Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

01 жовтня 2018 року представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позов мотивує тим, що [PERSON] є власником житлового будинку №6 по вулиці Тиха в селі Воютин Луцького району Волинської області. Відповідачі [PERSON] та [PERSON]-Т.А. зареєстровані у вказаному житлі з 26.08.2008 року. Разом з тим, незважаючи на реєстрацію, останні в будинку ніколи не проживали і проживають. Інтересу до житла відповідачі не виявляють, витрат по його утриманню не несуть, комунальні послуги не сплачують. В добровільному порядку останні знятись з реєстрації не бажають. Відтак позивач вважає, що дана обставина не дозволяє йому розпоряджатися майном на власний розсуд, чим порушуються його права та інтереси, як власника майна. Окрім того, [PERSON] змушений нести додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. А тому, просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком №6 по вулиці Тиха, що в селі Воютин Луцького району Волинської області. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, відзиву чи будь-яких клопотань, заяв з приводу розгляду справи подано не було. Зі згоди сторони позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України, а судове засідання проводить без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Свідоцтвом про право власності серії АБ №07931 від 22.11.2000 року (а.с.5) доводиться та обставина, що позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок №6 по вулиці Тиха, що в селі Воютин Луцького району Волинської області. Згідно з записами в будинковій книзі (а.с.6-10), відповідачі [PERSON], [INFO], та [PERSON] Євангелос-Тарас Анатолійович, [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON]-Т.А. були зареєстровані у спірному житлі за згодою власника. Пунктом 39\~постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~від 07\~лютого 2014\~року №\~5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~захист права\~власності та\~інших речових прав» розяснено, що члени сімї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК України). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сімї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України. З акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 30 серпня 2018 складеним Воютинською сільською радою (а.с.11) вбачається, що факт не проживання [PERSON] та [PERSON]-Т.А. з 2013 року за адресою: с. Воютин Луцького р-ну, вул. Тиха, 6, підтверджено. Відтак, станом на день розгляду справи, встановлено не проживання відповідачів у будинку позивача більше одного року. Доказів того, що між позивачем [PERSON]\~\~та відповідачами існують домовленості щодо збереження за ними права користування житлом у разі їх відсутності за місцем реєстрації у належному позивачу на праві приватної власності домоволодінні за адресою: с. Воютин Луцького р-ну, вул. Тиха, 6, понад один рік у справі не встановлено. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що слід визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON]-Т.А. такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком №6 по вулиці Тиха, що в селі Воютин Луцького району Волинської області. Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Задовольняючи позов про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом, суд використовує права надані ст. 267 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved