Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

У січні 2017 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ 1» звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], відповідно до якого просить стягнути з останнього заборгованість у загальному розмірі 12 586 грн. 09 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачу на праві приватної власності належить машиномісце [ADDRESS]. 15.10.2008 між позивачем та відповідачем було укладено договір №15-10-12Б/ЛУ23Б про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території, відповідно до якого відповідач прийняв умови обслуговування та зобов'язався щомісячно оплачувати вартість послуг позивача і приймати участь у витратах по утриманню автопаркінгу та свого машиномісця в розмірі 200 грн. 00 коп. Разом з тим, відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов'язання, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем, що станом на 01.12.2016 складає 7 400 грн. 00 коп. Крім того, за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов'язань ТОВ «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ 1» просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 2 292 грн. 50 коп., 3% річних у розмірі 351 грн. 99 коп. та інфляційну складову боргу у розмірі 2 541 грн. 60 коп. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, через канцелярію подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чиним, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За цих обставин, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з огляду на письмову заяву представника позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність представника позивача і відповідача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів. На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів судом встановлено наступні обставини. 15.10.2008 між ТОВ "БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ 1" та [PERSON] було укладено договір №15-10-12Б/ЛУ23Б про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території (далі по тексту - Договір). Відповідно п. 1.1. Договору, ВЛАСНИК передає, а ВИКОНАВЕЦЬ приймає на обслуговування місце [ADDRESS], та належить ВЛАСНИКОВІ на праві приватної власності. Водночас, п. 1.2. Договору сторони узгодили, що ВИКОНАВЕЦЬ забезпечує обслуговування СТОЯНКИ і прилеглої території, збереження транспортних засобів ВЛАСНИКА на СТОЯНЦІ, а ВЛАСНИК оплачує послуги ВИКОНАВЦЯ по обслуговуванню СТОЯНКИ і бере участь у витратах по її утриманню. Як вбачається зі змісту п. 4.4. укладеного Договору, сума однієї частки (одного місяця) ВЛАСНИКА у витратах по утриманню і обслуговуванню СТОЯНКИ на місяць складає 200 грн. 00 коп., без ПДВ. Оплата здійснюється ВЛАСНИКОМ у національній валюті України в касу, або на поточний рахунок ВИКОНАВЦЯ не пізніше 25-го числа поточного місяця (п. 4.5. Договору). У ч. 1 ст. 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 629 ЦК України передбачає обов'язковість договору до виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту чи інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з розрахунку ТОВ "БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ 1" станом на 01.12.2016, за період з листопада 2013 року по листопад 2016 року заборгованість відповідача становить 7 400 грн. 00 грн. У відповідності до п. 5.3. Договору, при затримці послуг ВИКОНАВЦЯ та своєї частки у витратах по утриманню й обслуговуванню СТОЯНКИ на строк не більше 10 (десяти) днів, ВЛАСНИК виплачує ВИКОНАВЦЕВІ пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожний день прострочення. Позивачем розраховано пеню за прострочення виконання зобов'язання за період з грудня 2015 року по листопад 2016 року, загальна сума якої становить 2 292 грн. 50 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості, 3% річних за прострочення суми боргу складає 351,99 грн., інфляційна складова боргу складає 2 541,60 грн. Таким чином, суд вважає доведеною позовну вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за укладеним Договором у розмірі 12 586,09 грн., яка складається із: 7 400 грн. 00 коп. - сума боргу; 2 292 грн. 50 коп. - неустойка у вигляді пені; 351 грн. 99 коп. - 3% річних з простроченої суми боргу; 2 541 грн. 60 коп. - інфляційна складова боргу. Відтак, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме сплачена сума судового збору у розмірі 1 378 грн. 00 коп. (а.с. 2) На підставі викладеного та

Outcome: approved