Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

01.02.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . Право власності на дану квартиру підтверджується Договором дарування квартири від 29.01.2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Палєвою О.М., зареєстрованим в Реєстрі за №119, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер витягу: 108741236, дата та час формування:22.12.2017 12:13:56. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано чотири особи: [PERSON] , [INFO] (власник), [PERSON] , [INFO] (дружина позивача), [PERSON] , [INFO] (син позивача) та відповідачка - [PERSON] , [INFO] (колишня дружина сина позивача), проте остання уже протягом тривалого часу не проживає за цією адресою, виїхала з даної кватири, після розірвання шлюбу з сином позивача, проте відомості про її місце перебування на даний час невідомо, тому позивач просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 11.04.2019 року провадження у справі відкрито. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Враховуючи, що відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідачка відзив не подала, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі під час судового засідання 02.12.2019 року, не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Право власності на дану квартиру підтверджується Договором дарування квартири від 29.01.2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Палєвою О.М., зареєстрованим в Реєстрі за №119, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер витягу: 108741236, дата та час формування:22.12.2017 12:13:56. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано чотири особи: [PERSON] , [INFO] (власник), [PERSON] , [INFO] (дружина позивача), [PERSON] , [INFO] (син позивача) та відповідачка - [PERSON] , [INFO] (колишня дружина сина позивача). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 317 ЦПК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України позивачка, як власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені нею права користування та розпорядження своїм майном, а саме квартирою [ADDRESS] . Згідно до ст.. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до акту складеного Виробничим кооперативом «Житлово-експлуатаційним кооперативом «Новобуд-Комфорт» про встановлення фактичного проживання від 20.12.2018 року, у квартирі [ADDRESS] проживають її власник - [PERSON] [PERSON] та його дружина [PERSON] . Судом встановлено, зі слів позивача, що відповідачка протягом тривалого часу не проживає в квартирі [ADDRESS] , після розірвання шлюбу за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.10.2017 року, відомостей про її місце перебування на даний час позивачу невідомі. За таких обставин суд приходе до висновку, що [PERSON] , будучи зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , не мешкає в спірному приміщенні більш ніж 1 рік, що створює перешкоди позивачу в здійсненні права власності, тому визнає її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідачку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved