Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

02.03.2018 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON], стягнути з відповідача аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімум для дітей відповідного віку на кожну дитину на користь майбутнього законного представника дітей або на користь державного закладу, куди будуть влаштовані діти. В позові посилається на те, що відповідач є матір'ю двох дітей, які перебувають на обліку в службі у справах дітей Бердянської РДА, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах. Так, 08.06.2017 року до ССД Бердянської РДА надійшло повідомлення від Дмитрівської сільської ради про те, що до головного спеціаліста звернулась [PERSON] та повідомила, що її донька [PERSON] залишила своїх дітей [PERSON] та [PERSON] та відсутня три тижні. Діти залишились без засобів існування. Бабуся не має змоги утримувати малолітніх дітей. [PERSON] був доставлений до дитячого відділення м. Бердянська, а [PERSON] - влаштована до КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР, а 14.06.2017 року БРДА направила матеріали до Бердянського ВП для притягнення відповідача до адміністративної відповідальності. Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.07.2017 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Після обстеження та лікування [PERSON] розпорядженням голови Бердянської райдержадміністрації був направлений до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР. Згідно характеристики Дмитрівської сільської ради [PERSON] зарекомендувала себе як така, що зловживає спиртними напоями, ніде не працює та ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Державну соціальну допомогу при народженні на сина не оформлювала. До служби у справах дітей з'явилася лише 21.06.2017 року. Працівниками служби була проведена профілактична бесіда та роз'яснено про наслідки невиконання нею батьківських обов'язків та був наданий термін для створення належних умов для проживання дітей. За час перебування дитини [PERSON] в КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР відповідач жодного разу сина не відвідала. Участі у вихованні та утриманні не приймає. Один раз 01.11.2017 року зателефонувала. Вероніку також жодного разу не відвідала, її життям та здоров'ям не цікавилася. Питання про повернення дитини в сім'ю перед адміністрацією Центру не порушувала. Під час перебування [PERSON] у Дмитрівській школі відповідач батьківські збори не відвідувала,. Не цікавилася навчанням дочки, з вчителями не спілкувалася. Після уроків дівчинка часто проводила час у подружок. За інформацією Дмитрівської сільської ради [PERSON] покинула своїх дітей в травні 2017 року. За цей час жодного разу до сільської ради не зателефонувала та не поцікавилась життям дітей. Матеріально не допомагає. Спеціалістами Бердянського РЦСССДМ спеціалістами центру надавались рекомендації щодо створення умов для повернення дітей у сім'ю, але відповідач ігнорувала дзвінки та рекомендації спеціалістів. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю Лузан О.П. підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надавши пояснення відповідно до позову, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином (а.с.69,72,73), відзив на позов та заяв до суду не надавала. Представник служби у справах дітей Бердянської РДА за довіреністю Лузан О.П. підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Згідно ч.ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 10, 11). Відомості про батька в обидва актові записи про народження внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується листами Відділу ДРАЦС по м. Бердянськ (а.с. 10 зворот та 11 зворот). В матеріалах справи міститься копія повідомлення Дмитрівської сільської ради про те, що 08.06.2018 року до спеціаліста сільської ради Черепахіної Н.І. звернулась [PERSON] та повідомила, що її дочка [PERSON] залишила вдома двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Діти залишились без засобів існування, продуктів харчування, мати дітей відсутня вже три тижні, місце знаходження її невідомо. Діти знаходились з бабусею, якій вже тяжко доглядати за ними, тому бабуся звернулася за допомогою у влаштуванні дітей до притулку (а.с. 12). Відповідно до копії характеристики, виданої Дмитрівською сільською радою [PERSON] зареєстрована та проживає в с. Дмитрівка Бердянського району разом з неповнолітніми дітьми [PERSON], [PERSON] та матір'ю [PERSON]. За час проживання зарекомендувала себе як така, що зловживає спиртними напоями, ніде не працює, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не оформила допомогу при народженні дитини. До виконкому Дмитрівської сільської ради в усній формі від її матері надходили скарги на [PERSON] щодо зловживання спиртними напоями та побиття матері (а.с. 12 зворот). Також в матеріалах справи міститься копія акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, відповідно до якого 08.06.2017 року о 09-00 год. [PERSON] було доставлено до КУ «Бердянське ТМО» Бердянської міської ради з Дмитрівської сільської ради (а.с. 13). Наказом служби у справах дітей Бердянської РДА № 67/01-07 від 08.06.2017 року [PERSON], [INFO] взято на облік як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 15). Наказом служби у справах дітей Бердянської РДА № 66/01-07 від 08.06.2017 року [PERSON], [INFO] взято на облік як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 15 зворот). Відповідно до копії акту обстеження умов проживання [PERSON] від 09.06.2017 року за адресою: [ADDRESS], у будинку дуже брудно, речі дітей розкидані по всіх кімнатах, посуд брудний, у будинку немає окремої шафи для дитячих речей. Родина не має запасу продуктів. Дитяча кімната не обладнана належними речами та меблями. У дітей немає іграшок, книжок. Відсутній одяг по сезону. Стосунки в родині між матір'ю та дітьми погані. Мати зловживає спиртними напоями (а.с. 16). Згідно інформації Бердянського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді сім'я [PERSON] поставлена на облік як така, що опинилась у складних життєвих обставинах 21.06.2017 року. Під час першої зустрічі [PERSON] було роз'яснено про необхідність виконання батьківських обов'язків, створення нормальних умов утримання дітей, запропоновано сприяння у відновленні паспорту. Спеціаліст центру роз'яснив про необхідність працевлаштування. Наступна зустріч з клієнтом відбулась 18.07.2017 року, під час якої було з'ясовано, що відповідач не відвідувала дітей, пояснивши це зайнятістю на роботі. Спеціаліст наголосив [PERSON] на необхідності спілкування з дітьми. Під час телефонної розмови 24.07.2017 року з'ясувалось, що відповідач проігнорувала рекомендації спеціаліста щодо створення умов для повернення дітей у сім'ю. Наступні спілкування відбулись 12.10.2017 та 25.10.2017 року, де мати пояснювала свою бездіяльність хворобою. З початку 2018 року відповідач ігнорувала дзвінки спеціалістів. Остання бесіда відбулась 12.02.2018 року. В телефонному режимі [PERSON] була призначена зустріч на базі Центру, але відповідач не з'явилась, телефонні дзвінки ігнорує (а.с. 17 зворот). Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Бердянської райдержадміністрації [PERSON] на обліку управління не перебуває, державних допомог на сина [PERSON], [INFO], не одержує (а.с. 18 зворот). Згідно копії характеристики [PERSON], виданої Дмитрівською ЗОШ І-ІІІ ступенів, [PERSON] зарекомендувала себе як дисциплінована учениця. Володіє навчальним матеріалом на середньому та достатньому рівнях. Навчається не в повну міру своїх сил. Виявляє зацікавленість до навчання, але потребує батьківської уваги та любові. Мама не відвідувала батьківські збори, не цікавилася навчанням доньки, з учителями не спілкувалася. Після уроків дівчинка часто проводила час у подружок (а.с. 20). Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області № 310/3748/17 від 11.07.2017 року [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КпАП України (а.с. 21). З копії листа КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР вбачається, що з 08.06.2017 року [PERSON] перебуває у вищеназваному закладі, куди станом на 05.01.2018 року мати дитини жодного разу не з'явилася, не відвідала дитину, її життям та здоров'ям не цікавилася. Питання про повернення дитини в сім'ю перед адміністрацією центру не порушувала (а.с. 22). З листа КУ Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР за час перебування дитини [PERSON] у закладі з 04.07.2017 року станом на 10.01.2018 року мати дитини жодного разу сина не відвідала. Участі у вихованні сина не приймає та 01.11.2017 року [PERSON] зателефонувала, проте сина так і не відвідала (а.с. 22 зворот). Актом обстеження умов проживання від 26.02.2018 року встановлено, що умови проживання сім'ї [PERSON] складні. У приміщенні присутній важкий неприємний запах. Санітарно-гігієнічні умови не дотримані. Опалюється лише одна кімната, де мешкає старенька бабуся. Кімната, в якій планується проживання дітей не облаштована. Відсутні меблі, які потрібні для дітей. Стоїть стара шафа та оклунки. Кімната не опалюється. На підлозі в коридорі розкидана їжа для тварин. Стоїть брудний посуд. Під час візиту відповідач та її співмешканець були тверезі. З [PERSON] була проведена профілактична бесіда та попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків, створення відповідних санітарно-гігієнічних умов та придбання одягу для дітей відповідного віку (а.с. 23). Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради № 01-36/0216 від 28.02.2018 року позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дітей [PERSON] та [PERSON] є доцільним (а.с. 6-8). Свідок [PERSON], яка є працівником Дмитрівської сільської ради, пояснила, що в липні 2017 р. до сільської ради звернулася бабуся дітей [PERSON] та [PERSON] за допомогою, так як її дочка [PERSON] пішла та залишила дітей, діти були голодні, хворі, у [PERSON] на губах були величезні рани, вони були вдягнуті у зимню одежу влітку. Матір дітей веде антисоціальний спосіб життя, застосовую фізичну силу щодо своєї матері та вже рік вона не з'являлася вдома, дітьми не цікавиться. Свідок [PERSON], яка працює сімейною медичною сестрою Дмитрівської амбулаторії, пояснила, що знаю родину [PERSON], [PERSON] приводила маленького сина [PERSON] на огляд, не дивлячись на те що, була літня пора року, хлопчик був одягнутий в зимню одежу, як пояснила відповідач по справі, вона думала, що так треба. Хлопчик мав вигляд молодшої за віком дитини, в нього був низький гемоглобін. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини та є крайнім заходом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки вона свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved