Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

01.10.2018 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Болградської міської ради Одеської області, [PERSON], [PERSON], Станєвої В.Б., [PERSON], та уточнивши свої позовні вимоги просять виділити їм у власність 46/100 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], а саме: - у власність [PERSON] виділити в натурі в будинку під літ. «Б», на плані земельної ділянки по технічному паспорту, приміщення: №1 - 13,6 кв.м., №2 - 4,4 кв.м., №3 - 17,2 кв.м., №4 - 19,2 кв.м., загальною площею 54,4 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м., допоміжною площею 18 кв.м.; 1/2 частину погрібу літ. «С», сарай літ.«К», сарай літ.«І», 1/5 частина дворових споруд №1,2; - у власність [PERSON] і [PERSON] виділити в натурі - житловий будинок літ. «Л» загальною площею 147,40 кв.м., житловою площею - 101,3 кв.м. за адресою [ADDRESS]; 1/2 частина гаража літ. «В», навіс літ. «Т»; 1/5 частину вбиральної літ. «Д»; 1/5 частину дворових споруд № 1,2. Позивачі посилаються на те, що вони є власниками 66/200 часток вищезазначеного житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності №707, виданого Болградською міською радою 3 жовтня 2004 року та згідно свідоцтва про право на спадщину від 6 жовтня 2004 року, а саме [PERSON] є власником 26/200 частин, [PERSON] - 20/200 частин та [PERSON] - 20/200 частин. Іншими співвласниками цього будинку є відповідачі по справі. За даними Болградського БТІ, а також за даними Болградської реєстраційної служби позивачам та відповідачами належать долі в загальному житловому будинку без будь-якого визначення їх в натурі. Таким чином, той факт, що вони користуються відокремленими приміщеннями свідчить лише про те, що між позивачами та всіма співвласниками давно склався певний порядок користування, а також про те, що всім власникам часток раніше належали відокремлені квартири, а не частки будинку. 28 березня 2017 року вони з відповідачами уклали договір про встановлення порядку володіння та користування нерухомим майном, але в договорі були вказані тільки приміщення, якими буде користуватися Станєва В.Б. На даний час позивачам необхідно отримати окрему поштову і юридичну адресу, а це неможливо без документа, яким би визначались конкретні приміщення, які закріплені за належними їм частками, тому вони вимушені звернутися до суду з даним позовом про виділення в натурі їх часток в житловому будинку. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача Болградської міської ради Одеської області Арнаутов М.І., який діє на підставі довіреності (а.с.48) до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.47). Відповідачі [PERSON], [PERSON], Станєва В.Б., [PERSON] до суду не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, уточнені позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається зі змісту ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники мають рівні права. Судовим розглядом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності №707 від 03.10.2004 року, виданого Болградською міською радою Одеської області на підставі рішення виконавчого комітету №366 від 23.09.2004 року об'єкт, який складається з житлового будинку загальною площею 147,40 кв.м., житловою площею 101,3 кв.м., 1/2 частини погрібу літ. «б-4», 1/2 частини сараю літ. «В», сараїв літ. «К», «І», «Е», «Ж», 1/5 частини вбиральні літ. «Д», 1/6 частини дворових споруд, що складає 33/100 частин домоволодіння, розташованого в [ADDRESS], належать: [PERSON] - 26/200 частин, [PERSON] - 26/200 частин, [PERSON] - 7/200 частин та [PERSON] 7/200 частин (а.с.23). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.10.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Станєвою В.Б., зареєстрованого в реєстрі № 5443, спадкоємцями після смерті [PERSON], в рівних частках по 1/2 частині кожному, є його син [PERSON] та його дочка [PERSON], а саме спадкове майно складається з 26/200 частин житлового домоволодіння житловою площею 60,3 кв.м., а саме з житлового будинку літ. «Б» - 9,7 кв.м., 1/2 частина житлового будинку літ. «Л», житловою площею 50,6 кв.м., 1/2 частина сараїв літ. «К», «І», «Е», «Ж», 1/4 частина підвалу (а.с.25). Окрім цього між спадкоємцями було складено угоду про розподіл спадкового майна від 06.10.2004 року, з якої вбачається, що [PERSON] надходить з житлового будинку літ. «Б» - 9,7 кв.м., 1/2 частина сараїв літ. «К», «І», «Е», «Ж», 1/4 частина підвалу; [PERSON] надходить право на 1/2 частину з житлового будинку літ. «Л», житловою площею 50,6 кв.м. Угоду посвідчено державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Станєвою В.Б., зареєстровану в реєстрі № 5446 (а.с.24). Тобто позивачам [PERSON] та [PERSON] належить кожному по 20/200 частин вищезазначеного житлового будинку (26/400 + 7/200 = 20/200). 28.03.2017 року між Станєвою В.Б. та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] був складений договір про встановлення порядку володіння та користування нерухомим майном, який зареєстрований в реєстрі за №382, посвідчений приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтаревим В.В. (а.с.12-13). За умовами цього договору сторони, встановили порядок володіння та користування нерухомим майном, який належить їм на праві спільної часткової власності, нерухоме майно розташовано за адресою: [ADDRESS]. Житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами має наступні характеристики: загальна площа 486.5 кв.м., житлова площа 301.1 кв.м., під літерами «А» житловий будинок загальною площею 179.3 кв.м., «Б» житловий будинок загальною площею 159.8 кв.м., «Л» житловий будинок загальною площею 147.4 кв.м., «В», «Г», «Е», «Ж», «І», «К» сарай, «Д» вбиральня, «З» навіс, за номером 1-5 дворові споруди. З яких 18/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами належать Станєвій В.Б. на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтаревим В.В. від 17.11.2016 року за реєстром №1693, реєстраційний номер 464696751214, згідно з довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Розділом 2 цього договору визначено порядок користування майном, а саме: 2.1.У володіння та користування Станєвої В.Б., переходить загальної площі 85.0 кв.м., житлової площі 48.0 кв.м., а саме: з житлового будинку під літ. «А» приміщення за №1 8.3 кв.м., №2 17.8 кв.м. №3 17.5 кв.м., №4 12.7 кв.м., №5 8.4 кв.м., №6 7.4 кв.м., №7 4.5 кв.м., №8 8.4 кв.м.; підвал «М»; навіс О, П, 1/6 частка дворових споруд за №1-5. Решта житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами, тобто майно, що не зазначено у п.2.1 цього договору, залишається у користуванні усіх інших співвласників житлового будинку (а.с.12-13). Також судом встановлено, що рішенням Болградського районного суду Одеської області від 07.11.2018 року, справа № 497/1359/18, Станєвій В.Б. було виділено в натурі в окремий об'єкт нерухомості 18/100 частин вищезазначеного житлового будинку. Відповідно до довідки № 356 від 19.12.2018 року, виданої КП «Болградське бюро технічної інвентаризації» після виділу Станєвої В.Б. об'єкту нерухомості в окрему поштову адресу, частки власників домоволодіння за адресою: [ADDRESS] розподілилися наступним чином: [PERSON] - 8/100 частин, [PERSON] - 7/100 частин, [PERSON] - 21/100 частин, [PERSON], [PERSON], [PERSON] - 46/100 частин, [PERSON] - 18/100 частин. Окрім цього змінилися частки позивачів по справі, а саме: - [PERSON] належить 16/100 частин (частина житлового будинку літ. «Б», квартира №3, прим. № 1-13,6 кв.м. №2 - 4,4 кв.м.; №3 - 17,2 кв.м., №4 - 19,2 кв.м., загальною площею - 54,4 кв.м., 1/2 частина погрібу літ. «С», сараї літ. «К», «І», 1/5 частина дворових споруд №1;2); - [PERSON], [PERSON] - 30/100 частин ( житловий будинок літ. «Л», прим. №1 - 11,1 кв.м.; №2 - 7,1 кв.м., №3 - 0,8 кв.м.; №4 - 4,9; №5 - 12,7 кв.м.; №6 - 17,3 кв.м.; №7 - 19,2 кв.м.; №8 - 11,0 кв.м.; №9 - 12,2 кв.м.; №10- 5,6 кв.м.; №11 - 13,0 кв.м.; № 12 - 18,4 кв.м.; №13- 14,1 кв.м.; загальна площа - 147,4 кв.м., житлова - 101,3 кв.м., 1/2 частина гаражу літ. «В», навіс літ. «Т», 1/5 частина вбиральні літ. «Д», 1/5 частина дворових споруд №1,2). Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Частиною 2 ст. 367 ЦК України визначено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно п.п.1.2, 2.1, 2.4 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 №55 поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на час прийняття рішення) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а ст. 16 ЦК України передбачено один із способів такого захисту - визнання права. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п.6, 7, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991 року (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту ст.115 ЦК це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст.119 ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Враховуючи те, що поділ житлового будинку з надвірними будівлями №121 по проспекту Соборний в м. Болград, Одеської області є можливим, а також те, що відповідачі позовні вимоги визнали, визнання позову не суперечить закону та не порушує інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] та провести поділ житлового будинку з надвірними будівлями №121, який розташований за адресою: по проспекту Соборний в м. Болграді Одеської області. На підставі викладеного, та

Outcome: approved