Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Цюрупинський районний центр зайнятості звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення коштів,\~виплачених як допомога по безробіттю за період з 23.12.2016 р. по 03.02.2017 р. в сумі 3703,80 гривень. Позовні вимоги обґрунтовано тим,\~що відповідачеві\~було призначено допомогу по безробіттю\~на підставі його письмової заяви, в якій [PERSON] повідомив що не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, не є субєктом підприємницької діяльності. На підставі наказу Цюрупинського районного центру зайнятості від 23.12.2016 року № НТ161223 гр. [PERSON] призначена допомога по безробіттю починаючи з 23.12.2016 р. та його під розпис ознайомлено з правами та обовязками по безробіттю. Згідно висновку з акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 26.04.2017 р. № 38 встановлено, що [PERSON] під час реєстрації в Цюрупинському районному центрі зайнятості приховав факт знаходження у цивільно-правових відносинах з ТзОВ «Вторма-3» на умовах цивільно-правового договору з 23.12.2016 по 10.01.2017 року,\~внаслідок чого Цюрупинським районним центром зайнятості був виданий наказ від 28.04.2017 року № 25 про повернення [PERSON] коштів,\~виплачених як допомога по безробіттю в сумі 3703,80 гривень,\~про що його було повідомлено. Проте відповідач добровільно вищезазначені кошти не повернув,\~тому Цюрупинський районний центр зайнятості просить у судовому порядку стягнути з нього 3703,80 гривень. Представник позивача в судове засідання надала заяву, в якій просить задовольнити позов, розгляд справи провести за відсутністю представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений особисто, про що свідчить підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено,\~що 16 грудня 2016 року до Цюрупинського районного центру зайнятості звернувся гр. [PERSON], якому наказом від 21.12.2016 р. №НТ161221, на підставі його особистої заяви, прийнято рішення про надання статусу безробітного. У заяві про надання статусу безробітного від 16.12.2016 року відповідач повідомив, що не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, не є суб'єктом підприємницької діяльності та зазначив, що з правами та обов'язками безробітного ознайомлений. Наказом від 23.12.2016 р. №НТ161223 прийнято рішення призначити відповідачу виплату допомоги по безробіттю починаючи з 23.12.2016 р. по 17.12.2017 р. Наказом від 23.12.2016 р. № НТ161223 прийнято рішення розпочати виплату допомоги по безробіттю з 23.12.2016 р. Відповідно до висновку з акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 26.04.2017 р. № 38 встановлено, що [PERSON] під час реєстрації в Цюрупинському районному центрі зайнятості приховав факт знаходження у цивільно-правових відносинах з ТзОВ «Вторма-3» на умовах цивільно-правового договору з 23.12.2016 по 10.01.2017 року. Внаслідок зазначеного Цюрупинським районним центром зайнятості був виданий наказ від 28.04.2017 року № 25 про повернення [PERSON] коштів,\~виплачених як допомога по безробіттю в сумі 3703,80 гривень,\~про що його було повідомлено. Проте відповідач добровільно вищезазначені кошти не повернув. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року №5067-VI\~(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із частиною першою\~статті 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року №1533-III\~(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), є допомога по безробіттю. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статусу безробітного, крім інших, може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Згідно з п. 2 ч. 1\~ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до\~Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття"\~та цього\~Закону. Частиною 2, 3\~ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 року №1533-III\~(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. На підставі викладеного, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як відповідно до норм ч. 2 та 3\~ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року №1533-III\~(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідач не виконав зобов'язань щодо повідомлення про працевлаштування як обставину, яка впливає на умови виплати йому забезпечення, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти отримані ним у період з 23.12.2016 року по 10.01.2017року у сумі 3703,80 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому витрати по справі належить віднести на відповідача.

Outcome: approved