Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

у листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до Машівського районного суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому належить земельна ділянка [PERSON] , яка перебуває в оренді у відповідача. Позивач вважає договір оренди землі недійсним, оскільки у ньому відсутні істотні умови, зокрема, орендної плати із зазначенням її розміру, та [PERSON] його не укладала, хоча він і містить нібито її підпис, оскільки за умовами договору, він міг бути підписаний сторонами при наявності його невід`ємних частин, а саме: плану або схеми земельної ділянки, акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), акту приймання-передачі об`єкта оренди, який повинен бути підписаний сторонами у триденний строк після державної реєстрації договору, а [PERSON] на цю дату померла. Лише 11.05.2011 року між ПРФ ДП «Центр ДЗК» та ФГ «Анаско» було укладено договір на виконання робіт щодо розроблення технічної документації із землеустрою. Стверджує, що документ підроблений. У зв`язку з викладеним позивач просить визнати недійсним договір оренди землі, укладений між [PERSON] та ФГ «Анаско», який зареєстрований у відділі Держкомзему в Машівському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08 липня 2011 року за № 532300004000211, та скасувати його державну реєстрацію. Ухвалою суду від 22.11.2018 у справі відкрито провадження, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду по суті (а.с. 28). 07.12.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому ФГ «Анаско» просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі, застосувати позовну давність до позовних вимог про визнання договору оренди землі недійсним, обґрунтовуючи свою позицію тим, що викладені в позовній заяві доводи не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам законодавства. Так, позивачем не заперечується та обставина, що 15.11.2010 його мати - [PERSON] , підписала з ФГ «Анаско» договір оренди землі, відповідно до якого передала в платне користування фермерському господарству ділянку площею 6,17 га на території Павлівської сільської ради строком на 49 років. Відповідно до п. 9 цього договору орендна плата вноситься орендарем в натуральній та грошовій формі. Договір був зареєстрований у відділі Держкомзему у Машівському районі 08 липня 2011 року, тобто протягом дії цього договору. [INFO] [PERSON] померла, в спадщину вступив її син - [PERSON] , відповідно до умов договору відбувся перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої сторони, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Вважає, що строк звернення до суду щодо оскарження договору оренди землі у позивача виник з моменту прийняття спадщини, а не з моменту отримання ним свідоцтва про права на спадщину за заповітом, позивач був достовірно обізнаний про правомірне, договірне використання ФГ «Анаско» успадкованої ним земельної ділянки. Позивач не навів жодних обставин і не довів факту того, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права. Також звертає увагу на те, що позивач неодноразово особисто отримував орендну плату та загалом отримав 8000,00 грн, про що свідчать написані ним власноручно заяви 22.05.2015 року та 02.02.2017 року (а.с. 37-39). 21.12.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначає, що відзив не містить пояснень і доказів щодо спростування підстав, зазначених у позовній заяві. У відзиві неправдиво зазначено, що позивачем не заперечується та обставина, що його мати 15.11.2010 підписала з ФГ «Анаско» договір оренди землі. Те, що [PERSON] могла підписати договір 15.11.10 підтверджує неправомірність дій і незаконність заяв з боку відповідача. Відповідач не повідомив суд, що позивачем пропонувалось укласти договір оренди з ним, за умови відшкодування збитків за використання земельної ділянки з 2011 року(а.с.48). 26.12.2018 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, у яких не погоджується з наведеними позивачем у відповіді на відзив міркуваннями, вважаючи її необґрунтованою, а викладені у дій доводи такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам законодавства, та просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі, застосувати позовну давність до позовних вимог про визнання договору оренди землі недійним (а.с. 56). У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у змісті заяв по суті. Позивач повідомив, що в 2011 року він подав заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та в сільській раді йому повідомили, що належною матері землею користується [PERSON] він дійсно отримав від останнього в рахунок орендної плати вказаної земельної ділянки 80000,00 грн, а саме у 2014 році 10000,00 грн та в 2015 році 70000,00 грн, довіреностей [PERSON] не видавав. Представник позивача покликався на наявність двох підстав для визнання спірного договору оренди землі недійсним, а саме відсутність в договорі розміру орендної плати, оскільки уважає що 3% річних в договорі дописано та не вказано від якої величини слід рахувати відсотки та укладення договору після смерті [PERSON] , що стверджується тим, що договір про виконання робіт щодо розроблення технічної документації із землеустрою було укладено відповідачем з Центром ДЗК вже після смерті [PERSON] , тобто остання не могла підписати акт визначення меж земельної ділянки на місцевості та акт приймання-передачі землі, зазначені документи можуть бути виготовлені тільки за життя власника земельної ділянки, натомість були виготовлені після смерті [PERSON] . Пояснив, що позивачем не пропущено строк позовної давності з огляду на отримання останнім свідоцтва про право власності на земельну ділянку тільки у 2018 році та позивач зазначених відповідачем коштів в рахунок орендної плати не отримував, це були кошти за користування землею, оскільки за даними фіскальної служби зазначено ніші суми, яких позивач не отримував. Представники відповідача проти задоволення позову заперечували та пояснили, що з оглянутих в судовому засіданні оригіналів договору оренди землі видно, що розмір орендної плати вказано в договорі і визначено 3%, договір укладено в типовій формі і додатки також вказано згідно з договором, правочин підписаний сторонами, як і акт приймання-передачі земельної ділянки, та підпис [PERSON] позивачем не спростовано. Після укладення договору він був переданий відповідачем на реєстрацію. Представник відповідача [PERSON] також повідомив, що обробляє земельну ділянку з 2002 року та в послідуючому з [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, який остання особисто підписала, визначено розмір орендної плати 3% від нормативної грошової оцінки землі, договір він передав та реєстрацію та не його вина що державну реєстрацію проведено після смерті [PERSON] , позивач доручив йому переоформити документи після смерті матері та попросив орендну плату наперед, йому було виплачено 80000,00 грн, а на даний час позивач має намір розірвати договір, оскільки отримані кошти його не задовольняють. Представник відповідача [PERSON] також пояснила, що договір та акт приймання-передачі земельної ділянки [PERSON] підписала за життя особисто, акт приймання-передачі в технічній документації відсутній, акт визначення меж земельної ділянки, що міститься у вказаній документації, [PERSON] не виготовляв. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються, обґрунтовуючи свою позицію, дослідивши надані ними докази на підтвердження заявлених вимог, встановив таке. 15.11.2010 укладено договір оренди землі між [PERSON] та Фермерським господарством «АНАСКО», за умовами якого (п.1, 2) орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Павлівської сільської ради, загальною площею 6,17 га, належну [PERSON] , зі сплатою орендної плати в натуральній та грошовій формі 3% у строк з 1.09 по 31.12 (п.9,11), договір був зареєстрований у Машівському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.07.2011 р. за номером 532300004000211(а.с. 6,8-11, 206-213). За актом прийому-передачі об`єкта оренди за договором оренди [PERSON] передала, а ФГ «Анаско» прийняло в платне користування земельну ділянку площею 6,17 га, яка розташована в с.Павлівка (а.с.11). Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування ФГ "Анаско" земельними ділянками громадян, в т.ч. [PERSON] , в адміністративних межах Павлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, виготовлена в 2011 році та містить акт визначення меж земельної ділянки [PERSON] в натурі (а.с.100-114). [INFO] [PERSON] померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12). Спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] є її син - [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 13.06.2018 року (а.с. 15). [PERSON] отримав від ФГ "Анаско", за його заявами, за оренду земельної ділянки 10000,00 грн за видатковим касовим ордером 22.02.2015 року та 02.02.2017 року 70000,00 грн, про що свідчать копіїі заяв [PERSON] та видаткових касових ордерів (а.с.42-44). Згідно зі статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За вимогами ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Спеціальним законом, який регулює правовідносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». За змістом статей 1, 13, 14 Закону України «Про оренду землі» за договором оренди орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і підлягає державній реєстрації. Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Судом установлено, що [PERSON] померла після укладення оспорюваного договору оренди землі, у зв`язку з чим могла його підписати та належність підпису від імені [PERSON] в договорі та акті приймання-передачі земельної ділянки позивачем не спростовано, технічна документація із землеустрою виготовлена не відповідачем, а лише на його замовлення, та містить лише акт визначення меж земельної ділянки в натурі, суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання такого договору недійсним. Суд також зауважує, що Законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV передбачено обов`язкову державну реєстрацію речових прав, тобто офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а відтак суд не вбачає в діях відповідача невідповідностей вимогам закону щодо проведення державної реєстрації спірної угоди за його заявою. Доказів того, що відповідач утримував тривалий час примірники договору та не передавав на державну реєстрацію, суду не надано, позивач же не був позбавлений можливості самостійно звернутися до відповідача для отримання примірника договору в будь-який час, а відтак суд визнає доводи позивача в цій частині безпідставними. Розглядаючи доводи позивача щодо відсутності у спірному договорі оренди землі істотної умови, а саме розміру орендної плати, суд зазначає, що дійсно, згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Частиною другою вказаної статті визначено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов`язань сторін, порядок страхування об`єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об`єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо (частина третя статті 15 зазначеного Закону). Разом з тим частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Натомість договір оренди, укладений між [PERSON] та ФГ «Анаско» містить розмір орендної плати - 3%, як пояснили представники відповідача, 3% від нормативної грошової оцінки землі та позивач не оспорює отримання в рахунок орендної плати від відповідача 80000,00 грн, а тому і вказані доводи позивача не знайшли підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим суд не уважає за можливе визнати договір недійсним із зазначених підстав. Посилання представника позивача на експертний висновок №1006 від 21.08.2019 року (а.с.148-161) є неспроможними, оскільки експертом не надано відповідь на поставлені в ухвалі суду запитання та не вирішено питання у зв`язку з відсутністю фахівця в експертній установі, клопотання про направлення справи на експертизу до іншої установи позивачем не заявлено, як і клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи для визначення належності підпису [PERSON] в оспорюваному договорі. Отже, у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити у повному обсязі. Суд не розглядає доводи представників відповідача щодо застосування строку позовної давності до заявлених позивачем вимог з огляду на відмову в позові по суті. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed