Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

01.09.2021 [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 12.04.2011 Савранською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 705 на Ѕ частину приватизованої земельної ділянки, розташованої на території Осичківської сільської ради Савранського району Одеської області, масив № 2 , ділянка № [NUMBER] , площею 2,17 га, кадастровий номер 5124382800:01:002:0002, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV - ОД №059628, виданого Савранською районною державною адміністрацією 17.06.2003 на підставі розпорядження Савранської районної державної адміністрації №249/А-02 від 28.09.2002, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на земельну ділянку за №191. Заявник [PERSON] посилається на те, що він є власником земельної ділянки на території Осичківської сільської ради, Савранського району Одеської області, масив № 2 , ділянка № [NUMBER] , площею 2,17 га, кадастровий номер якої 5124382800:01:002:0002 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на Ѕ частину вищезазначеної земельної ділянки посвідчується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом виданого 12.04.2011 Савранською державною нотаріальною конторою. При видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає йому володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Так, у вищезазначеному свідоцтві про право на спадщину за заповітом допущена описка в тексті, а саме: в першій частині документа вказано « [PERSON] », а в іншій частині документа вказано « [PERSON] ». Внаслідок такої помилки, заявник на даний час не має можливості використовувати свої права як власника земельної ділянки, зокрема передати її у спадок та здійснювати подальше розпорядження нею. За виправленням вказаної помилки [PERSON] звернувся до Любашівської державної нотаріальної контори Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Проте отримав відмову у внесенні виправлення до свідоцтва про право на спадщину 12.04.2011 за реєстровим №705, оскільки нотаріус який видав вказане свідоцтво припинила свою діяльність, а виправлення іншим нотаріусом, який не видавав документ, не допускається. За вирішенням вказаного питання заявнику рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Отже, у заявника на даний час, виникла розбіжність між свідоцтвом на право на спадщину 12.04.2011 за реєстровим №705 та його паспортом громадянина України і свідоцтвом про народження. [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте 27.09.2021 до канцелярії суду подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі та підтримав заявлені вимоги (а.с. 22). Представник заінтересованої особи Савранської селищної ради Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно (а.с.21). Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 223 УПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що заявник [PERSON] є власником земельної ділянки на території Осичківської сільської ради, Савранського району Одеської області, масив № 2 , ділянка № [NUMBER] , площею 2,17 га, кадастровий номер якої 5124382800:01:002:0002 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на Ѕ частину вищезазначеної земельної ділянки посвідчується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом виданого 12.04.2011 Савранською державною нотаріальною конторою. При видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає йому володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Так, у вищезазначеному свідоцтві про право на спадщину за заповітом допущена описка в тексті, а саме: в першій частині документа вказано « [PERSON] », а в іншій частині документа вказано « [PERSON] ». Внаслідок такої помилки, заявник на даний час не має можливості використовувати свої права як власника земельної ділянки, зокрема передати її у спадок та здійснювати подальше розпорядження нею. За виправленням вказаної помилки [PERSON] звернувся до Любашівської державної нотаріальної контори Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Проте отримав відмову у внесенні виправлення до свідоцтва про право на спадщину 12.04.2011 за реєстровим №705, оскільки нотаріус який видав вказане свідоцтво припинила свою діяльність, а виправлення іншим нотаріусом, який не видавав документ, не допускається. За вирішенням вказаного питання заявнику рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Отже, у заявника на даний час, виникла розбіжність між свідоцтвом на право на спадщину 12.04.2011 за реєстровим №705 та його паспортом громадянина України і свідоцтвом про народження. Вказана обставина не дає заявнику можливості розпорядитися своєю власністю та скласти заповіт. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд доходить до висновку що факт належності [PERSON] , [INFO] свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 12.04.2011 Савранською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 705 на Ѕ частину приватизованої земельної ділянки, розташованої на території Осичківської сільської ради Савранського району Одеської області, масив № 2 , ділянка № [NUMBER] , площею 2,17 га, кадастровий номер 5124382800:01:002:0002, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV - ОД №059628, виданого Савранською районною державною адміністрацією 17.06.2003 на підставі розпорядження Савранської районної державної адміністрації №249/А-02 від 28.08.2002, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на земельну ділянку за №191 підтверджується наступними доказами: -Паспортом [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Савранським РВ УМВС України в Одеській області 07.07.1997 (а.с.7-10). -Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.04.2011, зареєстрованого в реєстрі за № 705 (а.с.12). -Копією свідоцтва про народження [PERSON] від 15.03.1950 серії [NUMBER] (а.с.13). -Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.14). -Копією довідки Савранської селищної ради Одеської області № 494 від 12.07.2021 відповідно до якої, [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5124382800:01:002:0002 (а.с.15). -Копією листа Любашівської районної державної нотаріальної контори щодо надання інформації від 08.07.2021 № 872/02-14 (а.с.18). Згідно з положеннями статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у пунктами 1, 12 Постанови № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Отже, встановлення факту належності правовстановлюючих документів, має для заявників юридичне значення, оскільки надає їм право нотаріального оформлення спадщини, а можливість внести зміни до правовстановлюючого документу в позасудовому порядку неможливо, тому вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що дослідженими доказами було достовірно встановлено факт належності [PERSON] , [INFO] свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 12.04.2011 Савранською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 705 на Ѕ частину приватизованої земельної ділянки, розташованої на території Осичківської сільської ради Савранського району Одеської області, масив № 2 , ділянка № [NUMBER] , площею 2,17 га, кадастровий номер 5124382800:01:002:0002, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV - ОД №059628, виданого Савранською районною державною адміністрацією 17.06.2003 на підставі розпорядження Савранської районної державної адміністрації №249/А-02 від 28.08.2002, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на земельну ділянку за №191.

Outcome: approved