overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

01.07.2016 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Виконкому Тернівської районної у місті ради про визнання права власності на домоволодіння №49 по вул. Академіка Павлова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що йому, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ №052208 від 28.05.2008, належить земельна ділянка площею 0,0612 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Академіка Павлова, 49, а також, згідно договору купівлі-продажу від 06.09.2006, належить на праві приватної власності домоволодіння №49 по вул. Академіка Павлова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. З метою поліпшення свої житлових умов, позивач [PERSON] звернувся до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради з заявою про надання дозволу на будівництво гаражу та жилої прибудови, у звязку з чим рішенням №465 від 20.06.2007 року йому було надано дозвіл на дане будівництво. Після будівництва вищевказаних споруд, позивач звернувся до КП «Криворізьке БТІ» ДОР» та Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради з заявами про реєстрацію права власності на самочинно зведені споруди, але у цьому йому було відмовлено та розяснено, що право власності на самочинне будівництво він може набути лише за рішенням суду. У звязку з викладеним, позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності на домоволодіння №49 по вул. Академіка Павлова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, до складу якого входить: житловий будинок «А-1», внаслідок реконструкції загальна площа якого складає 213,1 кв.м., житлова площа складає 163,6 кв.м.; літня кухня «Б», площею 62,2 кв.м.; вбиральня «В», площею 1,5 кв.м.; гараж «Д», площею 33,1 кв.м.; огорожа №2; ворота №3; ворота №4; вимощення ІІІ. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Оскільки представник відповідача позов визнав, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. На підставі ч.5 ст.376 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

01.07.2016 заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 18.07.1973 він отримав Атестат № 3034 про закінчення міського професійно-технічного училища № 3 м. Києва, однак, у зазначеному атестаті була допущена помилка невірно зазначено його імя, а саме замість «Вячеславу» вказано «Славі». На даний час заявник має намір оформити пенсію, тому він вимушений звернутись до суду за встановленням факту належності документу. Заявник надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся, причин неявки суду не повідомив, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутності його представника. Враховуючи вищевикладені обставини, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так судом встановлено, що заявник [PERSON] народився 16.08.1956 у с. Хомівка Радомишльського району Житомирської області. 18.07.1973 на імя [PERSON] видано Атестат № 3034 про закінчення міського професійно-технічного училища № 3 м. Києва (а.с.6). При видачі вказаного атестату була допущена помилка невірно зазначено імя заявника, а саме замість «Вячеславу» вказано «Славі». Встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику має для нього юридичне значення, оскільки останній хоче оформити пенсію. В той же час, факт належності [PERSON] Атестату від 18.07.1973 № 3034 про закінчення міського професійно-технічного училища № 3 м. Києва знайшов своє підтвердження відповідно до наявних у справі письмових доказів в їх сукупності. Враховуючи, що не встановлення вищевказаного факту може призвести до порушення майнових прав заявника, а інший порядок встановлення даного факту законом не визначено, суд задовольняє заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

01.07.2016р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають одну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться у неї на утриманні. Відповідач проживає окремо від родини, не надає матеріальну допомогу, хоча має таку можливість. В даний час вона ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, і має потребу в матеріальному забезпеченні. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність. Відповідно до судового доручення наданого до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області, відповідача було допитано та останній не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини. Проаналізувавши зібрані в справі доказу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.03.2013 року, від якого згідно свідоцтва про народження мають одну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], та батьком дитини вказано відповідача [PERSON] Відповідно до довідки з місця проживання дитина проживає разом з матірю. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з яким проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розглядаючи питання про розмір аліментів, враховуючи матеріальний стан відповідача, відсутність будь-яких зобовязання, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від його доходу. Суд вважає, що цей розмір аліментів буде сприяти забезпеченню потреб позивачки. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка при предявленні позову була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача у доход державного бюджету м. Краматорська в сумі 551грн. 20коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

01.07.2016р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 1228 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 04.09.2010 р. вони перебували у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

01.07.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, з дня звернення до суду до закінчення навчання. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є студенткою Донецького національного університету, денної форми навчання і потребує матеріальної допомоги на навчання, а відповідач не виконує свого батьківського обов`язку утримувати повнолітню дочку; подала заяву про підтримання вимог позову, просила справу розглянути у її відсутність (а.с.12). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову визнав повністю, просив справу розглянути без нього (а.с.18-19). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з таких підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). За довідкою Донецького національного університету Шевчук А.С. є студенткою другого курсу, денної форми навчання, дата закінчення навчання 30.06.2018 року (а.с.9). Відповідно до довідки військової частини [NUMBER] № 291 від 10.06.2016 р., [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] та його грошове забезпечення з грудня 2015 р. по травень 2016 р. становить 55409,11 грн., з них аліменти 12706,50 грн. (а.с.10). Спірні правовідносини регулюються: - ст.ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких продовження навчання повнолітніми дітьми і наявність у зв`язку з цим потреби в матеріальній допомозі, зобов`язує батьків утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за наявності можливості надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; при ухилянні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом твердій грошовій сумі, при цьому враховується можливість надання утримання другим з батьків. Оскільки, встановлені обставини свідчать, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання обов`язку надавати утримання повнолітній дочці, яка продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, та визнає вимоги позову, то кошти для забезпечення засобами необхідними для гідного рівня життя і навчання, необхідно з нього стягувати в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, з часу звернення з позовом до закінчення навчання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

01.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.09.1995 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану м. Добропілля Донецької області, актовий запис №270. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили у 2008 році. На теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином, позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не зявився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що з 16.09.1995 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, а.с.5. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], а.с.6. Шлюбні відносини припинили у 2008 році. На теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача,позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

01.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], свої вимоги обґрунтував тим, що 26.04.2016 року померла його мати [PERSON], [INFO], яка мешкала за адресою: Луганська область Перевальський район смт. Фащівка вул. Лермонтова, 9 та була зареєстрована за адресою: [INFO]. Після її смерті було отримано лікарське свідоцтво про смерть №19 від 27.04.2016 року видане Державним закладом «Фащівською амбулаторією Перевальської центральної районної багатопрофільної лікарні» ЛНР. Після її смерті залишилася спадщина. Він не може скористатися своїми правами, після смерті його матері, прийняти спадщину у звязку з тим, що свідоцтво про її смерть №19 від 27.04.2016 року видане Державним закладом «Фащівською амбулаторією Перевальської центральної районної багатопрофільної лікарні» ЛНР не є дійсним і не створює правових наслідків, у звязку з чим воно не може бути підставою для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], яка померла 26.04.2016 року у смт. Фащівка Перевальського району Луганської області. В судовому засіданні заявник вимоги підтримав та просив заяву задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника та не заперечує проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявника, проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно лікарського свідоцтва про смерть №19 від 27.04.2016 року виданого Державним закладом «Фащівською амбулаторією Перевальської центральної районної багатопрофільної лікарні» ЛНР - [PERSON], померла 26.04.2016 року у віці 88 років. Згідно копії паспорту громадянки України [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], але проживала за адресою: [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження батьками заявника були [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Суд вважає доведеним факт смерті матері заявника - [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], громадянки України, яка померла 26.04.2016 року в смт. Фащівка Перевальського району Луганської області, Україна, у віці 71 років, причина смерті «хронічна сердцево-судинна недостатність ІІБ, диффузний кардіосклероз, гіпетронічна хвороба ІІст.». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

01.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про оголошення померлим [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що 11.11.2000 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. У липні 2012 сторони припинили проживати разом розірвали шлюб та [PERSON] виїхав до іншої країни. На теперішній час відсутні будь-які відомості про місце перебування [PERSON] з 31.06.2012 року. Крім того, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.08.2015 року [PERSON] визнано безвісно відсутнім. В даний чає у заявника виникла необхідність визнати [PERSON] померлим для того, щоб отримати матеріальну допомогу на дитину. На підставі викладеного, заявник просить оголосити [PERSON], [INFO], померлим. Заявник в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу за її відсутністю, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Тернівського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена у встановленому законом порядку. Оскільки суду надано всі належні докази, то заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.08.2015 року [PERSON] був визнаний безвісно відсутнім, - а.с.4-5. До теперішнього часу його не знайдено. Згідно ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. На підставі ст.46 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

01.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про оголошення померлою [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог заявник [PERSON] вказує, що її племінниця [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Але, приблизно з 2001 року, [PERSON] у вищезазначеній квартирі не проживає, на зв'язок з близькими та рідними не виходить, жодних відомостей про місце її перебування не має. У 2013 році чоловік заявника - [PERSON] звертався до ГУМВС України в Дніпропетровській області в Тернівському районні м. Кривого Рогу з заявою про прийняття заходів щодо встановлення місцезнаходження [PERSON], однак, на сьогоднішній день позитивних результатів щодо встановлення її місцезнаходження, перебування чи проживання не встановлено. 29.01.2015 року рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області [PERSON] визнана безвісно відсутньою з 01.01.2002 року. Всі ці обставини, в своїй сукупності, дають заявнику підстави вважити, що [PERSON] на теперішній час не має в живих, так як вона понад трьох років не мала місця постійного проживання та відомих заявнику засобів для існування. Оголошення [PERSON] померлою потрібно для встановлення опіки над її майном, а саме над квартирою №19 в будинку №36 по вул. Перлина в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Інших близьких або родичів, які б могли встановити опіку над вказаною квартирою немає. На підставі викладеного, заявник [PERSON] просить оголосити [PERSON], [INFO], померлою. Заявник в судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу за її відсутністю, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Оскільки суду надано всі належні докази, то заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.01.2015 року [PERSON] була визнана безвісно відсутньою з 01.01.2002 року, - а.с.17. До теперішнього часу її не знайдено, - а.с.15-16. Згідно\~ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. На підставі\~ст.46 Цивільного кодексу України,\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

01.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона, перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2010 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач не бажає. У звязку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]є батьком доньки позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, а.с.2. Дитина проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні, - а.с.4. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.182, 198 Сімейного кодексу України, стягувати щомісячно на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 174, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

01.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08.07.2008 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дітей відповідач не бажає. У звязку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Інших платежів аліментного характеру відповідач не має. Позивач [PERSON]в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не за. Відповідач [PERSON]в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]є батьком дітей позивача: доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], а.с.3, 4. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] щомісячноаліменти з [PERSON]на утримання доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved