Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

01 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до ТОВ «Федунка» про розірвання договорів оренди земельних ділянок та витребування вказаних земельних ділянок у відповідача. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що між сторонами 18 липня 2014 року строком на 10 років укладено два договори оренди належних позивачу земельних ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,9998га та 0,5765га. В супереч вимогам ч. 4 ст. 22 Земельного кодексу п.п. 20 Договорів передбачено, що передача земельних ділянок здійснюється без проекту їх відведення, що на думку позивача унеможливлює реалізацію ним його права на здійснення контролю за додержанням вимог земельного і природоохоронного законодавства, передбачених п.п. 30 Договорів. Вищевказану обставину позивач вважає порушенням такої істотної умови договору оренди, як умови використання та цільове призначення земельної ділянки яка передається в оренду. Також в супереч того, що вимогами договору передбачена виплата орендної плати у грошовій формі, відповідач в безальтернативній формі виплачує орендну плату у натуральній формі - зерном, що позивач також вважає істотним порушенням умов договору. Розірвати договір в позасудовому порядку відповідач відмовляється. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, уповноважив на представлення своїх інтересів [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Надав пояснення аналогічні викладені позивачем у позовній заяві додатково повідомив, що позивач заперечує належність йому підписів у спірних договорах, але від заявлення клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи відмовився. Представник відповідача Чоп С.О. заперечував проти позову з огляду на його безпідставність. Зазначив, що всі обов'язки за договором підприємство виконує. Враховуючи строковість договору, а також понесені витрати на обробку землі розірвати договір за взаємною згодою сторін відповідач не бажає. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв'язку суд встановив наступні юридичні факти та правовідносини, що їх супроводжують. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.07.2014 № 24164347 [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5675га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Федунської сільської ради Шишацького району Полтавської області. Номер запису 6312033 від 12.07.2014 (а.с.10). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.07.2014 № 241638497 [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,9998га, кадастровий номер [NUMBER], що також розташована на території Федунської сільської ради Шишацького району Полтавської області. Номер запису 6311927 від 12.07.2014 (а.с.12). 18 липня 2014 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ «Федунка» укладені договори оренди вищевказаних земельних ділянок строком на 10 років (а.с.14-17). Данні договори зареєстровані реєстраційною службою Шишацького РУЮ Полтавської області 18 липня 2014 року за № 6387439 та № 6387781 (а.с.11,13). За умовами даних договорів орендодавець передає в строкове платне користування належні йому земельні ділянки сільськогосподарського призначення, що знаходяться на території Федунської сільської ради Шишацького району Полтавської області. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п. 10 Договорів). Пунктом 20 Договорів передбачено, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення. З матеріалів позовної заяви та пояснень представника позивача вбачається, що не бажаючи підтримувати договірні відносини з відповідачем та маючи намір обробляти земельні ділянки самостійно, позивач неодноразово звертався до керівництва ТОВ «Федунка» з пропозицією розірвати данні договори, але у цьому йому було відмовлено. З пояснень свідків [PERSON], яка працює на посаді комірника ТОВ «Федунка» та [PERSON], яка працює головним бухгалтером даного товариства вбачається, що орендна плата власникам земельних ділянки, які мають договірні відносини з товариством виплачується за їх бажанням в грошовій, натуральній або змішаній формі. Граничний термін розрахунку в грошовій формі - 30 грудня поточного орендного року. У натуральній формі орендна плата виплачується раніше, а саме після збору врожаю. Жодних примусів до орендодавців отримувати орендну плату у певній формі керівництво та інші працівники товариства не застосовують. Характер вищевказаних виплат визначається виключно за взаємною згодою сторін. При цьому позивач останні декілька років орендну плату отримує у натуральній формі, оскільки має підсобне господарство. Жодних нарікань від позивача на незгоду з формою виплати орендної плати не надходило. Пояснення свідків підтверджуються копією відомостей ТОВ «Федунка» про видачу зернових культур власникам земельних паїв в 2015 році з якої вбачається, що ряд орендодавців отримують орендну плату зерном, інші - в грошовій формі, про що свідчать підписи у відповідних графах (а.с. 61-64). Факт отримання позивачем орендної плати в натуральній формі позивачем та його представником не заперечується. Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Згідно ч.1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом (ч.9 ст. 93 ЗК). Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч.1 ст. 631 ЦК України). Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч.1 ст. 651 ЦК України). Згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно п. 38 спірних Договорів їх розірвання в односторонньому порядку не допускається. Як встановлено з досліджених судом матеріалів справи та пояснень представника відповідача на даний час орендар земельної ділянки - ТОВ «Федунка», користуючись своїми правами, згоди на розірвання договору не надає, мотивуючи це суттєвими затратами на обробку спірної земельної ділянки та укладанням договору на строк 10 років, якій не збіг. Виходячи з вищевикладеного та приписів законодавства даний спірний договір може бути розірваний судом на вимогу позивача (орендодавця) лише в разі невиконання відповідачем (орендарем) обов'язків передбачених ст. 24 Закону України «Про оренду землі» якими є: - використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; - дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; - дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; - своєчасне внесення орендної плати. В супереч визначеного ст.ст. 11, 60 ЦПК України обов'язку доказування позивачем не надано жодних доказів порушення відповідачем його прав як орендодавця. Посилання позивача, як на підставу для розірвання договору на невідповідність його змісту вимогам ч.4 ст. 22 ЗК України не є підставою для розірвання договору оскільки вищевказані положення виключені з ЗК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)» від 12 лютого 2015 року. Тим самим Законом змінено редакцію ст. 15 Закону України «Про оренду землі» та виключено зі складу істотних умов договору оренди землі умови використання та цільове призначення земельної ділянки, що передається в оренду. Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата справляється у грошовій формі. Натомість частиною 2 вказаної статті передбачено, що за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Пояснення сторони позивача про те, що виплата орендної плати в натуральній формі містить безальтернативний характер спростовуються поясненнями свідків, письмовими відомостями про отримання зернової продукції з яких вбачається, що власники земельних паїв мають можливість вибору форми орендної плати, а також самим фактом отримання позивачем орендної плати саме в такій формі, що суд розцінює не інакше, як згоду на проведення розрахунків у натуральній формі. За таких обставин з наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів судом не встановлено порушення відповідачем жодних прав позивача, як орендодавця земельної ділянки, передбачених ст. 24 Закону України «Про оренду землі» та інших істотних порушень договору, а отже підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки судом відсутні. За таких обставин у задоволені позовних вимог необхідно відмовити. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, суд,

Outcome: dismissed