Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

У вересні 2021 року ТОВ «Алекскредит» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в 09 вересня 2019 року між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №2688305. Відповідно до п.1.1 Договору невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця https://alexcredit.ua/umovi. Вказаний договір було оформлено у порядку, передбаченому розділом 4 Правил. Згідно п.5.1 та п.5.2 Правил сторони домовилися, що договір укладається в електронній формі шляхом використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. На підставі укладеного договору, п.1.4, 1.6, 1.9, кредитодавець 09.09.2019 року перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти у розмірі 6000,00 гривень, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним до 24.09.2019 року включно. Пунктом 1.6 Договору визначено ставки нарахування процентів: базова процентна ставка за один день користування кредитом - 1,7%; акційна ставка або ставка за програмою лояльності за один день користування кредитом - 1,36%; спеціальна процентна ставка за один день користування кредитом після узгодженого строку повернення кредиту - 3,00%. Позивач належним чином у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором та надав відповідачу кредит шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника коштів, що підтверджується довідкою ТОВ ФК «Елаєнс» від 10.08.2021 року. 23 вересня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду до Договору про надання кредиту №2688305 від 09.09.2019 року, відповідно до п.п.1-2 якої Сторони дійшли згодм змінити Узгоджений строк повернення кредиту №2688305 від 09.09.2019 року до 24.10.2019 року включно. 24 жовтня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду до Договору про надання кредиту №2688305 від 09.09.2019 року відповідно до п.п.1-2 якої Сторони дійшли згоди змінити Узгоджений строк повернення кредиту №2688305 від 09.09.2019 року до 13.11.2019 року включно. У зв`язку з неналежним виконанням умов договору, у [PERSON] станом на 03.09.2021 року наявна заборгованість у загальній сумі 11995,96 грн., яка складається з: 6000,00 гривень - заборгованість за сумою кредиту; 2040,00 гривень - заборгованість за процентами за користування кредитом за базовою ставкою за один день користування кредитом 1,7 %; 3000,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за Спеціальною процентною ставкою за один день користування кредитом 3% нараховані у порядку ст.625 ЦК України; 713,40 грн. - інфляційні втрати за сумою кредиту, нараховані у порядку ст.625 ЦК України; 242,56 грн. - інфляційні втрати по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст.625 ЦК України. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання кредиту №2688305 від 09.09.2019 року станом на 03.09.2021 року у загальному розмірі 11995,96 грн. та судовий збір. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника позивача (а.с.52-53). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася , про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином. До суду заяв чи клопотань не надійшло. Представник відповідача - адвокат Клюєва І.С. в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. До суду від представника відповідача надійшов відзив, у якому вказує, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. Вказує, що порядок укладення електронного договору (надання кредиту) між позивачем та споживачем визначено розділом 4 Правил надання кредиту ТОВ «Алекскредит». Однак, роздруківки електронної заявки (анкети) відповідача на оформлення кредиту до позовної заяви додано не було. До позовної заяви додано послідовність (хронологію) дій ТОВ «Алекскредит» та заявника №2688305, з якої вбачається, що ідентифікація заявника проведена 09.09.2019 року в 12:03:13, а направлення споживачу підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документу відбулося 09.09.2019 року в 12:03:59, тобто з наданого позивачем документу вбачається, що весь процес надання кредиту, описаний в п.п.4.1-4.5 Правил, що включає в себе заповнення споживачем анкети, надіслання паспорту кредиту, його акцент оферти зайняв 46 секунд, що об`єктивно є неможливим. З урахуванням ст.ст. 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію" не надано жодних доказів, який би свідчив про укладення договору позики між сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, не надано належних та допустимих доказів перерахування грошових коштів на користь відповідача, які б відповідали вимогам процесуального закону. Тому оскільки позивачем не доведений факт укладення з відповідачем договору позики, а також перерахування коштів на рахунок останнього, підстави для задоволення позову відсутні (а.с.57-60). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.09.2019 року між позивачем ТОВ «Алекскредит» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання кредиту №2688305 (а.с.9-11). 23 вересня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду до Договору про надання кредиту №2688305 від 09.09.2019 року, відповідно до п.п.1-2 якої Сторони дійшли згодм змінити Узгоджений строк повернення кредиту №2688305 від 09.09.2019 року до 24.10.2019 року включно. На дату укладання цієї Додаткової угоди Позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом за період з 09.09.2019 року по 23.09.2019 рік у розмірі 1142,40 грн. та плату (штраф) за порушення Узгодженого строку повернення кредиту у розмірі 150,00 грн. (а.с. 12). 24 жовтня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду до Договору про надання кредиту №2688305 від 09.09.2019 року відповідно до п.п.1-2 якої Сторони дійшли згоди змінити Узгоджений строк повернення кредиту №2688305 від 09.09.2019 року до 13.11.2019 року включно. На дату укладання цієї Додаткової угоди Позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом за період з 09.09.2019 року по 24.10.2019 рік у розмірі 3672,00 грн., та плату (штаф) за порушення Узгодженого строку повернення кредиту (а.с.13). Суд встановив, що надані банком Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит» та графік платежів містять підпис відповідача про ознайомлення з ними накладений у вигляді електронного цифрового підпису (а.с.16-24). Але, при цьому, позивачем не надано суду доказів того, що він, зі свого боку, виконав умови договору та перерахував чи в інший спосіб надав відповідачці суму кредиту. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статтю 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний договір був укладений сторонами в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснення в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З указаного вбачається, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У справі, що розглядається, судом установлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, відповідач направила фінансовій установі заявку щодо можливості отримання кредиту на суму 6000,00 грн. (а.с.6-8). Згідно вимог ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки. Обов`язок доказування певних обставин у позовному провадженні лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень ( ст.12, 81 ЦПК). Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. За змістом частин другої, третьої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до умоп п.1.10 Договору про надання кредиту №2688305 кредит надається позичальнику в сумі, що зазначена в п.1.4. Договору в безготівковій формі шляхом перерахування на Картковий рахунок Позичальника. Але, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про такий картковий рахунок відповідачки [PERSON] , і як наслідок не місять доказів перерахування на її рахунок позивачем суму кредиту. Не підтверджують факту виконання умов п.1.10 договору позивачем та перерахування ним коштів коштів на картковий рахунок відповідача і довідка ТОВ ФК «Елаєнс» від 10.08.2021 року (а.с.26). Оскільки, вказана довідка не містить даних, що кошти в сумі 6000,00 грн. перераховані саме на картку [PERSON] , код авторизації: [NUMBER] відрізняється від номера договору про надання кредиту №2688305, а інших даних щодо рахунку відповідачки чи даних ідентифікації карткового рахунку позивачем суду не надано. Також матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що відповідачу взагалі було відкрито такий рахунок у тому числі, й із набором таких цифр. Крім того, за умовами укладеного договору про надання кредиту №2688305 від 09.09.2019 року п. 1.3 передбачено, що саме кредитодавець, тобто ТОВ "Алекскредит" надає позичальнику кредитні кошти в сумі 6000,00 грн, натомість на підтвердження надання позичальнику кредитних коштів позивач посилається на довідку ТОВ ФК «Елаєнс» від 10.08.2021 року. Судом було задоволено клопотання представника позивача та витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про зарахування 09.09.2019 року грошових коштів у розмірі 6000,00 грн. на платіжну картку, на яку послався у клопотанні позивач, [NUMBER], держателем якої, як зазначив позивач, є [PERSON] . Але письмовою ваідповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 18.11.2021 року за №20.1.0.0.0.0/7-211117/18811 повідомлено, що картка за № [NUMBER] у клієнта [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] відсутня (а.с.94). Самі по собі розрахунок заборгованості (а.с.27-33) та довідка ТОВ «Алекскредит» про те, що Товариством а Договором про надання кредиту №2688305 від 09.09.2019 року було отримано від відповідача 2 платежі: 23.09.2019 року у сумі 1292,40 грн. та 27.10.2019 року у сумі 2629,60 грн. (а.с.35) правового значення для встановлення факту виконання позивачем вищевказаних умов договору. Таким чином, обґрунтованими є доводи відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які підтверджуючі документи із банківських установ, щодо здійснення кредитодавецем перерахунку на картковий рахунок [PERSON] кредитних коштів в сумі 6000,00 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача та обставини наявності у [PERSON] боргу перед ним в загальній сумі 11995,96 грн. не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, покладається на позивача.

Outcome: dismissed