Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить визнати її такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності йому, його дружині [PERSON] та їх сину [PERSON] З 2007 року у вказані квартирі зареєстровано місце проживання [PERSON], яка є донькою його дружини [PERSON] від першого шлюбу. З 2010 року [PERSON] перестала проживати у квартирі, добровільно залишила квартиру й на даний час проживає з іншим чоловіком за іншою адресою. Вказує, що [PERSON] без поважних причин не проживає у спірній квартирі, однак не бажає в добровільному порядку знятись з реєстрації у цій квартирі, тому просить в судовому порядку визнати її такою, що втратила право користування квартирою. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з"явилась, причини неявки суду не повідомила. Третя особа - [PERSON] позов підтримала та просить його задоволити. Третя особа - [PERSON], який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з»явився, причини неявки суду не повідомив. Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 11 грудня 2014 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст.379, 380, 381 ЦК України об"єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба. Права власника жилого будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом об"єктивно встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. 20 березня 2007 року у вказаній квартирі було зареєстровано місце проживання [PERSON], яка є донькою співвласника квартири [PERSON] На початку 2010 року [PERSON] добровільно залишила квартиру, забрала свої речі й переїхала проживати в інше місце. З того часу і на даний момент [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає, квартирою не користується, участі в утриманні квартири не приймає. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про право власності на квартиру [ADDRESS] від 16 жовтня 2002 року; будинковою книгою на спірну квартиру, довідкою Старокостянтинівського РС УДМС України у Хмельницькій області №31/2772 від 09 жовтня 2014 року щодо реєстрації [PERSON] у спірній квартирі. Крім того, допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, показали, що з 2010 року [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає, квартиру не відвідує, оскільки проживає в іншому місці. Свідки також підтвердили, що позивач та його дружина [PERSON] не чинять перешкод [PERSON] у користуванні квартирою, а навпаки просили її повернутись та проживати разом із ними. Оцінивши усі надані докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] втратила право користування квартирою [ADDRESS], оскільки з 2010 року не проживає у квартирі без поважних на те причин. Оскільки позивач є інвалідом І групи й звільнений від сплати судового збору при подачі позову, тому на підставі ст.88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved