Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

У грудні 2018 р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягувати на її користь з [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , який народився [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, і до закінчення навчання, посилаючись на те, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Від [PERSON] заяви про визнання позову або відзиву не надходило. Судом з`ясовано, що [PERSON] є батьком [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.02.2011 р. (а. с. 4). [PERSON] навчається у Державному вищому навчальному закладі "Бердичівський коледж промисловості, економіки та права" на денному відділенні, період навчання - 01.09.2016 р. по 30.06.2020 р., що підтверджується довідкою від 23.11.2018 р. № 454 цього навчального закладу (а. с. 10). Суд зазначає, що навчання [PERSON] на денній формі навчання у Державному вищому навчальному закладі "Бердичівський коледж промисловості, економіки та права" перешкоджає йому займатись діяльністю, направленою на отримання доходу, зокрема, працевлаштуватись, та, одночасно з цим, вимагає від нього необхідності купувати канцелярські вироби, підручники та інші необхідні для навчання речі та оплачувати необхідні для навчання послуги, що, в свою чергу, ускладнює задоволення його потреб у харчуванні, одязі та інших необхідних потреб. За таких обставин Суд приходить до висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання після досягнення повноліття. Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином [PERSON] зобов`язаний утримувати повнолітнього сина - [PERSON] , до припинення останнім навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, однак за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Доказів, які б вказували на те, що [PERSON] не може надавати матеріальну допомогу сину - [PERSON] , матеріали справи не містять. Зважаючи на це, Суд виходить з того, що [PERSON] може надавати таку матеріальну допомогу. Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У матеріалах справі відсутні докази, які б містили відомості про обставини, які мають враховуватись при визначенні розміру аліментів, які має сплачувати [PERSON] на утримання дочки, а відтак Суд вважає за можливе визначити розмір цих аліментів, виходячи з позовної вимоги, тобто у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. Статтею 201 Сімейного кодексу України встановлено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином позов [PERSON] підлягає задоволенню, при цьому аліменти підлягають стягненню з 22.12.2018 р. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тобто рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає допущенню до негайного виконання. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved