Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

01.04.2015 року до Харківського районного суду Харківської області подано позов, в якому позивач просить суд розірвати шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 28 серпня 2009 року Роганською селищною радою Харківського району Харківської області. Позивач подав суду заяву, в якій зазначив, що повністю підтримує свої вимоги, створив нову сім'ю і що відповідач позов повністю визнає. Крім того, позивач просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач подала суду заяву, в якій зазначила, що дає свою згоду на розірвання шлюбу, визнає вимоги позивача та просить суд розглянути справу за її відсутності. Дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 серпня 2009 року, про що видано свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. В шлюбі народилась донька - [PERSON], [INFO]. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. ст. 10,11,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім наданих суду свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва про народження дитини, позивачем та відповідачем надані лише копії паспортів, довідок про присвоєння ідентифікаційного коду. В судове засідання сторони не з'явились, чим позбавили себе можливості дати свої пояснення у судовому засіданні, обмежившись виключно доводами, викладеними в позовній заяві та в письмових заявах, в яких посилаються на наступне. В своєму позові позивач посилається на те, що причиною розірвання шлюбу є те, що сторони зовсім різні люди, у них різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, на виховання доньки. Через що між сторонами виникали сварки. Через вказане сторони декілька разів припиняли сімейні стосунки, але через доньку мирилися. Впевнившись в тому, що сім'я більше існувати не може, літом 2013 року сторони по обоюдній згоді намагалися розірвати шлюб, прийшли до суду, написали заяву і вирішили в останній раз зберегти сім'ю, але напрасне. Тому в листопаді 2014 року сторони в останнє припинили сімейні відносини і по цей час мешкають окремо. Більше відновлювати сім'ю сторони не бажають, так як уже давно втратили кохання один до одного. Крім того, в теперішній час у позивача є друга жінка, з якою він мешкає та хоче узаконити стосунки. В додатковій заяві позивач підтверджує, що він повністю підтримує свої позовні вимоги, про розірвання шлюбу оскільки сторони давно не кохають один одного мешкають окремими родинами з листопада 2014 року і відновлювати родину ніколи не будуть. У позивача є друга сім'я, в якій у нього повна злагода, і він хоче зареєструвати новий шлюб. Позивач також стверджує, що відповідач повністю згодна на розірвання нашого любу, тому просить суд розглянути вказану справу в судовому засіданні у відсутність позивача і без застосування технічних засобів. Відповідач повністю підтверджує такі обставини і в своїй заяві зазначає, що повністю згодна з позовом [PERSON] і дає згоду на розірвання шлюбу, так як між сторонами уже давно немає кохання, сторони багато разів припиняли сімейні стосунки і з листопада 2014 року мешкають окремо і відновлювати сімейні стосунки ніколи не будуть. Відповідач також зазначає, що донька- Орлова [PERSON], [INFO], мешкає з відповідачем і буде мешкати зі нею після розірвання шлюбу, тому просить суд розглянути вказану справу про розірвання шлюбу у відсутності відповідача і без застосування технічних засобів. Відповідно до вимоги ст. 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, в порядку, передбаченому ст. 112 СК України суд може постановити рішення про розірвання шлюбу за наявності спору між сторонами і суд увалює таке рішення лише у випадку, якщо буде встановлено неможливість збереження шлюбу з причин, що суперечать інтересам не обох, а одного із подружжя, що звертається із позовом, в тому числі з урахуванням інтересів дітей. Така норма закону застосується судом при розгляді справи в порядку позовного провадження. Надані сторонами докази свідчать про те, що спірні правовідносини між сторонами щодо розірвання шлюбу відсутні і в даному випадку положення ст. 112 СК України не повинні застосовуватися судом. Оскільки сторони домовились про розірвання шлюбу між собою і мають неповнолітню дитину, то на підставі ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Враховуючи наведене суд вважає, що не маючи спору між собою, позивач, звертаючись до суду із позовом про розірвання шлюбу, позбавляє захисту неповнолітню дитину, оскільки в такому випадку залишаються незахищеними інтереси малолітньої дитини тому що не наданий договір між батьками про те, з ким із них буде проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, але оскільки сторони не бажають бути присутніми у судовому засіданні, суд не має можливості вирішити таке питання у встановленому законом порядку. Враховуючи відсутність спору між сторонами щодо розірвання шлюбу та виходячи із інтересів дитини, суд вважає, що підстави для розірвання шлюбу між сторонами в порядку позовного провадження відповідно до ст. 112 СК України - відсутні і відмовляє в задоволенні позову, роз'яснивши сторонам про право на звернення до суду із спільною заявою згідно ст. 109 СК України і що таке рішення суду не позбавляє права нового звернення до суду одного із подружжя із позовом за наявності на те підстав. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем суд відносить за його рахунок.

Outcome: dismissed