Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач [PERSON] звернулася в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті померлих батьків [PERSON] та [PERSON], а також визнати за нею право власності на житловий будинок по [ADDRESS] загальною площею 62, 2 м кв, жилою площею 42, 6 м кв в порядку спадкування за законом після смерті померлих батьків. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що будинок [ADDRESS] зареєстрований за її батьком [PERSON] згідно реєстраційного посвідчення, виданого Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації на підставі договору на право забудови і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Дніпродзержинською нотаріальною конторою 15.08.1951 р. та акту прийомки в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконкому Баглійської районної ради народних депутатів № 351 від 08.08.1986 року. [INFO] батько позивачки помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть, актовий запис № 103 від 20.01.1972 року вчинено відділом РАЦС Баглійського району. Заповіт батьком не складався, тому відповідно до ч.2 ст. 524 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, спадкування відбувалось за законом, особою, котра фактично вступила в керування та володіння спадщиною була дружина спадкодавця та мати позивачки [PERSON], з якою спадкодавець перебував у шлюбі з 14.01.1947 року та до своєї смерті. До органу нотаріату [PERSON] не зверталася, але з часу відкриття спадщини вступила у керування нею: проживала у будинку, доглядала за ним і утримувала. [INFO] вона померла, що підтверджено свідоцтвом про її смерть, актовий запис № 371 вчинено 19.02.1979 року Баглійським відділом РАЦС. Заповіту за життя [PERSON] не складала, після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі, на будинок по [ADDRESS]; спадкування відбувалося за законом і спадкоємцями першої черги є діти [PERSON] - позивачка, її сестра [PERSON] та брат [PERSON], які є відповідачами по справі, але спадщину вони у встановлений законом строк не приймали, у будинку не проживали і не утримували його. У будинку на час смерті спадкодавця [PERSON] була зареєстрована і проживала позивачка, що можуть підтвердити свідки, крім того, за час, що минув з дня відкриття спадщини змінено адресу будинку: провулок має назву [ADDRESS]. Через неможливість підтвердження обставин фактичного прийняття спадщини в органах нотаріату позивач вимушений звернутися до суду з відповідною заявою. В суді позивач, її представник адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обзязі та просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позові, представник просив закінчити розгляд справи без його участі. Представник відповідача - Департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради Бєлкіна Л.А. в судове засідання не з`явилася, направила заяву до суду про розгляд справи без її участі просить винести рішення відповідно до чинного законодавства, про наявність окремих клопотань та заперечень проти позову не повідомила. Відповідач [PERSON], який мешкає за межами міста, до суду не зявився, направив письмову заяву, просив розглянути справу без його участі, з позовом згоден у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала повністю, заперечень не мала, обставини позову визнає. Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS] зареєстрований за батьком позивачки [PERSON] згідно реєстраційного посвідчення, виданого Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації (л.с.34) на підставі договору на право забудови і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Дніпродзержинською нотаріальною конторою 15.08.1951 р. (л.с.35) та акту прийомки в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконкому Баглійської районної ради народних депутатів № 351 від 08.08.1986 року (л.с. 10-11). [INFO] батько позивачки помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть, актовий запис № 103 від 20.01.1972 року вчинено відділом РАЦС Баглійського району (л.с.32). Заповіт батьком не складався, тому відповідно до ч.2 ст. 524 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, спадкування відбувалось за законом, особою, котра фактично вступила в керування та володіння спадщиною була дружина спадкодавця та мати позивачки [PERSON], з якою спадкодавець перебував у шлюбі з 14.01.1947 року та до своєї смерті, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (л.с.31). До органу нотаріату [PERSON] не зверталася, але з часу відкриття спадщини вступила у керування нею: проживала у будинку, доглядала за ним і утримувала, що підтверджено довідками з місця проживання (л.с.24, 25). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про її смерть, актовий запис № 371 вчинено [INFO] Баглійським відділом РАЦС (л.с.30). Заповіту за життя [PERSON] не складала, після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі, на будинок по [ADDRESS]; спадкування відбувалося за законом і спадкоємцями першої черги є діти [PERSON] - позивачка, її сестра [PERSON] та брат [PERSON], які є відповідачами по справі, але спадщину вони у встановлений законом строк не приймали, у будинку не проживали і не утримували його, до нотаріуса звернулись з заявами про відмову від спадщини (л.с.22, 23). У будинку на час смерті спадкодавця [PERSON] була зареєстрована і проживала позивачка, за час, що минув з дня відкриття спадщини змінено адресу будинку: провулок має назву [ADDRESS]. Згідно даних технічного паспорта на будинок, виготовленого бюро технічної інвентаризації на замовлення позивачки, спірний будинок загальною площею 62, 2 м кв, жилою площею 42, 6 м кв. Позивачкою змінено прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]" у звязку з укладенням шлюбу (л.с.27). Родинні відносини позивачки із спадкодавцями підтверджено свідоцтвом про народження позивачки (л.с.28). Вартість спірного будинку згідно висновку оцінки складає 65900 грн.(л.с.9), тому судовий збір складає 659 грн., позивачкою сплачено при зверненні до суду 229 грн. 40 коп., сплату решти судового збору відстрочено дл вирішення справи, оскільки позивачка є людиною похилого віку (1938 р.н.), помилково сплатила судовий збір в сумі 429 грн. 60 коп. на рахунок іншого суду, який має їй бути повернуто судом, на рахунок якого збір зараховано. Згідно ч.1 п.1 ст. 549 Цивільного кодексу України в ред.1963 року, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З письмової відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про спадщину вбачається, що підставоювідмови стало відсутність доведення фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном. Інші спадкоємці, відповідачі у справі, від спадщини відмовилися, у суді визнали обставини, наведені позивачкою в обгрунтування позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі позовні вимоги [PERSON] до про визнання права власності в порядку спадкування. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved