Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Представник позивача звернувся із заявою, якою просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, оскільки остання в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов'язання. Сторони в судове засідання не з'явилися, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча вона була завчасно та належним чином повідомлена про місце, день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останньої про день та час розгляду та беручи до уваги той факт, що представник позивача не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 21 квітня 2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] укладено договір № 001-05507-210411 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки (а.с.3-4) відповідно до умов якого банк відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 100 000 гривень та на день укладення кредитної лінії встановив ліміт на рахунку в розмірі 3 000 гривень з можливістю його зміни в межах кредитної лінії. Відповідач припинив виконувати взяті на себе зобов'язання по поверненню отриманого кредиту, в зв'язку з чим, виникла заборгованість, яка становить 8 728,55 гривень. За розрахунком наданим банком така заборгованість складається із: тіло кредиту - 5 247,74 гривень; прострочене тіло кредиту - 1 433,16 гривні; заборгованість за відсотками - 2 047,65 гривень (а.с.9). Дані правовідносини врегульовані наступними нормативними актами. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України.) Кредитний договір за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову і відсутність на даний час підстав для відмови або часткової відмови у його задоволенні з наступних підстав. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачем умов кредитного договору та взятих на себе зобов'язань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. На теперішній час, даний договір є діючим, оскільки позичальником не дотримано зобов'язань по поверненню грошових коштів. Також суд встановив, що тривале порушення боргових зобов'язань в причинно-наслідковому змісті потягнуло за собою появу заборгованості. Окрім зазначеного, так як позовні вимоги підлягають до задоволення, враховуючи той факт, що відповідно до п. 22 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати за розгляд даної справи в розмірі 243,60 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved