Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Представник Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яку 16.10.2016 року у супроводі опікуна було доставлено до Територіального медичного об'єднання «Психіатрія», у зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану. Свою заяву обґрунтовують тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2004 року [PERSON] визнано недієздатною, а розпорядженням Шевченківської РДА у м. Києві від 07.10.2004 року встановлено над нею опіку та опікунами було призначено [PERSON] та [PERSON] Вказали, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі: глибока деменція внаслідок епілепсії травматичного ґенезу з частими вторинно - генералізованими (по анамнезу) припадками та частими дистиміями та дисфоріями. Психоорганічний синдром. Психомоторне збудження. F02.802/G40. Посилаючись на те, що у зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару, ТМО «Психіатрія» звернулося до суду із даною заявою. У судове засідання представник заявника та законний представник (опікун) хворого не з»явилися, надали заяви, в яких просили розглядати справу у їх відсутність та задовольнити вимоги заяви. Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність задоволення зазначеної заяви, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2004 року [PERSON] визнано недієздатною, а розпорядженням Шевченківської РДА у м. Києві від 07.10.2004 року встановлено над нею опіку та опікунами було призначено [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 8, 28). Вказали, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі: глибока деменція внаслідок епілепсії травматичного ґенезу з частими вторинно - генералізованими (по анамнезу) припадками та частими дистиміями та дисфоріями. Психоорганічний синдром. Психомоторне збудження. F02.802/G40, що підтверджується вказаним рішеннями, висновком ЛКК, витягом з медичної карти стаціонарного хворого №6528, направленням на госпіталізацію( а.с. 9, 10, 13-15, 18-25). Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнлітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни "Про психіатричну допомогу" у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ТМО «Психіатрія» та необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу. На підставі викладеного,

Outcome: approved