Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

01.11.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В позовній заяві [PERSON] зазначила, що на підставі рішень Веселинівського районного суду Миколаївської області відповідач зобовязаний сплачувати на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], в розмірі 972,00 грн. та [PERSON], [INFO], в розмірі 780,00 грн., щомісячно. Позивачка стверджує, що даний розмір аліментів є недостатнім для належного утримання дітей. Відповідач на даний час працює не офіційно, на утримані інших осіб не має. Крім того, зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а розмір аліментів, які стягуються з відповідача менший, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В звязку з цим, позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів на тверду грошову суму на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 972,00 грн. та [PERSON], [INFO], в розмірі 780,00 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 17.12.2018 року [PERSON] подала до суду уточнену позовну заяву в якій зазначила, що 02.12.2011 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17.12.2012 року відповідач зобовязаний сплачувати на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів платника аліментів, щомісячно. Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04.03.2014 року відповідач зобовязаний сплачувати на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів платника аліментів, щомісячно. На час винесення зазначених рішень суду [PERSON] працював електромеханіком ПЧ на Одеській залізниці та мав постійний дохід у вигляді заробітної плати. В травні 2018 року відповідач звільнився з роботи та поїхав до Польщі. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. Позивачка працює на посаді старшого контролера касира служби касових операцій МОУ АТ «Ощадбанк», де отримує заробітну плату в середньомісячному розмірі 3600-4000 грн. На сьогоднішній день відповідач працює та має дохід, але оскільки він працює неофіційно цей дохід є нерегулярним та не обліковується. У звязку з цим, вважає, що виконання рішень суду в частині стягнення аліментів в частці від доходу є неможливим. Просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з частки від доходу платника аліментів на тверду грошову суму на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1013,50 грн. та [PERSON], [INFO], в розмірі 813,00 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 15.11.2018 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 11.12.2018 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на дитину. Позовні вимоги за зустрічною позовною заявою [PERSON] мотивував тим, що їх спільний з [PERSON] син, [PERSON], [INFO], проживає разом з ним, а не з матірю [PERSON], а тому на утриманні останньої не перебуває. Оскільки дитина проживає разом з батьком, просить суд звільнити його від сплати аліментів, які стягується з нього на підставі рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17.12.2012 року. Крім того, [PERSON] зазначає, що [PERSON] участі в утриманні сина [PERSON], [INFO], не приймає. [PERSON] працює та отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати. За таких обставин просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини з усіх видів її доходів. Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 06.02.2019 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні зменшила розмір позовних вимог, про що подала до суду відповідну заяву. В заяві про зменшення розміру позовних вимог [PERSON] зазначила, що після предявлення нею позову до суду та уточнення позовних вимог, рішенням виконкому Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 14 січня 2019 року було визначене місце проживання сина [PERSON], [INFO], біля батька. За таких обставин [PERSON] вважає за необхідне зменшити розмір позовних вимог та змінити спосіб стягнення аліментів з частки від доходу платника аліментів на тверду грошову суму на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 813,00 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] зменшені позовні вимоги підтримали повністю. Позовні вимоги за зустрічною позовною заявою визнали повністю. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом\~[PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримали повністю, просили зустрічний позов задовольнити. Позовні вимоги первісного позивача [PERSON] після їх зменшення визнали повністю. Суд заслухавши сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Згідно\~ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України,\~у\~разі визнання\~відповідачем позову\~суд за\~наявності для\~того законних\~підстав ухвалює\~рішення про\~задоволення позову. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 093226, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 02 грудня 2011 року Порічанською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 04 (а.с. 13). У шлюбі в сторін народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ФП № 189843 та серії І-ФП № 193329 (а.с. 7, 8). Згідно рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04 березня 2014 року, яке набрало законної сили 15 березня 2014 року, [PERSON] зобовязаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15-16). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Частиною 1 ст. 182 СК України встановлено, при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоровя та\~матеріальне становище\~дитини; стан\~здоровя та\~матеріальне становище\~платника аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної\~ради України\~№789-ХІІ\~від 27.02.1991\~року держави-учасниці\~визнають право\~кожної дитини\~на рівень\~життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку\~дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України\~«Про державний бюджет\~на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Згідно довідки філії Миколаївського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» за вих. № 112.21-334 від 25.10.2018 року, позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічною позовною заявою [PERSON] працює з 16 грудня 2016 року на посаді старшого контролера-касира філії Миколаївського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» та її середньомісячний дохід у вигляді заробітної плати становить 3705 грн. (а.с. 11). Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічною позовною заявою [PERSON] офіційного місця роботи не має, має нерегулярний, мінливий дохід, який не обліковується, проблем зі здоровям не має, працездатний та може надавати матеріальну допомогу. Крім того, судом встановлено, що з 29 листопада 2018 року разом з [PERSON] проживає неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Таким чином, враховуючи те, що змінився матеріальний та сімейний стан платника аліментів [PERSON], сума аліментів в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходів), що [PERSON] зобовязаний сплачувати за рішенням Веселинівського районного суду від 04 березня 2014 року, не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, [PERSON], [INFO], враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, з урахування встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про можливість зміни способу стягнення аліментів, що стягуються з відповідача в частці від доходу на тверду грошову суму в розмірі 813,00 грн. щомісячно, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] за первісною позовною заявою підлягають задоволенню. Згідно рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17 грудня 2012 року, яке набрало законної сили 28 грудня 2012 року, [PERSON] зобовязаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14). Разом з тим, з листопада 2018 року малолітній син сторін [PERSON], [INFO], разом з матірю [PERSON], на користь якої стягуються аліменти, не проживає, а проживає разом з батьком [PERSON]. Зазначена обставина підтверджується довідкою Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області за вих. № 496 від 10.12.2018 року (а.с. 37), актом обстеження соціально-побутових умов проживання [PERSON] від 10.12.2018 року (а.с. 38) та не заперечується позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічною позовною заявою. Крім того, рішенням виконавчого комітету Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 14 січня 2019 року № 2 визначено місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], разом з батьком (а.с. 85). Згідно ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.\~ Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як видно зі змісту даної норми закону право на стягнення аліментів має той із батьків, разом з яким проживає дитина та на утриманні якого перебуває дитина. На підставі викладеного, суд вважає, що ті обставини, що малолітній син\~сторін [PERSON],\~[INFO],\~проживає разом\~з батьком\~[PERSON] є такими, що мають істотне значення, а тому слід звільнити [PERSON] від сплати аліментів, які він сплачує за рішенням Веселинівського районного суду від 17 грудня 2012 року на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина . Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ \~ \~ \~Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \~ \~ \~ \~Таким чином, з урахуванням\~матеріального становища\~малолітнього [PERSON],\~[INFO],\~який проживає\~разом з\~батьком [PERSON]та знаходиться на його утримані та матеріального стану [PERSON], яка офіційно працює на посаді старшого контролера касира служби касових операцій МОУ АТ «Ощадбанк», отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати, участі в утриманні малолітнього [PERSON] не приймає, зустрічний позов визнає повністю, суд вважає, що аліменти з відповідача за зустрічною позовною заявою та позивача за первісним позовом можливо стягнути в частці від заробітку (доходу) [PERSON] в розмірі 1/4 частини щомісячно. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за зустрічною позовною заявою [PERSON] повністю. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні, у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подані позову. Враховуючи те, що сторони визнали позовні вимоги за первісним позовом та зустрічною позовною заявою до початку розгляду справи по суті, з відповідача за первісним позовом [PERSON] та відповідача за зустрічною позовною заявою [PERSON] необхідно стягнути 50 відсотків судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved