Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

ТОВ «Споживчий Центр» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість та штраф за кредитним договором №22.12.2018-100004062 в розмірі 16020,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідно до укладеного кредитного договору № 22.12.2018-100004062 від 22 грудня 2018 року, укладеного між ТОВ "Споживчий Центр" та [PERSON] , відповідач отримав кредит у розмірі 9000,00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 05.01.2019 року та платою за користування кредитом у розмірі 2520,00 грн. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з заявки позичальника та підтвердження укладення кредитного договору. Посилаючись на неналежне виконання [PERSON] кредитних зобов`язань, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором та штраф в розмірі 16020,00 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке. Відповідно до укладеного кредитного договору № 22.12.2018-100004062 від 22 грудня 2018 року, укладеного між ТОВ "Споживчий Центр" та [PERSON] , відповідач отримав кредит у розмірі 9000 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 05.01.2019 року та платою за користування кредитом у розмірі 2520,00 грн. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з заявки позичальника та підтвердження укладення кредитного договору. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед ТОВ «Споживчий Центр» в розмірі 16020 грн. 00 коп. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту, такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved