Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ HACK «ОРАНТА», позивач) в особі представника Негрич С.Ю., звернулося до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), в якому зазначило, що 01.03.2018 року між [PERSON] , та HACK «ОРАНТА» укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс АК 9889087), яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу «Опель», р.н. [NUMBER] . 14.11.2018 року у с. Шпитьки сталася автопригода за участю забезпеченого транспортного засобу «Опель», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобілем «Фольсваген», д.р.н. [NUMBER] , в результаті чого автомобілям було завдано пошкоджень, а їх власникам шкоди. Винними у спричиненні ДТП було визнано [PERSON] , згідно Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/14742/18 від 03.12.2018 року. При цьому 07.10.2018 року між TOB «ДХЛ Логістика» та ПрАТ «CK «АСКО ДС» було укладено Договір №В306847 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Фольсваген», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до умов Договору ПрАТ «СК «АСКО ДС» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 12 660 грн. 40 коп. У липні 2019 року ПрАТ «СК «АСКО ДС» звернулось до Господарського суду м. Києва про стягнення виплаченого страхового відшкодування з ПАТ HACK «ОРАНТА» в порядку регресу, оскільки на момент ДТП цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу Опель, д.н. [NUMBER] [PERSON] , була застрахована, згідно поліса АК 9889087. Рішенням Господарського суду м. Києва від 12.08.2019 року по справі № 910/6717/19 позовні вимоги позивача ПрАТ «СК «АСКО ДС» задоволено повністю, та стягнено з ПАТ HACK «ОРАНТА» суму страхового відшкодування в розмірі 11 660 грн., 40 коп. Постановою Північного апеляційного суду дане рішення залишено без змін. На виконання вищевказаного рішення ПАТ HACK «ОРАНТА» було виплачене страхове відшкодування в розмірі 11 660 грн. 40 коп. Позивач вказує, що [PERSON] , у встановленому законом порядку не повідомила ПАТ «HACK «ОРАНТА» про настання страхового випадку і про дане ДТП компанія дізналась лише після подання позовних матеріалів до суду, що є підставою для стягнення з відповідача виплаченого позивачем страхового відшкодування. Вказана позиція викладена у постанові ВС від 10.10.2018 року по справі № 686/26194/14-ц. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 11660, 40 грн., виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, посилаючись на ст.ст. 1166, 1191 ЦК України, ст.ст. 3, 22, 35.1, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також позивач просив стягнути 1921 грн., судових витрат. Ухвалою суду від 02.01.2020 року позовну заяву ПАТ HACK «ОРАНТА» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Вказану ухвалу суду та копію позовної заяви з додатками відповідач отримала 14.01.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0800104836611. 04.02.2020 року, тобто із пропуском встановленого судом строку, відповідач подала відзив на позов, у якому проти задоволення позовних вимог заперечила через їх необґрунтованість, однак відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вказаний відзив до уваги судом не приймається, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справі, суд встановив наступне. 01.03.2018 року між [PERSON] , та HACK «ОРАНТА» укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс АК 9889087), яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу «Опель», р.н. [NUMBER] (а.с. 5). 14.11.2018 року у с. Шпитьки сталася автопригода за участю забезпеченого транспортного засобу «Опель», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобілем «Фольсваген», д.р.н. [NUMBER] , в результаті чого автомобілям було завдано пошкоджень, а їх власникам шкоди. Винними у спричиненні ДТП було визнано [PERSON] , згідно Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/14742/18 від 03.12.2018 року (а.с. 6). При цьому 07.10.2018 року між TOB «ДХЛ Логістика» та ПрАТ «CK «АСКО ДС» було укладено Договір №В306847 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Фольсваген», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до умов Договору ПрАТ «СК «АСКО ДС» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 12 660 грн. 40 коп. У липні 2019 року ПрАТ «СК «АСКО ДС» звернулось до Господарського суду м. Києва про стягнення виплаченого страхового відшкодування з ПАТ HACK «ОРАНТА» в порядку регресу, оскільки на момент ДТП цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу Опель, д.н. [NUMBER] [PERSON] , була застрахована, згідно поліса АК 9889087. Рішенням Господарського суду м. Києва від 12.08.2019 року по справі № 910/6717/19 позовні вимоги позивача ПрАТ «СК «АСКО ДС» задоволено повністю, та стягнено з ПАТ HACK «ОРАНТА» суму страхового відшкодування в розмірі 11 660 грн., 40 коп. Постановою Північного апеляційного суду дане рішення залишено без змін. (а.с. 20-23). На виконання вищевказаного рішення ПАТ HACK «ОРАНТА» було виплачене на користь ПрАТ «СК «АСКО ДС» страхове відшкодування в розмірі 11 660,40 грн. (а.с. 7). Вирішуючи вимоги позивача, суд керується наступним. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У підпункті "ґ" 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Такий обов`язок встановлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Проте в разі, якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування шкоди у недоговірних зобов`язаннях. Зазначена правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 16.01.2019 року, справа №208/7291/13-ц, від 20.02.2019 року, справа №753/18489/15-ц, від 13.03.2019 року справа №495/8394/15-ц, від 10.04.2019 року у справі № 724/1009/16-ц. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнута до адміністративної відповідальності; розмір страхового відшкодування сплачений на підставі рішення суду, посилання позивача на те, що неповідомлення страховика про настання страхового випадку є підставою для пред`явлення регресного позову, не ґрунтуються на правильному застосуванні підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, підпункту "ґ" 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а відтак у задоволенні позову слід відмовити. Посилання позивача на правову позицію, викладену у постанові ВС від 10.10.2018 року по справі №686/26194/14-ц судом не приймається до уваги, оскільки суд використовує правову позицію, висловлену Верховним судом у подібних правовідносинах пізніше. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови у позові судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed