Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду зі скаргою на дії начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хорішка О.О. та рішення головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мороз Л.Є. у якій просила: зобов»язати начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві вжити передбачених законодавством заходів для повного виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва та належного здійснення виконавчих проваджень №50405281, №50405191, а також скасувати постанову головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мороз Л.Є. ВП №50405281 від 10.10.2016 року, ВП №50405191 від 16.11.2016 року про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №756/3328/15-ц виданого 04.03.2016 року Оболонським районним судом м. Києва. Крім того, просила визнати дії начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві незаконними та зобов»язати останнього своєчасно направляти на адресу скаржниці копії документів по вчинених виконавчих діях. В обґрунтування скарги заявниця вказувала, що відповідно до виконавчих листів Оболонського районного суду м. Києва від 04.03.2016 року №756/3328/15-ц та постанов ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 11.03.2016 року ВП №50405281, ВП №50405191 з боржника ПАТ «Укргазвидобування» на користь [PERSON] підлягало до стягнення 115 770 грн. 77 коп., при цьому заявниця отримала фактично лише 92 733 грн. 52 коп. та листи про закінчення виконавчих провадження. На скаргу [PERSON] до начальника ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 13.09.2016 року відповіді не отримала. На скаргу до начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві отримала відповідь, за якою, крім іншого, з належних [PERSON] коштів утримано податки, а тому, на їх думку, рішення суду виконано у повному обсязі із закінченням виконавчих проваджень. Не погоджуючись із діями та рішеннями державного виконавця, закінченням виконавчих проваджень та позицією ВДВС щодо утримання податків із суми стягнутої компенсації за затримку розрахунку при звільненні, яку останній отримує при примусовому виконанні рішення суду, просила про задоволення скарги. [PERSON] підтримала скаргу в судовому засіданні при цьому зазначила, що у даному випадку суми коштів стягнуті за рішенням суду не є заробітною платою, а заборгованістю. Таким чином між ПАТ «Укргазвидобування» та [PERSON] на стадії виконання рішення суду виникають правовідносини не працівника і роботодавця, а боржника і стягувача. Крім того, Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено утримання податків із суми стягнутої заробітної плати працівника, яку останній отримує при примусовому виконанні рішення суду. Представник ПАТ «Укргазвидобування» проти скарги заперечила зазначаючи, що заборгованість із заробітної плати, виплачена роботодавцем на підставі рішення суду, є оподаткованим доходом працівника. При цьому, підприємство - роботодавець, як податковий агент, зобов»язане утримувати та перераховувати до державного бюджету суму податку з доходів фізичних осіб та військовий збір за рахунок такого доходу працівника. Сплата податків та обов»язкових платежів з доходів працівника за рахунок роботодавця не передбачена нормами чинного законодавства. Таким чином, за твердженням представника ПАТ «Укргазвидобування» утримуючи суму податку на доходи фізичних осіб та військовий збір із суми заборгованості перед [PERSON] за рішенням Апеляційного суду м. Києва у справі №756/3328/15-ц ПАТ «Укргазвидобування» діяло правомірно, а посадові особи ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві приймали рішення та вчиняли дії за виконавчим провадженням ВП №50405281 та ВП №50405191 з примусового виконання виконавчих листів Оболонського районного суду м. Києва відповідно до закону та в межах їх повноважень, не порушуючи права та свободи [PERSON] Представник Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з»явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи, причин неявки до суду не повідомив. Вислухавши пояснення скаржника, представника ПАТ «Укргазвидобування» дослідивши матеріали скарги та матеріали у справі, суд встановив наступне. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17.02.2016 року у справі №756/3328/15-ц скасовано рішення Оболонського районного суд м. Києва від 11.11.2015 року та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково та стягнуто з ПАТ «Укргазвидобування» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 108 459 грн. 12 коп., 6 311 грн. 65 коп. - суму компенсації втрати частини заробітної плати у зв»язку з затримкою термінів її виплати та 1 000 грн. моральної шкоди. На виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 17.02.2016 року у даній справі 04.03.2016 року видано виконавчі листи №756/3328/15-ц. Відповідно до виконавчих листів Оболонського районного суду м. Києва від 04.03.2016 року №756/3328/15-ц та постанов ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 11.03.2016 року ВП №50405281, ВП №50405191 боржнику ПАТ «Укргазвидобування» запропоновано самостійно виконати та оплатити на користь [PERSON] 108 459 грн. 12 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 6 311 грн. 65 коп. суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв»язку з затримкою термінів її виплати, а також 1000 грн. боргу. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що ПАТ «Укргазвидобування» платіжним дорученням від 13.04.2016 року № 3644 сплачено на депозитний рахунок ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві заборгованість в сумі 92 390 грн. 47 коп., платіжним дорученням від 13.04.2016 року №3646 утримано із стягнутої за рішенням суду суми середнього заробітку та сплачено до державного бюджету податок на доходи фізичних осіб в сумі 20 658 грн. 74 коп. та платіжним дорученням від 13.04.2016 року №3645 утримано із стягнутої за рішенням суду суми середнього заробітку та сплачено до державного бюджету військовий збір у сумі 1 721 грн. 56 коп. Крім того, ПАТ «Укргазвидобування» платіжним дорученням від 14.04.2016 року № 3692 сплачено на депозитний рахунок ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві заборгованість з моральної шкоди в сумі 805 грн., платіжним дорученням від 14.04.2016 року №3690 утримано із суми стягнутої за рішенням суду моральної шкоди та сплачено до державного бюджету податок на доходи фізичних осіб в сумі 180 грн., платіжним дорученням від 14.04.2016 року №3691 утримано суми стягнутої за рішенням суду моральної шкоди та сплачено до державного бюджету військовий збір у сумі 15 грн. (а.с. 25-29). Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний вживати передбачені законом заходи примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі. Стаття 6 цього Закону зобов»язує державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мороз Л.Є. від 10.10.2016 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №756/3328/15-ц виданого 04.03.2016 року про стягнення з ПАТ «Укргазвидобування» на користь [PERSON] 108 459 грн. 12 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 6 311 грн. 65 коп. суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв»язку з затримкою термінів її виплати - закінчено у зв»язку з виконанням. Також, Постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мороз Л.Є. від 16.11.2016 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №756/3328/15-ц виданого 04.03.2016 року про стягнення з ПАТ «Укргазвидобування» на користь [PERSON] 1000 грн. боргу - закінчено у зв»язку з виконанням. Відповідно до п. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу державної виконавчої служби. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам та суду, який видав виконавчий документ. Твердження скаржниці про недотримання ВДВС вимог закону щодо її повідомлення про закінчення виконавчого провадження і направлення їй копій відповідних постанов не спростовано в судовому засіданні. Також суду не надано підтвердження здійснення перевірки Начальником відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві на скаргу [PERSON] щодо бездіяльності головного державного виконавця Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Мороз Л.Є. Відповідно до пп.. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), само зайнята особа, представництво нерезидента -юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов»язані нарахувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом ІV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку передбачено ст. 18 та розділом ІV цього Кодексу. П. 168.1.1 ст. 168 ПК України передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподаткований дохід на користь платника податку, зобов»язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку визначену в ст. 167 цього Кодексу. У відповідності до п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 08.02.1995 року №100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки виробничі премії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо . Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. До складу заробітної плати згідно зі ст. 2 Закону України «Про оплату праці» включаються виплати за виконану роботу, а також гарантії та компенсації за відпрацьований час. При цьому, зі змісту ст. 117 КЗпП України вбачається, що власник сплачує, у разі вирішення спору на користь працівника, відшкодування. До виплат , що не належать до фонду оплати праці, визначених розділом 3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року №5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за №114/8713, виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку не відносяться. Ст. 237-1 КЗпП України встановлює обов»язок відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, які призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Таким чином, відшкодування за час затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди за порушення законних прав працівника за своєю природою та змістом не є доходом особи яка припинила трудові відносини з роботодавцем, а отже не підлягає оподаткуванню. Відповідно до п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі : фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. У виконавчих листах зазначена сума 114 770 грн. 77 коп. та 1000 грн., які сплачені частково, а тому підстави для закінчення виконавчих проваджень відсутні. Відповідно до вимог ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний перевірити виконання рішення. У відповідності до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Враховуючи зазначене, своєчасне направлення копій документів та контроль за вчиненням виконавчого провадження, крім іншого, це обов»язок державного виконавця та керівника виконавчої служби визначені Закону України "Про виконавче провадження" і не можуть встановлюватись як обов»язок рішенням суду. За таких обставин позовна вимога про зобов»язання своєчасно направляти копії документів по вчинених виконавчих діях, на думку суду, не підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: partial