Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

01.11.2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27.10.2015 року помер його брат [PERSON], після смерті якого залишилась частина спадщини у вигляді квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належала спадкодавцеві на праві власності. Вказує, що інші спадкоємці, окрім відповідача, відмовився від своє частки у спадковому майні. Зазначає, що звернувся до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу [PERSON] з питанням оформлення частини спадщини, однак йому було відмовлено у звязку тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини. Однак, він своєчасно не звернувся до нотаріуса через постійні відрядження закордон (територія [PERSON] та [PERSON] Білорусія), які повязані безпосередньо із виконанням службових обовязків. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого брата [PERSON] Р,Ю., який помер 27.10.2015 року, протягом одного місяця з дні набрання законної сили рішенням суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні щодо заявлених вимог заперечив, просив у їх задоволенні відмовити. Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, повно, всебічно та обєктивно дослідивши подані суду докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] помер 27 жовтня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 176004 від 27.10.2015 року (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому частину квартири № 93 по пр. Відродження у м. Луцьку (а.с.9). Іншими співвласниками вказаної квартири є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка померла 24.07.2013 року (а.с. 6, 9-13). Із пояснень позивача та відповідача встановлено, що позивач [PERSON] є рідним братом спадкодавця. Як вбачається із листа приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області [PERSON] від 27.09.2016 року № 387/02-14, представнику позивача було відмовлено у наданні інформації з приводу звернення позивача до нотаріуса у звязку із нотаріальною таємницею (а.с.14). Водночас, із пояснень представника позивача та пояснень у позовній заяві вбачається, що [PERSON] було відмовлено у прийнятті заяви про відкриття спадщини після смерті брату у звязку із пропуском строків звернення із такою заявою. Так, ч. 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що \~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Із розяснень викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., вбачається, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, позивач зазначає, що поважною причиною пропуску ним строку для прийняття спадщини є постійні відрядження закордон (територія [PERSON] та [PERSON] Білорусія», які повязані безпосередньо із виконанням на ТзОВ «Імпортагротех» ним своїх службових обовязків менеджера із закупівлі запасних частин до сільськогосподарської техніки, доставки їх на територію України та в подальшому доставки даних запчастин до клієнтів по території всієї України, що підтверджується копією закордонного паспорта та довідкою ТзОВ «Імпортагротех» (а.с.7-8, 15). В той же час, із копії досліджуваного судом закордонного паспорту вбачається, що вищевказані службові відрядження позивача носили короткотерміновий характер, тобто з моменту відкриття спадщини 27.10.2015 року на протязі 6-місяців, позивач [PERSON] не був позбавлений можливості позбавлений можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Окрім того, зазначена позивачем причина не перешкоджала йому у строки визначені законом, перебуваючи за межами України, надіслати поштою до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини із засвідченням справжності свого підпису, посвідченого, відповідно до вимог\~ст. 38 Закону України «Про нотаріат», консульською установою України. Інших поважних причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини позивачем не наведено та не надано доказів на їх підтвердження. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід відмовити.

Outcome: dismissed