Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

02.03.2015 року позивач звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до відповідача, в якому просив суд стягнути з нього на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0031/82/0297158 від 17.01.2014 року, станом на 21.01.2015 року в сумі 65 897,94 грн., яка складається із: 45 757,84 грн. заборгованості по кредиту, в тому числі простроченої заборгованості по кредиту - 1 449,52 грн.; 9 656,99 грн. заборгованості по відсоткам, в тому числі простроченої заборгованості по відсоткам - 9 479,98 грн.; 10 483,11 грн. розрахованої пені. Свій позов мотивував тим, що 17.01.2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0031/82/0297158 про надання кредиту за програмою «кредит готівкою» в сумі 47 099,92 грн., з яких 31 764,12 грн. на споживчі цілі, 2 599,92 грн. на сплату страхового платежу та 12 735,88 грн. на погашення заборгованості за кредитним договором № 014/0031/82/0081121 від 24.10.2011 року, строком до 17.01.2020 року з процентною ставкою за користування кредитом, яка складає 35,3 %. Відповідач зобов'язався здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами щомісячно протягом строку дії договору 17 числа кожного місяця, однак останнім не виконуються вищезазначені умови, в зв'язку з чим станом на 21.01.2015 року виникла заборгованість в сумі 65 897,94 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 15.04.2015 р. представник позивача подав заяву, в якій просив розглянути справу в своїй відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи в своїй відсутності та заперечень проти позову не подав, а тому суд ухвалив розглянути справу у відсутності належним чином повідомлених сторін на підставі наявних в справі доказів з постановленням заочного рішення. Доповівши зміст заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З договору № 014/0031/82/0297158 (а.с. 8-18 копія) вбачається, що 17.01.2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем (позичальником) укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 47 099,92 грн. на строк до 17.01.2020 року. Процентна ставка за користування кредитом складає 35,3 % (п. 1.1.1 - 1.1.8 ст. 1 договору). Відповідно до п. 3.1 договору позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтентними платежами до 17 числа кожного календарного місяця згідно графіка погашення, що є додатком до кредитного договору. Ануїтентний платіж включає в себе частину основної суми кредиту та процентів за користування. З метою сплати ануїтентних платежів позичальник зобов'язаний вносити грошові кошти на свій поточний рахунок та/або підтримувати залишок коштів на поточному рахунку в сумі, достатній для сплати чергового платежу в строки, встановлені цим договором. У разі недостатності на поточному рахунку позичальника коштів, належних для сплати банку за цим договором на дату платежу, позичальник вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов'язань за кредитним договором. При простроченні погашення кредиту проценти нараховуються за весь строк фактичного користування кредитом на суму фактичної заборгованості, в тому числі, протягом строку такого прострочення, та підлягають сплаті додатково, до сум щомісячних ануїтентних платежів, відповідно до умов договору. Згідно ст. 7 договору у разі настання обставин дефолту (обставин невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, а також інших обставин, які на думку кредитора свідчать про те, що зобов'язання позичальника за цим договором не будуть виконані) Банк має право на власний розсуд вжити один або декілька заходів, визначених цією статтею кредитного договору, у тому числі вимагати дострокового виконання позичальником зобов'язань за цим договором, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, пені та інших платежів відповідно до умов цього договору, надіславши позичальнику відповідне письмове повідомлення. З розрахунків заборгованості (а.с. 6-7) вбачається, що відповідач належним чином не виконував умови укладеного договору в частині повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 21.01.2015 року виникла заборгованість в сумі 65 897 грн. 94 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 45 757,84 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 1 449,52 грн.; за відсотками - 9 656,99 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками в сумі 9 479,88 грн.; розрахованої пені - 10 483,11 грн. Нарахування штрафних санкцій (пені) передбачено п. 10.3 договору, згідно якого за прострочення виконання будь-яких зобов'язань за кредитним договором банк має право вимагати, а позичальник зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення. В судовому засіданні встановлено, що позивачем направлялась на адресу відповідача вимога про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором (а.с. 23), яка була залишена останнім без задоволення. Статтями 525-526 Цивільного Кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження невиконання відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості, зазначеної в позовній заяві, суд задовольняє заявлений позов частково, а саме стягує з відповідача [PERSON] в повному обсязі заборгованість за кредитом та відсотками за обома кредитними договорами. В частині вимог щодо стягнення заборгованості по нарахованій пені, суд вважає за справедливе та доцільне зменшити її розмір до 1 000 грн. 00 коп., зважаючи на ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. В даному випадку розмір нарахованої пені є фактично більшим ніж розмір нарахованої заборгованості за відсотками. Таким чином, сума заборгованості, яку суд стягує з відповідача на користь позивача, становить 56 414 грн. 83 коп., яка складається із : 45 757,84 грн. заборгованості по кредиту, 9 656,99 грн. заборгованості по відсоткам, 1 000 грн. нарахованої пені. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 564 грн. 14 коп. пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог.

Outcome: partial