Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (Відповідач-1), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - тимчасового адміністратора Приватного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни (Відповідач-2) про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити дії та визнання права (а.с.1-6). Свої позовні вимоги Позивач обгрунтовує тим, що 15.12.2014р. між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Договір-заяву № 300937/78722/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 3 місяці в іноземній валюті. В цей же день, [PERSON] на виконання умов договору про банківський вклад було внесено грошові кошти в сумі 20 000,00 доларів США до каси банку. 19.06.2015р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу (відступлення) права вимоги, відповідно до п.п.1.1. та п.2.2. якого [PERSON] відступила Позивачу право вимоги на 7 250,00 доларів США від вкладу. 26.06.2015р. Позивачем було подано повідомлення про часткову зміну кредитору у зобов'язанні до відділення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», відповідно до якого Позивач проінформував банк про укладення договору відступлення. В подальшому Позивач неодноразово звертався до Банку з заявами, в яких просив укласти з ним договір-заяву про банківський строковий вклад на суму права вимоги. У відповідь на заяви Позивача Уповноважена особа своїм листом № 3-131100/20361 від 21.10.2015р. повідомила Позивача про те, що відступлення права вимоги за договором банківського вкладу не надає новому кредитору статусу вкладника та відмовила у задоволенні його вимог. Разом з тим, Позивач вважає, що Відповідач неправомірно не виконав його вимоги щодо укладення з ним договору-заяви про банківський строковий вклад, не відкрив відповідний банківський рахунок і не зарахував на цей рахунок суму вимоги, що в результаті призвело до позбавлення Позивача права на отримання суми вимоги в гривневому еквіваленті 158 213,84 грн. у період дії тимчасової адміністрації у порядку, передбаченого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Враховуючи вищевикладене з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с.36-39) та заяви про зміну предмету позову (а.с.58-62), Позивач просив: 1) визнати неправомірною бездіяльність ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо укладення з [PERSON] договору-заяви про банківський строковий вклад, відкриття банківського рахунку та зарахування на нього 7 250,00 доларів США; 2) визнати укладеним з 03.08.2015р. договір-заяву про банківський строковий вклад між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] на суму 7 250,00 доларів США на умовах публічної оферти АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на укладання Договору про відкриття поточних рахунків, надання і використання платіжних карток та комплексного обслуговування фізичних осіб-резидентів України; 3) визнати за [PERSON] право на відшкодування коштів у сумі 158 213,84 грн., що знаходились на рахунку у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідач подав суду заперечення проти позову (а.с.50-51), в яких зазначив, що в зв'язку з укладенням між Позивачем та [PERSON] договору купівлі-продажу (відступлення) права вимоги від 19.06.2015р. Позивач не є особою, яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу, тобто вкладником банку, а розглядається виключно як особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку, тобто кредитор банку у випадку заявлення ним відповідних вимог у порядку та строки, передбачені чинним законодавством. Окрім того, вкладником за договором банківського вкладу - [PERSON] вже було отримано суму гарантованого відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 200 000,00 грн., відтак у неї відсутнє право на отримання за її вкладом коштів у сумі, яка є більшою розміру граничного гарантованого відшкодування. Так, вкладник [PERSON] не відступала своє право вимоги щодо відшкодування коштів, а використала своє право самостійно, відтак враховуючи відсутність у вкладника [PERSON] права на відшкодування коштів у сумі, що перевищує граничний розмір, зазначене право до [PERSON] не перейшло і не могло перейти на підставі договору про відступлення права вимоги. Відповідач зауважив, що на момент укладення відступлення права вимоги у первісного кредитора ще не виникло право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, оскільки таке право виникає лише після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Серед іншого, Відповідач зазначив, що 13.01.2016р. вкладник [PERSON] скористалась своїм правом та подала кредиторську вимогу до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо визнання її кредитором банку за заборгованістю, що виникла за всіма Договорами, укладеними між нею та АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в тому числі за залишком коштів по депозитному договору № 300937/78722/3-14 від 15.12.2014р. Таким чином, Позивач не є вкладником Банку в розумінні положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а позовні вимоги щодо включення грошових вимог Позивача до переліку вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування є безпідставними та задоволенню не підлягають. В судовому засіданні представники Позивача - [PERSON] та [PERSON] надали суду письмові пояснення (а.с.73-76), в яких зазначили, що Позивач не набув статусу вкладника виключно через неправомірну бездіяльність Відповідача, оскільки останній не відповідав на неодноразові звернення Позивача з вимогами про укладення договору банківського вкладу. Окрім того, виходячи з положень ст. 516 ЦК України, укладення Договору відступлення не потребувало згоди Відповідача, а останній зобов'язаний виконати свої обов'язки, які випливають з заміни кредитора у зобов'язанні. Окрім того, отримання Первісним кредитором гарантованої суми відшкодування жодним чином не пов'язане і не впливає на право Позивача на суму вимоги Так, не зважаючи на те, що станом на 19.06.2015р. у Первісного кредитора ще не виникло право на відшкодування, відступлене Позивачу право на суму вимоги у подальшому перетворилось на право отримання гарантованого відшкодування суми вимоги, що відбулось в зв'язку із запровадженням тимчасової адміністрації у Відповідача та прийняття рішення про ліквідацію Відповідача. Щодо кредиторської вимоги Первісного кредитора, то заборгованість за договором-заявою, стосовно якої Первісний кредитор просить визнати її кредитором не включає у себе суму вимоги. Представники Позивача в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі. Представник Відповідача - Борисова О.В. проти позову заперечила та просила відмовити в його задоволенні. Вислухавши пояснення представників Позивача та представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що 15 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та [PERSON] було укладено Договір-заява №300937/78722/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 3 місяці в іноземній валюті (далі - Договір) (а.с.7), за умовами якого вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 20 000,00 доларів США на строк з 15.12.2014р. по 15.03.2015р. у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит», які затверджені згідно з внутрішніми процедурами Банку та розміщені для ознайомлення на інформаційних стендах в приміщеннях установ Банку та оприлюднені на офіційному сайті Банку за адресою: www.fcbаnk.com.ua, та за час користування коштами вкладу, протягом строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, Банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 12,50% річних, нарахування яких здійснюється у порядку, визначеному п.4.1.3. Основних умов. Капіталізація процентів нарахованих на Вклад не проводиться. Нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий в Банку [NUMBER]. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] свої зобов'язання за Договором виконала належним чином та внесла на рахунок в банку грошові кошти в сумі 20 000,00 доларів США, що підтверджується квитанцією № 4 від 15.12.2014р. (а.с.8). 19 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу (відступлення) права вимоги (а.с.9-12), за умовами якого первісний кредитор - [PERSON] відступає, а Новий кредитор - [PERSON] набуває Права вимоги - 7 250,00 доларів США, що становить частину грошових коштів вкладу Первісного кредитора, внесених Первісним кредитором на вкладний рахунок [NUMBER], що належить йому на підставі Договору-заяви № 300937/78722/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 3 міс. в іноземній валюті від , що належить .Первісному кредитору на підставі Основного договору. Відповідно до п.п.2.5., 2.6. Договору відступлення права вимоги, новий кредитор одержує право вимоги (замість Первісного кредитора) до Боржника, щодо належного виконання ним зобов'язань за Основним договором в об'ємі Права вимоги, відступленого Первісним кредитором. Права вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання цього Договору. Підтвердженням факту передачі Первісним кредитором до Нового кредитора документів та інформації, що є важливою для реалізації відступленого Права вимоги, є підписаний Сторонами акт приймання-передачі документів (п.2.7.), який був підписаний між сторонами 19.06.2015р. (а.с.13-14). Статтею 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст.ст. 514, 516 ЦК України , до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відбулась заміна кредитора за зобов'язаннями по Договору-заяви № 300937/78722/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 3 міс. в іноземній валюті від 15.12.2014р., укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] в частині вкладу в сумі 7 250,00 доларів США. Новим Кредитором за зобов'язаннями по Договору-заяви № 300937/78722/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 3 міс. в іноземній валюті від 15.12.2014р., укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] в частині вкладу в сумі 7 250,00 доларів США в результаті відступлення прав вимоги став Позивач - [PERSON] 26 червня 2015 року [PERSON] направила на адресу Банку повідомлення про часткову заміну кредитора у зобов'язанні (вх. № 1-23/19132 від 26.06.2015р.), в якому повідомила про відступлення Позивачу права вимоги частини вкладу в сумі 7 250,00 доларів США згідно договору-заявою № 300937/78722/3-14 від 15.12.2014р. (а.с.15). В липні та вересні 2015р. Позивач звертався до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з повідомленнями про часткову заміну кредитора у зобов'язанні, в яких зазначив, що для набуття Новим кредитором права власності на заявлене Право вимоги, Банк зобов'язаний укласти з новим кредитором договір-заяву про банківський строковий вклад на суму права вимоги 7 250,00 доларів США, для чого надати Позивачу інформацію про перелік необхідних для цього документів, а також повідомити дату та час укладення такого договору; та відкрити на ім'я Нового кредитора вкладний рахунок та зарахувати на нього -суму Права вимоги за Договором (а.с.17-21). Листом від 21.10.2015р. № 3-131100/20361 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» повідомила Позивача, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015р. № 612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015р. № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Відповідно до вказаного рішення у Банку запроваджено тимчасову адміністрацію на строк 3 місяці з 18.09.2015р. по 17.12.2015р. Станом на день початку процедури виведення Банку з ринку, він не був вкладником банку, та відповідно, особою, включеною до бази вкладників Банку, таким чином гарантії щодо відшкодування коштів за вкладами (у сумі граничного розміру такого відшкодування) на Позивача не поширюється. Серед іншого, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку (а.с.22-23). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). Статтею 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необгрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Згідно зі ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з тим, судом встановлено, що Позивач не укладав з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» договору банківського вкладу, грошові кошти в якості банківського вкладу на рахунок Банку не вносив, саме по собі укладення договору купівлі-продажу (відступлення) права вимоги між вкладником та Позивачем не є тотожним укладення договору банківського вкладу між Позивачем як вкладником та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», відтак між Позивачем та Банком не виникло правовідносин, що виникають між банком та вкладником. В судовому засіданні встановлено, що Позивач особисто Банк не відвідував, доказів на підтвердження того, що Позивач звернувся до Банку з заявою про укладення договору банківського вкладу та мав намір внести грошові кошти в рахунок вкладу, а Банк відмовив йому в укладенні договору банківського вкладу Позивачем не надано та в судовому засіданні не здобуто. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в зв'язку з укладенням договору купівлі-продажу (відступлення) права вимоги між [PERSON] та [PERSON], останній не набув статусу вкладника в розумінні положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Окрім того, як встановлено в судовому засіданні та що є загальновідомою обставиною, на підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 р. № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 17 вересня 2015 р. № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні строком на три місяці з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015 р. Включно (а.с.52). Постановою Національного банку України від 17.12.2015р. № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (а.с.53). Відповідно до ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом. Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. При цьому, процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон), який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Так, відповідно до положень ч.1, п.1 ч.5 ст.36 Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та кредиторів банку. При цьому, п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону визначено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Так, виходячи з положень ст. 514 ЦК України, суд дійшов висновку, що до Позивача як нового кредитора у зобов'язанні перейшло право вимоги частини вкладу за умовами договору-заяви банківського строкового вкладу, що були чинними на час укладення договору про перехід прав, в той час як право на отримання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом виникає з дня введення в банку тимчасової адміністрації. Водночас, судом встановлено, що [PERSON] як вкладник за договором-заявою № 300937/78722/3-14 від 15.12.2014р. в порядку визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» отримала 200 000,00 грн. в рахунок відшкодування коштів за вкладом (а.с.54), та 13.01.2016р. звернулась до Банку з кредиторською вимогою від 12.01.2016р., в якій просила визнати її кредитором АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за заборгованістю, зокрема за договором № 300937/78722/3-14 банківського вкладу (депозиту) від 15.12.2014р. (а.с.55). Пунктом 5-4 ч. 1 ст. 2 Закону визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань; Відповідно до ст. 45 Закону Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. Відтак, у зв'язку із застосуванням спеціальних механізмів врегулювання правовідносин та прав позивача із банком, щодо подальшої діяльності якого прийнято рішення про виведення його з ринку, застосуванню підлягає Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Інші правові норми, зокрема положення ЦК України про зобов'язання, можуть бути застосовані, якщо вони не суперечать цьому Закону. Враховуючи вищевикладене, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що в результаті укладення між вкладником - [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу (відступлення) права вимоги частини вкладу в сумі 7 250,00 доларів США по договору-заяві № 300937/78722/3-14 від 15.12.2014р., Позивач не набув статусу вкладника в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відтак Позивач не набув права на отримання відшкодування коштів за сумою вкладу, що була відступлена Позивачу в межах гарантованої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суми відшкодування коштів за вкладом, тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - тимчасового адміністратора Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити дії та визнання права, - слід відмовити. При цьому при розгляді справи встановлено, що Банк «Фінанси та кредит» є Публічним акціонерним товариством, тоді як в позові Позивач вказав організаційно-правову форму вказаного товариства як Приватне акціонерне товариство. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 513, 514, 516, 525, 526, 633, 1058, 1059, 1074 ЦК України, ст.ст. 2, 26, 36, 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та

Outcome: dismissed