overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

01 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відділ ДВС). Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що на підставі постанови ВДВС Очаківського РУЮ про арешт майна боржника від 11 листопада 2010 року № 20236/0746/1 було накладено арешт на автомобіль ЗАЗ 1102 7, номерний знак [NUMBER] , що належить йому на праві власності, про що він дізнався 20 жовтня 2020 року, звернувшись до відділу ДВС. Посилаючись на те, що виконавчі провадження, в якому він був боржником, було закінчені, просив звільнити з-під арешту все належне йому нерухоме майно. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, крім цього, вказав, що повністю підтримує заявлені вимоги. Відповідач про причини неявки свого представника суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. З листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС вбачається, що на автомобіль ЗАЗ 1102 7, номерний знак [NUMBER] , що належить позивачеві на праві власності, було накладено обмеження щодо заборони відчуження на підставі постанови ВДВС Очаківського РУЮ про арешт майна боржника від 11 листопада 2010 року № 20236/0746/1. Згідно з відповіддю за вих. № 101-35/6-29577 від 09 листопада 2020 року Очаківського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавчі провадження №14775018, № 14938277, № 17200445, № 17236657 відносно [PERSON] закриті та в подальшому знищені у зв`язку з закінченням терміну їх зберігання згідно з «Правилами ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», затверджених наказом Міністерства юстиції України №1829/5 від 07 червня 2017 року. Частинами 1 та 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи те, що на даний час позивач як власник не має можливості належним чином здійснювати своє право власності на належне йому майно, підстав для накладення арешту на це майно за вищевказаним виконавчим провадженням немає, суд вважає можливим задовольнити вимоги [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

01 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт, що він постійно на час відкриття спадщини проживав зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування заяви зазначав, що його мати постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , та він проживала разом із нею, хоч і був зареєстрована за іншою адресою в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 2,2010 га, що знаходиться на території Котелянської сільської ради, однак нотаріус до якого він звертався відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав, що ним не підтверджено факт проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, хоча на день її смерті він проживав разом із нею, а тому повинен вважатися таким, що прийняв спадщину відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України. В судовому засіданні заявник та його представник адвокат Казарець А.Г., заяву підтримали та просили її вимоги задовольнити із зазначених вище підстав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та вказав про визнання вимог заяви [PERSON] . Заслухавши пояснення заявника та його представника, свідка, дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Встановлено, що заявник є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та після її смерті відкрилась спадщина, яку бажає отримати [PERSON] , в чому для нього нотаріусом відмовлено, оскільки спадкоємець не подав у шестимісячний термін з дня смерті спадкодавця заяву про прийняття спадщини та ним не підтверджено факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як ствердив допитаний судом свідок [PERSON] , котрий є сусідом із заявником, останній та [PERSON] постійно проживали разом. Дані Довідки №104 від 03.03.2020 року, виданої старостою Котелянського старостинського округу Левчук В.М., також підтверджують, що [PERSON] проживав разом зі своєю матір`ю, вели спільне господарство, доглянув її до смерті та поховав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 названого Кодексу в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За наведених вище обставин заявник в інший спосіб, ніж в судовому порядку не може довести факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що унеможливлює для нього оформити в нотаріальній конторі спадщину після смерті матері [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

01 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу через відсутність взаєморозуміння, фактичну втрату шлюбних відносин, а відтак, на її думку, їх сім`я не може бути збережена. Ухвалою суду від 03 грудня 2020 року провадження у справі за позовом [PERSON] відкрито, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, у зв`язку з чим призначено судове засідання о 09 год. 00 хв. 04 січня 2021 року / а.с.9 /. Ухвалою суду від 04 січня 2021 року, у зв`язку з першою неявкою належним чином повідомленого відповідача, проведення судового засідання відкладено до 08 год. 00 хв. 25 січня 2021 року / а.с.15 /. Ухвалою суду від 25 січня 2021 року, у зв`язку з відсутністю даних відносно своєчасності сповіщення відповідача про місце, дату та час розгляду справи, проведення судового засідання відкладено до 14 год. 30 хв. 24 лютого 2021 року / а.с.18 /. Позивач [PERSON] на обумовлену дату до суду не з`явилася, подавши письмове клопотання\~ про розгляд\~ справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі / а.с.13 /. Незважаючи\~ на\~ своєчасність\~\~ повідомлення\~ про\~ дату,\~ час і місце\~ розгляду\~ справи, відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання не заявив. Крім того, відповідач не скористався й правом надати суду відзив. Ухвалою суду від 24 лютого 2021 року розгляд справи ухвалено проводити у заочному порядку на підставі наявних у ній доказів. Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній доказами, у\~ їх сукупності та\~ взаємозв`язку, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

01 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, що зареєстрований між нею та [PERSON] 14 січня 1988 року виконкомом Міклештьської сільської ради Криулянського району МРСР, актовий запис №01. В обґрунтування позову зазначає, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують протягом тривалого часу, тому вважає, що збереження їх шлюбу неможливе. Питання про розірвання шлюбу в порядку ст.106 СК України не досягнуто. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.16). Відповідач в судове засідання не з`явився. У зв`язку з відсутністю відповідача за відомою суду адресою, що також відповідає відомостям відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області, його сповіщення про дату, час та місце судового засідання здійснено шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті судової влади (а.с.9,14,15). У зв`язку з наявністю доказів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи та відсутністю від нього заяви про відкладення судового засідання, таке проведено за його відсутності. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно наданих позивачем письмових доказів, зокрема свідоцтва про шлюб [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 14 січня 1988 року, про що виконавчим комітетом Міклештьської сільської ради Криулянського району МРСР здійснено актовий запис за №01. Під час реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 7). Проте, як зазначає позивач у позовній заяві, шлюбні стосунки між ними не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини, дітей не мають, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, тому збереження їх шлюбу є неможливим. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст. 24 СК України), що позивачка заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач просила не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

01 грудня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, посилаючись на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують і шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] .. 18 січня 2021 року вказаний позов прийнято до розгляду, призначено судове засідання. Позивач до судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач до судового засідання подала заяву про визнання позову. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] до [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 січня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 28. Сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

01 грудня 2020 року до суду надійшла заява [PERSON] від 17 листопада 2020 року, у якій заявниця просить встановити факт, що Трудова книжка серії [NUMBER] дата заповнення якої 01.12.1992 року на ім`я [PERSON] дійсно належить їй [PERSON] , [INFO] , а не « [PERSON] », як зазначено в графі «ім`я» трудової книжки. В судове засідання заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, проте подали до суду заяви, у яких просять справу розглядати у їх відсутність, вимоги підтримують. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Федосєєва Л.Є. до суду також не з`явилася, проте надала до суду письмові пояснення, де просить прийняти обґрунтоване рішення. Розгляд справи проведено в порядку ст. 247 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ст. 315 УПК України суд розглядає\~справи про\~встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт належності [PERSON] , а не [PERSON] , трудової книжки підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] виданого 04.09.2002 року, копією закордонного паспорта [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [NUMBER] , копією атестата про середню освіту серії [NUMBER] , копією диплому про професійно-технічну освіту серії [NUMBER] , копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , копією Архівної довідки з трудового архіву Летичівської селищної ради № 316-Б від 03.09.2020 року, довідкою Летичівської селищної ради по Голенищівському старостату № 312 від 06.11.2020 року. Встановлені обставини справи дають підстави суду зробити висновок, що дійсно Трудова книжка серії [NUMBER] дата заповнення якої 01.12.1992 року на ім`я [PERSON] дійсно належить [PERSON] , [INFO] , а ім`я « [PERSON] », яке зазначено в графі «ім`я» трудової книжки, внесене помилково, і тому є підстави для задоволення вимог заявниці. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

01 грудня 2021 року заявник звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа Самарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що він є сином [PERSON] , який помер [INFO] в м. Голубівка Луганської області за таких обставин: смерть настала вдома, внаслідок хронічного захворювання. Отримати свідоцтво про смерть в Самарському відділі РАЦС в м. Дніпро неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті йому необхідне для отримання свідоцтва встановленого зразка. Просить суд встановити факт смерті [PERSON] , місце смерті м. Голубівка Луганської області, яка настала [INFO] . 02 грудня 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Від заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Самарського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). [INFO] [PERSON] помер у м. Голубівка (м. Кіровськ) Луганської області внаслідок хронічної недостатності кровообігу, атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічна хвороба. Аналізуючи надані заявником докази та враховуючи відомості, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вказаної заяви. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

01 грудня 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 07 липня 2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню дитину. Фактично шлюбі стосунки між подружжям припинено. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги, втраті почуттів. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просив його розірвати. Позивач до судового засідання не з`явився надавши заяву з проханням провести розгляд справи без його участі. На задоволенні позову наполягає. Відповідачка у судове засідання не прибула надавши заяву про розгляд справи без її участі. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 364. Згідно свідоцтва про народження, виданого 28 квітня 2011 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 349, [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої зазначені сторони по справі. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved