Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

01.08.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі вони з відповідачем перебувають з 11.08.2001 року, від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Стверджує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, так як у них різні характери та погляди на життя, немає взаємопорозуміння, внаслідок чого часто виникали сварки та непорозуміння. Така ситуація в сім»ї негативно впливає на дітей, їх виховання та розвиток. Наголошує на тому, що тривалий час вони з відповідачем не підтримують подружніх відносин, та не ведуть спільного господарства, за цей час вони стали чужими людьми один для одного, вважає що примирення та подальше перебування у шлюбі є неможливим. Позивачка в судове засідання не з'явилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити за нею прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений через оголошення в пресі. Зважаючи на відсутність згоди позивачки, у відповідності із ст. 224 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.08.2001 року, зареєстрованому в Семенівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області актовий запис № 7, що підтверджено Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 11.08.2001 року. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей, [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], що видане 13.02.2002 року, [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], що видане 25.02.2010 року. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення сторін відсутність згоди позивачки на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивачки про те, щоб залишити за нею право надалі іменуватися прізвищем, яке вона змінила у зв»язку з реєстрацією - «[PERSON]», є законним та обґрунтованим.

Outcome: approved