Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

01 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Фонду державного майна України, про стягнення заборгованості по заробітній платі, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона працювала на ВАТ «Содовий завод» з 11 травня 2000 року по 19 листопада 2002 року. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 23 вересня 2013 року №2/243/3346/2013 року з ВАТ «Содовий завод» на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 2462 грн. 51 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 39871 грн. 20 коп. та моральну шкоду в сумі 1000 грн. В 2003 році державним виконавцем ВДВС винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Всі рішення судів та виконавчі листи були передані ліквідатору ВАТ «Содовий завод». Виконавчий лист за рішенням суду був своєчасно наданий в ліквідаційну комісію ВАТ «Содовий завод» та взято на виконання, але до цього часу рішення суду не виконане. Постановою господарського суду Донецької області від 04.09.2003.5/174Б ВАТ «Содовий завод» визнано банкрутом. На даний час на розрахунковому рахунку ВАТ «Содовий завод» відсутні кошти для погашення боргів по виконавчим листам. Враховуючи викладене, позивач вважає, що оскільки ВАТ «Содовий завод» на 100% було державним підприємством, то відповідно до ст.619 ЦК України за його дії має нести субсидіарну відповідальність Фонд державного майна України, тому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 2462,51 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 39871,20 грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн., а також 3% річних від простроченої суми по день ухвалення судом рішення по справі. В судове засідання позивач, [PERSON], належним чином повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.19). Представник відповідача, Фонду державного майна України, Васильківська В.Є., яка діє на підставі довіреності №242 від 17.09.2014р. (а.с.22), в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, зазначила, що позивач перебувала з ВАТ «Содовий завод» в трудових відносинах У Реєстрі корпоративних прав держави обліковується ВАТ «Содовий завод», 100% акцій статутного капіталу якого належить державі в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області. Постановою господарського суду Донецької області від 04.09.2003р. у справі №5/174Б товариство визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, яка триває до теперішнього часу. Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, провадиться у порядку черговості. У разі недостатності у юридичної особи, що ліквідується, грошових коштів для задоволення вимог кредиторів, ліквідаційна комісія здійснює продаж майна юридичної особи. 03.07.2014 та 29.08.2014 організатором аукціону ТБ «Феміда» проведено аукціони з продажу ліквідаційної маси ВАТ «Содовий завод», які визнані такими, що не відбулись, у зв'язку із відсутністю заяв. Наразі ТБ «Феміда» спільно з арбітражним керуючим проводиться робота по проведенню другого аукціону з продажу майна товариства. Окрім того, акціонерне товариство, яким є ВАТ «Содовий завод», самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном, акціонери не відповідають за зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, тільки в межах належних їм акцій, тому ніякої субсидіарної відповідальності відповідач за дії ВАТ «Содовий завод» не несе. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 2000 року по 2002 рік працювала на ВАТ «Содовий завод». Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 23 вересня 2013 року №2/243/3346/2013 року з ВАТ «Содовий завод» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 2462 грн. 51 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 39871 грн. 20 коп. та моральну шкоду в сумі 1000 грн. (а.с.4-5). З повідомлення Управління Державної виконавчої служби Головного Управління Юстиції у Донецькій області від 08.04.2013р. вбачається, що оскільки постановою господарського суду Донецької області №5/174Б від 04.09.2003р. ВАТ «Содовий завод» було визнано банкрутом, державним виконавцем відділу були винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень. Всі виконавчі документи згідно акту передачі виконавчих документів від 21.10.2003р., були передані арбітражному керуючому для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законодавством порядку (а.с.6). Відповідно до довідки ВАТ «Содовий завод» №1140 від 17.10.2013р. рішення Слов'янського міськрайонного суду від 23 вересня 2013 року №2/243/3346/2013 відносно [PERSON] виконати не надається можливості, оскільки в цілому заборгованість ВАТ «Содовий завод» по боргах з заробітної плати станом на 01.01.2013р. складає 4554,3 тис. грн. (а.с.10). Відповідно до повідомлення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області від 24.01.2013р. станом на 01.01.2013р. у Реєстрі державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 100% статутного капіталу ВАТ «Содовий завод» (а.с.7). Суд не може погодитися з доводами позивача щодо того, що відповідач має нести субсидіарну відповідальність за дії ВАТ «Содовий завод» виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 619 Цивільного кодексу України договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи. Як вбачається зі змісту ч.1 ст.152 ЦК України акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями. Згідно ч.2 ст. 152 ЦК України акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном. Акціонери не відповідають за зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості акцій, що їм належать. Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про акціонерні товариства» засновниками акціонерного товариства визнаються держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном, територіальна громада в особі органу, уповноваженого управляти комунальним майном, а також фізичні та/або юридичні особи, що прийняли рішення про його заснування. Отже, ч.2 ст.152 ЦК України, а також ч.2 ст.3 Закону України «Про акціонерні товариства» встановлено, що акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном. Акціонери не відповідають за зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, тільки в межах належних їм акцій. До акціонерів не можуть застосовуватись будь-які санкції, що обмежують їх права у разі вчинення протиправних дій товариством або іншими акціонерами. Посилання позивача на ст.619 ЦК України є безпідставним, оскільки до спірних правовідносин має застосовуватись трудове законодавство, зокрема КЗпП, а додаткова (субсидіарна) відповідальність не може застосовуватись до трудових правовідносин, оскільки виникає лише у разі порушення зобов'язання, якого між сторонами не існувало. Враховуючи відсутність правових підстав для субсидіарної відповідальності Фонду державного майна України в результаті діяльності ВАТ «Содовий завод», суд дійшов висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed