Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

01.01.2016 заявник заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт смерті в певний час - [INFO] року громадянки України [PERSON], [INFO], місце смерті місто Макіївка Донецької області. Крім того, просить зобов'язати відділ ДРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві встановити факт смерті в певний час [PERSON] та видати свідоцтво про смерть [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що її мати [PERSON] померла [INFO] року у місті Макіївка Донецької області. У зв'язку з тим, що [PERSON] померла на окупованій території, вона звернулася до відділу ДРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві, за місцем свого проживання, з проханням видати свідоцтво про смерть матері. Для цього надала лікарське свідоцтво про смерть №781. Однак відділом їй було відмовлено у видачі свідоцтва через те, що подане нею лікарське свідоцтво було видано на території невизнаної республіки та засвідчене її печаткою. Встановлення факту смерті [PERSON] їй необхідно для звернення в подальшому до органів ПФ України за оформленням допомоги на поховання. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву та просила суд її задовольнити. В запереченнях зацікавленої особи Управління ПФ України в Солом'янському районі м. Києва, які надійшли на адресу суду, остання просить відмовити в задоволенні заяви посилаючись на її безпідставність та необгрунтованість. Зокрема, звертає увагу суду на те, що оскільки [PERSON] проживала та померла в м. Макіївка і лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] №78 від 20.10.2015 р. було видане на окупованій території, засвідчене печаткою невизнаної республіки, тому цей документ не має юридичної сили. В судове засідання зацікавлені особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва - своїх представників не направили. Подали суду заяви в яких просять розглядати справу у їх відсутності. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності зацікавлених осіб. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є дочкою [PERSON], [INFO]. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорта [PERSON] остання була зареєстрованою та проживала в м. Макіївка Донецької області, яке відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Як пояснила заявник в судовому засіданні її матір [PERSON] померла [INFO] року у місті Макіївка Донецької області. Оскільки на території вказаного населеного пункту органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, державна реєстрація факту смерті по місцю проживання проведена не була. Лікувальним закладом було видано лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причини смерті від 20.10.2015 №781 на бланку форми №106/о, затвердженому наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545, однак засвідченому печаткою невизнаної республіки. У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану, що підлягає державній реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У відповідності до роз'яснень викладених у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. З матеріалів справи вбачається, що заявник зверталася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві з відповідною заявою. Листом від 29.12.2015 №12472/03/04-38 відділ ДРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві повідомив заявницю про те, що провести державну реєстрацію смерті гр. [PERSON] на підставі лікарського свідоцтва про смерть від 20.10.2015 №781 є неможливим, оскільки даний документ засвідчений печаткою невизнаної республіки. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи наведене вище, зважаючи, що факт смерті [PERSON] [INFO] достовірно підтверджується наданими суду доказами, даний факт породжує юридичні наслідки для заявника, проте його реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану неможлива, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника в цій частині знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і повинні бути задоволені. При цьому, зважаючи на те, що факт смерті [PERSON] з боку зацікавленої особи Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва не оспорюється, наведені у її запереченнях доводи правового значення для вирішення справи не мають та не приймаються судом до уваги. Щодо вимог заявника про зобов'язання зацікавленої особи відділу ДРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві вчинити певні дії, то на думку суду такі вимоги не ґрунтуються на законі, оскільки, по-перше, не можуть бути розглянуті в рамках окремого провадження, так як не направлена на встановленням факту, що має юридичне значення, по-друге, саме рішення суду про встановлення факту є підставою для його реєстрації у встановленому законом порядку та одержання відповідних документів. Таким чином, вимоги заявника у цій частині є необґрунтованими, а тому у їх задоволенні належить відмовити, відповідно в цілому заява підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial