Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

02.01.2020 року представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу, в якому просив стягнути з відповідача 21823,78 грн. вартості необлікованого об`єму природного газу та 1921,00 грн. судового збору. Свої вимоги обґрунтовував тим, що [PERSON] є споживачем природного газу та перебуває в договірних відносинах з АТ «Полтавагаз» по наданню послуг з газопостачання, згідно чого було укладено договір на розподіл природного газу від 28.02.2016 року. Розділом XI Кодексу газорозподільних систем передбачено порядок перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог цього Кодексу. Підпунктом 1 пункту 3 глави 2 розділу XI Кодексу до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належить, зокрема, пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно. Зазначив, що 05.04.2018 року за результатами експертизи лічильника газу, належного [PERSON] , типу Галлус G-4, заводський № 01041135, встановлено несанкціоноване втручання в конструкцію лічильника шляхом пошкодження заводської пломби та корпусу суматора, метрологічні характеристики не відповідають ДСТУ 3336-96, лічильник не відповідає вимогам Р50-071-98. На виконання пункту 1 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем на місці виявлення правопорушення представниками Оператора ГРМ складено акт про порушення № 11085 від 05.04.2018 року за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу. Відповідно до пункту 1 Глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток X цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Вказав, що 08.05.2018 року відповідно до вимог пункту 11 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії прийнято рішення про його задоволення повністю та складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу пред`явлено до сплати [PERSON] в окремому платіжному рахунку, будь-якої відповіді не надходило. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 03.01.2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків (а.с. 16). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20.01.2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 26). Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник, адвокат Панченко О.О., в судове засідання не з`явилися, представник відповідача надала письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з наступним. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Виходячи із змісту вимог ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є побутовим споживачем природного газу за місцем свого проживання в [ADDRESS] , розподіл якого здійснюється ПАТ «Полтавагаз» на підставі договору, укладеного у формі заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), дані обставини фактично визнаються і ніким із сторін не оспорюються (а.с. 5). З акту про демонтаж засобу вимірювальної техніки вбачається, що 29.03.2018 року представниками ПАТ «Полтавагаз» [PERSON] та [PERSON] у гаражі будинковолодіння [PERSON] було демонтовано лічильник природного газу Галлус 2000 G-4, заводський номер 01041135, з показанням на час демонтажу 24425, з підстав «підозра на пломбу заводу виробника на склі суматора» (а.с. 6). Відповідно до протоколу про направлення лічильника газу (ЗВТ) на експертизу від 29.03.2018 року знятий газовий лічильник було запаковано, опломбовано та направлено на експертизу в лабораторію ПАТ «Полтавагаз» за адресою: м. Полтава, вул. В.Козака, 2а, куди [PERSON] було запрошено на 09-00 год. 05.04.2018 року, про що відповідач був повідомлений (а.с. 7). 05.04.2018 року комісією по проведенню експертизи лабораторії ПАТ «Полтавагаз» складено акт № 11085 експертизи лічильника газу G-4 Галлус, заводський номер 01041135, відповідно до якого зроблено висновки про «несанкціоноване втручання в конструкцію лічильника, шляхом пошкодження заводської пломби та корпусу суматора. Метрологічні характеристики не відповідають вимогам ДСТУ 3336-96. Лічильник не відповідає вимогам Р50-071-98» (а.с. 8). В цей же день комісією ПАТ «Полтавагаз» у складі начальника служби ПРППЛГ ПАТ «Полтавагаз» Олефіра В.І., старшого майстра служби ПРППЛГ ПАТ «Полтавагаз» Книша М.І., провідного юриста юридичного відділу ПАТ «Полтавагаз» [PERSON] складено акт про порушення № 11085, яким встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу Галлус G-4, зав. № 01041135, шляхом пошкодження заводської пломби та корпусу суматора» (а.с. 9). 06.03.2018 року відповідно до рішення комісії споживачу [PERSON] було складено акт-розрахунок № 20/18/5 необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, розмір якого склав 2199,11 куб.м на суму 21823,78 грн. (а.с. 10). Рахунок № У0000001482 від 23.05.2018 року був направлений споживачу для відому та оплати (а.с. 11-13). Відповідно до пункту 2, 3 частини 2 статті 7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу. Згідно п. 3 ч. 2, ч. 3 ст.\~13\~Закону України\~«Про ринок\~природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до змісту вимог ч. 1, п. 2, п. 5, п. 8 ч. 2 ст.\~59\~Закону України\~«Про ринок\~природного газу» суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є: несанкціонований відбір природного газу; використання приладів обліку природного газу, не повірених або не атестованих в установленому порядку; самовільне під`єднання до системи, зривання або пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра, заглушок тощо, що впливає на безпеку постачання природного газу або результати вимірювання. Позивач в позові посилається на зміст вимог Кодексу газорозподільних систем, зокрема на те, що до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать: 1) пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно. Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, у пункті 4 глави 1 розділу I визначено, що несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу; несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи - втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу; несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку необліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Згідно положень, визначених пунктами 4-6 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, споживач відповідає за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр). Засоби вимірювальної техніки, які є складовими комерційного ВОГ, підлягають періодичній повірці відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням вимог глав 7 та 8 цього розділу. У разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це Оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки. Позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає: 1) витоки газу з елементів та конструкції комерційного ВОГ, у тому числі імпульсних ліній манометрів, датчиків тиску і температури тощо; 2) відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу; 3) наявність сторонніх шумів та нехарактерних звуків при роботі лічильника газу чи іншого ЗВТ; 4) індикація або наявність повідомлень про порушення в роботі ЗВТ, в тому числі про необхідність зміни елементів живлення; 5) забруднення або відкладання осадів, потрапляння сторонніх предметів до внутрішньої порожнини вимірювального трубопроводу або лічильника газу чи на робочі поверхні первинних перетворювачів; 6) інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ, які можуть вплинути на результати вимірювання. Якщо внаслідок позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових буде підтверджено факт необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу, розрахунок необлікованих (облікованих частково) об`ємів природного газу за період несправності комерційного ВОГ чи його складових здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу. Згідно пунктів 1, 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). До порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать: 1) пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно; 2) фіксація коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ або його складових, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно; 3) виявлення помилок в конфігурації даних обчислювача об`єму газу, що були введені при його первинному програмуванні, чи в протоколі параметризації (діаметр газопроводу звужуючого пристрою, кількість імпульсів, параметрів ФХП тощо), внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно; 4) перевищення діапазону обчислення вузла обліку тощо. За змістом пункту 8 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення Оператором ГРМ позаштатного режиму роботи лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється залежно від середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або міжопалювальний), якщо він становить менше шести місяців за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. З аналізу вищенаведених норм права вбачається, що перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу здійснюється у випадку доведеності факту пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або роботи комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ необліковується або обліковується некоректно, що є предметом доказування по справі. Роботу лічильника Галлус G-4, заводський номер 01041135, який визнаний непридатним внаслідок перевищення допустимої похибки вимірювання, позивачем кваліфіковано як позаштатний режим роботи комерційного ВОГ. Проте, факт наявності порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ з боку споживача [PERSON] , які можуть вплинути на результати вимірювання, що згідно пункту 6 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем кваліфікується як позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, позивачем доведено не було. Стосовно основного, ключового документу, який став фактично підставою для звернення з відповідним позовом до суду, є саме висновок за актом № 11085 від 05.04.2018 року експертизи лічильника газу, яким встановлено похибку лічильника з об`ємної витрати. Так звана експертиза викликає у суду сумніви щодо її достовірності та правильності висновку, оскільки вона проведена не експертами за фахом, які мають відповідні сертифікати і допуски та попереджаються про відповідальність відповідно до вимог Закону України «Про судову експертизу», а проведена членами комісії (працівниками ПАТ «Полтавагаз»), які по суті фактично за такий висновок ніякої відповідальності не несуть. Невідповідність метрологічних характеристик вимогам ДСТУ 3336-96, що була виявлена в результаті експертизи лічильника газу представниками позивача (акт № 11085 від 05 квітня 2018 року), сама по собі не свідчить про порушення відповідачем порядку експлуатації комерційного вузла обліку та не може бути підставою для відповідальності споживача. Крім цього, позивачем не надано жодного доказу і не доведено перед судом того, що споживачем газу використано об`єм газу більше, ніж об`єм газу, за який сплачено кошти. Вирішуючи дану позовну заяву по суті, суд враховує всі обставини і їх з точки зору справедливості, добросовісності індивідуалізації та неприпустимості порушень вимог Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які можуть обмежити матеріально-правовий спосіб захисту цивільного права чи інтересу. Виходячи із вимог загальних норм права, Закон (Закон України «Про ринок природного газу») є нормативно-правовий акт, який приймається вищим представницьким органом державної влади (Верховна Рада України). Підзаконні акти (Кодекс газорозподільних систем) є нормативно-правовий акт, який приймається в межах своїх повноважень на підставі і на виконання Конституції України та Законів України, тому Закони мають вищу юридичну силу чим підзаконні акти. Застосуванню підлягає Закон, який має вищу юридичну силу, і який передбачає наявність у діях суб`єкта ринку природного газу порушення законодавства, а не відповідальність (матеріальне відшкодування) без наявності порушень (вини), яке передбачене підзаконним актом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод мають вищу юридичну силу (ст.ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту у спосіб, який є ефективним засобом захисту та таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Суд під час судового розгляду даної цивільної справи виходив з того, що побутовим споживачем природного газу [PERSON] не було здійснено жодного порушення, зокрема, пошкодження пломб, втручання у роботу лічильника та інших умисних дій, які мали наслідком несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (порушення, що призвели до позаштатного режиму роботи лічильника), внаслідок чого витрата природного газу лічильником не обліковувалася, і зворотних протиставних доказів позивачем суду не надано. Положеннями ст.\~61\~Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, відповідно кожна особа несе відповідальність лише за ті порушення, які нею вчинено особисто. Позивачем АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» не подано жодного доказу на підтвердження неправомірності дій відповідача, а також беззаперечних доказів про те, що споживач газу [PERSON] допустив порушення і був за це притягнутий до відповідного виду відповідальності, на момент розгляду даної цивільної справи, суду не надано, як і не виявлено в ході судового розгляду. Зазначена обставина фактично закріпила презумпцію правомірності дій побутового споживача природного газу [PERSON] . Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд враховує також те, що відповідач побутовий споживач природного газу [PERSON] не є тією особою, яка має можливість самостійно встановити коректно чи некоректно обліковуються лічильником витрати природного газу, оскільки відповідач не є фахівцем і спеціалістом в роботі лічильника, і такого прямого обов`язку він взагалі немає. Крім цього, на думку суду, позивач АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» не вправі бездоказово і безпідставно перекладати на відповідача [PERSON] тягар відшкодування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу на свою користь, вишукуючи будь-які підстави. За таких обставин суд, вважає, що позовні вимоги позивача АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу не доведені належними і допустимими доказами, і по суті є безпідставними. Тому у суду є всі законні підстави для відмови в задоволенні даної позовної заяви про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 21823,78 грн. Відмовляючи в задоволенні позову АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 21823,78 грн. повністю, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно наданих стороною відповідача договору про надання правничої допомоги № 01-26/11/18 від 26.11.2018 року (а.с. 124, 125), детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом на виконання договору № 01-26/11/18 від 26.11.2018 року про надання правничої допомоги (а.с. 129), рахунку № 08/20 від 12.02.2020 року на оплату послуг за надання правничої допомоги (а.с. 126), квитанції № 17LО3206M від 13.02.2020 року (а.с. 127), витрати на надання правничої допомоги адвокатом Панченко О.О. склали 8500 грн., які суд вважає неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, а тому стягує з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4250 грн. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог, сплачений судовий збір залишається на позивачеві. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved