Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

02.04.2018 року [PERSON] звернувся до судуіз позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] в якому вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 04.06.1988 року, від даного шлюбу малолітніх дітей немає. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейні відносини з відповідачем не склалися через те, що вони виявилися різними людьми, зі своєрідними характерами, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини, тому з 1989 року подружнє сімейне життя між ними фактично було припинено. Спільного господарства не ведуть. Живуть за різними адресами, навіть в різних областях України. У кожного з них вже давно інша сім'я та дорослі діти. Відповідачка відмовляється в добровільному порядку розірвати шлюб в органах РАЦСу, крім того позивач зазначає, що він є інвалідом ІІІ групи, через це він не може звернутися до суду за місцем проживання відповідача, тому посилаючись на вищевикладене позивач просив розірвати між ними шлюб. Ухвалою суду від 11.04.2018 року справа призначена до підготовчого засідання на 03.05.2018 року, розгляд справи відкладався на 24.05.2018 року. Ухвалою суду від 15.06.2018 року підготовче провадження було закрито, справа призначена до розгляду по суті на 13.07.2018 року. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, відповідно до положень ч 7,8 ст. 128 ЦПК України за місцем реєстрації, причина неявки суду не відома. Фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку із відсутністю учасників процесу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом запису актів громадського стану Маневицького району Волинської області, актовий запис №7 з 04.06.1988 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 26.07.2017 року, серії [NUMBER] Вознесенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, яке видано повторно ( а.с.8). Згідно довідки МСЕК [PERSON] є інвалідом ІІІ групи (а.с.11). Виписка із медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення № 2387/513 (а.с.12). Відповідно до положень ч.ч. 1-2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'я є первинним та основним осередком суспільства, вона складається з осіб, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно положень ч 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України, передбачено, що суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved