Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

у серпні 2021 р. за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва надійшла вищезазначена цивільна справа на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.04.2021. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пілад»був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту "Каско CORPORATE" №030440/4100/0000005, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користування і розпорядженням транспортним засобом Renault державний реєстраційний номер [NUMBER] . 19 лютого 2018 року о 10 год. 45 хв. у м. Києві по Кільцевій дорозі, 2 відбулось зіткнення двох автомобілів «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та застрахованого автомобіля «Renault Duster», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Святошинського районного суду м. Києва по справі № 759/2845/18 від 28.03.2018,. винним у даній ДТП визнано відповідача [PERSON] . По даному страховому випадку страховиком на виконання умов договору страхування було виплачено 32 881 грн 56 коп., що підтверджується платіжним дорученням №011730 від 15.03.2018, на рахунок ТОВ «Арма Моторе», яку позивач просив стягнути із відповідача посилаючись на ст.1194 ЦК України, а також вирішити питання про стягнення судових витрат. Ухвалою суду від 28.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін . Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії». Відповідно до ч. 1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пілад»був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту "Каско CORPORATE" №030440/4100/0000005 , предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користування і розпорядженням транспортним засобом Renault державний реєстраційний номер [NUMBER] . 19.02.2018 о 10 год. 45 хв. у м. Києві по Кільцевій дорозі, 2 відбулось зіткнення двох автомобілів «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та застрахованого автомобіля «Renault Duster», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Святошинського районного суду м. Києва по справі № 759/2845/18 від 28.03.2018,. винним у даній ДТП визнано відповідача [PERSON] . На момент ДТП автомобіль марки «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер [NUMBER] , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований автомобіль, а власнику завдано збитків З метою відшкодування збитку, 22.02.2018 власник застрахованого автомобіля «Renault Duster», державний реєстраційний номер [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» з заявою №00251250 про подію, що має ознаки страхового випадку. 03.03.2018 ПрАТ «СК «Уніка» було замовлено проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу з метою визначення вартості матеріального збитку. Відповідно до Звіту про оцінку КТЗ, складеного СПД [PERSON] , №02-05/03 від 05.03.2018 вартість відновлювального ремонту КТЗ «Renault Duster», державний реєстраційний номер [NUMBER] на дату оцінки, складає 35 027 грн 62 коп. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Duster», державний реєстраційний номер [NUMBER] , згідно рахунку ТОВ «Арма Моторе» № [NUMBER] від 03.03.2018 склала 34181 грн. 56 коп. Як вбачається зі страхового акту №00251250 від 12.03.2018, виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору, Страховиком - ПрАТ «СК «Уніка», прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за Договором у розмірі 32881 грн 56 коп., (за вирахуванням франшизи 0,5%, - 1300 грн 00 коп.), що підтверджується платіжним дорученням №011730 від 15.03.2018, на рахунок ТОВ «Арма Моторе». Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату, відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором і страховим актом. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Анатогічне положення міститься в ст. 27 Закону України «Про страхування». Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.1) ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 1 ч. 4 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що з моменту виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача щодо відшкодування спричиненого збитку у межах фактичних витрат позивача, що складаються з суми страхового відшкодування у розмірі 32881 грн 56 коп. Доказів протилежного суду не надано. Питання судових витрати вирішити у відповідності до вимог ст.ст. 141, 142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved