Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

02.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16.12.2010 року між нею, як з директором Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» та ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» був укладений контракт. 27 червня 2012 року вона була вдруге незаконно звільнена з посади директора Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект». Не погодившись із наказом директора ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» про її звільнення з посади директора Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект», вона звернулася за захистом своїх порушених прав до суду. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2012 року визнано незаконним наказ ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» від 16 травня 2012 року № 31 в частині поновлення [PERSON] на посаді директора Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» з 16 травня 2012 року, п. 1 ст. 235 КЗпП України, зобов'язано ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» внести зміни в пункт 1 наказу № 31 від 16 травня 2012 року щодо дати поновлення [PERSON] на посаді директора Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект», а саме: поновити [PERSON] на посаді директора Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» з 23.02.2011 року; внести запис до трудової книжки: графа 1: «17», графа 2: «23.02.2011», графа 3: «Записи № 11, 12, 15 недійсні. Поновлена на посаді директора ЗФ ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» згідно п. 1 ст. 235 КЗпП України.», графа 4: номер та дата відповідного наказу підприємства про поновлення на посаді директора.». Визнано незаконним та скасовано наказ Державного підприємства «Державний проектний інститут ««Запоріжцивільпроект» № 32 від 21 травня 2012 року «Про винесення догани [PERSON].» Визнано незаконним та скасувано наказ Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» № 44 від 27 червня 2012 року «Про звільнення та розірвання контракту з керівником Запорізької філії Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» [PERSON].» Поновлено [PERSON] на посаді директора Запорізької філії Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект». Стягнуто з Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування за спричинену моральну шкоду грошові кошти в розмірі 3 000, 00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 16 січня 2013 року, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2012 року залишено без змін. Згідно з рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2013 року, яке в апеляційному порядку не оскаржувалося, на її користь ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» була сплачена заборгованість по заробітній платі за період з 23.12.2011р. по 24.01.2013р. в розмірі 50472,00 грн. Надалі, на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2013 року, стягнуто з ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 25 січня 2013 року по 23 липня 2013 року в розмірі 24156,11 грн. Зазначене рішення суду набрало законної сили 13 грудня 2013 року. Наказом ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» № 53 від 23 травня 2013 року, попереджено [PERSON] про розіврання з нею контракту у зв'язку з ліквідацією Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект». 23 липня 2013 року наказом ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» № 131-к контракт з директором Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» [PERSON] і ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» розірвано на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з 23 липня 2013 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2013 року визнано незаконним та скасовано накази ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект»: від 22 травня 2013 року № 97-к, від 23 травня 2013 року № 53, від 23 липня 2013 року № 131-к. Поновлено [PERSON] на посаді директора Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект», про що внесено відповідний запис до трудової книжки. Зазначене рішення суду набрало законної сили 31 грудня 2013 року. На даний час ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» не виплачує їй заробітну плату, яка за її розрахунком за період з 10.01.2014 року по 18.08.2014 року становить 32147,84 грн. На підставі викладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд стягнути з ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 10.01.2014 року по 18.08.2014 року в розмірі 32147,84 грн. 09.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Просить суд стягнути з ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 10.01.2014 року по 30.11.2014 року в розмірі 46520, 18 грн. Ухвалою суду від 10.12.2014 року, вищезазначені позови [PERSON] об'єднані в одне провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечує проти задоволення позову, просить суд у задоволенні позову відмовити. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 16.12.2010 року між [PERSON], як з директором Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» та ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» був укладений контракт. 27 червня 2012 року вона була звільнена з посади директора Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект». Не погодившись із наказом директора ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» про її звільнення з посади директора Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект», [PERSON] звернулася за захистом своїх порушених прав до суду. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2012 року визнано незаконним наказ ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» від 16 травня 2012 року № 31 в частині поновлення [PERSON] на посаді директора Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» з 16 травня 2012 року, п. 1 ст. 235 КЗпП України, зобов'язано ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» внести зміни в пункт 1 наказу № 31 від 16 травня 2012 року щодо дати поновлення [PERSON] на посаді директора Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект», а саме : поновити [PERSON] на посаді директора Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» з 23.02.2011 року. Внести запис до трудової книжки: графа 1: «17», графа 2: «23.02.2011», графа 3: «Записи № 11, 12, 15 недійсні. Поновлена на посаді директора ЗФ ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» згідно п. 1 ст. 235 КЗпП України.», графа 4: номер та дата відповідного наказу підприємства про поновлення на посаді директора.». Визнано незаконним та скасовано наказ Державного підприємства « Державний проектний інститут ««Запоріжцивільпроект» № 32 від 21 травня 2012 року «Про винесення догани [PERSON].». Визнано незаконним та скасувано наказ Державного підприємства « Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» № 44 від 27 червня 2012 року «Про звільнення та розірвання контракту з керівником Запорізької філії Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» [PERSON].» Поновлено [PERSON] на посаді директора Запорізької філії Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект». Стягнуто з Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування за спричинену моральну шкоду грошові кошти в розмірі 3 000, 00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 16 січня 2013 року, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2012 року залишено без змін. Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2013 року, яке в апеляційному порядку не оскаржувалося, на користь позивачки ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» була сплачена заборгованість по заробітній платі за період з 23.12.2011р. по 24.01.2013р. в розмірі 50472,00 грн. На підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2013 року, стягнуто з ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з 25 січня 2013 року по 23 липня 2013 року в розмірі 24156,11 грн. Зазначене рішення суду набрало законної сили 13 грудня 2013 року. Наказом ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» № 53 від 23 травня 2013 року, попереджено [PERSON] про розіврання з нею контракту у зв'язку з ліквідацією Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект». 23 липня 2013 року наказом ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» № 131-к контракт з директором Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» [PERSON] і ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» розірвано на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з 23 липня 2013 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2013 року визнано незаконним та скасовано накази ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект»: від 22 травня 2013 року № 97-к, від 23 травня 2013 року № 53, від 23 липня 2013 року № 131-к. Поновлено [PERSON] на посаді директора Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект», про що внесено відповідний запис до трудової книжки. Зазначене рішення суду набрало законної сили 31 грудня 2013 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2014 року, позов [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено, стягнуто з ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект», на користь [PERSON], невиплачену заробітну плату за період з 24 липня 2013 року по 09 січня 2014 року в розмірі 21940 грн. 41 коп. Наказом від 04.03.2015 року № 42-к/ос т.в.о. директора ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект», на підставі рішення суду від 27 листопада 2013 року, [PERSON] поновлено на посаді директора Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» з 27.06.2012 року, про що внесено відповідний запис до трудової книжки. Наказом від 05.03.2015 року № 09 в.о. директора ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект», достроково розірвано контракт з керівником Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» [PERSON] Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно з ст. 94 КЗпП України, питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оплату праці», своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» не виплачує [PERSON] заробітну плату, яка за її розрахунком за період з 10 січня 2014 року по 30 листопада 2014 року становить 46520,18 грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку,що наданий позивачем розрахунок сум є вірним, іншого розрахунку відповідачем по справі на надано. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зазначені норми матеріального права, надані докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» про стягнення заборгованості по заробітній платі є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Оскільки мінімальна заробітна плата на 1 січня 2015 року становить 1218,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved