Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на 11/20 частку долі будинку за Біржовим контрактом.В обґрунтовування позовних вимог зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу народився син [PERSON], який є відповідачем по справі. За час перебування у шлюбі, [PERSON], уклала біржовий контракт № 10442 (договір купівлі/продажу) від 10 квітня 2001, на Маріупольській універсальній товарній біржі, відповідно до якого остання придбала 11/20 частки будинку за адресою: [ADDRESS].[INFO] [PERSON] померла. Після її смерті, позивач звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського нотаріального округу Донецької області Гічкіна А.В. з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право власності йому було відмовлено, оскільки вказаний будинок придбано шляхом укладання біржового контракту в Маріупольській універсальній товарній біржі. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполь Донецької області від 12 червня 2017 року Біржовий контракт визнано дійсним. Просив визнати право власності на 11/20 частку будинку за зазначеним Біржовим контрактом за [PERSON] Позивач та його представник до судового засідання не з'явились, позовні вимоги підтримують. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у шлюбі із [PERSON], про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 1 грудня 1988 року. Від шлюбу народився син [PERSON],[INFO], який є відповідачем по справі. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] від 03 листопада 2017. Відповідно до Біржового контракту № 10442 (договір купівлі/продажу), укладеним на Маріупольській універсальній товарній біржі, 10 квітня 2001 року [PERSON] придбала 11/20 частину житлового будинку, за адресою: [ADDRESS]. Разом з тим, відповідно до договору купівлі-продажу 9/20 частки жилого будинку від 25 липня 2001 року, [PERSON] придбав вказану частину будинку [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, виданий Маріупольським БТІ 04 січня 2000 року, [PERSON] належить 11/20 частина спірного будинку, а [PERSON] належить 9/20 частина спірного будинку. 16 лютого 2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Гічкіна А.В. з заяву про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, що видається в разі смерті одного з подружжя , однак отримав відмову у зв'язку з тим, що біржовий контракт на житловий будинок не може бути правовстановлюючим документом. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області № 264/1633/17 від 12 червня 2017 року біржовий контракт № 10442 від 10 квітня 2001 року визнано дійсним. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, у відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст.392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється іншою особою або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України ""Про судову практику у справах про спадкування"" № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про не доцільність задоволення позовних вимог [PERSON]., враховуючи той факт, що перешкоди в отриманні ним свідоцтва про право власності за законом після смерті дружини відсутні, оскільки рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області № 264/1633/17 від 12 червня 2017 року про визнано дійсним біржовий контракт № 10442 від 10 квітня 2001 року, та позивач не має перешкод в зверненні до нотаріуса з заяву про видачу свідоцтва про право власності після смерті дружини.

Outcome: dismissed