Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

У червні 2021 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС», треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивач зазначала, що 04.04.2013 позивачем було підписано із ПАТ Банк «ТРАСТ» заяву про надання кредиту на споживчі цілі в сумі 18 780,00 грн. зі строком користування 36 місяців, тобто до 04.04.2016. 23.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з позивача за кредитним договором R091.0024814 від 04.04.2013, укладеним з ПАТ Банк «ТРАСТ», в якому вказано розмір заборгованості 62 126,05 грн., в т.ч. 13 351,12 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 10 752,68 грн. - прострочена заборгованість за комісією, 35 231,52 грн. - строкова заборгованість за штрафами і пенями, 500,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Зі змісту виконавчого напису випливає, що правонаступником ПАТ Банк «ТРАСТ» за кредитним договором є відповідач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» згідно із договором відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 1 від 18.05.2018. Разом із тим, позивачеві не було відомо про наявність заборгованості та про заміну кредитора у зобов`язанні, оскільки жодних вимог та повідомлень їй не направлялось. Вказує, що заборгованість за виконавчим написом є спірною, оскільки не є зрозумілим період заборгованості, що зазначений у виконавчому написі, з 18.05.2018 по 07.03.2020, в той час як кредит надавався з 04.04.2013 по 04.04.2016. Крім того, з моменту закінчення строку кредитного договору минуло більше трьох років. Крім того, у виконавчому написі зазначено адресу проживання позивача: [ADDRESS] , за якою вона ніколи не проживала. Також, посвідчуючи виконавчий напис, нотаріус керувався Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 806/20084/14 визнано нечинним п. 2 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 14180, виданий 23.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» заборгованості розміром 62 126,05 грн. та стягнути з відповідача судові витрати (а.с. 1-7). Ухвалою судді від 16.06.2021 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь, пояснень третіх осіб) (а.с. 32). Копію ухвали від 16.06.2021 та позовної заяви з додатками відповідач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» отримав 29.06.2021. Станом на 09.08.2021 відзиву на позовну заяву не подав. Також від відповідача не надходило клопотань про продовження процесуального строку на подання відзиву, зокрема, і через запровадження загальнодержавного карантину. Треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. копію ухвали від 16.06.2021 та позовної заяви з додатками отримали 02.07.2021 та 29.06.2021 відповідно. Станом на 09.08.2021 письмових пояснень на позов треті особи до суду не надавали. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 04.04.2013 між [PERSON] та ПАТ Банк «ТРАСТ» укладено кредитний договір шляхом підписання [PERSON] заяви № R091.0024814 про надання кредиту на споживчі цілі, відповідно до якої позивач отримала кредит розміром 18 780,00 грн. строком на 36 місяців, тобто до 04.04.2016 (а.с. 15-22). 23.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 14180, про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № R091.0024814 від 04.04.2013, укладеним нею з ПАТ Банк «ТРАСТ», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 1 від 18.05.2018, на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» заборгованості за вказаним кредитним договором за період з 18.05.2018 по 07.03.2020 у розмірі 62 126,05 грн., в т.ч. 13 351,12 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 10 752,68 грн. - прострочена заборгованість за комісією, 2 790,73 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 35 231,52 грн. - строкова заборгованість за штрафами і пенями (а.с. 23). За вказаним виконавчим написом нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. відкрито виконавче провадження ВП № 62724034 за постановою від 05.08.2020 (а.с. 25). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 88 вказаного Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 1.2 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок), перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом п.п. 2.1, 2.2 гл. 16 цього Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. За вимогами п.п. 3.1, 3.2 гл. 16 зазначеного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Зазначеним Переліком № 1172, зокрема п. 2, на який наявне посилання у спірному виконавчому написі, передбачено, що для одержання виконавчого напису за Кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Дослідженням змісту спірного виконавчого напису встановлено, що приватним нотаріусом не було дотримано вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення виконавчих написів. Так, нотаріусом не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу та відсотків за користування кредитом, комісії, штрафу та пені. В постанові Верховного Суду від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15-ц зазначено, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Так, у виконавчому написі нотаріуса вказано період заборгованості, за який здійснюється стягнення - з 18.05.2018 по 07.03.2020, у той час як кредитний договір укладався 04.04.2013 строком до 04.04.2016. Відповідач, з урахуванням засад змагальності цивільного процесу, не надав суду розрахунку заборгованості із зазначенням про погашення [PERSON] певних сум за кредитним договором, а також дат сплати, дати надсилання боржникові вимоги про сплату заборгованості, що унеможливлює перевірку утворення заборгованості, дотримання вищезазначеного трирічного строку з дня виникнення права вимоги за кредитним договором. Також від відповідача не надходило заяв або клопотань про витребування доказів вищезазначених обставин. Разом із тим, суд зауважує, що за договором в якому визначено погашення кредиту щомісячними платежами та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредитних коштів в повному обсязі - зі спливом терміну дії договору. Так, за змістом статей 261, 530, 631 ЦК України у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов`язання вправі заявити вимоги про стягнення несплачених до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячних платежів з процентами в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись в залежності від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів. Зазначена правова позиція відображена у правових висновках Верховного Суду України (постанови від 12 грудня 2012 р., 7 березня 2013 р., 6 листопада 2013 р., 19 березня 2014 р. № 6-20цс14). Також суд вважає слушними посилання позивача на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 806/20084/14, залишену без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 (провадження № К/800/6492/17, К/800/7651/17), якою визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, якою до Переліку № 1172 було внесено зміни, зокрема, доповнено вказаний перелік розділом 2 після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Таким чином, станом на час вчинення вказаного виконавчого напису відповідні положення вказаного пункту Переліку № 1172, що регулювали стягнення заборгованості за кредитними договорами на підставі виконавчих написів нотаріусів, не були чинними, а тому нотаріус не мала правових підстав посилатись на них в обґрунтування вчинення виконавчого напису. Отже, враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, а також, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд доходить висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги [PERSON] - такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ч.ч. 2-4 ст. 137, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір розміром 908,00 грн. за подання цього позову до суду (а.с. 31), а також судові витрати на правничу допомогу адвоката розміром 2000,00 грн (а.с. 10), які відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України не були оспорені відповідачем.

Outcome: approved