Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 05 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 317, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на їхню дочку [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з 05 липня 2008 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, ведення спільного господарства. Більше року подружніх відносин вони не підтримують, проживають окремо. З часу припинення спільного проживання відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги дочці він не надає. Від попереднього шлюбу вона має сина [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на повному її утриманні, для забезпечення нормальних умов життя дітей коштів у неї недостатньо. Відповідач є людиною працездатного віку, тому повинен надавати допомогу на утримання їхньої спільної дитини. Домовленості щодо утримання дочки [PERSON] між ними не досягнуто. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] до суду теж не з'явився, подав заяву, у якій зазначав, що позов визнає, проти розірвання шлюбу та стягнення з нього на користь позивача аліментів на дочку [PERSON] у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) не заперечує. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Броварської районної державної адміністрації Київської області у судове засідання не з'явилася, подала до суду клопотання, у якому зазначала, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без участі їхнього представника. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 05 липня 2008 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 317. Від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що сторони більше року подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Їхня малолітня дочка [PERSON] проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON], який проживає окремо від них, добровільно матеріальної допомоги дочці не надає. Домовленості щодо утримання дитини батьком між сторонами не досягнуто. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд вважає, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. У ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що домовленості щодо утримання дитини сторонами не досягнуто, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання малолітньої дочки не надає, вимоги щодо сплати аліментів на дитину визнав, згоден сплачувати на користь позивача аліменти на дочку в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), суд дійшов висновку, що позов і в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У ч. 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду даного позову за вимогу про розірвання шлюбу позивач сплатила судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються. У ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із відповідача на користь позивача та в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved