Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

У червні 2019 року позивачі звернулися до суду із позовом, в якому просять визнати за ними право власності на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 59,3 кв.м, житловою площею 24,6 кв.м, з відповідними частками господарських будівель та споруд, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в 1/3 частки кожному з позивачів. Свій позов обґрунтовують тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, спадкоємцями після смерті є позивачі.У встановлений законом термін позивачі звернулися до нотаріальної контори з питань прийняття спадщини, проте їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частини вказаного будинку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, рекомендовано звернутися до суду. З питань прийняття спадщини позивачі звернулися до суду. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суд Київської області Радзівіл А.Г. від 25червня 2019 року прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачі у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву, в якій просили справу розглянути у їх відсутність, позов підтримують, просять його задовольнити. Представник Калитянської селищної ради Броварського району Київської області в судове засідання не з`явився. До суду надійшов лист в якому селищна рада просить проводити розгляд справи за відсутності їх представника. Третя особа Головне територіальне управління юстиції у Київській області свого представника до суду не направила. До суду надійшло клопотання про слухання справи без участі представника Головного територіального управління юстиції в Київській області, прийняти справедливе, законне та обґрунтоване рішення. Судом встановлено, що [INFO] , у віці 76 років помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане 02 квітня 2018 року виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 56 (а.с. 14). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне позивачам майно, зокрема, на житловий будинок, разом з господарськими будівлями і спорудами розташованими на земельній ділянці [ADDRESS] ; вклади у АТ „Юнекс Банк" на поточному рахунку № [NUMBER] в сумі 105 500, 17 грн., та на поточному рахунку № [NUMBER] в сумі 84,48 грн., з відповідними відсотками та компенсаційними виплатами. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину від 22 березня 2019 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] перейшла спадщина в 1/3 частини кожному на вклади у АТ „Юнекс Банк" на поточному рахунку № [NUMBER] в сумі 105 500, 17 грн., та на поточному рахунку № [NUMBER] в сумі 84,48 грн., з відповідними відсотками та компенсаційними виплатами, що належали померлому [PERSON] . Із спадкової справи № 581/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що позивачі звернулися до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого та просили видати свідоцтва, зокрема, і на вищевказаний спадковий будинок. Інші спадкоємці до майна померлого відсутні. Позивачі своєчасно у встановленому законом порядку подали до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Листом державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори від 22.03.2017 року за № 852/02-14 позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 106). Згідно із довідкою Калитянської селищної ради Броварського району Київської області № 119 від 25лютого 2019 року, житловий будинок [ADDRESS] , згідно з погосподарського обліку (особовий рахунок № [NUMBER] , погосподарська книга № 2 на сторінці № 3 за 1964-1976 р.р.) головою значиться [PERSON] , 1905 року народження, разом з нею записані: [PERSON] , 1937 року народження - син; [PERSON] , 1942 року народження - син. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Калитянською сільською радою Броварського району відомо, що [PERSON] , померла [INFO] у віці 85 року (а.с. 83). Згідно із заповіту від 05 січня 1990 року, посвідченого секретарем Калитянської селищної Ради народних депутатів Броварського району, Київської області вбачається, що [PERSON] заповіла, що після смерті все її майно, буде належати сину [PERSON] (а.с. 80). Відповідно до довідки № 244 від 01 жовтня 2018 року, відомо, що померла [PERSON] [INFO] , та [PERSON] від імені якої посвідчено заповіт від 05 січня 1990 року одна і та ж особа. Із відповіді на запит від 02 жовтня 2018 року № 408001 вбачається, що станом на 01 січня 2013 року, рішень про оформлення права власності на зазначений житловий будинок [PERSON] не приймалось. Правилами ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК) передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ч. 1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно дост. 1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У роз`ясненнях, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначено, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, будинок по [ADDRESS] , належав на праві власності померлій [PERSON] , що підтверджено довідкою Калитянської селищної ради за відомостями погосподарського обліку (згідно даним з погосподарської книги ради). Згідно даних з виготовленого технічного паспорту, - будинок збудований в 1960 році. Після смерті [PERSON] будинок на підставі заповіту повинен був перейти померлому [PERSON] , який прийняв спадщину, але належним чином її не оформив. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права не встановлена судом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи, що нотаріусом відмовлено позивачам у видачі їм свідоцтв про право на спадщину, то єдиним способом захисту спадкових прав позивачів є визнання за ними такого права в судовому порядку. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом було безспірно встановлено, що позивачі є єдиними спадкоємцями за законом, які вчасно заявили намір про прийняття спадщини, подавши про це відповідну заяву. Відсутність у померлого правовстановлюючого документу на житловий будинок, при наведених вище обставинах, на думку суду, не позбавляє позивачів можливості визнання за кожним з них права власності на 1/3 частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved