Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

у жовтні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "БМ Дистрибушн плюс" про стягнення неустойки, розрахованої від вартості несвоєчасно поставленого устаткування за кожний день. Позов обґрунтовано тим, що 20.02.2017р. між ТОВ «БМ «Дистрибушн Плюс» та [PERSON] був укладений Договір поставки № 554/02/17. 20.02.2017 р. було укладено Специфікацію, яка є Додатком № 1 до Договору поставки № 554/02/17 від 20.02.2017 р., в якій наведений перелік устаткування, зокрема піч подова ОМЕGA2 в кількості 1 шт., вартістю 851 214,66 грн. та розстоєчна шафа BFC46 на 4 візка 400*600 мм вартістю 197 596,15 грн. Загальна вартість устаткування, включаючи податок на додану вартість, складає 1 258 572,97 грн. Позивачем оплату було сплачено двома платежами, а саме перший платіж на суму 300 000,00 грн. було перераховано на поточний рахунок відповідача 03.03.2017р., а другий платіж на суму 77 571,90 грн. було перераховано 14.03.2017р., тобто з порушенням строків оплати за товари на 13 календарних днів. У зв'язку з простроченням позивачем сплати коштів, передбачених п. 2.2.1, строк поставки устаткування відповідно до п. 3.1.1 договору збільшився на кількість прострочених днів, у зв'язку з чим устаткування повинно було бути поставлене позивачу 20 березня 2017р. Згідно видаткової накладної № 111 від 19.05.2018 року вищевказане устаткування відповідач поставив позивачу 19.05.2017 року з порушенням строків постановлення Устаткування на 59 календарних днів, а саме 21.03.2017р. по 18.05.2017р. Внаслідок порушення відповідачем строку поставки устаткування, позивач просить суд стягнути з ТОВ "БМ Дистрибушн плюс" неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 54 549,66 грн., розрахованої від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочки, та просить суд стягнути судовий збір та витрати на професійну правчину допомогу. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 серпня 2018 року відкрито позовне провадження у справі. (а.с. 52) 13 вересня 2018 року відповідач ТОВ «БМ Дистрибушн Плюс» надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви (а.с. 58), Зазначає, що зі сторони відповідача обов'язок щодо поставки Устаткування відповідно до п. 3.1.1 Договору був виконаний у зазначені та обумовлені договором строки, а саме 13.03.2017 року, що підтверджується Актом здачі - приймання товару № б/н від 13.03.2017 року (надалі «Акт»), підписаним працівником позивача. У зв'язку з виконанням відповідачем своїх зобов'язань відсутні правові підстави для застосування позивачем штрафних санкцій. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволені позову. Вислухавши пояснення учасиків судового розгляду та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20 лютого 2017 року між ТОВ «БМ «Дистрибушн Плюс» та фізичною особою [PERSON] був укладений Договір поставки № 554/02/17. Відповідно до п. 1.1 Договору відповідач зобов'язався поставити Устаткування в асортименті, кількості і за ціною вказаної в Специфікації, а позивач зобов'язався прийняти та оплатити таке Устаткування на умовах цього Договору. Відповідно до 3.1.1 відповідач був зобов'язаний поставити позивачу Устаткування, узгоджене в Специфікації (додаток № 1 до Договору), до 07.03.2017 року, за умови оплати позивачем першого етапу в строк, встановлений у п. 2.2.1 цього Договору. Відповідно до платіжних доручень позивачем оплату було сплачено двома платежами, а саме перший платіж на суму 300 000,00 грн. було перераховано на поточний рахунок відповідача 03.03.2017р., а другий платіж на суму 77 571,90 грн. було перераховано 14.03.2017р., тобто з порушенням строків оплати за товари на 13 календарних днів.(а.с. 19,22) У зв'язку з простроченням позивачем сплати коштів, передбачених п. 2.2.1, строк поставки Устаткування відповідно до п. 3.1.1 Договору збільшився на кількість прострочених днів, а саме на 13 календарних днів, у зв'язку з чим останній строк поставки повинен був бути 20.03.2017 року. Відповідно до умов п. 3.2, 3.2.1 Договору покупець зобов'язаний провести повну оплату відповідно до п. 2.2.1, п. 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 цього Договору, з урахуванням умов зазначених в п. 2.4 цього Договору, прийняти Устаткування, вказане в Специфікації (Додаток 1), з обов'язковим підписанням видаткових накладних та/або інші документи, які засвідчують факт поставки Устаткування або надання мотивованої відмови в їх підписанні. Судом встановлено, що відповідно до акту здачі-прийняття товару до Договору поставки № 554/02/17 від 13 березня 2017 року, ТОВ «БМ ДИСТРИБУШН ПЛЮС» передав покупцю [PERSON] устаткування, зокрема піч подову ОМЕGA2 в кількості 1 шт. та розстоєчну шафу BFC46 на 4 візка 400*600 мм. (а.с. 69). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 п. 2.6 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88 у редакції від 03.08.2018 р. фізичні та юридичні особи, які беруть участь у здійсненні операцій, пов'язаних з прийомом і видачею грошових коштів, цінних паперів, товарно-матеріальних цінностей та інших об'єктів майна, забезпечуються підприємством, установою, що виконує ці операції, копіями первинних документів про таку операцію. Якщо правилами документообігу підприємства передбачена можливість відображення господарської операції, щодо якої на момент закінчення складання облікових регістрів бухгалтерського обліку за звітний період від контрагента у терміни, встановлені законодавством, не отримано первинного документа, підставою для перенесення інформації про таку господарську операцію до облікових регістрів бухгалтерського обліку є належним чином оформлений внутрішній первинний документ (акт), складений посадовою особою, відповідальною за прийняття-відпуск товарно-матеріальних цінностей, робіт і послуг. Отже, Акт здачі-приймання товару № б/н від 13.03.2017 р. є документом бухгалтерського обліку та слугує належним доказом поставки Устаткування позивачеві в передбачений Договором строк. Відповідно до п.1 ст. 664 Цивільного кодексу України зазначено, що обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар. Аналізуючи надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обов'язок за Договором поставки № 554/02/17 від 20.02.2017 року між ТОВ «БМ Дистрибушн плюс та [PERSON].» зі сторони відповідача був виконаний належним чином, що підтверджується Актом здачі-приймання Товару до Договору поставки від 13 березня 2017 року. За таких підстав, позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed