Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

01 вересня 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання, тобто до 30 липня 2019 року, але не більш ніж до досягнення ним 23 річного віку. В обґрунтування заявлених вимог вказував, що він є сином відповідача [PERSON] та за рішенням суду з відповідача на користь матері стягувалися аліменти на його утримання до досягнення повноліття. В теперешній час він досяг повноліття, але продовжує навчання на 2 курсі Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова, за кошти державного бюджету. Позивач не має змоги працювати, оскільки форма навчання- денна. Крім того він хворіє на астигматизм та виразки шлунку. В подальшому йому потрібна операція стосовно астигматизму. Відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає, в звязку з чим просив стягнути з відповідача аліменти на свою користь в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання, тобто до 30 липня 2019 року, але не більш ніж до досягнення ним 23 річного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити, пояснивши, що у батька є стабільний заробіток і він має змогу платити йому аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), до закінчення ним навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23 річного віку. Він отримує стипендію в сумі 800 грн., проживає разом з матір'ю, яка також працює, йому необхідні кошти не тільки в зв'язку з навчанням, а і у зв'язку зі станом здоров'я. Відповідач в судову засіданні позов визнав частково, погодився зі своїм обовязком щодо сплати аліментів, але заявлений позивачем їх розмір вважав завеликим та просив стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення сином навчання. Також зазначив, що він сплачує аліменти на користь дружини на її утримання, до досягнення дитиною трьох років, у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, та на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Крім того він не має свого житла та проживає на квартирі, яку знімає в оренду. Він також в березні 2016 року отримав травму голови та переніс операцію. Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити позов частково, з урахуванням того, що на утриманні відповідача перебуває дружина та син, а позивач отримує стипендію, проживає разом з матір'ю, яка, за поясненнями позивача працює, має стабільний дохід та також має обов'язок утримувати дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], є сином відповідача (а.с.2), та навчається на другому курсі денного відділення Національного університету кораблебудування ім. Адмірала Макарова, та закінчує навчання 30 червня 2019 року, що підтверджується довідкою з місця навчання №598 від 30 серпня 2016 року (а.с.5). На підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2015 року, що набрало законної сили 09 лютого 2015 року, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною сином [PERSON], [INFO], трьох років (а.с.27). Відповідно до рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 листопада 2014 року, що набрало законної сили 09 грудня 2014 року, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 жовтня 2014 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с.28). Положення ч.1 ст.199 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, якщо вони продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Крім того, відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Виходячи з положення ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Аналізуючи надані докази, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON],[INFO], який навчається на другому курсі денного відділення Національного університету кораблебудування ім. Адмірала Макарова, відповідач матеріальної допомоги сину не надає. Разом з тим, враховуючи матеріальне становище позивача, стан його здоровя та стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобовязаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 (одної шостої) частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 вересня 2016 року і до закінчення навчання, але не більш, ніж до досягнення [PERSON] 23-річного віку, в звязку з чим вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. За правилами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial