Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" (далі-Банк) звернулося до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 25.05.2015 р. між Банком та [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов вказаного договору позивач зобов'язався відповідачеві відкрити картковий рахунок у валюті гривня та випустити міжнародну платіжну картку строком дії 2 роки з моменту її випуску. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, відкривши відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку, встановивши ліміт відновлювальної кредитної лінії (сума кредиту) 4 125,99 грн. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 26.10.2016 р. має заборгованість: тіло кредиту - 8 223,31 грн., прострочення по тілу - 8 209,60 грн., відсотки за кредитом - 126,08 грн.; розмір неустойки становить 2 444,20 грн. Тому просять позов задовольнити. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, у якій позов підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Між Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" та [PERSON] 09.07.2014 р. було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до якого на підставі Анкети-Заяви Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум», наданої відповідачем, Банк відкрив рахунок № [NUMBER] у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії 2 роки з моменту її випуску. За бажанням відповідача, що виражене останнім в Анкеті-Заяві про акцепт Публічної пропозиції, Банк надав відповідачу кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку № [NUMBER]. Ліміт відновлювальної кредитної лінії становить 75 000,00 грн. Сума кредиту, що є доступною відповідачу на момент видачі картки та підписання цього Додатку, складає 3 500,00 грн. Процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії складає 36 % річних на торгові операції та на операції зняття коштів. Відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконав, що потягло настання у позивача права вимоги щодо сплати заборгованості. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 26.10.2016 року сума заборгованості за вищезазначеним договором складає 19 003,19 грн., з яких: тіло кредиту - 8 223,31 грн., прострочене тіло кредиту - 8 209,60 грн., відсотки за користування кредитом - 126,08 грн., неустойка (комісія, штраф) 2 444,20 грн. Доказів, які б спростовували наведені вище письмові докази у справі, у тому числі, і щодо розміру заборгованості за кредитним договором, відповідач суду не надала. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно зі ст. 549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved