Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

У вересні 2018 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь-С» суму заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 16 816, 66 грн. та судовий збір по справі у розмірі 1762,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач являється власником квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS]. Він отримує від позивача житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території на підставі Договорів № СР/3/309 від 10.04.2017 р. та № ЄЧ/34/308 від 13.05.2017 р., однак у зв'язку із невиконанням своїх зобов'язань щодо належної оплати отриманих послуг у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за надані послуги на загальну суму 16 816,66 грн., з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми. Суд, на підставі п. 1 ч. 6 ст. 19, ст. 274, ст. 279 ЦПК України, розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS], що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 18, 22). 10.04.2017 р. між ТОВ "Промінь-С" та [PERSON] укладено договір № СР/3/309 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової територій (а. с. 15 - 17). 13.05.2017 року між ТОВ "Промінь-С" та [PERSON] укладено договір № ЄЧ/34/308 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової територій (а. с. 19 - 21). Предметом вказаних договорів є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку [ADDRESS] та будинку [ADDRESS] відповідно, а споживачем - своєчасна оплата цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених цими Договорами. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб'єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. На підставі даного спору зобов'язання відповідача оплатити послуги з утримання будинку та прибудинкової території урегульовано договірним зобов'язанням на підставі узгоджених договором дій постачальника і споживача послуг. Відповідно до положення статті 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, згідно наданих розрахунків у відповідача виникла заборгованість по сплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території на загальну суму 16 816,66 грн., яка складається із наступного: - [ADDRESS] за період з 01.04.2017 р. по 31.07.2018 р. 10 775,89 грн. заборгованість по сплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території; 564,70 грн. нарахований індекс інфляції за весь час прострочення; 1 181,35 грн. 3% річних від простроченої суми заборгованості; - [ADDRESS] за період з 01.11.2017 р. по 31.07.2018 р. 4 072,48 грн.заборгованість по сплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території; 71,33 грн. нарахований індекс інфляції за весь час прострочення; 150,91 грн. 3% річних від простроченої суми заборгованості. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг є обґрунтованим та таким, що підлягаєють до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. У порядку ст. 141 ЦПК України, ураховуючи задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 1762,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved