Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Локнистенської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Позов мотивовано тим, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться у [ADDRESS] Менського району Чернігівської області та інше майно. Спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], яка звернулася до приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS] Менського району Чернігівської області. Позивач у судове засідання не з'явився, просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Локнистенської сільської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи без участі сторін за наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухомість. Згідно Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968р.) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім'я по батькові глави сім'ї на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003р. будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. З довідки виданої виконавчим комітетом Локнистенської сільської ради Менського району Чернігівської області №1-15/784 від 18 листопада 2014 року вбачається, що господарство, яке знаходиться в [ADDRESS] Менського району Чернігівської області мало статус колгоспного двору, за вказаною адресою були зареєстровані та проживали станом на 15 квітня 1991 року: [PERSON] - голова домогосподарства, помер [INFO] року; [PERSON] - дружина, [INFO]. Присадибна земельна ділянка площею 0,22 га за даною адресою не приватизована (а.с. 40). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року зі змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України « Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. З наведеного вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року право на частку бувшого колгоспного двору мали: [PERSON] та [PERSON] Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, спірна садиба належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] у рівних частках, а саме по 1/2 частці кожному. З інформаційної довідки КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» №312 від 05 листопада 2014 року вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року право власності за [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] Менського району Чернігівської області не зареєстровано (а.с. 9). Із звіту про оцінку житлового будинку, здійсненого КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради» вбачається, що ринкова вартість житлового будинку з господарським будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] становить 9240,00 грн. (а.с. 15-37). Дослідженням технічного паспорту на садибний одноповерховий житловий будинок [ADDRESS] Менського району Чернігівської області встановлено, що станом на 04 листопада 2014 року зазначений будинок має такі характеристики: житловий будинок А-1, погріб з шийкою Г-1, сарай Б-1, сарай Б1 -1, убиральня В-1 (а.с. 10-14). [INFO] року в селі Локнисте Менського району Чернігівської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 6). Позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини (а.с. 67). У матеріалах спадкової справи відсутні заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №688/02-31 від 19 листопада 2014 року, винесеної приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с. 38) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями відмовлено у зв'язку з неподанням документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій. За таких обставин, суд вважає можливим визнати право власності за позивачкою [PERSON] на спірний будинок, оскільки вона має право на 1/2 частку спірного житлового будинку, як спадкове майно за законом, після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року та на 1/2 частку спірного житлового будинку, як частку в колгоспному дворі. На підставі викладеного,

Outcome: approved