [PERSON] за цією адресою та іншою адресою не зареєстрований, не відповідає дійсності. За наявності достовірної інформації про реєстрацію відповідача не було б потреби викликати його в суд через оголошення в пресі. На підставі ст.ст. 526, 626,627,629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10,11,88, 209,212,214-215, ЦПК України, суд,-

Outcome: approved