Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

У січні 2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просила позбавити його батьківських прав щодо малолітнього сина; стягнути з відповідача пеню за прострочення зі сплати аліментів у розмірі 11 483,00 грн. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з моменту народження дитини по цей час не бачиться з дитиною, не цікавиться здоров`ям дитини, не бере участь у вихованні і розвитку сина, на зустрічі не з`являється, морально та матеріально не підтримує. Вона сама утримує дитину, відповідач свідомо і злісно не виконує рішення суду про стягнення аліментів на дитину, з 09.10.2019 нічого не сплатив, за поданням державного виконавця його оголошено у розшук, дитина взагалі не пам`ятає батька. Вона зробила розрахунок пені, згідно з яким розмір заборгованості з пені становить станом на 23.10.2020 - 11 483,00 грн. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 12.01.2021 у цій справі матеріали цивільної справи направлено до Дарницького районного суду м. Києва за підсудністю. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києві від 11.02.2021 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати її розгляд в загальному провадженні та призначене підготовче засідання, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а третій особі -письмових пояснень. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Ухвалою суду від 01.04.2021 без виходу до нарадчої кімнати замінено третю особу у справі - Служби у справах дітей Літинської райдержадміністрації на Службу у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації, закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Від третьої особи надійшла заява, у якій вона просить розглянути справу у відсутність представника, та прийняти рішення на розсуд суду. Суд, з урахуванням думки позивача, відповідно до ст. 280-281 ЦПК України розглянув справу в заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до копії довідки від 02.11.2020 Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області та копії акта обстеження житлово-побутових умов від 02.11.2020, оригінала довідки від 17.03.2021 № 911, за адресою: [ADDRESS] , позивач проживає разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO]., упродовж двох років батько дитини [PERSON] участі у вихованні сина не бере, на зустрічі не з`являється, лікування, придбання іграшок та товарів першої необхідності батько не оплачує (а.с. 13-15, 50). Позивач [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, компрометуючих матеріалів на неї в селищну раду не надходило (довідка № 1714 від 01.09.2020 селищної голови Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області) (а.с. 18). Відповідно до судового наказу Літинського районного суду Вінницької області від 27.05.2019 у справі № 137/687/19 з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , посвідка на тимчасове проживання [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий 12.01.2015 р. Літинським РС УДМС України у Вінницькій області, ІПН [NUMBER] , жительки [ADDRESS] стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] зі всіх видів доходу боржника у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13). Цей судовий наказ звернуто до виконання відповідно до постанови головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Ушенко Ю.П. від 30.09.2020 ВП № 63133651 (а.с. 21) та відповідно до перерахунку розрахунку заборгованості за сплати аліментів від 23.10.2020 загальна заборгованість з аліментів за період з 09.10.2019 по 23.10.2020 становить - 11 483,50 грн (а.с. 22). За поданням державного виконавця у ВП № 63133651/14 [PERSON] , ( [INFO] , жителя [ADDRESS] , посвідка на тимчасове проживання [NUMBER] ) оголошено у розшук у зв`язку з невиконанням судового наказу Літинського районного суду Вінницької області від 27.05.2019 у справі № 137/687/19 (а.с. 23). Відповідно до заочного рішення Літинського районного суду Вінницької області суду від 11.02.2021 у справі № 137/1135/20, яке набрало законної сили, позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Служба у справах дітей Літинської РДА залишено без розгляду у частині зміни способу стягнення аліментів, в решті позов задоволено, визначено місце проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , з мамою [PERSON] , [INFO] . (а.с. 65-66). Відповідно до копії висновку органу опіки та піклування Літинської райдержадміністрації Вінницької області про доцільність позбавлення батьківських права [PERSON] від 17.12.2020 № 01-27-1313, винесеного на підставі висновку служби у справах дітей Літинської райдержадміністрації від 15.12.2020 № 776/01-25 про доцільність позбавлення батьківських права [PERSON] (рішення комісії з питань захисту прав дитини Літинської райдержадміністрації від 16.12.2020, протокол № 14), орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 25). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.89, ратифікованої Верховною Радою 27.02.91 (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно із ст.18 Конвенції батьки або законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їхнього основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 ЦК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, суд установив, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо свого малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] оскільки він не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Окрім того, відповідач також не виконує обов`язок щодо утримання дитини, - рішення суду про стягнення з нього аліментів не виконує, станом на 23.10.2020 за ним рахується заборгованість зі сплати аліментів у рзмірі 11 483,50 грн. Малолітній [PERSON] , [INFO]. проживає разом з матір`ю та знаходиться на повному її утриманні. При цьому така поведінка [PERSON] щодо нехтування ними своїми батьківськими обов`язками є свідомою. Зазначене також підтверджується висновком органу опіки та піклування органу опіки та піклування Літинської райдержадміністрації Вінницької області про доцільність позбавлення батьківських прав від від 17.12.2020 № 01-27-1313. За таких обставин вимога позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO]. підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення пені суд зазначає таке. Відповідно до перерахунку розрахунку заборгованості за сплати аліментів від 23.10.2020 у ВП № 64133651/14 головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Ушенко Ю.П. загальна заборгованість [PERSON] по аліментам за період з 09.10.2019 по 23.10.2020 становить в сумі 11 483,50 грн. З розрахунку також встановлено, що в цей період відповідач жодного разу не сплатив аліменти (а.с. 22). Цей розрахунок на час розгляду справи відповідачем не оскаржений та не визнаний необґрунтованим. Згідно роз`яснень, наведених в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Враховуючи вустановлені під час судового розгляду справи обставини, беручи до уваги той факт, що відповідач, є обізнаним про судове рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, аліменти не сплачував, докази того, що існуюча заборгованість виникла з незалежних від нього причин, відсутні, суд вважає доведеним, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з його вини, у зв`язку з чим позивач набула права на стягнення неустойки (пені). Статтею 180 СК України визначений обов`язок батьків утримувати дитину до її повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених цією нормою. Відповідно до висновку про застосування норм права, викладеного в постанові Великої Палати Верховного суду від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц, формула нарахування пені така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. З наданого позивачкою розрахунку (а.с.10), заборгованість позивача зі сплати аліментів за період з жовтня 2019 по жовтень 2020 року, станом на 05.01.2021 складає 24 575,71 грн, проте враховуючи той, факт, що розмір пені відповідно до ч.1 ст. 196 СК України може становити не більше 100 відсотків заборгованості, а нового розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на час розгляду справи суду не надано, розмір пені, яка підлягає до стягнення, становить 100 відсотків заборгованості по аліментах, а саме - 11 483,00 грн, які позивачка просить стягнути з відповідача. За таких обставин, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами регулюється ст. 141 ЦПК України. У позові заявлено дві вимоги: майнового і немайнового характеру. За кожну з них мав бути сплачений судовий збір у розмірі 907,80 грн. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір у розмірі 907,80 грн в дохід держави. Оскільки позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав у розмірі 907,80 грн, він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved