Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

У червні 2015 року представник позивача квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить зняти з реєстрації місця проживання та виселити [PERSON] зі службової квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення від Міністерства Оборони України. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що квартира [ADDRESS] рішенням Харківської міськради № 430 від 03.07.2007 року включена до числа службових квартир. 26.02.2007 року [PERSON] на сім`ю із трьох осіб: він, дружина та донька надано окрему службову двокімнатну квартиру [ADDRESS] , у яку вони були вселені на підставі ордера № 264 від 20.09.2007 року, виданого на ім`я [PERSON] на час проходження ним служби в Харківському гарнізоні. 30.07.2014 року заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та з 03.09.2014 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого народився син [PERSON] . Відповідно довідки № 23 від 28.04.2015 року, виданої «Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Лугопарк-2009» за адресою: [ADDRESS] зареєстровані дві сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Також зазначено, що [PERSON] є однією із співвласниць квартири [ADDRESS] , де вона разом з матір`ю [PERSON] проживали з січня 2014 року по червень 2014 року та в цей період навчалась в загальноосвітній школі № 17 м. Львова. Таким чином, [PERSON] має власне житло. Інші мешканці спірної квартири [PERSON] та [PERSON] зареєстрованого на праві власності житла не мають. Крім того, також зазначено, що протоколом житлової комісії Харківського зонального відділу Військової служби правопорядку від 07.05.2015 року внесено зміни в облікову справу щодо складу сім`ї [PERSON] із зазначенням голова сім`ї [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] . Сам [PERSON] не заперечує щодо проживання з ним його малолітньої доньки [PERSON] . У зв`язку з тим, що станом на сьогоднішній день шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова, яке є одним з підрозділів Збройних Сил України та завданням якого є організація квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, вважають, що утримання спірного житла [PERSON] спричиняють шкоду економічним інтересам держави, суперечить нормам житлового кодексу України, оскільки пунктом 3.16 наказу Міністерства оборони України № 737 від 30.11.2011 року\~ встановлено, що підлягають виселенню зі службового жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення колишні члени сім`ї військовослужбовця, які проживають у ньому після розірвання шлюбу, у двомісячний строк після розірвання шлюбу. Крім того, у серпні 2015 року третя особа [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова із самостійним позовом, у якому просить зняти з реєстрації місця проживання та виселити [PERSON] зі службової квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення від Міністерства Оборони України. Зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні службовою квартирою [ADDRESS] [PERSON] та його родини [PERSON] та [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог зазначив, що у зв`язку із проходженням військової служби у Харківському зональному відділі Військової служби правопорядку на посаді офіцера відділення організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності ВСП у гарнізонах, йому рішенням житлової комісії військової частини [NUMBER] від 26.02.2007 року на сім`ю із трьох осіб: він, дружина [PERSON] та донька надано окрему службову двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . В лютому 2014 року відповідачка [PERSON] переїхала у м. Львів, забрала їх доньку із Харківської загальноосвітньої школи № 171 та влаштувала її до середньої загальноосвітньої школи № 17 у м. Львові. У липні 2014 року їх шлюб за рішенням суду було розірвано та з 03.09.2014 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого народився син [PERSON] . Приблизно в липні 2014 року відповідач зателефонувала йому та повідомила, що повертається до м. Харкова у зв`язку із необхідністю здачі сесії у Національному фармацевтичному університеті, в якому вона навчалась останній рік. Крім цього відповідач в ультимативній формі повідомила, що збирається на період сесії жити у спірній службовій квартирі та попередила, що не дасть спокійно мешкати йому та його новій дружині у службовому житлі. Оскільки його нова дружина була на той час вагітна, з метою захисту її від можливих хвилювань, пов`язаних із особистою неприязню відповідачки до нього та його нової дружини, він погодився надати можливість відповідачці пожити у службовій квартирі на період здачі нею сесії. Після закінчення навчання за їх домовленістю відповідач повинна була переїхати додому до м. Львова. При переїзді відповідачка пообіцяла повернути йому ключі від службової квартири, при цьому самостійно розпорядитися нажитим під час шлюбу спільним майном. Тому, з метою захисту своєї вагітної дружини, він прийняв рішення винайняти квартиру та пожити у найнятій квартирі на період сесії відповідачки. Попри домовленість, в серпні 2014 року відповідачка повернулась разом з їх донькою, яку вона знову відрахувала із середньої загальноосвітньої школи №17 м. Львів та з 26.08.2014 року влаштувала до Харківської загальноосвітньої школи ІIII ступенів № 69. Також в супереч домовленості, відповідачка не тільки не повернула йому ключі від службової квартири, а ще й замінила замки на дверях. Тому він не міг потрапити у своє службове житло, чим чинить перешкоди у користуванні службовою квартирою. На даний час відповідач не є членом родини військовослужбовця, не перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов та забезпечена житлом у м. Львові. Крім цього, відповідач ніколи не перебувала в трудових відносинах з Міністерством оборони України, до якого належить дане службове житло, тому вважає, що відповідач втратила право користування даною службовою квартирою та повинна звільнити приміщення. Судом до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог було залучено Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради. У судовому засідання представник позивача за первісним позовом квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Сікаленко Ю.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] заперечували проти первісного позову та позову [PERSON] , просили відмовити у їх задоволенні. Надали суду письмові заперечення, які містяться в матеріалах даної цивільної справи (а.с. 46-50, 86-91). Третя особа та позивач за позовною заявою третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] , а також його представник [PERSON] не заперечували проти задоволення позовних вимог квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, просили зняти з реєстрації місця проживання та виселити [PERSON] зі службової квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення від Міністерства Оборони України. Свої позовні вимоги [PERSON] та його представник підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради Путінцева Л.Ю. позовні вимоги квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова просила розглянути на розсуд суду, а позовні вимоги [PERSON] просила задовольнити частково - лише в частині зобов`язання [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні службовою квартирою. В задоволенні іншої частини вимог [PERSON] просила відмовити, оскільки [PERSON] не є власником службової квартири та не може вимагати виселення [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення третіх осіб, перевіривши матеріали, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до акту прийому передачі № 07-сх/38 від 29.12.2006 ТОВ Консалтингово-правова фірма «Спартак» передала Східному управлінню капітального будівництва Міністерства оборони України та експлуатуючий організації КЕВ м. Харків 42 квартири, загальною площею 2 456,5 м. кв. в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , для будівництва житла військовослужбовцям Збройних Сил України та членів їх сімей (а.с. 6). Відповідно до рішення виконкому Харківської міськради № 430 від 03.07.2007 квартира [ADDRESS] включена до числа службових житлових приміщень (а.с. 5). Статтею 1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (Далі - Закону) встановлено, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Стаття 1-2 Закону закріплює гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, так військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Статтею 12 Закону передбачено, що Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Таким чином Держава взяла на себе зобов`язання особливо піклуватися про соціально-побутові умови тих громадян, яки вибрали своїм шляхом професійне виконання конституційного обов`язку кожного громадянина України - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. Відповідно\~\~ ст. 118\~\~ Житлового\~\~ Кодексу\~\~ України\~\~ службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Відповідно до рішення засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 26.02.2007 року помічнику начальника навчальної частини військової частини [NUMBER] капіту [PERSON] на сім`ю із трьох осіб: він, дружина, донька, виділено окрему службову 2-х кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , жилою площею 29,1 кв. м. (загальною площею - 51,4 кв. м.) (а.с. 7). На момент виділення спірної квартири [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Франківського району м. Львова (а.с. 12). Від даного шлюбу [INFO] народилася донька, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 5047 (а.с. 12). [PERSON] , його дружина [PERSON] та їх малолітня донька [PERSON] вселені у вищевказану квартиру на підставі ордера № 264 серії 07 від 20.09.2007 року, виданого згідно вказаного рішення на ім`я [PERSON] на час проходження ним служби в Харківському гарнізоні (а.с. 8). У лютому 2014 року відповідачка [PERSON] разом з донькою переїхала у м. Львів, де вона має власне житло, що підтверджується довідкою № 2/13091, виданою Обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». У довідці повідомлено, що згідно інформаційних даних ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» [PERSON] є однією з чотирьох співвласників кв. [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 23.11.2004 року, виданого Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради згідно з розпорядженням № 1785 (а.с. 27). Факт проживання відповідача з лютого 2014 року по червень 2014 року разом з донькою у м.Львові підтверджується також Довідкою № 110 від 02.07.2015 року, виданою директором середньої загальноосвітньої школи I-III ступенів № 17 м. Львова, з якої вбачається, що [PERSON] навчалася у СЗШ № 17 м. Львова у 4 класі з 10.02.2014 року до 18.06.2014 року (а.с. 75). Згідно Довідки № 188 від 23.06.2015 року, виданою директором ХЗОШ I ступеня № 171, вбачається, що [PERSON] , дійсно навчалася у Харківській загальноосвітній школі 1 ступеня № 171 з 01.09.2010 року по 05.02.2014 року з подальшим вибуттям до м. Львів (а.с. 74). Згідно ч. 2 ст. 107 ЖК України якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 30.07.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили (а.с. 14). 03.09.2014 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 722 (а.с. 15). Від даного шлюбу народився син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1005 (а.с. 18). Відповідно до довідки № 23 від 28.04.2015 року, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Лугопарк-2009», [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною адресою зареєстровані: колишня дружина [PERSON] , донька [PERSON] , дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно № 35661254 від 30.03.2015 року та довідки № 35660071 від 30.03.2015 року, відомості щодо [PERSON] та [PERSON] відсутні (а.с. 21-22). На підставі заяви [PERSON] . Протоколом засідання житлової комісії Харківського зонального відділу Військової служби правопорядку від 07.05.2015 року внесено зміни в облікову справу щодо складу сім`ї [PERSON] (голова сім`ї - [PERSON] , дружина - [PERSON] , син - [PERSON] ) (а.с. 23-26). У судовому засіданні [PERSON] пояснив, що не заперечує стосовно проживання з ним його малолітньої доньки, [PERSON] . Згідно ч. 2 п. 3.1 "Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями", затвердженої наказом Міністерства Оборони України № 737 від 30.11.2011 року, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 року за № 24/20337, службове житлове приміщення надається під час виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби. Частиною 2 п. 3.16 вищевказаної Інструкції передбачено, що підлягають виселенню зі службового житлового приміщення без надання іншого житла колишні члени сім`ї військовослужбовця, які проживають у ньому після розірвання шлюбу, у двомісячний строк з дня розірвання шлюбу. Відповідно до статей 121, 122 ЖК України службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, органу управління кооперативної та громадської організації. Єдиною підставою для вселення у надане службове приміщення є спеціальний ордер, який видається виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті ради на підставі рішення про надання службового жилого приміщення. Таким чином посилання відповідачки на те, що "Інструкція про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями", затвердженої наказом Міністерства Оборони України №737 від 30.11.2011 року, не поширюються на неї не відповідають дійсності, оскільки право користування службовим жилим приміщенням члена сім`ї (або колишнього члена сім'ї) є похідним від права особи, якій у встановленому законом порядку виданий спеціальний ордер для проживання на період її роботи. Судом також не приймаються до уваги посилання відповідача [PERSON] стосовно того, що вона після розірвання шлюбу є одинокою особою, яка проживає з неповнолітньою дитиною, та у зв`язку із цим її не може бути виселено зі спірного приміщення. Так, у статті 125 Житлового Кодексу України йдеться про одиноку особу. Одинокі матері - матері, які не перебувають у шлюбі, якщо у свідоцтві про народження відсутній запис про батька дитини або запис про батька проведено у встановленому порядку за вказівкою матері. (ЗУ « Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992) Одинока матір - жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини відсутній запис про батька дитини або запис про батька проведено у встановленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама. (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»). Одинока особа - особа, яка не має працездатних родичів, зобов`язана за законом її утримувати ( ВРУ, ЗУ «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам» від 18.05.2004 р. № 1727-ІV). Крім того, у судовому засіданні з пояснень [PERSON] , що не заперечувалось іншими учасниками процесу, вбачається, що ним ніколи не ставилося питання стосовно відмови від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки. Також судом встановлено, що у серпні 2014 року відповідачка повернулася разом з донькою до м. Харкова та влаштувала її до Харківської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 69, що підтверджується довідкою № 230, виданою директором школи 23.06.2015 року, про зарахування [PERSON] 26.08.2014 року до 5-А класу (а.с. 106). Згідно довідки № 46/09-15с, виданої начальником відділу кадрів ПП «ФАРМАРОСТ 2011» [PERSON] з 02.08.2014 року прийнята на посаду фармацевта аптеки, а в подальшому з 02.03.2015 року переведена на посаду провізора-інтерна, де і працює по теперішній час (а.с. 107). [PERSON] не має можливості користуватися службовим житлом у зв`язку з тим, що колишня дружина [PERSON] чинить йому перешкоди, поміняла замки на дверях від службової квартири, не дозволяє йому\~ потрапити до оселі. З цього приводу [PERSON] звертався до Начальника Ленінського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області\~ з відповідної заявою, у якій просив вжити заходів до своєї колишньої дружини гр. [PERSON] , яка не пускає його до квартири. Згідно висновку ДІМ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Селецького Б.М. подальший розгляд матеріалу за заявою [PERSON] припинений та йому рекомендовано для вирішення цього питання звернутися до суду (а.с. 115-116). Таким чином, судом встановлено, що на теперішній час відповідач не є членом родини військовослужбовця, не перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов та забезпечена житлом у м. Львові. Крім цього, відповідач ніколи не перебувала в трудових відносинах з Міністерством оборони України, до якого належить дане службове житло, у зв`язку з чим суд вважає, що позов квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова є обгрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. У судовому засіданні також доведено, що відповідач [PERSON] чинить перешкоди у користуванні [PERSON] службовою квартирою, що підтверджується доказами, які знаходяться в матеріалах справи та були вивчені у судовому засіданні. Суд не приймає до уваги та вважає недопустимими доказами складені акти від 23.06.2015 року стосовно того, що [PERSON] та його родина з 01.06.2014 року по даний час не проживають у спірній квартирі, оскільки з цього приводу повинна бути утворена спеціальна комісія, уповноважена складати акт стосовно службової квартири. У зв`язку з чим позов [PERSON] в частині вимоги про зобов`язання [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні службовою квартирою є обгрунтованим та підлягає задоволенню. В задоволенні іншої частини вимог [PERSON] стосовно зняття з реєстрації місця проживання та виселення [PERSON] зі службової квартири [ADDRESS] суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] не є власником зазначеної квартири. На підставі викладеного,

Outcome: partial