Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Управління ПФУ у Чернівецькому районі Вінницької області звернулося до районного суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що у зв*язку із не доопрацюванням програмного забезпечення АСОПД [PERSON] помилково було призначено та виплачено грошову допомогу в розмірі 14114 грн. 90 коп. за рахунок коштів Державного бюджету України. Представник позивача головний спеціаліст юрисконсульт Управління ПФУ у Чернівецькому районі Вінницької області [PERSON], який діє на підставі доручення, виданого 06.04.2015 року, №158/0643/09, в судовому засіданні свої вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON], яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги, в судовому засіданні позовні вимоги не визнають та заперечують проти їх задоволення. [PERSON] зауважила, що відповідно до статті 50 ч.1 Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» утримання надміру виплачених сум пенсій, якщо таке сталось внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. З боку [PERSON] відсутні будь які зловживання щодо надання документів для призначення їй пенсії. З*ясувавши позицію сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, ґрунтуючись на наступних підставах. Встановлено, що 20 серпня 2012 року [PERSON] звернулася до Управління ПФУ у Чернівецькому районі Вінницької області із заявою про призначення пенсії за віком /а.с. 3/. 27 серпня 2012 року Управлінням ПФУ у Чернівецькому районі [PERSON] призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року зі змінами та доповненнями внесеними відповідно до Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011 року. Розмір пенсії за віком [PERSON] складає 1411 грн.49 коп., підвищення пенсії за відстрочку призначення пенсії 33 грн. 60 коп., загальний розмір пенсії -1445 грн. 09 коп. Відповідно до диплому серії Я-І №239040, виданого 28.12.1977 року Немирівським педагогічним училищем; трудової книжки колгоспника УКР №0301946 від 25.08.1979 року; трудової книжки колгоспника №12 від 20.05.1980 року загальний страховий стаж [PERSON] становить 38 років 10 місяців 22 дні в тому числі стаж працівника освіти 32 роки 11 місяців 08 днів. Пунктом 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1191 від 23.11.2011 року, встановлено, що до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота яких дає право на призначення пенсій за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров*я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров*я та соціального захисту населення і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років». Пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров*я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом міністрів України, незалежно від віку. Однак, в протоколі №622 від 27.08.2012 року у зв*язку із не доопрацюванням програмного забезпечення АСОПД не враховано, що до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної і комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсій за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Внаслідок цього [PERSON] було призначено та виплачено грошову допомогу в розмірі 14114 грн. 90 коп. Виплату вказаної допомоги здійснено за рахунок коштів Державного бюджету України /а.с. 2/. 15.05.2014 року Міністерством соціальної політики України розроблено та введено в дію нову версію програмного забезпечення 4.41-5/ф10. При перевірці пенсійних справ було виявлено, що вказану грошову допомогу виплачено [PERSON] помилково, про що на адресу останньої 09.06.2015 року Управлінням ПФУ у Чернівецькому районі направлено лист з проханням з*явитися до Управління для з*ясування обставин по даному питанню /а.с. 4/, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №2410000149757 /а.с. 5/. Відповідно до Постанови Вищого адміністративного суду України №2 від 14.02.2014 року пункт 16.2 Постанови Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року, №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» виключено і зазначена категорія справ розглядається в порядку цивільного чи господарського судочинства. У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів україни «Про затвердження Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення» від 15.05.2003 р. №374/7695 під переплатою пенсії та грошової допомоги розуміють суму пенсії та грошової допомоги, виплаченої з різних причин понад розмір, визначений законодавством. Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 року, №25-3 затверджено Порядок повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення. Відповідно до п.3 цього Порядку рішення про стягнення приймає територіальний орган ПФУ, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії. Відповідно до п.4 Порядку у разі припинення виплати пенсії відповідно до ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу ПФУ, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку. У зв*язку з цим Управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницької області просить суд стягнути з [PERSON] на користь Державного бюджету України помилково виплачену грошову допомогу в розмірі 14114 /чотирнадцяти тисяч ста чотирнадцяти/ гривень 90 копійок. Відповідно дост.1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини 1ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Механізм утримання надміру виплачених сум пенсій встановлено статтею 50 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", частина перша якої передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України №374/7695 від 15.05.2003 року. Дослідивши всі зібрані докази по справі, суд не встановив зловживань з боку відповідача по справі щодо надання недостовірних документів для призначення пенсії. Таким чином сумлінність поведінки одержувача коштів [PERSON] презумуються. Крім того, позивачем не надано належних достатніх та допустимих доказів того, що перерахування пенсії сталося з причин, пов'язаних з технічною помилкою із не доопрацюванням програмного забезпечення АСОПД. [PERSON], маючи загальний трудовий стаж 38 років 10 місяців 22 дні, з яких стаж працівника освіти становить 32 роки 11 місяців 8 днів, до цього часу не отримувала будь якої іншої пенсії, мала право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення, про що Управлінням ПФУ у Чернівецькому районі Вінницької області було прийнято рішення. Дана одноразова грошова допомога відноситься до пенсійних виплат. Частиною 1 статті 50 Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що утримання надміру виплачених сум пенсій, якщо таке сталось внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Однак, боку [PERSON] відсутні будь які зловживання та надання недостовірних документів для призначення їй пенсії. Вище зазначене свідчить про відсутність правових підстав для стягнення із [PERSON] на користь Державного бюджету України виплаченої грошової допомоги в розмірі 14114 /чотирнадцяти тисяч ста чотирнадцяти/ гривень 90 копійок, оскільки, виплату проведено Управлінням ПФУ у Чернівецькому районі за відсутності зловживань з боку пенсіонера. Відповідно до пункту 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Відповідно до ст.ст.10,11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до ч.1, 2, 3статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України належним чином не доведено рахункову помилку, яка відбулася з технічних причин, збій програми технічного забезпечення АСОПД, внаслідок чого [PERSON] було надміру виплачено кошти. Згідно ізст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України). Враховуючи вищезазначені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про недоведеність позовних вимог Управління ПФУ у Чернівецькому районі Вінницької області. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов*язаних із розглядом справи. Відповідно до п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, №3674-VI Пенсійний фонд України та його органи звільняються від сплати судового збору. Частиною 4 статті 88 ЦПК України встановлено, що у разі залишення позову без задоволення позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed