Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

02.02.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначило, що 13.12.2013 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 5800 грн. у вигляді встановлено кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобовязання [PERSON] виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. Відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 30.11.2015 року заборгованість складає 14375,47 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що має скрутний матеріальний стан, тому що аліменти на утримання дітей від [PERSON] не отримує, старша донька навчається в Харківському медичному коледжі на контрактній формі навчання, а сама вона працюючи молодшою медсестрою отримує невелику заробітну плату, а тому сплачувати заборгованість за кредитом не має можливості. Суд, врахувавши думку представника позивача, вислухавши пояснення відповідачки, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку. За змістом ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що 13.12.2013 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 5800 грн. у вигляді встановлено кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с.5-7) Свої зобовязання [PERSON] виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. [PERSON] у порушення норм закону та умов договору свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, в звязку з чим станом на 31.11.2015 року утворилася заборгованість в сумі 14375,47 грн., яка складається з наступного: - 5769,57 грн. заборгованість за кредитом; - 6395,16 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1050,00 грн. заборгованість за пенею та комісією. А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 660,74 грн. штраф (процентна складова).(а.с.4) Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається із довідки виданої ВДВС Балаклійського РУЮ Харківської області №2252 від 22.02.2016 року [PERSON] не отримувала аліментів з [PERSON] на утримання дітей доньки [PERSON], [INFO] та доньки Яни, [INFO] за період з 01.08.2015 року по 31.01.2016 року. Відповідно до довідки виданої КЗОЗ «Харківський медичний коледж №1» від 27.01.2016 року №01-19/л-11 [PERSON] є студенткою Харківського медичного коледжу №1 контрактної форми навчання. Згідно довідки про доходи виданої КЗОЗ БРР «Балаклійська центральна клінічна районна лікарня» №113 від 21.03.2016 року [PERSON] займає посаду молодшої медичної сестри та за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року отримала дохід в розмірі 10716,90 грн. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно до ч.3 ст.552 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається із розрахунку заборгованості відповідачка [PERSON] згідно своїх фінансових можливостей періодично сплачує кошти на погашення кредиту. У звязку з вищевикладеним, враховуючи скрутний матеріальний стан відповідачки, а також те, що вона періодично сплачує кошти на погашення кредиту суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме зменшення позовних вимог до суми тіла кредиту. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягується судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial