Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача До Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 1.87 га., кадастровий номер 7121280400:02:002:0086, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Богачівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, яка належала [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що[INFO] в с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області у віці 78років помер [PERSON] , який фактично являється дідусем позивача. На підставі розпорядження Звенигородської райдержадміністрації від 02.08.2004 року № 189/2004-рп [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 1,87 га., однак у державному акті була допущена помилка в імені власника, а саме зазначено [PERSON] замість правильного [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадкоємців окрім позивача не має. Враховуючи, що [PERSON] фактично був дідусем позивача та вони проживали разом до дня його смерті більше п`яти років тому позивач є спадкоємцем останньої.З метою оформлення спадкового майна [PERSON] звернулася до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в зв`язку з тим, що нотаріусу не надано документів, які б підтверджували родинні стосунки [PERSON] та [PERSON] . Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2021 року справу передано для розгляду судді Сакун Д.І. Ухвалою від 12.01.2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання для розгляду справи по суті за правилами загального позовного провадження та витребувано у приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області належним чином засвідчену копію спадкової справи. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 22.03.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. Також замінено відповідача у справі Багачівську сільську раду Звенигородського району Черкаської області на Звенигородську міську раду Черкаської області. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Подали заяву про розгляд справи без їх участі. Від відповідача Звенигородської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача, при винесенні рішення поклалися на розсуд суду. У судове засідання 29.12.2020 року сторони не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи без їх участі. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, встановив наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [INFO] в с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області у віці 78 років помер [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 26 червня 1998 року зроблено за №91, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області 26 червня 1998 року. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 14.03.1971 року (а.с.12) Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.13-14) З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію шлюбу вбачається, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (а.с.15-16) від якого у сторін народилася дочка [PERSON] (а.с.17). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.18). Тобто померлий [PERSON] був фактично дідусем позивачки з яким її рідна бабуся перебувала в шлюбі. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на підставі розпорядження Звенигородської райдержадміністрації від 02.08.2004 року №189/2004-рп. [PERSON] належить земельна ділянка, площею 1,87га, яка розташована в межах Богачівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області (а.с.21) Згідно довідки виконавчого комітету Білозірської сільської ради [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS] . На час відкриття спадщини в господарстві разом з ним була зареєстрована та проживала онука [PERSON] . (а.с.24) Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 18.12.2020р.виданою приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтовим О.С. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що нотаріусу не надано документів, які б підтверджували родинні стосунки [PERSON] . та [PERSON] .. Крім того, не надано нотаріусу рішення суду, яким встановлено факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с.27). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Між сторонами виникли відносини, які регулюються ЦК України. Положеннями ст.1261-1264 ЦК України визначені черги спадкоємців за законом: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.Четверта черга спадкоємців за законом. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. За змістом статті 1258ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1264ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст.1259Цивільного Кодексу України встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У відповідності до нормативних положень ЦК України - статей 1216, 1218, 1222, 1268 право власності спадкодавця на нерухоме майно переходить до його спадкоємців, якими є позивач та відповідач. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Положеннями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім того, в українсько-російському та російсько-українському словнику імен «Власні імена людей», авторами якого є [PERSON] та [PERSON] зазначено, що [PERSON] і [PERSON], - тона ([PERSON] , [PERSON]) , рідше [PERSON] ([PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] (а.с.22). Таким чином, саме [PERSON] , відповідно до державного акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №171104 від 28 вересня 2004 року, власником земельної ділянки площею 1,87 га, кадастровий номер 7121280400:02:002:0086, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Богачівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб,і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачем права власності на вище вказане майно не порушує права та законні інтереси інших осіб. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим в позовній заяві не міститься клопотання позивача про стягнення судових витрат з відповідача. Відтак, судовий збір з не стягується. На підставі викладеного та ст. ст. 1216, 1218, 1221 ЦК України, ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,

Outcome: approved