Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

01 лютого 2017 року позивач [PERSON], звернулась до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Посилалась на те, що 04 липня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 04.08.2016 року шлюб між нею та [PERSON] розірваний. Вони мають сина, [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Син проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає. Просила, стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на утримання сина, [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на утримання сина, [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття, заявила клопотання про розгляд справи у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність суду не надав. Враховуючи заяву позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Судом встановлено, що батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини ( а.с.2). Дитина проживає разом з позивачем, яка утримує і виховує сина. Позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи ( а.с.8). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тоді як відповідно до вимог ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати його до досягнення повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи наявні обставини, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved