Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

01.06.2016 року [PERSON] звернулася з позовом в своїх інтересах та в інтересах [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про вселення в квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказує, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з лютого 2002 року по квітень 2016 року. Від спільного проживання мають двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Їх сімя проживала у двокімнатній квартирі [ADDRESS]. В жовтні 2012 року вони приватизували свою квартиру і на праві приватної спільної часткової власності кожному з них належить по 1/4 частини квартири. В грудні 2015 року через неприязні відносини з чоловіком була змушена забрати дітей і перейти проживати тимчасово до своїх батьків в с. Залісся-2 Камянець-Подільського району. Так як дітям потрібно було відвідувати школу повернулися знову в спірну квартиру. В лютому 2016 року чоловік влаштував дебош і вигнав її з дітьми з квартири та змінив замок. З цього приводу зверталася із заявою до Камянець-Подільського відділу поліції, де їй було запропоновано звернутися до суду. Просить вселити її разом з неповнолітніми дітьми в спірну квартиру. Справу просить розглядати у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Рекомендовані листи повернено до суду за закінченням терміну зберігання. Крім того, працівниками ЖКП «Південь» складено акт про неможливість вручити відповідачу судову повістку по причині його відсутності за вказаною адресою. Представник третьої особи подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. При вирішенні даного спору покладається на думку суду. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідача [PERSON], представника органу опіки та піклування Камянець-Подільської міської ради [PERSON] і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності, САВ 897535 від 12.10.2012 року, виданого відділом обліку, розподілу та приватизації житла Камянець-Подільської міської ради сторони є співвласниками двокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 35,4 кв.м. Частка власності кожного із членів сімї [PERSON] складає ? частину. Дана обставина підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер майна 38109811. Форма власності - приватна спільна часткова. В лютому 2016 року відповідач влаштував дебош і вигнав [PERSON] з неповнолітніми дітьми з квартири та змінив замок. З цього приводу остання зверталася із заявою до Камянець-Подільського відділу поліції, що стверджується листом № 6531/108-20/16 від 12.05.2016 року, приєднаним до матеріалів справи. З довідки, виданої відділом обліку, розподілу та приватизації житла вбачається, що [PERSON], [PERSON] і [PERSON], проживаючи в [INFO], приймали участь у приватизації вказаної квартири. На праві приватної власності їм належить ? частини двокімнатної квартири, загальною площею 35,4 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м. Квартира приватизована органом приватизації державного житла, відповідно до розпорядження від 12.10.2012 року № 122. Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно вимогам ч. 3 ст. 319 вказаного кодексу, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч. 3 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Крім того , [PERSON], як власник майна та в інтересах своїх неповнолітніх дітей, в силу ст. 391 вказаної норми права, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з наведеного, суд вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача, витрати по оплаті судового збору [PERSON] в сумі 551 грн. 20 коп., що стверджується квитанцією № 39223216 від 31.05.2016 року.

Outcome: approved