Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

02.06.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про розподіл боргу між подружжям. До участі у справі залучена третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] В подальшому позивач подав заяву про зменшення позовних вимог та просив суд стягнути з [PERSON] на його користь 218875грн., а також судові витрати та витрати за надання правової допомоги в сумі 2000грн.. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.13р. по справі №206/2882/2012 позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільної сумісної власності подружжя задоволено повністю та визнано будинок розташований по [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], а також визнано за [PERSON] право власності на ? частини будинку, розташованого по [ADDRESS] Позивач зазначав, що будівництво даного житлового будинку здійснено за його особисті кошти та кошти третьої особи з самостійними вимогами [PERSON], які були запозичені у третіх осіб та підтверджував дану обставину розписками, договором позики від 6.11.09р. Оскільки дані кошти позивач позичив саме на будівництво житлового будинку [ADDRESS] що підтверджував текстом розписок, тобто діяв в інтересах сім'ї, та в період перебування в шлюбі з відповідачем, як це встановлено рішенням Вінницького міського суду від 19.06.13р., а повернення боргу здійснював після розірвання шлюбу з відповідачем та за особисті кошти просив задоволити його позовні вимоги. 22.10.2014 року [PERSON] подала позов, як третя особа з самостійними вимогами, до [PERSON] До участі у справі залучена третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] Позовні вимоги третя особа з самостійними вимогами [PERSON] мотивувала тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.13р. по справі №206/2882/2012 позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільної сумісної власності задоволено повністю та визнано будинок розташований по [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] В позові [PERSON] про визнання права власності на ? частину будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] відмовлено та зазначено, що вона має право звернутись з позовом про відшкодування вартості будівельних матеріалів та понесених нею витрат на його будівництво. Зважаючи на те, що будівництво житлового будинку по [ADDRESS] фактично здійснювалось за кошти [PERSON] та за кошти [PERSON], третя особа з самостійними вимогами просила суд стягнути з [PERSON] грошові кошти в сумі 119285,50 грн. на відшкодування її витрат на будівництво жилого будинку, підтвердивши розмір понесених витрат накладними, розписками, квитанцією від 13.02.13р. та договорами на виконання будівельних робіт. Судом під час розгляду справи залучено до участі у справі третю особи без самостійних вимог АТ«Дельта Банк» за його клопотанням, який не визнавав позови про що зазначив в клопотанні про залучення третьої особи, але представник в суд не з'явився. В ході розгляду справи представник позивача та третьої особи позови підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в позовних заявах та додатково зазначив, що вважає рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.13р., яке вступило в законну силу незаконним, в той же час, зважаючи на прийняття такого рішення та визнання судом житлового будинку по [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України вважає доведеним та таким, що не підлягає доказуванню факт отриманння позивачем по розписках коштів на будівництво даного житлового будинку, які позичались ним в період перебування в шлюбі з відповідачем, в інтересах сім'ї та на будівництво даного житлового будинку, а тому відповідно до ч.4 ст.65 СК України боргові зобов'язання, що є предметом спору такими що підлягають розподілу у рівних частках між позивачем та відповідачем, приймаючи до уваги надані позивачем докази, які підтверджують відшкодування зазначених боргів кредиторам за особисті кошти позивача та після розірвання шлюбу та під час припинення спільного проживання та ведення спільного господарства з відповідачем (листопад 2011 року). Відповідач та його представник вимоги [PERSON] та третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] не визнали. Відповідач не заперечувала тієї обставини, що [PERSON] вкладав грошові кошти в будівництво будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS], однак вказувала, що відповідачем укладено кредитний договір №0101/0508/02-127 від 29.05.08р. про надання [PERSON] кредитних коштів призначених на споживчі цілі в сумі 48000 доларів США та отримано по розписці від 20.05.09р. позику від [PERSON] на суму 45000 доларів США. Зазначені кошти використано на потреби сім'ї, ведення спільного з позивачем бізнесу та на будівництво будинку. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 6.11.09р. уклав з [PERSON] договір позики на суму 200345грн, що еквівалентно 25000 дол. США. на будівництво житлового будинку по [ADDRESS]. Грошові кошти за договором позики в сумі 323750грн, що еквівалентно 25000 доларів США повернуті йому [PERSON] відповідно до розписки від 9.10.14р. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не викликались, враховуючи вимоги ч.3 ст.61 ЦПК України, оскільки їх свідчення щодо обставин позики коштів позивачем, відповідачем та третьою особою з самостійними вимогами, а також щодо призначення їх використання викладені в судовому рішенні Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.13р. Заслухавши представників позивача, третьої особи з самостійними вимогами, відповідача, опитавши свідка, дослідивши докази, які знаходяться в матеріалах справи та матеріалах цивільної справи №206/2882/2012 суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.13р. по справі №206/2882/2012 визнано будинок розташований по [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], а також визнано за [PERSON] право власності на ? частини будинку, розташованого по [ADDRESS] Відповідно до розписки [PERSON] від 10.09.09р., позивач позичив у [PERSON] 42000грн. на будівництво будинку по [ADDRESS]; по розписці від 28.02.10р [PERSON] позичив у [PERSON] 22000грн. на будівельні матеріали для будівництва будинку по [ADDRESS]. На підставі договору позики від 6.11.09р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], позивач позичив на будівництво житлового будинку по [ADDRESS] м.Вінниця грошові кошти в сумі 200345грн, що еквівалентно 25000 доларам США станом на день їх позики. 16.01.10р. позивач [PERSON] та третя особа з самостійними вимогами [PERSON] ([PERSON]) позичили у [PERSON] 100000грн. на будівельні матеріали про що свідчить відповідна розписка. Рішенням Замостянського районного суду м.Вінниці від 5 червня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Вінницького міського суду від 19.06.03р. встановлено, що позивач та відповідач припинили спільне проживання та ведення спільного господарства з листопада 2011року. Після розірвання шлюбу позивачем по розписці від 30.09.14р. повернуто позикодавцю [PERSON] 64000грн. особистих коштів. По розписці 9.10.14р. [PERSON] повернуто [PERSON] 323750грн, що еквівалентно 25000 доларів США, відповідно до офіційного курсу НБУ в період з 14-00 8.10.14р. по 14-00 9.10.14р. Повернення грошових коштів в сумі 323750грн, що еквівалентна 25000доларів США суд вважає таким, що відповідає положенням ч.2 ст.524 ч.2 ст.533 ЦК України та п.п.1.1, п.2.2 договору позики від 6.11.09р. З розписки [PERSON] від 1.04.12р. убачається, що [PERSON] та [PERSON] йому, як позикодавцю, повернуто 100000грн. Приймаючи до уваги, що ні позивач, ні третя особа з самостійними вимогами не заперечують тієї обставини, що гроші ними повернуті [PERSON] в рівних частинах, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] повернуто позикодавцю 50000грн. При цьому грошові кошти повернуті позикодавцю в той час, коли позивач та відповідач припинили спільне проживання та ведення спільного господарства (листопад 2011року), як це встановлено рішенням Вінницького міського суду від 19.06.03р. Всього позивачем після розірвання шлюбу та припинення спільного проживання, а також ведення спільного господарства з відповідачем, повернуто позикодавцям особистих коштів 437750грн. Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором використане в інтересах сім'ї. Таким чином, дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов'язань за борговими зобов'язаннями. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], звертаючись з позовом, просив суд стягнути з [PERSON] половину коштів за вищевказаними борговими зобов'язаннями. Із роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п.п. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна також враховуються борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Виходячи з вищенаведених норм закону та оцінених доказів, суд приходить до висновку, що грошові кошти отримані позивачем по розписках від 10.09.09р., 28.02.10р.. 16.01.10р. та по договору позики від 6.11.09р. під час перебування в шлюбі з відповідачем використані в інтересах сім'ї, а саме \-- для будівництва житлового будинку по вул..Привокзальній. 24 в м.Вінниці. Оскільки кошти отримані [PERSON] по розписках 10.09.09р., 28.02.10р.. 16.01.10р. та по договору позики від 6.11.09р. повернуті, як убачається з розписок від 30.09.14р., 9.10.14р., 1.04.12р., особисто [PERSON] в сумі 437750грн. після розірванню шлюбу з [PERSON] та припинення спільного проживання та ведення господарства (листопад 2011 року), позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача ? цієї суми, що складає 218875грн. підлягають до задоволення. Судом встановлено, що по розписці [PERSON] від 1.03.10р. третьою особою з самостійними вимогами отримано в борг від [PERSON] 50000грн. на будівництво будинку по [ADDRESS]; по розписці від 29.11.09р. отримано в борг від [PERSON] 50000грн. на будівництво будинку по [ADDRESS]; по розписці від 15.02.10р. отримано в борг від [PERSON] 15000грн. на будівництво будинку по [ADDRESS]; по розписці від 15.01.10р. отримано разом з позивачем в борг від [PERSON] 100000грн. на будівельні матеріали. (відповідно до розписки [PERSON] від 1.04.12р. [PERSON] повернуто позикодавцю 50000грн.) Також третьою особою з самостійними вимогами надано належні докази, які підтверджують її участь у будівництві житлового будинку по [ADDRESS] в м.Вінниця зі згоди забудовника [PERSON], шляхом придбання будівельних матеріалів та оплати вартості будівельних робіт. Зокрема, такими доказами є накладна №48 від 14.12.09р. на придбання [PERSON] будівельних матеріалів на суму 26775грн.; накладна б/н від 17.03.10р. на придбання [PERSON] будівельних матеріалів на суму 8850грн.; накладна б/н від 9.02.10р. на придбання [PERSON] будівельних матеріалів на суму 22006грн.; договір на виконання будівельних робіт від 26.03.10р., укладений між [PERSON] та [PERSON] на суму 9660грн. (акт здачі прийняття від 28 квітня 2010 року; договір на постачання та монтаж обладнання в будинку по [ADDRESS] №ТР-003 від 13.02.13р., укладений між [PERSON] та ПП «ТРІАК» на суму 6280грн.; квитанція до прибуткового касового ордера від 13.02.13р. Обставини позики [PERSON] коштів та використання їх на будівництво житлового будинку по вул.Привокзальній. 24 в м.Вінниці, а також участі [PERSON] в будівництві житлового будинку, зі згоди його забудовника \-- [PERSON] підтверджені показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON], [PERSON], які відображені в рішенні Вінницького міського суду від 19.06.13р., а тому суд, вважає дані обставини доказаними відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду Ураїни №7 від 4.10.91р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво, якщо допомогу забудовнику вони надавали не безоплатно. З оглядку на наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] про стягнення з [PERSON], як одного з співвласників житлового будинку по [ADDRESS] в м.Вінниці грошових коштів в сумі 119285,50грн., що складає ? від понесених витрат на будівництво підлягають задоволенню. При цьому, задовольняючи позовні вимоги [PERSON] та [PERSON], суд критично оцінює аргументи відповідача [PERSON], щодо використання в інтересах сім'ї - на потреби сім'ї, ведення спільного з позивачем бізнесу та на будівництво будинку, коштів отриманих [PERSON] по кредитному договір №0101/0508/02-127 від 29.05.08р. про надання [PERSON] кредитних коштів призначених на споживчі цілі в сумі 48000 доларів США та отриманих від [PERSON] по розписці від 20.05.09р. на суму 45000 доларів США, оскільки відповідачем з цього приводу не надано жодного доказу, в той час, як відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Підтвердженням висновку суду з приводу того, що відповідач не використовувала вищезазначені кошти в інтересах сім'ї свідчить доказ - технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] м.Вінниця від 5.04.12р. Відповідно до розділу технічного паспорта «Характеристика будинку, господарських будівель та споруд» станом на 7.04.10р. вартість будинку складала 668311грн. Позивач та третя особа з самостійними вимогами довели вкладення ними в будівництво житлового будинку по [ADDRESS] у м.Вінниця 676321грн. Виходячи з зазначеного доказу, та давши оцінку доказам наявним в матеріалах справи в сукупності суд приходить до висновку, що твердження відповідача про використання коштів отриманих по кредитному договору №0101/0508/02-127 від 29.05.08р. та від [PERSON] по розписці від 20.05.09р. на будівництво житлового будинку по [ADDRESS], не знайшли свого підтвердження. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з наведеного суд присуджує на користь [PERSON] і [PERSON] понесені ними і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене,

Outcome: approved