Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

01.04.2016р. [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 1990 року, від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, є повністю на її утриманні. Спільне життя подружжя не склалося по причині відносно різних поглядів на шлюб та сім'ю. Шлюбні відносини припинені з 1993 року. Ведення між нами спільного господарства та сумісне проживання припинено ще у 1993році. З цього часу вони перестали проживати разом, вести спільне господарство, проявляти турботу один до одного, внаслідок чого їх подальше спільне життя суперечить їх інтересам. Крім того, вона протягом 15 років проживає однією сім'єю з іншим чоловіком. Син на теперішній час мешкає разом з нею. Позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 15 вересня 1990 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області (актовий запис № 27 від 15 вересня 1990 року). Після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін ([PERSON]). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, в якій вона свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволені. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про дату,час та місце розгляду справи, шляхом опублікування оголошення у «Урядовий кур»єр» №70 від 13.04.2016р. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 15 вересня 1990року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) та [PERSON], актовий запис № 536 від 15 вересня 1990 року (а.с.9). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 березня 2016 року, позивач та відповідач мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с.8) Шлюбні відносини між подружжям припинені з 1993 року, подружжя не мешкають разом, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сім'ї є недоцільним, примирення між ними не відбулося. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. З'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved