overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до Державного наукового центру Російської Федерації ВАТ Акціонерна холдингова компанія "Всеросійський науково-дослідницький та проектно-конструкторський інститут металургійного машинобудування імені академіка Целикова" в особі представництва на Україні про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди, були частково задоволенні. 19.02.2015 року звернулася до суду [PERSON] з заявою про ухвалення додаткового рішення по вищезазначені цивільній справі, посилаючись на те, що в рішенні суду не зазначено державний реєстраційний номер відповідача, у зв'язку з чим ускладнюється виконання рішення суду. На підставі вищевикладеного та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 2/243/2941/2014 з наступних підстав. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до Державного наукового центру Російської Федерації ВАТ Акціонерна холдингова компанія "Всеросійський науково-дослідницький та проектно-конструкторський інститут металургійного машинобудування імені академіка Целикова" в особі представництва на Україні про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди, були частково задоволенні. Однак в резолютивній частині вищевказаного рішення суду відсутній державний реєстраційний номер відповідача, у зв'язку з чим ускладнюється виконання рішення суду. Відповідно до вимог ст. 220 ч.1 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до Державного наукового центру Російської Федерації ВАТ Акціонерна холдингова компанія "Всеросійський науково-дослідницький та проектно-конструкторський інститут металургійного машинобудування імені академіка Целикова" в особі представництва на Україні про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди, були частково задоволенні. 20.02.2015 року звернулася до суду [PERSON] з заявою про ухвалення додаткового рішення по вищезазначені цивільній справі, посилаючись на те, що в рішенні суду не зазначено державний реєстраційний номер відповідача, у зв'язку з чим ускладнюється виконання рішення суду. На підставі вищевикладеного та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 2/243/2947/2014 з наступних підстав. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до Державного наукового центру Російської Федерації ВАТ Акціонерна холдингова компанія "Всеросійський науково-дослідницький та проектно-конструкторський інститут металургійного машинобудування імені академіка Целикова" в особі представництва на Україні про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди, були частково задоволенні. Однак в резолютивній частині вищевказаного рішення суду відсутній державний реєстраційний номер відповідача, у зв'язку з чим ускладнюється виконання рішення суду. Відповідно до вимог ст. 220 ч.1 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.03.2015 року позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк", третя особа на стороні відповідача Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Брокбізнесбанк" Курений Олександр Вікторович про стягнення різниці у курсі валют за невиконання грошового зобов'язання задоволено. При цьому не було вирішено питання стосовно стягнення з відповідача судового збору. Сторони в судове засідання не викликались. Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 03.11.2015р., позов прокурора в інтересах держави в особі Старовижівської селищної ради до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог відносно предмета спору на стороні позивача Державне підприємство "Старовижівське лісове господарство" про стягнення збитків задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь спеціального фонду місцевого бюджету Старовижівської селищної ради Старовижівського району р/р 31418544700377, код платежу 24060300, код банк 37626821, МФО 803014, банк УДКС у Старовижівському районі 314 993 /триста чотирнадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто три/ грн. 36 коп. Відповідач, не погоджуючись із вказаним рішенням, оскаржив його до апеляційного суду Волинської області. Ухвалою апеляційного суду від 25 листопада 2015 року вищевказану справу повернуто до Старовижівського районного суду для ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання щодо стягнення судових витрат. [PERSON] в судовому засіданні щодо ухвалення додаткового рішення поклався на розсуд суду. Прокурор Холейко К.І. в судовому засіданні пояснила, що при подачі позову прокурор був звільнений від сплати судового збору, покладається у вирішенні даного питання на розсуд суду. Представник третьої особи Державного підприємства "Старовижівське лісове господарство" подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Представник третьої особи Старовижівської селищної ради подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, з власної ініціативи може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що при зверненні до суду із позовом прокурор не сплачував судовий збір, оскільки на момент подачі позову згідно з чинним законодавством був звільнений від його сплати. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.п. 1.1. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подачі позову) за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1218 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь держави 3149,93 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 травня 2014 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя та визначення порядку користування квартирою вирішено визнати квартиру [ADDRESS] спільною власністю [PERSON] та [PERSON]. Визначено порядок користування квартирою [ADDRESS], а саме: - за [PERSON] закріплено в користування ізольовану кімнату житловою площею 14,6 кв.м; - за [PERSON] закріплено в користування ізольовану кімнату житловою площею 12.0 кв.м.; - місця загального користування в квартирі: кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню та комірку залишено у загальному користуванні [PERSON] та [PERSON]. Стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] - 8117 грн. 69 коп., що становить ? вартості спільно нажитого майна - автомобіля марки "ЗІЛ 131 СПГ", н.з. [NUMBER], номер шасі [NUMBER]. Стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] - 214 грн. 60 коп. судового збору. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20.11.2012 року вищевказане рішення залишено без змін. Однак при розгляді справи суд не вирішив питання про визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності по ? частині квартири [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просить їх задоволити та постановити додаткове рішення у даній справі. Відповідач [PERSON] покинув судове засідання, пояснень не надав. Згідно з вимогами ч.3 ст.220 ЦПК України присутність останнього не є обов'язковою, тому суд розглянув заяву за їх відсутності, оскільки їх неявка цьому не перешкоджала. Судом встановлено, що дійсно рішенням Стрийського міськрайонного суду від 30.05.2014 вирішено визнати квартиру [ADDRESS] спільною власністю [PERSON] та [PERSON]. Визначено порядок користування квартирою [ADDRESS], а саме: - за [PERSON] закріплено в користування ізольовану кімнату житловою площею 14,6 кв.м; - за [PERSON] закріплено в користування ізольовану кімнату житловою площею 12.0 кв.м.; - місця загального користування в квартирі: кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню та комірку залишено у загальному користуванні [PERSON] та [PERSON]. Стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] - 8117 грн. 69 коп., що становить ? вартості спільно нажитого майна - автомобіля марки "ЗІЛ 131 СПГ", н.з. [NUMBER], номер шасі [NUMBER]. Стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] - 214 грн. 60 коп. судового збору. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20.11.2012 року вищевказане рішення залишено без змін. Однак при розгляді справи суд не вирішив питання про визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності по ? частині квартири [ADDRESS]. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про майно, не зазначив дані про нього. На підставі вказаного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Рішенням суду від 23 березня 2016 року позов товариства з обмеженою відповідальністю " УЮТ -2011" до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово - комунальні послуги - задоволено в повному обсязі. Однак при постановленні рішення судом не враховано, що 24 грудня 2015 року позивачем було подано уточнену позовну заяву за вх.№30438 про стягнення заборгованості за спожиті житлово - комунальні послуги за період з 03.07.2015 по 01.12.2015. Станом на вказаний період загальна сума боргу становить 16150 гривень 64 копійок та загальна сума інфляційних збитків складає 2975 грн.47 коп., що підтверджується наданим розрахунком. ТОВ " УЮТ-2011" звернулись з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово - комунальні послуги в розмірі 16150 грн. 64 коп., інфляційних збитків в розмірі 2975 грн. 47 коп. Сторони до суду не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Частиною 3 ст. 220 ЦПК України передбачено, що неявка осіб, які брали участь у справі не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення, їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, який прийняв рішення може за заявою особи, або з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не прийнято рішення. Як вбачається з матеріалів справи, судом не взято до увагу уточнені позовні вимоги, хоча вказівка на них в мотивувальній частині рішення є.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 10.02.2017 року вирішено: позов [PERSON] задовольнити, скасувати рішення Великогаївської сільської ради «Про дозвіл на складання технічної документації із землеустрою» №434 від 03 червня 2015 року, №460 від 07 серпня 2015 року, №474 від 22 жовтня 2915 року у відмові [PERSON] у наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки загальною площею 1,52 га, та зобов'язати Великогаївську сільську раду надати дозвіл [PERSON] на приватизацію земельних ділянок загальною площею 0,4516 га, з них: 0,2250 га, 0,1866 га, 0,04 га - для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля), з врахування наданих у власність земельних ділянок загальною площею 1,05 га згідно рішення Великогаївської сільської ради №381 від 17.11.2009 року, що в загальному буде складати площу земельних ділянок 1,5016 га. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема згідно позовної заяви (з урахуванням уточнень) позивачем [PERSON] заявлено дві вимоги немайнового характеру: 1) про визнання незаконним рішень сільської ради; 2) про зобов'язання сільської ради вчинити дії: надання дозволу на приватизацію земельних ділянок. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, яка діяла на момент подання позовної заяви), за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою встановлена ставка судового збору у розмірі 0,4 мінімальної заробітної плати, що становить 551,20 грн. Згідно квитанції № 57 від 21.03.2016 року, позивач [PERSON] сплатив лише 551,20 грн. судового збору за подання позовної заяви, тобто лише за одну вимогу немайнового характеру. Відповідно до ст. 215 ЦПК України в резолютивній частині рішення суд зазначає про розподіл судових витрат. Однак, в рішенні від 10.02.2017 року суд не вирішив питання щодо стягнення судових витрат, які недоплачені позивачем. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що рішенням суду задоволено дві вимоги немайнового характеру, однак позивачем сплачено при поданні позову лише судовий збір за одну позовну вимогу, вважаю, що відповідно до ст. 88 ЦПК України з Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області слід стягнути в користь позивача [PERSON] 551 грн. 20 коп. судового збору та в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Рішенням Тиврівського райсуду Вінницької області від 10.06.2015 року у задоволенні позова [PERSON] до ПАТ по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди відмовлено. Однак при подачі позовної заяви позивачем недоплачено судовий збір. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, виходячи з наступного. Згідно п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. В позовній заяві позивач просить зобов'язати начальника Тиврівської дільниці Жмеринського міжрайонного управління газового господарства [PERSON] вибачитись у нього при [PERSON] та [PERSON] за приниження його честі та гідності, за розповсюдження відомостей, які не відповідають дійсності та стягнути з відповідача 5000грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати . Позивачем сплаено судовий збір в розмірі 214 грн. Відповідно роз'яснень, викладених у п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" №10 від 17.10.2014, у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. Рішенням Тиврівського райсуду від 20.06.2015 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути недоплачений судовий збір з позивача в сумі 273,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Рішенням Тиврівського райсуду Вінницької області від 30.11.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном, треті особи що не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON], [PERSON], КП "Гніваньводопостач" задоволено частково. Зобов'язано [PERSON] звільнити приміщення мусороприймача 3 (третього) під'їзду у будинку № 17 по вул. Терешкової, в м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області від своїх речей та надати вільний доступ до мусороприймача жильцям 3 (третього) підїзду. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Однак при винесенні вищезазначеного рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, \~виходячи з наступного. Згідно п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Рішенням Тиврівського районного суду від 30.11.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном, треті особи що не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON], [PERSON], КП "Гніваньводопостач" задоволено частково. [PERSON] звільнений від сплати судового збору, так як він учасник бойових дій, що стверджується посвідченням серії АА № 397758 від 20.02.1997 р. (а.с. 8). Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 01.07.2019 року у справі № 465/4019/15-ц ухвалено: Позов [PERSON] до Франківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про спонукання до вчинення дій та визнання права на реєстрацію місця проживання - задоволено: Визнано за [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 51,3 кв.м., яка складається з коридору під інд. 1 площею 3,50 кв.м., санвузла під інд. 2 площею 7,70 кв.м., кухні під інд. 3 площею 12,3 кв.м., житлової кімнати під інд. 4 площею 16,8 кв.м., житлової кімнати під інд. 5 площею 11,0 кв.м. Визнано за [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] право на реєстрацію за місцем проживання в квартирі [ADDRESS] . 16 грудня 2019 року Львівський апеляційний суд виніс ухвалу про повернення до Франківського районного суду м. Львова справу № 465/4019/15-ц для винесення додаткового рішення з метою вирішення питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] при поданні позовної заяви про спонукання до вчинення дій та визнання права на реєстрацію місця проживанн сплачено судовий збір у розмірі 243.60 грн. Згідно частини 1 статті 4 Закону України " Про судой збір" в редакції 2015 року передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2015 рік" з 1 січня 2015 встановлений показник прожиткового мінімуму для прездатних осіб в розмірі 1176 гривень. Згідно до пп.1 п.1 ч.2\~ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243 грн. 60 коп.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3654 грн.). На підставі вищевикладеного, та враховуючи те, що Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 01.07.2019 року позовну заяву [PERSON] про спонукання до вчинення дій та визнання права на реєстрацію місця проживання, - задоволено, суд приходить до висновку про стягнення з Франківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на користь [PERSON] , судові витрати у розмірі 243.60 грн.

Outcome: approved