Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

01 жовтня 2018 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся заступник керівника Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі: Управління державного агентства рибного Господарства у Донецькій області та Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом риби. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26 вересня 2017 року приблизно о 23 годині 30 хвилин [PERSON] на річці «Вовча» с.Новоукраїнка, Багатирської сільської ради Великоновоселківського району Донецької області шляхом ручного збирання здійснював вилов раків. Виловив 586 штук загальною вагою 11кг. 26 вересня 2017 року головним державним інспектором управління державного агентства рибного господарства у Донецькій області складено протокол відносно відповідача за грубе порушення правил рибальства. Постановою Великоновоселківського районного суду Дніпропетровської області [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та накладено штраф в сумі 340 гривень. Рішення суду набрало законної сили 21 листопада 2017 року, в якому питання відшкодування збитків не вирішувалось. Внаслідок незаконного вилову [PERSON] заподіяв збитків на загальну суму 14943,00 гривень, які останнім не відшкодовані. Вимоги позивача спрямовані на задоволення суспільної потреби у встановленні законності при вирішенні суспільного значимого питання законності використання обєктів тваринного світу, яке здійснюється з порушення вимог чинного законодавства, тому мається на меті захист інтересів держави щодо стягнення шкоди порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, внаслідок незаконного вилову. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Багатирської сільської ради в рахунок відшкодування збитків, спричинених державі внаслідок незаконного вилову риби в розмірі 14943,00 гривень та судові витрати на користь перших. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та зазначила, що уповноваженим працівником Державного агентства рибного господарства у Донецькій області було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно відповідача по ч.4\~ст.85 КУпАП. Вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення доведена постановою Великоновоселківського районного суду Донецької області, яка набрала законної сили та відповідачем оскаржена не була. Розрахунок нанесеної шкоди було зроблено відповідно до ПКМУ №1209 від 21 листопада 2011 року. Враховуючи, що відповідач добровільно нанесену шкоду не відшкодував, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнувши суму шкоди згідно проведеного розрахунку. Відповідач у судовому засідання позовні вимоги не визнав, надав суду відзив у якому посилається на те, що при складанні протоколу на нього чинився психологічний тиск, позивачем не надано жодних належних доказів про погіршення та знищення водних біоресурсів. Зауважив, що вимоги є необґрунтованими та недоведеними. Зазначив, що після складання протоколу, раків він випустив до річки. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У відповіді на відзив позивач вказує на те, що доводи відзиву безпідставні з огляду на те, що [PERSON] визнав факт скоєння правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП про що особисто поставив власний підпис у протоколі про адміністративне правопорушення та в поясненні на імя позивача. Вказується, що вина відповідача також доведена постановою Великоновоселківського районного суду від 09 листопада 2017 року, яка набрала законної сили. Незаконно добуті водні біоресурси конфіскованими не були, а передались [PERSON] не відповідальна зберігання. Повернення останнім раків до природного середовища, як доказ не завдання шкоди не можуть братись до уваги з причини того, що такі обставини фактично не відбувались. Твердження про психологічний тиск на [PERSON] не відповідає дійсності, оскільки останній такі дії не оскаржував, чим дискредитує органи державної влади в особі Донецького рибоохоронного патруля та його посадових осіб. Позовні вимоги підтримують повністю. Допитані свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що коли вони відпочивали біля с.Дача до них підійшов [PERSON] з проханням перерахувати раків. Вони погодились та після перерахунку зясувалось, що раків було більше 500 штук, яких [PERSON] випустив у річку. Свідки не бачили, як [PERSON] проводив вилов, як відносно нього складали протокол та яких проміжок часу раки були поза межами водойми. Суд, оцінивши зібрані у справі докази, зясувавши обставини справи та надавши їм відповідну оцінку, приходить до наступних висновків. При цьому досліджені наступні матеріали справи, яким надана відповідна оцінка. У судовому засідання оглянуті оригінали справи про адміністративне правопорушення №220/1717/17 (провадження №3220/531/17) відносно [PERSON], які витребувані з Великоновоселківського районного суду Донецької області. Протоколом серії №000446 від 26 вересня 2017 року, складеного головним державним інспектором відділу ОВБ рибоохоронного патруля підтверджується, що 26 травня 2017 року приблизно о 23.30 годині [PERSON] внаслідок незаконного лову впіймав 586 раків, загальною вагою 11кг. З повідомлення Державного агентства рибного господарства України у Донецькій області №1268/26.7-12/18 від 10 липня 2018 року вбачається, що місцем вчинення адміністративного правопорушення, скоєного [PERSON], є берег річки Вовча, поблизу с.Новоукраїнка, Великоновоселківського району, Донецької області, що підпорядковується Багатирській сільській раді. Відповідно до\~Постанови КМУ «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21 листопада 2011 року №1209, проведено розрахунок розміру збитків, заподіяних незаконним виловом риби. Загальна сума заподіяної шкоди склала 14943,00 гривень. За таксою оцінка збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів незалежно від розміру та ваги складає за одного рака (крім широкопалого рака) 1,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що в перерахунку на кількість виловлених раків сума збитків становить 14943,00 гривень. Згідно постанови Великоновоселківського районного суду Донецької області №220/1717/17 від 09 листопада 2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340,00 гривень, без конфіскації незаконно добутих водних живих ресурсів. Квитанцією Межівського відділення ПАТ КБ «Приватбанк» №0.0.913041285.1 від 11 грудня 2017 року підтверджується, що [PERSON] сплатив адміністративний штраф у сумі 340,00 гривень. Положенням ч.4 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, обставини, встановлені в постанові суду додатковому доказуванню не підлягають. Згідно гарантійної розписки [PERSON] від 26 вересня 2017 року встановлено, що 586 раків, вагою 11 кілограм він прийняв на відповідальне зберігання. Постановою Великоновоселківського районного\~суду Донецької\~області від\~09\~листопада 2017\~року раки у [PERSON] не вилучались. Стосовно показів свідків про обставини коли [PERSON] випускались раки до річки суд ставиться критично та не може прийняти їх до уваги, оскільки свідки не були залученими для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Вилучені раки [PERSON] повинен був зберігати, відповідно до наданої розписки і навіть факт повернення через невстановлений період часу до річки не може свідчити про відсутність вказаної шкоди навколишньому середовищу. Відповідно до ст.3\~Закону України «Про тваринний світ»,\~об'єкти тваринного світу є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі. Статтею 10 Закону України «Про тваринний світ»\~передбачено, що громадяни зобов'язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об'єктів тваринного світу, використовувати об'єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно\~ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~- шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно\~ст.37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ш ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених\~Конституцією України\~та законами України. Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до\~Конституції України\~та інших\~законодавчих актів\~є матеріальною\~і фінансовою\~основою місцевого\~самоврядування,\~права власника\~(володіння,\~користування,\~розпоряджання)\~щодо яких,\~від імені\~Українського народу,\~здійснюють органи\~місцевого самоврядування,\~як юридичні\~особи,\~є майном\~певної територіальної\~громади (в\~даному випадку\~Багатирської сільської\~ради Великоновосілківського\~району Донецької області). Поряд із цим, одночасно дані природні ресурси є власністю Українського народу. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом (ст.13 Конституції України). Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку (ст.145 Конституції України). На підставі\~статті 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 324 Цивільного кодексу України\~передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених\~Конституцією України. Таким чином, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що своїми діями [PERSON] порушив п.3.14 Правил любительського і спортивного рибальства, відповідальність за яке передбачена ч.4\~ст.85 КУпАП. Пунктом 6.2. Правил любительського і спортивного рибальства передбачено, що шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених\~постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Згідно розрахунку матеріальної шкоди, [PERSON] нанесено збитків рибному господарству України на суму 14943,00 гривень. Статтею 81\~ЦПК України\~передбачено обовязок\~сторони довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень. Згідно зі ч.3\~\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий сторонами, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів, як зазначено в п.27 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при цьому жодна із сторін не була поставлена судом у менш сприятливе становище, порівняно з іншою стороною, на чому наголошується у практиці Європейського суду з прав людини. Так, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «[PERSON] проти України» наголошується на принципі рівності сторін як одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.\~\~ У звязку\~з вищевикладеним суд приходить до висновку, що позовні вимоги заступника керівника Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved