overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

01.04.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. 17.07.2014 року позивач надала суду уточнюючу позовну заяву в якій залучила в якості третьої особи [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.11.2009 року, який був зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №429. Від даного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з травня 2012 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Також позивач зараз вагітна. Батьком майбутньої дитини є [PERSON], який батьківство визнає. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дітей не мають. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, оскільки визнає себе біологічним батьком майбутньої дитини та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов, в порядку заочного розгляду справи, підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 27.11.2009 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.3. Від даного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], - а.с.4, 5. Шлюбні відносини припинили з травня 2012 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Також позивач зараз вагітна. Батьком майбутньої дитини є [PERSON], який батьківство визнає. Майнового спору та спору про місце проживання дітей не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чином позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

01.04.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.12.2002 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №565. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з січня 2014 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 28.12.2002 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, - а.с.4. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, - а.с.3. Шлюбні відносини припинили з січня 2014 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чином позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

01.04.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання, який в послідуючому уточнила. В обгрунтування своїх вимог послалася на те, що відповідач [PERSON] є її батьком, шлюб між батьками розірваний. На даний час вона є студенткою та навчається у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Криворізький навчально-виробничий центр» на денній формі навчання, термін закінчення навчання - 30.06.2015 року. Відповідач в добровільному порядку не бажає сплачувати аліменти на навчання, тому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на період навчання у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно, починаючи з 01.04.2014 року та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2015 року. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач [PERSON] на уточнених позовних вимогах наполягала, відповідач [PERSON] проти уточненого позову не заперечував. (а.с. 21-22 заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком позивача. (а.с.4 копія свідоцтва про народження). Позивач є студентом Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізький навчально-виробничий центр», навчається на денній формі, термін закінчення - 30.06.2015 року. (а.с. 5 довідка). Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка,син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги,батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови,що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 СК України, розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] проти уточненого позову не заперечував, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на період її навчання у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно, починаючи з 01.04.2014 року та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2015 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

01.04.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх дитини. В обґрунтуванні своїх вимог вказує, що 09.06.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. З кінця листопада 2013 року позивачка з відповідачем припинили сімейні стосунки та мешкають окремо. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши зібрані по справі докази, враховуючи думку сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно із копії свідоцтва про народження, сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Відповідно до ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позов також підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4), довідкою з місця мешкання позивачки про склад сім'ї. (а.с.6). У судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) на утримання дитини є законними і підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

01.04.2014 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. З позову вбачається, що 27.09.2003 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач проживає окремо та ухиляється від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дитини. В зв'язку з цим, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання їхньої доньки у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю, суду пояснила, що відповідач має нерегулярний дохід, а тому вона наполягає, щоб аліменти стягувалися у твердій сумі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що він дійсно працює неофіційно та має мінливий дохід, підприємцем не є, його заробіток складає 1500 грн. на місяць, крім того у нього виразкова хвороба шлунку та хворів на туберкульоз, йому нелегко знайти офіційну роботу. Тому вказану суму аліментів у розмірі 500 грн. вважає завеликою. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вимоги позивачки підтверджуються свідоцтвом про одруження (а.с.4), свідоцтвом про народження дитини - доньки [PERSON], [INFO] (а.с.10), довідкою з місця мешкання позивачки про склад сім'ї. (а.с.2). Відповідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача, є законними, та необхідно стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

01.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO] недієздатною та призначення над нею опікуна [PERSON] посилаючись на те, що її донька [PERSON] з народження має захворювання F 84.0 дитячий аутизм, F 71.1 розумова відсталість помірного ступеня, до досягнення повноліття була дитиною-інвалідом підгрупи А, з 03.03.2014 року є інвалідом з дитинства до 18 років першої «А» групи, безстроково та не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, тому потребує встановлення опіки та призначення опікуна. Через психічну хворобу [PERSON] з раннього дитинства має глибоке відставання психо-мовного та фізіологічного розвитку, що свідчить про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому вона просить суд визнати доньку недієздатною та призначити її (заявника) опікуном. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала. Представник зацікавленої особи Миколаївської сільської ради Красноармійського району Донецької області в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, телефонограмою просив розглянути справу без участі представника, не заперечує проти задоволення вимог заявника (а.с.48). Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, дослідивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається з довідки МСЕК серії 10ААВ №432125 від 03.03.2014 року (а.с.16) [PERSON] встановлена перша «А» група інвалідності з дитинства безстроково та зазначено, що вона потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Відповідно до акту № 219а від 25.06.2014 року судово-психіатричної експертизи (а.с.39-42) [PERSON] виявляє стійкий хронічний психічний розлад - розумову відсталість у ступені імбецильності (помірну розумову відсталість - в редакції МКХ-10) та за психічним станом на теперішній час не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно подання органу опіки та піклування Миколаївської сільської ради Красноармійського району Донецької області (а.с.32) орган опіки та піклування вважає доцільним призначити опікуном над [PERSON] її матір - [PERSON]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] та визнання заявника [PERSON] опікуном над [PERSON], яка є її донькою (а.с.14). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

01.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, та просить встановити факт належності їй свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 18.01.1958 року Мар'янівською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області. В обґрунтуванні заяви вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] у встановлений законом строк, вона звернулася до нотконтори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що виявлено розбіжність в написанні її імені, а саме у свідоцтві про одруження вказано «[PERSON]», а у паспорті «[PERSON]», тому їй було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності їй свідоцтва про одруження. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на заяві наполягає. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заяви не заперечує. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що в теперішній час [PERSON] має намір отримати спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO], але виявилось, що у свідоцтві про одруження вказано ім'я заявника «[PERSON]», а у паспорті «[PERSON]». Належність правовстановлюючого документа заявнику, у відповідності зі ст.256 ч.1 ЦПК України підтверджується актами від 21.03.2014 року - а.с.11,12, копією домової книги - а.с.13-15, тому суд вважає, що необхідно встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 18.01.1958 року Мар'янівською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

01.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбних відносинах до 03.03.2014 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Донька проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач не бажає. У зв'язку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дитини позивача доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, - а.с.2. Дитина проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні, - а.с.5. Таким чином суд вважає необхідним задовольнити позов і, відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

01.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки - [PERSON], [INFO], на весь період її навчання в Красноградському коледжі комунального закладу «Харківська гуманітарно-педагогічна академія» в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, посилаючись на таке: вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилася дочка [PERSON]. На даний час шлюб розірвано, дочка проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Батько сплачував позивачці до 18 років аліменти на утримання їх дитини. На даний час вона досягла повноліття, але навчається в коледжі та потребує допомоги на своє утримання. Термін навчання складає з 01.09.2013 року по 30.06.2016 року. Позивачка в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не прибув, проте також надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: так, з матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої (а.с.5). Позивачка дійсно є студенткою першого курсу Красноградського коледжу комунального закладу «Харківська гуманітарно-педагогічна академія» Харківської обласної ради, що вбачається з наданої довідки (а.с.4). Відповідач працює в ТОВ «Респектплюс» на посаді охоронника та отримує заробітну плату, що вбачається з наданої довідки про доходи. Проаналізував матеріальне становище сторін та необхідність матеріальних витрат суд, згідно наданих доказів приходить до висновку, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на утримання своєї дочки, яка продовжує навчання, оскільки відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці. Вимоги позивачки грунтуються на законі,тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

01.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач зареєстрований за вищезазначеною адресою. [PERSON] за даною адресою фактично не проживає більше ніж шість місяців, що підтверджується актом від 30.04.2014 року. В судове засідання позивач не з`явилась подавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, про що свідчить акт КП «Жилсервіс» від 14.05.2014 року про неможливість вручення повістки адресату. Представники третіх сторін надали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечують. За відсутністю заперечень позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За змістом Довідки КП «Жилсервіс», [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS]. (а.с.13). З акту КП «Жилсервіс» від 30 квітня 2014 року, складеного начальником дільниці ЖЕУ Бугар П.Г., майстром ЖЕУ [PERSON], та за участю свідків, мешканців [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], вбачається, що [PERSON] у спірному житловому приміщенні без поважних причин більше 5-ти років не проживає (а.с.11). Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] значиться зареєстрованим [PERSON], який фактично не проживає за вказаною адресою більше ніж шість місяців, що є підставою вважати його таким, що втратив право користування спірним приміщенням. Матеріали справи не містять доказів поважності причин відсутності у даному житловому приміщенні понад встановлений законом строк. Враховуючи вищезазначене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved