Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У червні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" про визнання договору недійсним та зобов'язання вчинити певні дії посилаючись на те, що 15.04.2013 р. на підставі Акту від 15.04.2013 р. будинок по [ADDRESS], який належить їй на праві власності, було відключено працівниками відповідача від газопостачання через існування заборгованості перед відповідачем. Вказані дії відповідача вважає неправомірними та незаконними, на підставі того, що її вина у несплаті послуг за газопостачання відсутня, так як відповідачем, при нарахуванні боргу, не було враховано, що вона є пенсіонеркою і отримує мінімальну пенсію; що в її помешканні зареєстрований син, який не проживає у вказаному будинку, і невістка, яка не отримує доходів. Крім того, після відключення 23.02.2011 р. її будинку від газопостачання, вона змушена була укласти договір з відповідачем №? 11513/6748 від 18.03.2011 р. про погашення заборгованості за послуги з газопостачання, який з підстав ст.233 ЦК України просить визнати недійсним, так як вказаний договір укладений нею під впливом тяжких обставин на вкрай невигідних умовах. При цьому, вона ніколи не погоджувалась із сумою боргу і її волевиявлення на підписання договору не було вільним та не відповідало її внутрішній волі. Крім того, 10.12.2012 р. було скасовано судовий наказ про стягнення з неї суми боргу у розмірі 17424,26 грн. за період з 2009 р. по лютий 2012 р. Через надумані борги 15.04.2013 р. відповідачем знову було відключене будинок від газопостачання. Позивач просила суд визнати недійсним договір №? 11513/6748 від 18.03.2011 р. про погашення заборгованості за послуги з газопостачання; списати з особового рахунку [NUMBER] позивача суму заборгованості за спожитий природній газ за період з 01.04.2009 р. по 01.05.2010 р. у зв'язку зі спливом строків позовної давності; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок за надані послуги з газопостачання за період відсутності лічильника, а саме з 01.05.2010 р. по 01.04.2011р., та відновити надання послуг з газопостачання до будинку по [ADDRESS]; здійснити перерахунок за надані послуги з газопостачання за період відсутності лічильника за період з 01.05.2010 р. по 01.04.2011 р. з розрахунку не більше 15 % з доходу позивача, отриманого у зазначений період; стягнути з відповідача судові витрати (а.с.3-8). 22 липня 2013 року ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" звернулось до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ посилаючись на те, що 05.06.2006 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем укладено договір №? 11513 про надання відповідачем позивачу послуг з газопостачання по [ADDRESS]. За умовами вказаного договору позивач [PERSON] зобов'язалась своєчасно та у повному обсязі вносити плату надані відповідачем послуги з газопостачання. Разом з цим, позивачем [PERSON] у порушення умов укладеного з відповідачем договору, було самовільно встановлено додаткові газові прилади в літній кухні будинку, за рахунок чого збільшилась опалювальна площа будинку на 32,9 кв.м. Крім того, 10.07.2013 р. під час перевірки цілісності пломб відповідачем було виявлено додаткову прибудову до будинку позивача, площею 8,54 кв.м., внаслідок чого опалювальна площа будинку збільшилась до 99,6 кв.м. Враховуючи, що позивачкою було самовільно підключено додаткові, не передбачені проектною документацією, газові прилади, відповідач, враховуючи відсутність лічильника у позивача станом на 01.03.2011 р., здійснив розрахунок збитків, нанесених позивачем за період з 01.09.2010 р. по 01.03.2011 р. відповідно до п.2.1. «Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному підприємству внаслідок порушення позивачем «Правил надання населенню послуг з газопостачання». При цьому, позивач не в повному обсязі здійснювала оплату зі спожитий природній газ та неодноразово здійснювала самовільне відновленим газопостачання після припинення газопостачання відповідачем. 18.03.2011 р. відповідач уклав договір № 1513/6748 з позивачем про погашення заборгованості за послуги з газопостачання. Разом з цим, умови вказаного договору позивачем не виконувались, внаслідок чого заборгованість позивача перед відповідачем склала 19213,04 грн. Через несплату боргу 15.02.2013 р. позивача було попереджено про можливість відключення від газопостачання та 15.04.2013 р. відповідач здійснив відключення будинку позивача від газопостачання. 10.07.2013 р. відповідач виявив чергове самовільне підключення позивача до системи газопостачання, та здійснив розрахунок збитків, завданих відповідачу за період з 15.04.2013 р. по 10.07.2013 р., які складають 1149,73 грн. 31.10.2013 р. відповідач виявив чергове самовільне підключення позивача до системи газопостачання, та здійснив розрахунок збитків, завданих відповідачу за період з 10.07.2013 р. по 13.08.2013 р. у сумі 366,46 грн., та за період з 14.08.2013 р. по 30.10.2013 р. в сумі 1488,41 грн., внаслідок чого загальна сума заборгованості позивача перед відповідача склала 22.481,79 грн. При цьому, з урахуванням суми у розмірі 7923,03 грн., стягнутої за рішенням суду від 02.07.2009 р., сума заборгованості позивача перед відповідачем складає 14558,76 грн. Відповідач просив суд стягнути з позивача на його користь заборгованість за надання послуг з газопостачання в розмірі 14558,76 грн. та судові витрати по справі у розмірі 229,40 грн. (а.с.39-43,71,81). Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 листопада 2013 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено, зустрічні позовні вимоги задоволено, з [PERSON] стягнуто заборгованість у сумі 14558,76 грн. станом на 01.11.2013 року та судові витрати у сумі 229,40 грн. (а.с.92-95). В апеляційній скарзі (а.с.109-114) [PERSON] просила рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог, оскільки: - позивач не підключав жодних додаткових приладів, які не передбачені проектною документацією; - суд не прийняв до уваги положення п.1. постанови ВРУ № 512-ХІV від 18.03.1999 року, що встановлює плату за житло і комунальні послуги не більше 15 % фактично отриманого сукупного доходу сім'ї щодо розміру оплати за комунальні послуги; - не дивлячись на те, що 01.04.2011 року позивач встановив лічильник і сплачує вартість спожитого природного газу згідно його показниками, відповідач намагається стягнути певну заборгованість за період з 01.04.2011 року по 01.02.2012 року без врахування показників лічильника; - суд не враховав, що договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий газ №? 11513/6748 було підписано позивачем вимушено в силу тяжкої обставини та під тиском складної життєвої ситуації. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог та задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що позивач у порушення умов укладеного з відповідачем договору про надання послуг з газопостачання несвоєчасно та не в повному розмірі вносила плату за надання послуг з газопостачання, здійснювала самовільне підключення до системи газопостачання, здійснювала додаткове підключення газових приладів і пристроїв, та втручалась в роботу внутрішньобудинкових систем газопостачання без узгодження з відповідачем. Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вимогам закону та матеріалам справи. З матеріалів справи вбачається, що 18.03.2011 року між сторонами укладено договір №? 11513/6748 про погашення заборгованості за послуги з газопостачання станом на 18.03.2011 року у сумі 16289,21 грн. (а.с.18). Згідно розрахунку до цього договору заборгованість станом на 18.03.2011 року у сумі 16289,21 грн. утворилась з урахуванням заборгованості у сумі 13021,44 грн. на 01.04.2009 року з розрахунку: нарахована заборгованість у сумі 28456,84 грн. - платежі у сумі 9681,26 грн. та субсидія у сумі 2486,37 грн. = 13021,44 грн. (а.с.131). Разом з тим, згідно іншого розрахунку з [PERSON] та інших споживачів за рішенням суду від 02.07.2009 року з застосуванням строку позовної давності стягнуто заборгованість за три роки станом на 01.04.2009 року у сумі 7923,03 грн., а не 13021,44 грн., оскільки згідно рішення суду списано борг у сумі 5098,41 грн. (а.с. 132). Отже відповідно до цього та зазначених в розрахунку платежів заборгованість за послуги з газопостачання станом на 18.03.2011 року становить 11190,80 грн., з розрахунку: нарахована заборгованість у сумі 23358,43 грн. - платежі у сумі 9681,26 грн. та субсидія у сумі 2486,37 грн. = 11190,80 грн. Згідно ч.3 ст.1 Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» на період погашення реструктуризованої заборгованості загальна сума платежів, що вносяться громадянами на оплату поточних платежів та платежів по погашенню реструктуризованої заборгованості, не повинна перевищувати 25 відсотків доходів, що визначаються при нарахуванні субсидій для працюючих громадян, і 20 відсотків - для пенсіонерів та інших осіб, які отримують будь-які види соціальної допомоги. Як вбачається в договорі від 18.03.2011 року зазначено завищений на 5098,41 грн. розмір заборгованості станом на 18.03.2011 року, який позивач зобов'язується погасити на протязі 12 місяців у розмірі щомісячно по 1357,43 грн., що перевищує її щомісячний дохід у розмірі пенсії в сумі 834,32 грн. станом на березень 2011 року та у сумі 1078,32 грн. станом на час звернення до суду з позовом до відповідача (а.с.11,12). Відповідно до ч.1 ст.233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. З огляду на це колегія суддів вважає, що договір від 18.03.2011 року, який укладений за заявою позивача після відключення газопостачання з зазначенням завищеної на 5098,41 грн. суми боргу та з розміром щомісячною сплатою суми, що перевищує 25 % її доходів (пенсії), слід визнати таким, що укладений нею під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних для неї умовах. Тому рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову [PERSON] в цій частині підлягає скасуванню у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм матеріального права з ухваленням нового рішення про визнання вказаного договору недійсним. Згідно з актом від 15.04.2013 року позивача відключено від газопостачання за борги (а.с.30,55-в). Відповідно до наданих розрахунків за період з моменту встановлення лічильника з 21.03.2011 року по дату стягнення боргу по 30.10.2013 року заборгованість позивача за газопостачання з врахуванням сплати за рахунок субсидії складає 380,52 грн. (а.с.130). За таких обставин колегія суддів вважає, що наявні в цей період відключення позивача від газопостачання слід визнати необґрунтованими. Інша заборгованість, що виникла до укладення позивачем договору від 18.03.2011 року, не може бути визнана підставою для відключення від газопостачання за борги, оскільки як зазначено вище, встановлені в цьому договорі платежі не відповідають приписам Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію». Тому рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову [PERSON] в частині відновлення послуг з газопостачання підлягає скасуванню у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм матеріального права з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині. Відповідно до цього слід визнати безпідставним збільшення відповідачем розміру боргу позивача в 2013 році внаслідок його коригування на суму 3004,60 грн. на підставі положень п.15 «Правил надання населенню послуг з газопостачання» та п.2.1. «Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному підприємству внаслідок порушення позивачем «Правил надання населенню послуг з газопостачання», яке мало місце в липні 2013 року на суму 1149,73 грн., в серпні 2013 року на суму 366,46 грн. та в жовтні 2013 року на суму 1488,41 грн. (а.с.130). Тому рішення суду першої інстанції про стягнення заборгованості підлягає зміні в частині розміру стягнутої заборгованості шляхом її зменшення на 3004,60 грн., а саме з 14558,76 грн. до 11554,16 грн. з розрахунку: 14558,76 грн. - 3004,60 грн. = 11554,16 грн. Так саме підлягає зміні рішення суду в частині стягнення судових витрат шляхом зменшення з 229,40 грн. до 115,54 грн., оскільки до зустрічної позовної заяви відповідачем додано квитанцію про сплату судового збору в сумі 122,10 грн. (а.с.38). В решті підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає. Тому в іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу [PERSON] - відхилити. У зв'язку з викладеним і

Outcome: approved