Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

02.02.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. 30.03.2016 року відповідач звернувся із зустрічним позовом до [PERSON] про виключення запису про батька із актового запису про народження дитини [PERSON] 01.04.2016 року зустрічний позов об'єднано з первісним позовом. На підставі заяви позивача 27.07.2016 року судом позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] залишено без розгляду. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона перебуває з 06.10.2006 року у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають у неї на утриманні. Сімейні стосунки з відповідачем припинили в жовтні 2015 року. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходу. На зустрічний позов позивач подала заперечення, в яких зазначила, що з відповідачем познайомилася, коли доньці [PERSON] було вже 4 міс., відповідач знав, що він не являється біологічним батьком дитини, але у 2006 році за власним бажанням подав заяву про визнання свого батьківства відносно [PERSON], після чого були внесені зміни до актового запису та повторно видане свідоцтво про народження дитини. Просить відмовити у задоволенні зустрічного позову. В обґрунтування зустрічного позову відповідач [PERSON] зазначив, що з [PERSON] уклав шлюб 06.10.2006 року. З 2004 року він з позивачкою проживав у незареєстрованому шлюбі. [PERSON] [INFO] народила доньку [PERSON] і в зв»язку з тим , що вона завірила, що доньку родила від нього і він є її біологічним батьком, в силу ч. 2 ст. 122 СК України був записаний батьком дитини. Ніяких підозр у зраді дружини не було і [INFO] в них народився син [PERSON]. В кінці 2015 року між ними почалися сварки з приводу втрати ним роботи. Проаналізувавши факти, він вважає, що не є батьком [PERSON], [INFO], оскільки до укладення шлюбу відповідачка [PERSON] зустрічалася з іншими чоловіками, дитина зовсім на нього не схожа, відповідачка оманою сповістила його про те, що вона вагітна від нього, внаслідок чого він подав заяву про те, щоб його записали батьком дитини. Просить виключити з актового запису № 78 від 01.06.2005 року про народження [PERSON], [INFO], відомості про батька - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування позову пояснила, що вона відносно доньки [PERSON] являлася матір'ю-одиначкою. Коли доньці було 4 місяці, у вересні 2005 року вона познайомилася з відповідачем, з яким почала зустрічатися, а згодом вони почали проживати разом. Відносини між ними були добрі, відповідач добре ставився до доньки. Восени 2006 року вони вирішили зареєструвати шлюб. Відповідач хотів бути батьком [PERSON], тому вони подали спільну заяву про визнання батьківства відповідачем відносно [PERSON]. На час подання такої заяви відповідач знав, що [PERSON] не являється його донькою. 06.10.2006 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, у якому [INFO] народився син [PERSON]. Після припинення шлюбних відносин відповідач ухиляється від утримання дітей, не надає жодної допомоги, не бере участі у їх вихованні. Вона працює вихователем у дитсадку, іншого доходу не має, тому просить стягнути аліменти у розмірі 1/3 частки доходу відповідача. 27.07.2016 року на підставі клопотання позивача позов в частині стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] судом залишено без розгляду, в зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частки доходу відповідача. У судовому засіданні 27.07.2016 року позивач зустрічний позов визнала, просить його задовольнити, оскільки вона не бажає, щоб відповідач був батьком її доньки. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково, оскільки відповідач, проаналізувавши факти, прийшов до висновку, що він не являється біологічним батьком [PERSON], тому вважає, що аліменти слід стягувати тільки на сина [PERSON]. Крім того, відповідач в рахунок сплати аліментів переписав на позивача квартиру, що розташована в [ADDRESS], окрім того, позивач має у власності магазин, від якого отримує дохід, а відповідач доходу не має, тому просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 100 гр., оскільки більша сума буде непід'ємною для відповідача. Зустрічний позов просить задовольнити, оскільки відповідач не являється батьком [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] пояснив, що точно він не пам»ятає, коли познайомився з позивачкою - чи в 2004 році, чи в 2005 році. Потім вони почали проживати разом, але коли саме - також не пам'ятає. На час народження [PERSON] вони не проживали разом, про народження дитини він дізнався від позивачки, а можливо від інших осіб - точно не пам'ятає. Він не являється батьком дитини. Чи писав заяву про визнання батьківства відносно [PERSON], також не пам'ятає. Суд, заслухавши сторони та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка, дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Позивач працює в Апостолівському КДНЗ № 1 «Малятко» вихователем, фізичною особою-підприємцем не зареєстрована. Також судом встановлено, що відповідач здоровий, офіційно не працевлаштований, інших утриманців не має, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі зі всіх видів заробітку на утримання сина [PERSON] на користь позивачки. Визначаючи розмір, аліментів, які будуть стягуватися з відповідача, суд вважає за необхідне визнати аліменти в сумі 500 гр. щомісяця, яка підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», починаючи з дня звернення до суду, тобто з 02 лютого 2016 року, до повноліття дитини. Суд приходить до висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки в судовому засіданні не найшов підтвердження факт отримання відповідачем постійного доходу. Твердження представника відповідача, що відповідач хворіє, витрачає значні кошти на лікування, а також твердження про те, що відповідач в рахунок сплати аліментів оформив частину квартири на ім»я позивача, суд не бере до уваги, оскільки вказані твердження не підтверджені належними доказами. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 гр. 20 коп. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про батька із актового запису про народження дитини задоволенню не підлягає з наступних підстав. Чч.1 та 5 ст. 136 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. З копії актового запису № 78 від 01 червня 2005 року та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої вказано [PERSON] та [PERSON], при цьому відомості відносно батька вказані за заявою матері від 01.06.2005 року відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Зі вказаного актового запису та повного витягу з Державного реєстру також встановлено, що до актового запису внесені зміни до граф 1,3,11,12,13,14,15,16,17 на підставі заяви про визнання батьківства від 06.10.2006 року. Так, ім»я дитини змінено на «[PERSON]», у відомостях про батька зазначено, що батьком являється [PERSON], [INFO], громадянин України, що проживає в [ADDRESS], у розділі 17 «Підстава відомостей про батька» зазначено: «Заява про визнання батьківства від 06.10.2006 року». Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що дані про батька [PERSON] в актовому записі про народження дитини [PERSON], [INFO], внесені на підставі заяви [PERSON] про визнання свого батьківства відносно дитини. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] на момент подання заяви про визнання батьківства знав про те, що він не являється батьком [PERSON], тому підстав для задоволення зустрічного позову суд не вбачає. Твердження відповідача та його представника, що на час подання заяви відповідач не знав про те, що він не являється батьком дитини, суд не бере до уваги, оскільки відповідачем та його представником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини. Пояснення відповідача суд також не бере до уваги, оскільки відповідач надав суду суперечливі пояснення, на питання суду не міг надати відповідь, тому суд не довіряє поясненням відповідача. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України суд не приймає визнання позову [PERSON], оскільки визнання позову суперечить закону та порушує інтереси малолітньої [PERSON]

Outcome: partial