Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

У червні 2021 року позивач - [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить: - встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 22 жовтня 2013 року, укладеного між продавцем [PERSON] , з однієї сторони, та покупцем [PERSON] , з другою сторони, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Лудою В.М. за реєстровим номером запису №560; - визнати за нею, [PERSON] , право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування свого позову, позивач зазначила, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . За життя спадкодавиця [PERSON] залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Козленок С.І., яким заповіла все майно нерухоме та рухоме позивачу [PERSON] . 07.05.2021 року позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Іскрицької Г.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Проте приватним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки існують розбіжності в написанні по - батькові спадкодавиці у документах, зокрема, в договорі купівлі-продажу вказано - [PERSON] , а в свідоцтві про смерть - [PERSON] , крім цього, у договорі купівл-продажу вказано рік народження [PERSON] вказано - 1943, а в свідоцтві про смерть - 1945. У зв`язку із існуючими розбіжностями нотаріус не може ідентифікувати особу власника спадкового майна, за відсутністю правовстановлюючого документу, що передбачено ст. 68 Закону України "Про нотаріат". На підставі відкладеного, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача - Миколаївської міськради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Іскриїцька Г.В. подала заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України, п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № «Про судову практику у справах про спадкування» право на спадщину мають особи, які визначені в заповіті. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.6), відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] належила [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22 жовтня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Лудою В.М. за реєстровим номером запису № 560 (а.с.12-13). 23.09.2019 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Козленок С.І., яким заповіла все належне їй майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося, тобто все нерухоме, рухоме майно та будь-яке інше майно, і яке буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право за законом, - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). 07.05.2021 року позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Іскрицької Г.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Приватним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки в договорі купівлі - продажу від 22 жовтня 2013 року по-батькові та рік народження спадкодавиці не відповідають відомостям з Реєстру актових записів про смерть (з Свідоцтва про смерть) та Спадкового реєстру (щодо відомостей про заповіт). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо встановлення факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] , правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 22 жовтня 2013 року, укладеного між продавцем [PERSON] , з однієї сторони, та покупцем [PERSON] , з другою сторони, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Лудою В.М. за реєстровим номером запису №560, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє зазначену вимоги. Окрім того, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання права власності за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , так як надані позивачем докази, їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, та беручи до уваги ту обставину, що позивач є спадкоємицею за заповітом, відсутність інших спадкоємців за законом, вказують на те, що спадкові права позивача підлягають судовому захисту, враховуючи фактичні обставини даної справи, та те, що вона позбавлена права захистити відповідні права у позасудовому порядку. За таких обставин, відповідно до вимог п.п. 1,5 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права власності. Доказів, які спростовують висновки суду, судовим розглядом не здобуто.

Outcome: approved