Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 389/2008/Б від 09.09.2008 року у сумі 48877,32 гривень, посилаючись на те, що відповідачі не виконують умови договору, в результаті чого утворилась заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву відповідно до якої просив розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та заяву про застосування строку давності, мотивуючи тим, що строк сплати останнього платежу за умовами договору 09.09.2011 року, позивач дізнався про порушення 09.01.2009 року, відповідно строки позовної давності були порушенні. Судом встановлено, що 09.09.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 389/2008/Б, згідно з умовами якого позивач надав відповідачеві кредит на поточні потреби в розмірі 17241,00 грн., за плату в розмірі 24,00 відсотків річних, строком до 10.09.2010 року. Відповідно до договору поруки № 389/2008/Б/П-1 від 09.09.2008 року встановлено, що 09.09.2008 року між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON], згідно умовами якого поручитель [PERSON] солідарно відповідає перед кредитором за виконання [PERSON], зобовязань у повному обсязі за кредитним договором № 389/2008/Б. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, кредит надається Позичальнику на поточні потреби. Відповідно до п. 1.8 Кредитного договору, з метою забезпечення виконання Позичальником своїх зобовязань за цим Договором, Банк в день укладення цього Договору укладає договір поруки з [PERSON] Юрієвною. Таким чином на даний час кредитна заборгованість відповідачами не погашена, у звязку з чим, станом на 22.05.2015 року за відповідачами наявна заборгованість в сумі 48877 грн. 32 коп., яка складається: прострочена до повернення сума Кредиту 16908, 82 грн.; простроченні проценти за користування кредитом 24919,58 грн.; комісія з обслуговування кредиту 6034,35 грн.; штраф за несвоєчасне погашення кредиту та процентів 1014,57 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Суд вважає, що відповідачі [PERSON], [PERSON] порушили виконання зобов'язань перед позивачем, однак позов задоволенню не підлягає у зв'язку з пропуском строків позовної давності з огляду на наступне. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. Пунктом 7 частини 11 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Загальна позовна давність, відповідно до ст.257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки. На підставі ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому, відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Пунктом 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 визначено, що враховуючи положення п.7 ч.11 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Відповідно до ч.3 та 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, якщо суд за клопотанням сторони не визнає поважними причини пропущення позовної давності. Враховуючи вищевикладене, та те що згідно виписки банку останні операції по картковому рахунку здійснені 30.05.2011 року, та те що кредитні кошти надаються терміном до 09 вересня 2011 року, а кредит надається відповідачу на споживчі потреби, а тому суд дійшов висновку, що строк позовної давності минув 09 вересня 2014 року, а позивач звернувся до суду 26.05.2015 року, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволені позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. Понесені судом судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed