Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Спрямованим до суду позовом [PERSON] просила суд винести рішення, яким стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання спільної дитини у розмірі ? частини всіх видів доходів останнього, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти у такому ж розмірі на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Як на підставу для звернення з даним позовом до суду позивач вказує, що відповідач почав ухилятись від покладеного на нього обов'язку по утриманню їх спільної дитини, хоча спроможний це робити. В судовому засіданні позивач заяву підтримала та просила її задовольнити з наведених вище підстав. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, однак вказав, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) адже заявлена позивачем до стягнення сума аліментів буде для нього непосильною. Дослідив матеріали справи, заслухав пояснення учасників судового розгляду, показання свідків, суд встановив наступні факти та відповідно ним правовідносини. Сторони з 28 вересня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від даного шлюбу останні мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно довідки про склад сім'ї позивача (а.с.7) дитина проживає разом з матірю. Відповідач працевлаштований та його дохід за період роботи з 1 червня 2015 року по 30 листопада 2015 року склав 27\~649,30 гривень (а.с.17). Правовідносини, що склались між сторонами у даній справі регулюються та відповідають наступним нормам матеріального закону. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч. 2 ст. 84 СК України). Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). Враховуючи досліджені судом обставини справи, заслухав пояснення учасників судового розгляду з правовідносин, що склались між сторонами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Згідно названих вище норм матеріального права, зокрема, батько дитини і відповідач у справі зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відтак до вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Разом з тим, заявлений до стягнення позивачем з відповідача розмір аліментів у вигляді ? всіх видів його доходу на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, на переконання суду, для останнього буде непосильним, зважаючи на його матеріальний стан, що було встановлено з наданих суду доказів. Відтак, враховуючи баланс між потребами дитини та позивача і можливістю їх задоволення відповідачем, судом вирішено стягувати з відповідача на користь позивача на утримання їх спільної дочки аліменти у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць, починаючи з дня звернення позивача до суду з даною заявою і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/5 частину всіх видів доходу відповідача. Також, не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь 200 гривень витрат на правову допомогу з наступних міркувань. За змістом ст. 84 ЦПК України склад та розмір витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі та окремо регулюється відповідним нормативно правовим актом. На підтвердження цих обставин суду слід надавати договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам, наприклад особисті розписки адвоката про одержання грошей або бланк квитанції завірений лише печаткою адвоката. Відповідно до абзацу 4 п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Водночас, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, та з огляду на те, що позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір", з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 487,20 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial