Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Представник позивача ПАТ "Райффайзен Банк Аваль " звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 25.07.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір №010/02-7/287-М згідно якого банк надав [PERSON], а останній отримав суму кредиту у розмірі - 198 000,00 доларів США, зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення кредиту та відсотків в строк по 24.07.2017 року, з погашенням суми кредиту та процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору, згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків. Однак, взяті на себе зобов'язання, щодо погашення суми отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором відповідачем не виконано. [PERSON] систематично порушував терміни погашення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом. Претензію банку з вимогою дострокового виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, відповідачем залишено без задоволення. Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, позивач просив достроково стягнути виданий йому кредит та стягнути з відповідача на його користь заборгованість, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 08.09.2014 року , яка станом на 04.08.2014 року становить 106 361, 26 доларів США, що по курсу НБУ станом на 04.08.2014 року становить 1 295 805,51 гривень, з яких: 99 784,13 доларів США -залишок заборгованості по тілу кредиту; 6337,92 доларів США - заборгованість по прострочених відсоткам; 239,21 доларів США - нараховані відсотки за період з 28.07.2014 року по 03.08.2014 рік , а також сума пені у розмірі 18 294,11 грн. Посилаючись на викладені вище обставини, а також на норми ст.ст. 526,530,549-551, 610-612,624,625,1049,1050,1054 ЦК України, позивач просить суд, достроково стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] загальну заборгованість по кредитному договору №010/02-7/287-М від 25.07.2007 року в сумі 106 361,26 доларів США, а також суму пені у розмірі 18 294,11 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява в якій він просить розглянути справу буз його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення справи та письмових заперечень від них на адресу суду не надходило, тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи Розгляд справи проведено за відсутності сторін , які не з'явились в судове засідання і у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 25.07.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір №010/02-7/287-М згідно якого банк надав [PERSON], а останній отримав суму кредиту у розмірі - 198 000,00 доларів США, зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення кредиту та відсотків в строк до 24.07.2017 року, з погашенням суми кредиту та процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору, згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків, що стверджується кредитним договором №010/02-7/287-М від 25.07.2007 р., копія якого приєднана до матеріалів справи. / а.с. 6-10/. Відповідно до п.2. ч.1 кредитного договору кредит надавався відповідачу [PERSON] у розмірі - 198000,00 доларів США на розвиток бізнесу. Відповідно до меморіальних валютних ордерів: №1 від 26.07.2007 року, відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 115 000,00 доларів США, №1 від 28.09.2007 року - 20000,00 доларів США, №1 від 18.10.2007 року - 20000,00 доларів США, №1 від 30.10.2007 року - 43 000,00 доларів США./а.с. 26-28/ Як вбачається з кредитного договору [PERSON] отримав кошти від ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності. Судом встановлено, що між ВАТ " Райффайзен Банк Аваль" та відповідачем - [PERSON] були укладені додаткові угоди до кредитного договору за №010/02-7/287-М/1 від 19.01.2009 р., №010/02-7/287-М/2 від 01.10.2009 р., №010/02-7/287-М/3 від 24.01.2013 р., якими були внесені відповідні зміни до графіку повернення кредиту та сплату процентів./а.с.11,14,19/ Однак, у порушення умов кредитного договору [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та відсотків. Внаслідок цього, станом на 04.08.2014 року в нього утворилась заборгованість перед кредитором в сумі 106 361,26 доларів США, що по курсу НБУ станом на 04.08.2014 рік становить 1 295 805,51 гривень , з яких: 99 784,13 доларів США -залишок заборгованості по тілу кредиту; 6337,92 доларів США - заборгованість по прострочених відсоткам; 239,21 доларів США - нараховані відсотки за період з 28.07.2014 року по 03.08.2014 рік , а також суму пені у розмірі 18 294,11 грн. /а.с. 31/ Правовідносини між сторонами по справі є цивільноправовими та урегульовані положеннями ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Грошові зобов'язання між сторонами виникли в іноземній валюті, що узгоджується з нормами Декрету КМ України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (ч. 2 ст. 2, ч. 2 ст. 5),Закону України «Про банки і банківську діяльність» (ст. 19, ч. 1, 2 ст. 47, ст.ст. 49, 55), ч. 2 ст.192, ч. 3 ст.533 ЦК України. Відповідно до п.1.1. ч.2 вказаного кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався здійснювати погашення кредиту, сплату процентів, винагороди і комісії в порядку і терміни згідно умов кредитного договору. Згідно п.1.5.1 ч.2 відповідач [PERSON] зобов'язувався здійснювати погашення кредиту щомісячно згідно графіку погашення кредиту та сплати процентів шляхом внесення коштів у касу банку або безготівкових перерахувань. Згідно п..1.6.1 ч.2 кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язувався повністю повернути банку суму кредиту не пізніше дати остаточного погашення кредиту до 24 липня 2017 року відповідно до умов встановлених у п. 1.5. договору. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків погашення кредиту і процентів за користування ним. Відповідно до п.4.1.1 ч.2 вказаного кредитного договору у разі порушення відповідачем [PERSON] строків сплати відсотків за користування кредитом або строків повернення кредиту останній зобов'язаний сплатити на користь банку пеню від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Приписами ч.3 ст. 549 ЦК України встановлено, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до умов кредитного договору №010/02-7/287-М від 25.07.2007 року та додаткових угод сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків. Відповідно до умов вказаного кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався надавати банку щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, комісії. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав зобов'язання, передбачені вищезазначеним кредитним договором у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Так як своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON] не виконував належним чином, то у позивача виникло право вимагати від боржника дострокового повернення кредитних коштів. Статтею 1048 ЦК України встановлено право позикодавця (Банку) на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Так як своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON] не виконує належним чином то у позивача виникло право вимагати достроково від боржника повернення кредитних коштів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги про дострокове стягнення в [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» згідно кредитного договору №010/02-7/287-М від 25.07.2007 року заборгованості в розмірі 106 361,26 доларів США та 18 294, 11 гривень суми нарахованої пені підлягають до задоволення з мотивів викладених вище. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved