Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивачка [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Ткач В.В. звернулась в суд із позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням до відповідачки [PERSON] . Просить визнати [PERSON] , такою, що втратила право на користування житловим будинком в [ADDRESS] та стягнути судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним. Вона є власником житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] . У житловому будинку крім неї зареєстровані: [PERSON] - чоловік, [PERSON] - невістка, [PERSON] - онук. У 2019 році шлюб між її сином, [PERSON] та невісткою [PERSON] був розірваний. 15.07.2019 року судовим наказом Першотравневого районного суду м.Чернівці з [PERSON] на користь [PERSON] , яка зареєстрована в [ADDRESS] та проживає за адресою [ADDRESS] , стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] . Однак, [PERSON] з сином [PERSON] не проживає в її житловому будинку, понад один рік без поважних причин. Вони з чоловіком пенсіонери, і через реєстрацію невістки у її будинку не отримують субсидію. У [PERSON] є інше житло в м.Чернівці, однак [PERSON] через свою принциповість не хоче виписатись з її будинку. [PERSON] не проживає в будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей у житловому будинку немає і взагалі житловим будинком вона не цікавиться. На даний час вона не може оформити субсидію, тобто не може користуватися своєю власністю. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, надала відзив, в якому зазначила. З [PERSON] перебувала у шлюбі зареєстрованому 26.07.2003 року у виконавчому комітеті Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис № 16. [PERSON] є сином позивачки [PERSON] . Сімейне життя у них із [PERSON] не склалося та рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 17.01.2019 року їхній шлюб розірвано. Під час шлюбу ними із [PERSON] придбано квартиру [ADDRESS] . Однак, вона разом з сином зареєстровані в житловому будинку [ADDRESS] , та в будинку знаходяться її особисті речі, меблі, техніка, речі їхніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.03.2009 pоку вбачається, що будинок [ADDRESS] загальною площею 86,30 кв. м., житловою площею 56,40 кв. м. належить на праві приватної власності [PERSON] . Однак позивач навмисно не вказує, що за період сімейного життя із сином позивачки за спільні кошти вони здійснювали добудову будинку [ADDRESS] , а саме: ними було добудовано другий поверх будинку, повністю замінені всі вікна з дерев`яних на пластикові, замінено покрівлю з шиферної на євробітумну, на першому поверсі будинку перебудували з кімнати на кухню, влаштували дерев`яні сходи на другий поверх. Все це зроблено для їхньої сім`ї, їхніх дітей та саме вони проживали на другому поверсі будинку. В своїй позовній заяві позивачка вказує, що вона з сином [PERSON] не проживають в її - житловому будинку [ADDRESS] понад один рік без поважних причин, однак це не відповідає дійсності, оскільки після розірвання шлюбу між нею та [PERSON] позивачка змінила замки в будинку та вона немала змоги зайти до будинку. Також в будинку [ADDRESS] досі знаходяться її особисті речі та речі дітей, які вона не може забрати, оскільки позивачка не дає їй доступу до будинку. Що стосується посилання позивача на акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №4-437 від 05/08/2019 p., даний доказ є неналежним, не містить інформації чи є в будинку її речі та речі дітей, а також складений виключно зі слів позивачки, інформація є застарілою, оскільки з часу його складання сплинуло понад пів року. Просить відмовити в задоволенні позову. Заяви (клопотання) учасників справи. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини викладені в позовній заяві, просила задовольнити. В чергове судове засідання відповідачка [PERSON] та її представники [PERSON] , [PERSON] , не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Допитана в якості свідка позивачка [PERSON] показала, що впродовж років у спільному шлюбі з [PERSON] , намагалися будувати взаємини, виховувати дітей, матеріальна сторона - будівництво оселі здійснювалось для того щоб разом з дітьми проживати, для їх майбутнього. З метою перебування дітей в більшості часу саме в с.Мілієве, зважаючи на обставини хвороби меншого сина, вкладали кошти у будинок батьків колишнього чоловіка, це будинок [PERSON] . Протягом років створювали комфортні умови для їх проживання, а також і для батьків [PERSON] . Проживали там частинами, в робочі періоди з понеділка по п`ятницю проживали у м.Чернівці, а у вихідні постійно приїжджали в с.Мілієве, а також літні та зимові канікули, святкові дні проводили в будинку [PERSON] . Здійснювалось кредитування будівництва, батьки її допомагали, сусіди. Коли був знятий дах, рятували хату, її батько з родичами ремонтували хату, вона готувала їсти у матері, привозила їжу. Коли взяли у кредит будинок у м.Чернівці, багато працювала, не перебувала у декретній відпустці, заробляла кошти на кредитування. Брала участь у семінарах, куди приїжджали батьки колишнього чоловіка, все було гаразд. Почали проживати в будинку чоловіка, після народження сина [PERSON] . До будинку батьків [PERSON] були перевезені всі її речі. Їм надано було дозвіл на перебудову житлового будинку, поїхали у архітектурний відділ, підняли документи на будинок, і [PERSON] було запропоновано їм не будувати інший будинок, а здійснити добудову до вже існуючого будинку. Разом все обговорили, і почали конструювати будинок. Не маючи коштів, оформили кредит, який виплачували сім років. Не виплативши попередній кредит, вони взяли кредит на купівлю квартири у м.Чернівці. Всі речі, які їй необхідні та її синам знаходяться в будинку [PERSON] . Не вважає, що втратила зв`язок з будинком [PERSON] . Її не допускали до будівлі, цькували у місті. Почали проживати в с.Мілієве з грудня 2009 року, зареєстровані з молодшим сином. До 2017 року був зареєстрований [PERSON] з старшим сином, якого незаконно виселили з будинку, які прописались до квартири в м.Чернівці. Все це було зроблено без її відома. Ремонтні роботи робили для їхньої родини та майбутнього дітей, за їхні з чоловіком спільні кошти. Всі ремонтні роботи робились у її присутності, вона була архітектором добудови. В будинку є обладнана дитяча кімната. Чоловік не дав забрати дитині люстру, яку подарували дитині її чоловік. Деякі речі були їй привезені, однак багато її речей ще залишилось. Їй створювали перешкоди у тому щоб забрати її речі, а також документи. Потрапити до будинку не може із свята [PERSON] , січень 2018 року. На неї вчинили напад невістки, це було останній раз коли вони приїхали разом з чоловіком. Почала проживали з 01 вересня 2017 року у недобудованій квартирі м.Чернівці. Паралельно здійснювали ремонтні роботи, діти перебували у селі в [PERSON] . У 2018 році за запрошенням [PERSON] вона запросила у гості, їх батько не впустив. У 2020 році вона намагалась забрали речі, однак їй далі робили перешкоди. Коли було перше підготовче засідання по справі [PERSON] разом з сином привезли їй речі (меблі), які були в зламаному стані. Є співвласником з [PERSON] квартири в м.Чернівці. Наміру проживати у с.Мілієве не має, однак хоче забрати її речі, які знаходяться у с.Мілієве. З приводу вчинення їй перешкод у користуванні будинком в с.Мілієве, не зверталась до правоохоронних органів та до старостату с.Мілієве, однак мала такий намір. З вересня 2017 року по день подачі позову за комунальні послуги не сплачувала, оскільки ними не користувалась. У попередні роки сплачувала за комунальні послуги. З позовом про поділ спільного майна подружжя до суду не зверталась. [PERSON] та її чоловік не перешкоджали їй бути у будинку в с.Мілієве. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що в шлюбі з [PERSON] не перебувають протягом двох років, тому [PERSON] повинна була б виписатись з будинку його матері [PERSON] . [PERSON] має куди прописатись, оскільки у них є квартира в м.Чернівці, де вона проживає разом з дітьми. Недоречно, щоб [PERSON] була прописана в будинку матері. Кредит для реконструкції житлового будинку в с.Мілієве брав його батько, перебудову робили батьки, які погашали батьки. Кредит брали за ініціативи [PERSON] . Не проживає [PERSON] з вересня 2017 року в с.Мілієве. Коли були в шлюбі [PERSON] приїжджала на свята, але не проживала. Одружені з 2003 року, проживали на орендованих квартирах, а прописались до батьків. У 2017 році появилась квартира, то він з старшим сином прописався в м.Чернівці, а [PERSON] з молодшим сином не хотіли прописуватись. [PERSON] з вересня 2017 року не зверталась з приводу її прописки у м.Чернівці. [PERSON] поставила йому умову, що коли він перепише на дітей квартиру у м.Чернівці, то вона зніметься з реєстрації в житловому будинку батьків. Всі речі, які були у будинку батьків, у квітні 2020 року перевіз разом з старшим сином у м.Чернівці. Перепише квартиру у м.Чернівці на старшого сина, коли йому виповниться вісімнадцять років. [PERSON] боїться, що він прийде з його новою сім`єю до їхньої спільної квартири проживати. [PERSON] син був прописаний в м.Чернівці зі згоди [PERSON] , оскільки син навчався у музичній школі і йому потрібна була прописка в м.Чернівці. Фізичний тиск на [PERSON] не вчиняв. В будинку, який розташований в с.Мілієве не проживали. Діти ходили в садочок у м.Чернівці, навчались у м.Чернівці, їхня робота у м.Чернівці, тому в батьків не проживали, а прописались у будинку батьків, бо на орендованих квартирах не приписують. Перевіз у квітні 2020 року реферати [PERSON] , оскільки її речі не вміщались у орендованій квартирі, тому відвозили у село. [PERSON] була власником житлового будинку в с.Мілієве. Ніякий тиск не чинили на [PERSON] , вона добровільно покинула житловий будинок в с.Мілієве у вересні 2017 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що проживає по сусідству з [PERSON] . [PERSON] з 2017 року не проживає. Раніше рідко, але приїжджали на свята в гості. [PERSON] проживає в м.Чернівці. Вчиняла скандали. Проживала [PERSON] з [PERSON] у с.Мілієве після народження першої дитини. Потім поїхали проживати у м.Чернівці. У березні 2020 року [PERSON] приїжджала привітати свекруху, але потім вчинила конфлікт та бачила речі, які були спаковані у машині і [PERSON] мав відвезти у м.Чернівці. Проживали після народження старшого сина у [PERSON] , потім почались скандали і [PERSON] проживала у своїх батьків. Робила ремонти у будинку, які просив робити [PERSON] та [PERSON] , робили ремонти батькам, які їм оплачували за виконані ремонти. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що проживає по сусідству з [PERSON] . [PERSON] з [PERSON] та дітьми приїжджали на вихідні до [PERSON] в с.Мілієве. Ввечері у неділю їхали у м.Чернівці, бо там працюють. Три роки тому помітив, що [PERSON] з [PERSON] та дітьми вже не приїжджають, не було внуків біля будинку. У м.Чернівці працюють, живуть, мають квартиру. Восени 2017 року вже не приїжджали. Не бачив [PERSON] з восени 2017 року, тому не може вказали чи приїжджала. Суперечок у сім`ї не чув ніколи (між свекрухою та невісткою). Все літо не перебували, бо у них була вступна компанія в університеті, а на вихідні приїжджали. У 2009 році зняли дах, і пішов дощ, наробив біди. Дуже багато було майстрів, які ремонтували дах. Хто саме допомагав ремонтувати дах, не придивлявся. [PERSON] казав йому, що взяв кредит для будівництва. В будинку проживали три сім`ї спочатку, два сини з невістками та [PERSON] , [PERSON] . Йому не відомо чи чинився тиск на [PERSON] , навпаки заздрив їм, що у них хороша сім`я. Суд, заслухавши представника позивачки [PERSON] , допитаних свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтовані та підлягають задоволенню. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія CAС №209755 , виданого 06.03.2009 року виконавчим комітетом Міліївської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22092592, виданого 06.03.2009 року ДКП «Вижницьке РБТІ». Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 17.01.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 26.07.2003 року у виконавчому комітеті Міліївської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №16, розірвано, що підтверджується копією рішення. З довідки Вижницької міської ради про склад сім`ї №4-1499 від 05.08.2019 року вбачається, що в житловому будинку [PERSON] зареєстровані [PERSON] - чоловік, [PERSON] - невістка (не проживає), [PERSON] - онук (не проживає). З довідки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №20 від 19.09.2019 року вбачається, що квартира [ADDRESS] , згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №97873578 від 20.09.2017 року належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №97873578 від 20.09.2017 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , спільна сумісна власність. З довідки №23 від 12.11.2019 року вбачається, що в квартирі, загальною площею 100,2 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS] зареєстровано двоє осіб, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За даною адресою без реєстрації проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №4-437 від 05.08.2019 року вбачається, що [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] зареєстровані та проживають в [ADDRESS] . Зі слів [PERSON] , [PERSON] зареєстрована в житловому будинку, але не проживає з вересня 2017 року. З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №4-548 від 12.09.2019 року вбачається, що [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] зареєстровані та проживають в [ADDRESS] . Зі слів [PERSON] , [PERSON] зареєстрована в житловому будинку, але не проживає з вересня 2017 року. З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №4-701 від 23.12.2019 року вбачається, що [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] зареєстровані та проживають в [ADDRESS] . Зі слів [PERSON] , [PERSON] зареєстрована в житловому будинку, але не проживає з вересня 2017 року. З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №4-95 від 17.02.2020 року вбачається, що [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] зареєстровані та проживають в [ADDRESS] . Зі слів [PERSON] , [PERSON] зареєстрована в житловому будинку, але не проживає з вересня 2017 року. З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №4-125 від 11.03.2020 року вбачається, що [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] зареєстровані та проживають в [ADDRESS] . Зі слів [PERSON] , [PERSON] зареєстрована в житловому будинку, але не проживає з вересня 2017 року. Фактичні обставини, встановлені судом при розгляді справи та зміст спірних правовідносин: позивачка [PERSON] з 2009 року є власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] ; відповідачка [PERSON] є колишньою невісткою [PERSON] , оскільки рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 17.01.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 26.07.2003 року у виконавчому комітеті Міліївської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №16, розірвано; відповідачка [PERSON] з вересня 2017 року у житловому будинку, який розташований в [ADDRESS] , без поважних причин не проживає, за комунальні послуги платежі не сплачує; відповідачка [PERSON] є співвласником квартири, загальною площею 100,2 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS] , де і постійно проживає, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №97873578 від 20.09.2017 року та довідкою №23 від 12.11.2019 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили той факт, що відповідачка [PERSON] у житловому будинку, який належить [PERSON] та знаходиться в [ADDRESS] , не проживає протягом трьох років. При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 72 Житлового кодексу Української PCP, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Виходячи із змісту роз`яснень, викладених у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" з наступними змінами, при вирішення спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно з`ясовувати причини відсутності особи у жилому приміщенні понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.2,3 ст. 156 ЖК УРСР за згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 ЖК Української РСР. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 ЖК Української РСР. Відповідно до положень Житлового кодексу до членів сім`ї власника житлового приміщення віднесено дружину (чоловіка) власника житла (якщо стосовно цього житла в подружжя не виникло право спільної власності), їхніх дітей та батьків, а також інших осіб, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть з ним спільне господарство (частина друга статті 64 і частина перша статті 156 Житлового кодексу УРСР). Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи ці вимоги закону, суд вважає, що позивачкою [PERSON] доведено, що відповідачка [PERSON] понад один рік без поважних причин не проживає в житловому будинку, який розташований в [ADDRESS] , а тому суд приходить до висновку, що [PERSON] , необхідно визнати такою, що втратила право на користування цим житлом. Посилання відповідачки [PERSON] та її представників з приводу матеріальних внесків [PERSON] у перебудові житлового будинку у житловому будинку, який належить [PERSON] та знаходиться в [ADDRESS] , суд до уваги не бере, оскільки дані твердження не підтверджені належними та допустимими доказами. Що стосується тверджень відповідачки [PERSON] з приводу того, що позивачка [PERSON] не дає їй доступу до будинку в с.Мілієве, де знаходяться її речі, суд дає їм критичну оцінку, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості щодо звернення [PERSON] до правоохоронних органів та сільської ради с.Мілієве, з даного приводу. На підставі викладеного, позовні вимоги [PERSON] , про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком, який розташований в [ADDRESS] , підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути на користь позивачки [PERSON] судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Outcome: approved