Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

У лютого 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку, розташовану по вул.Гонди,6 в м.Маріуполі площею 0,0845 га, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла 13 квітня 2004 року. В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до договору купівлі-продажу від 03 листопада 1998 року, [PERSON] придбала у [PERSON] земельну ділянку площею 0,0845 га, яка розташована по вул.Гонди,6 в Іллічівському районі м. Маріуполя. Заповітом від 03 листопада 1998 року [PERSON] заповіла позивачці належний їй на праві власності жилий будинок з надвірними побудовами і земельною ділянкою. На підставі договору дарування від 13 квітня 2001 року, [PERSON] подарувала позивачці зазначений жилий будинок з надвірними побудовами. [PERSON] 04 лютого 1992 року розірвала шлюб, укладений 24 лютого 1985 року з [PERSON], після якого залишила дошлюбне прізвище - «Олейник», що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис № 134 від 04 лютого 1992 року. [PERSON] померла 13 квітня 2004 року та після її смерті спадкоємцем за заповітом стала її дочка - позивачка по справі. Після смерті [PERSON] позивачка прийняла спадок у встановлений законом строк, окрім земельної ділянки, що розташована за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вулиця Гонди, 6. Вона звернулась до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після смерті матері, між тим приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею не було пред'явлено правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку. Так, на підставі наявного Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 05 травня 1998 року, земельна ділянка, яка розташована у Іллічівському районі м. Маріуполя по вулиці Гонди, 6, площею 0,0845 має цільове призначення: обслуговування житлового будинку, однак зазначений документ був складений на ім'я [PERSON], та не був переоформлений після укладання договору купівлі - продажу від 03 листопада 1998 року. У звязку із зазначним, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 13 квітня 2004 року, на земельну ділянку, розташовану за адресою: м.Маріуполь, вул.Гонди,6, площею 0,0845 га. Позивачка та її представник у судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача - Маріупольської міської ради, в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження І-ЯР 479409, позивачка по справі [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON]. [PERSON] 24 лютого 1985 року уклала шлюб з [PERSON], після чого змінила прізвище на [PERSON]. Шлюб було розірвано 04 лютого 1992 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. [PERSON] померла 13 квітня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №789510, виданим 14 квітня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського райуправління юстиції м.Маріуполя Донецької області. Відповідно до договору купівлі-продажу від 03 листопада 1998 року, [PERSON] придбала у [PERSON] земельну ділянку площею 0,0845 га, яка розташована по вул.Гонди,6 в Іллічівському районі м. Маріуполя. Згідно заповіту від 03 листопада 1998 року, [PERSON] заповіла позивачці [PERSON], належний їй на праві власності жилий будинок з надвірними прибудовами і земельною ділянкою, розташованою по вул.Гонди,6 в м.Маріуполі. На підставі договору дарування від 13 квітня 2001 року, [PERSON] подарувала позивачці [PERSON] зазначений жилий будинок з надвірними прибудовами. Вказаний договір зареєстрований у Маріупольському БТІ 19 квітня 2001 року за №1854. Спадкоємцем першої черги за законом, а також за заповітом після смерті [PERSON] є її донька - позивачка [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті матері, оскільки проживає в [INFO] в Іллічівському районі м.Маріуполя, що підтверджується довідкою КСН «с.Шевченко» №1031 від 07 грудня 2015 рок. Статтями 1222, 1223 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивачка своєчасно та належним чином звернулась до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав. Згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 10 грудня 2015 року №916/02-31 приватний Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на майно, яке складається з земельної ділянки №6 по вул.Гонди у місті Маріуполі. Причиною такої відмови нотаріуса стала відсутність правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку, оскільки Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку було видано на імя [PERSON] та у подальшому правовстановлюючі документи переоформлені не були. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року, визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на земельну ділянку. Таким чином, суд дійшов висновку, що спадкодавцем [PERSON] за життя на законних підставах було набуто право власності на земельну ділянку, розташовану в м. Маріуполі по вул. Гонди, 6, а тому спадкоємець також набуває права власності на це майно в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За наведених обставин, враховуючи, що у інший спосіб, окрім як за рішенням суду, позивач [PERSON], яка є спадкоємцем за заповітом, після смерті матері не може реалізувати своє право на прийняття спадщини та оформлення спадкових прав, суд приходить до висновку про захист права позивача та визнання за нею права власності на земельну ділянку, розташовану в м. Маріуполі по вул. Гонди, 6, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved