Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

У січні 2016р. [PERSON] (Позивач) звернувся до суду з позовом, згідно якого просить розірвати шлюб між ним та Відповідачкою - [PERSON], зареєстрований 23 липня 2011 року Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 1713. Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що з 23 липня 2011 року він перебуває у шлюбі з Відповідачкою. Від шлюбу подружжя має дочку - [PERSON], [INFO]. Разом з тим, їх сімейне життя з Відповідачкою не склалося, через певний проміжок спільного життя їхні погляди перестали співпадати. На думку Позивача, збереження шлюбу з Відповідачкою є неможливим, окрім того суперечило б його інтересам. У судове засідання сторони не з'явились. Про час і дату судового розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку (а.с. 15,16). Однак через канцелярію суду Відповідачка подала заяву. (а.с.18), в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, просила суд розглянути справу за її відсутності та залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач через канцелярію суду також подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності ( а.с.17). Від так суд приходить до висновку про можливість слухання справи за відсутності сторін. Судом з'ясовано, що 23 липня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що 23 липня 2011 року здійснено відповідний актовий запис № 1713 та видано Свідоцтво про шлюб. Після державної реєстрації шлюбу прізвища сторін визначені так: чоловіка - "[PERSON]", дружини "[PERSON]". Реєстрація шлюбу підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 23 липня 2011 року (а.с. 4). Від шлюбу подружжя має дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції (а.с.5). Також встановлено, що сторони не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1.ст. 110 СК України). Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із заявлених позовних вимог та встановлених у судовому засіданні обставин вбачається, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують сімейно-шлюбних відносин, окремо ведуть господарство, тобто стали чужими людьми. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому шлюб потрібно розірвати. За ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У поданій до суду заяві Відповідачка вказала, що вона бажає залишити прізвище « [PERSON]». Відповідно до ст.88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved