Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

У серпні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, [PERSON] та просив: - визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] від 20.10.2015 року: збірка творів образотворчого мистецтва « [INFO] », видане на ім`я [PERSON] , в частині реєстрації авторського права на малюнок, який розміщений у складі даної збірки у вигляді графічного зображення обличчя козака, який тримає шаблі у схрещених на грудях руках та державного символу України - малий Герб України, що розміщений між шаблями над головою вказаного козака; - зобов`язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести відповідні зміни до Державного реєстру свідоцтв України про реєстрацію авторського права на твір та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Авторське право і суміжні права». В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є власником авторського права на твір образотворчого мистецтва, а саме: малюнок, який увійшов до Збірки творів образотворчого мистецтва « [INFO] » та малюнок є комбінованим і містить графічне зображення у вигляді обличчя козака, який тримає шаблі у схрещених на грудях руках та державного символу України - малого Гербу України, що розміщений між шаблями над головою козака. Реєстрація авторського права на вказану Збірку підтверджується свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір, виданим Державною службою інтелектуальної власності України № [NUMBER] , зареєстрованим 20.10.2015 року та рішенням про реєстрацію авторського права на твір, прийнятий за результатами розгляду заявки від 21.08.2018 року за №62691. Разом з тим, відповідно до ст. 10 Закону України «Про авторське право і суміжні права» державні символи України не є об`єктами авторського права та не допускається реєстрація авторського права на них, після офіційного їх затвердження відповідними нормативними актами. Таким чином, вважає реєстрацію авторського права на зображення, які містять державні символи, є незаконною. При цьому зазначив, що порушення його прав полягає в тому, що відповідач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою про стягнення з нього компенсації за порушення авторських прав, у зв`язку з чим позивач звернувся з цим позовом до суду. Ухвалою суду від 27.08.2018 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків, а саме для сплати по 740 грн. 80 коп. судового збору за кожну вимогу немайнового характеру (а.с. 17). Після усунення недоліків позовної заяви (а.с. 20-23) ухвалою суду від 04.10.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 12.12.2018 року (а.с. 28). 30.11.2018 року представником відповідача Міністерства економічного розвитку і торгівлі України - Тюріною Л. А. подано відзив (а.с. 32-35), відповідно до якого позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки при розгляді заяви [PERSON] . Державною службою інтелектуальної власності України, правонаступником якої є Мінекономрозвиток, та здійсненні реєстрації авторського права на твір видане свідоцтво від 20.10.2015 року № [NUMBER] відповідач 1 діяв в межах своїх повноважень відповідно до Порядку державної реєстрації авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1756 (далі - Порядок). Також послався на необґрунтованість посилання позивача на ст. 10 Закону України «Про авторське право і суміжні права» як на підставу незаконності реєстрації авторського права на зображення, які містять державні символи, оскільки елементи зазначеного твору, на які не поширюються правова охорона як об`єкта авторського права, підлягають правовій охороні у порядку встановленому Законом. Ухвалою суду від 27.02.2019 року залучено до участі у справі в якості відповідача [PERSON] , закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.05.2019 року (а.с. 66). Ухвалою суду від 12.08.2019 року витребувано у Державній службі інтелектуальної власності України документи, на підставі яких приймалось рішення про реєстрацію авторського права на твір щодо [PERSON] на підставі заявки від 21.08.2015 року № 62691 (а.с. 84). Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився, до суду надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, одночасно зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача-1 Міністерства економічного розвитку і торгівлі України - Гіоане І.М. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог, з підстав наведених у відзиві. Відповідач 2 - [PERSON] до судового засідання не з`явився. Тому, суд розглянув справу у відсутність позивача та відповідача-2, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника відповідача-1 та дослідивши докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений ЦК України та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 420 ЦК України до об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать літературні та художні твори. Відповідно до Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України «Питання Міністерства економічного розвитку і торгівлі» від 20.08.2014 № 459, були внесені зміни, відповідно до яких Мінекономрозвитку є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику, зокрема, у сфері інтелектуальної власності. Мінекономрозвитку відповідно до покладених на нього завдань, зокрема здійснює державну реєстрацію об`єктів права інтелектуальної власності, проводить реєстрацію договорів про передачу прав на об`єкти права інтелектуальної власності, що охороняються на території України, ліцензійних договорів (підпункт 47-2 пункту 4 Положення). Закон України «Про авторське право і суміжні права» охороняє особисті немайнові права і майнові права авторів та їх правонаступників, пов`язані зі створенням та використанням творів науки, літератури і мистецтва - авторське право, і права виконавців, виробників фонограм і відеограм та організацій мовлення - суміжні права. За положеннями ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» у цьому Законі терміни вживаються у такому значенні: установа - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про авторське право і суміжні права» установа забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони авторського права і суміжних прав, здійснює свої повноваження у межах, що передбачені законом, і виконує такі функції: організує приймання і розгляд заявок на державну реєстрацію прав автора на твори науки, літератури і мистецтва, а також на реєстрацію договорів, які стосуються прав авторів на твори, і здійснення їх реєстрації. Суб`єктами авторського права є автори творів, зазначених у ч. 1 ст. 8 цього Закону. Об`єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, а саме: 1) літературні письмові твори белетристичного, публіцистичного, наукового, технічного або іншого характеру (книги, брошури, статті тощо); 2) виступи, лекції, промови, проповіді та інші усні твори; 3) комп`ютерні програми; 4) бази даних; 5) музичні твори з текстом і без тексту; 6) драматичні, музично-драматичні твори, пантоміми, хореографічні та інші твори, створені для сценічного показу, та їх постановки; 7) аудіовізуальні твори; 8) твори образотворчого мистецтва; 9) твори архітектури, містобудування і садово-паркового мистецтва; 10 ) фотографічні твори, у тому числі твори, виконані способами, подібними до фотографії; 11) твори ужиткового мистецтва, у тому числі твори декоративного ткацтва, кераміки, різьблення, ливарства, з художнього скла, ювелірні вироби тощо; 12) ілюстрації, карти, плани, креслення, ескізи, пластичні твори, що стосуються географії, геології, топографії, техніки, архітектури та інших сфер діяльності; 13) сценічні обробки творів, зазначених у пункті 1 цієї частини, і обробки фольклору, придатні для сценічного показу; 14) похідні твори; 15) збірники творів, збірники обробок фольклору, енциклопедії та антології, збірники звичайних даних, інші складені твори за умови, що вони є результатом творчої праці за добором, координацією або упорядкуванням змісту без порушення авторських прав на твори, що входять до них як складові частини; 16) тексти перекладів для дублювання, озвучення, субтитрування українською та іншими мовами іноземних аудіовізуальних творів; 17) інші твори. (частина 1 статті 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права»). Первинним суб`єктом, якому належить авторське право, є автор твору (частина 1 статті 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права»). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» суб`єкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах. Державна реєстрація авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір, здійснюється Установою відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку. Процедуру подання заявок на реєстрацію авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір, їх розгляду, державної реєстрації, публікації відомостей про цю реєстрацію, видачі свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір, а також ведення Державного реєстру свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір і Державного реєстру договорів, які стосуються права автора на твір, яка здійснюється Мінекономрозвитку визначає Порядок державної реєстрації авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1756 (Порядок № 1756) Заявку на реєстрацію до Мінекономрозвитку подає заявник (пункт 4 Порядку № 1756). Мінекономрозвитку: а) приймає заявки, подані на реєстрацію, і розглядає їх з метою визначення відповідності вимогам розділів II і III цього Порядку; б) приймає рішення про реєстрацію авторського права на твір, рішення про реєстрацію договору, який стосується права автора на твір, або обґрунтоване рішення про відмову у реєстрації авторського права на твір, обґрунтоване рішення про відмову у реєстрації договору, який стосується права автора на твір. (пункт 5 Порядку № 1756) Пунктом 6 Порядку № 1756 встановлено, що заявка на реєстрацію авторського права на твір обов`язково повинна містити: а) заяву, викладену українською мовою, що складається за формою, затвердженою Мінекономрозвитку; б) примірник твору (оприлюднений чи неоприлюднений) у матеріальній формі, визначеній пунктом 15 цього Порядку; в) документ, що свідчить про факт і дату оприлюднення твору; г) документ про сплату збору за підготовку до реєстрації авторського права на твір або копія документа, що підтверджує право на звільнення від сплати збору; ґ) документ про сплату державного мита за видачу свідоцтва або копія документа, що підтверджує право на звільнення від сплати мита за видачу свідоцтва. Зазначений документ подається до Мінекономрозвитку після одержання заявником рішення про реєстрацію авторського права на твір; д) довіреність, оформлену в установленому порядку, якщо заявка від імені автора або його спадкоємця подається довіреною особою, або копію довіреності, засвідченої відповідно до законодавства; е) документ, що засвідчує перехід у спадщину майнового права автора (якщо заявка подається спадкоємцем автора); є) інші документи згідно з переліком, наведеним у пунктах 8, 9 і 10 цього Порядку. Заява підписується автором або особою, яка має авторське право (пункт 11 Порядку № 1756). За положеннями п. 17 Порядку № 1756, заявка про реєстрацію авторського права або договору, який стосується права автора на твір, приймається до розгляду після одержання Мінекономрозвитку усіх документів, визначених пунктами 6 і 7 цього Порядку. Розгляд заявки і прийняття рішення про реєстрацію авторського права на твір та реєстрацію договору, який стосується права автора на твір, здійснюється протягом місяця від дати надходження до Мінекономрозвитку правильно оформлених документів заявки. Під час розгляду заявки Мінекономрозвитку не проводить експертизу твору і не встановлює факт виникнення авторства. Мінекономрозвитку може надсилати заявнику запити про надання додаткових документів, потрібних для прийняття відповідного рішення у разі виникнення сумніву щодо вірогідності інформації, що містять подані документи. У цьому разі відповідне рішення приймається в двотижневий термін від дати надходження додаткових документів, але не пізніше двох місяців від дати одержання заявником запиту. Згідно з п. 18 Порядку № 1756 якщо заявка відповідає вимогам розділів II і III цього Порядку, заявнику надсилається відповідне рішення про реєстрацію. В іншому випадку заявнику надсилається обґрунтоване рішення про відмову в реєстрації. При цьому документи, подані заявником на реєстрацію, йому не повертаються. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] були створені ряд творів образотворчого мистецтва, а саме: малюнки, які в подальшому увійшли до збірки творів образотворчого мистецтва під назвою « [INFO] », серед яких, малюнок у вигляді обличчя козака зі схрещеними на грудях руками, в яких тримає шаблі, над головою козака розміщується малий Герб України (а.с. 10-11). 21.08.2015 року патентний повірений відповідача [PERSON] - [PERSON] на адресу Державної служби інтелектуальної власності України подав заявку № 62691 щодо реєстрації авторського права на збірку творів образотворчого мистецтва « [INFO] » (а.с. 50-56), за результатами розгляду якої прийнято рішення про реєстрацію авторського права на твір, а саме, збірку творів образотворчого мистецтва під назвою « [INFO] » (а.с. 49) та [PERSON] видано свідоцтво про реєстрацію авторського права на збірку творів образотворчого мистецтва під назвою « [INFO] » за № [NUMBER] (а.с. 48). Враховуючи викладені обставини та норми Закону, суд дійшов висновку, що свідоцтво № [NUMBER] від 20.10.2015 року про реєстрацію авторського права на збірку творів образотворчого мистецтва під назвою « [INFO] » видано Державною службою інтелектуальної власності України в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством України. Посилання позивача на п. «г» ст. 10 Закону України «Про авторське право і суміжні права», відповідно до якого державні символи України не є об`єктом авторського права та не допускається реєстрація авторського права на них, після офіційного їх затвердження відповідними нормативними актами є безпідставними з огляду на таке. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 433 ЦК України об`єктами авторського права є твори, а саме: літературні та художні твори, зокрема збірники творів, якщо вони за добором або упорядкуванням їх складових частин є результатом інтелектуальної діяльності. Відповідно до ч. 2 ст. 433 ЦК України твори є об`єктами авторського права без виконання будь-яких формальностей щодо них та незалежно від їх завершеності, призначення, цінності тощо, а також способу чи форми вираження. Статтею 434 ЦК України встановлено, що не є об`єктами авторського права: акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування (закони, укази, постанови, рішення тощо), а також їх офіційні переклади; державні символи України, грошові знаки, емблеми тощо, затверджені органами державної влади; повідомлення про новини дня або інші факти, що мають характер звичайної прес-інформації; інші твори, встановлені законом. Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» не є об`єктом авторського права: а) повідомлення про новини дня або поточні події, що мають характер звичайної прес-інформації; б) твори народної творчості (фольклор); в) видані органами державної влади у межах їх повноважень офіційні документи політичного, законодавчого, адміністративного характеру (закони, укази, постанови, судові рішення, державні стандарти тощо) та їх офіційні переклади; г) державні символи України, державні нагороди; символи і знаки органів державної влади, Збройних Сил України та інших військових формувань; символіка територіальних громад; символи та знаки підприємств, установ та організацій; д) грошові знаки; е) розклади руху транспортних засобів, розклади телерадіопередач, телефонні довідники та інші аналогічні бази даних, що не відповідають критеріям оригінальності і на які поширюється право sui- generis (своєрідне право, право особливого роду). Проекти офіційних символів і знаків, зазначених у пунктах "г" і "д" частини першої цієї статті, до їх офіційного затвердження розглядаються як твори і охороняються відповідно до цього Закону. З огляду на викладене, згідно зі ст. 10 Закону України «Про авторське право і суміжні права» правова охорона як об`єкта авторського права не поширюється на зображення малого Державного Герба України, яке є складовою збірки творів образотворчого мистецтва під назвою « [INFO] », які належать відповідачу [PERSON] . Разом з тим, інші елементи зазначеної збірки творів, дозвіл на використання яких отриманий відповідачем правомірно, підлягають правовій охороні відповідно до порядку, встановлено Законом. Крім того, позивачем не доведено використання відповідачем [PERSON] малого Державного Герба України як окремого елемента без дозволу. Враховуючи, що позовні вимоги щодо зобов`язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України внести відповідні зміни до Державного реєстру свідоцтв України про реєстрацію авторського права на твір та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Авторське право і суміжні права» є похідними від вимог про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір, то в даному випадку також не підлягають задоволенню. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення його прав відповідачами, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позову судовий збір позивачу не відшкодовується.

Outcome: dismissed