Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

01 липня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 12.01.2011 року у розмірі 127 960,76 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.01.2011 року з відповідачкою було укладено кредитний договір, відповідно умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку. У порушення ст.ст. 526,527,530ЦК України та умов договору відповідачка зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 30.04.2019 має заборгованість в загальній сумі 127960,76 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 2999,73 грн.;заборгованості за відсотками за користування кредитом 121062,99 грн.; заборгованості за пенею та комісією 3898,04 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 127960,76, а також судовий збір в сумі 1921 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві на адресу суду зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення у справі. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги не визнали у зв`язку із повним погашенням заборгованості за кредитним договором, окрім того просили застосувати до позовних вимог банку строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Судове засідання просили проводити без їх участі. На підставі ст. 247 ч.2ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання звукозаписувального технічного засобу. Ухвалою суду від 20 серпня 2019 року про витребування доказів було витребувано у АТ «ПриватБанк»: оригінал анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, складеної [PERSON] ; відомості щодо строку дії платіжної картки згідно вказаного кредитного договору; виписку з банківського рахунку. 13 вересня 2019 року від представника позивача до суду надійшла відповідь та надано: довідка про умови кредитування, виписка з банківського рахунку та довідка про строк дії картки. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов АТ КБ «Приватбанк» не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позиваючись до суду, банк стверджує отримання відповідачкою кредиту у розмірі 3000 грн. на умовах кінцевого терміну повернення, що відповідає строку дії картки. На підтвердження заявлених вимог АТ КБ «ПриватБанк» надано копію анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у «ПриватБанку», яка підписана сторонами; розрахунок заборгованості за кредитним договором; довідку про умови кредитування від 12.01.2011, витяг з Умов та правил надання банківських послуг. Встановлені фактичні обставини справи свідчать про існування між сторонами кредитних правовідносин. Кредитний договір укладений та підписаний сторонами у вигляді заяви позичальника 12.01.2011 року. Із наданою позивачем анкети - заяви позичальника вбачається, що [PERSON] отримала у банку кредитку № [NUMBER] (дата відкриття рахунку 12.01.2011). Згідно з пунктом 3.1 Умов та правил надання банківських послуг, банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту карти, їх вид та строк дії визначений у заяві та пам`ятці клієнта, підписанням якого клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг. Відповідно до вказаних вище Умов строк погашення кредиту у повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній картці, а погашення процентів за кредитом щомісяця за попередній місяць. Згідно пункту 2.1.1.12.4 доданих до позовної заяви «Умов і правил надання банківських послуг» (надалі - «Умови і правила»), з якими погодився відповідач підписавши анкету-заяву про приєднання до згаданих «Умов і правил»: «Строки і порядок погашення по Кредиту (кредитний ліміт) по кредитним картам із встановленим Мінімальним обов`язковим платежем, а також Овердрафту, що виникає по таким Картам, наведено у Пам`ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування, яка є невід`ємною частиною Договору, а також встановлюються даним пунктом. Платіж включає плату за користування Кредитом, передбачену тарифами, і частину заборгованості по Кредиту. Згідно ст. 212 ЦКУ, у випадку наявності Простроченого Кредиту (Овердрафту) - строком повернення Кредиту у повному обсязі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості». Простроченим Кредитом за визначенням п. 1.1.1.72 «Умов і правил» є кредитні кошти, які були надані Клієнту і не були повернуті Банку в строк, передбачений Договором. До суду банком надано відомості про випуск і надання платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] відповідно до умов кредитного договору, із датою відкриття 12.01.2011 р. з терміном дії, який закінчується у листопаді 2014 року, надалі за заявою [PERSON] були надані ще п`ять карток із кінцевим терміном повернення грудень 2017 року (а.с. 76 на звороті). З наданої позивачем виписки з банківського рахунку вбачається, що [PERSON] здійснила останній платіж на погашення вказаного кредиту 17.07.2015 року в сумі 399,23 грн. Окрім того, з наданого розрахунку заборгованості [PERSON] вбачається, що тривале прострочення за кредитом виникло у відповідача з 31.12.2013 року( прострочене тіло за кредитом у розмірі 112,54 грн., поточне тіло за кредитом 2887,19 грн., а разом заборгованість за тілом складає 2999,73 грн.). Відповідно до п. 2.1.1.12.4 Умов та правил надання банківських послуг дата строку повернення кредиту у повному обсязі є 30.07.2014 року, тобто з цього дня позивач дізнався про порушення своїх прав. Із розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] зобов`язання з повернення грошових коштів за кредитним договором повністю не виконала, внаслідок чого станом на 30.04.2019 має заборгованість в загальній сумі 127960,76 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 2999,73 грн.;заборгованості за відсотками за користування кредитом 121062,99 грн.; заборгованості за пенею та комісією 3898,04 грн. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Судом встановлено що кінцевим строком повернення кредиту сторонами визначено 30 липня 2014 року, до суду ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з цим позовом 01 липня 2019 року, тобто поза межами строку позовної давності. Отже, позивач пропустив строк позовної давності щодо як основної, так і щодо додаткових вимог. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у позові з підстав пропуску позивачем позовної давності.

Outcome: dismissed