overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

01 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке розташоване в м. Полонному по вул. Драгоманова, 3, Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказувала, що [PERSON] є власником житлового будинку №3 по вулиці Драгоманова (до перейменування Мічуріна) в м. Полонне, згідно свідоцтва про право на спадщину від 16.12.1977 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.04.1998 року. Відповідач [PERSON] є її чоловіком, який зареєстрований у належному для неї житловому будинку, однак з 07 квітня 2015 року не проживає у вказаному будинку, витрат по утриманню будинку не несе, фактично проживає в [INFO]. В добровільному порядку відповідач не бажає знятись з реєстрації, що позбавляє її можливості оформити субсидію, а відтак він втратив право користування згаданим житлом. В судове засідання позивач не зявилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, не заперечує проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16.12.1977 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.04.1998 року, є власником будинку № 3, що розташований по вул. Драгоманова в м. Полонне, Хмельницької області. [PERSON] значиться зареєстрованим в належному позивачу жилому будинку, однак з 07.04.2015 року не проживає за місцем реєстрації. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, наявність реєстрації місця проживання відповідача в житлі [PERSON] створює для неї перешкоди у користуванні цим житлом, тому, відповідно до ст.391 ЦК України, її права як власника підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач, відповідно до вимог п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як інвалід 2-ї групи, звільнена від сплати судового збору.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

01 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом, в якому просила визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, яке розташоване в смт. Понінка по вул. Ватутіна, 8, Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказувала, що [PERSON] є власником житлового будинку №8 по вулиці Ватутіна в смт. Понінка Полонського району Хмельницьої області, відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 17 липня 1992 року. Відповідач [PERSON] є її донькою, зареєстрована у належному для неї житловому будинку, однак з 2010 року не проживає у вказаному будинку, витрат по утриманню будинку не несе, фактично проживає в [INFO]. В добровільному порядку відповідач не бажає знятись з реєстрації, що позбавляє її можливості оформити субсидію, а відтак вона втратила право користування згаданим житлом. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили такі задоволити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення позивача, її представника та свідків, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17 липня 1992 року, є власником будинку № 8, що розташований по вул. Ватутіна в смт. Понінка, Хмельницької області (а.с.9). [PERSON] значиться зареєстрованою в належному позивачу жилому будинку, однак з 2010 року не проживає за місцем реєстрації, що підтверджено даними акту депутата Понінківської селищної ради від 03 липня 2018 року(а.с.14). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що перебувають в дружніх стосунках з позивачем, знають її дочку, проте за місцем реєстрації- в будинку матері по вул. Ватутіна, 8 в смт. Понінка вона не проживає більше 10 років. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, наявність реєстрації місця проживання відповідача в житлі [PERSON] створює для неї перешкоди у користуванні цим житлом,позбавляє її права на отримання субсидії, тому, відповідно до ст.391 ЦК України, її права як власника підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

01 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке розташоване в [ADDRESS] В обґрунтування вимог вказувала, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності від 25.02.1992 року. Відповідач [PERSON] є її сином, зареєстрований у належному для неї житловому будинку, однак з 1998 року не проживає у вказаному будинку, витрат по утриманню будинку не несе, фактично проживає в [ADDRESS]. В добровільному порядку відповідач не бажає знятись з реєстрації, що позбавляє її можливості оформити субсидію, а відтак він втратив право користування згаданим житлом. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 25.02.1992 року, є власником будинку [ADDRESS] [PERSON] значиться зареєстрованим в належному позивачу жилому будинку, однак з 1998 року не проживає за місцем реєстрації. Згідно з ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, наявність реєстрації місця проживання відповідача в житлі [PERSON] створює для неї перешкоди у користуванні цим житлом, тому, відповідно до ст.391 ЦК України, її права як власника підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~01 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що 01 грудня 2013 року померла її матір [PERSON]. Після її смерті все нерухоме майно успадкувала [PERSON] Однак при реєстрації права на земельну ділянку в Державному акті на право приватної власності на землю матері зазначено імя «Лукія». З огляду на викладене, [PERSON] просить її вимоги задовольнити та встановити факт належності [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю. \~ \~ \~ \~Представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги викладені у ній підтримав в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи Малиницької сільської ради подав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що подану заяву слід задовольнити з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що 01 грудня 2013 року померла матір заявника [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] все майно успадкувала [PERSON], що підтверджується копією рішення Хмельницького міськрайонного суду від 2 жовтня 2017 року, яким встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом. Рішенням сесії Малиницької сільської ради №3 від 05 січня 1999 року [PERSON] було надано земельну ділянку на території Малиницької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Однак при видачі державного акта на право приватної власності на землю серії II-ХМ № 046150 від 06 січня 1999 року було допущено помилку при написанні імені замість вірного «Любов» зазначено «Лукія», що є перешкодою в оформленні спадкових прав заявником. Згідно довідки виданої Малиницькою сільською радою Хмельницького району від 18 вересня 2018 року №221 проживала та була зареєстрована в [INFO] [PERSON], яка померла 01 грудня 2013 року. Будь-яких документальних записів про неї під іменем [PERSON] в сільській раді не виявлено. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене суд вважає, що підстави для відмови у задоволенні заяви відсутні, оскільки факт належності померлій [PERSON] державного акта на право приватної власності на землю повністю підтверджується наявними у справі доказами. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

01 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 27 травня 2000 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільних дітей синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя не склалось, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. \~ \~ \~ \~Суд, із письмової згоди позивача ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до положень ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 травня 2000 року, мають спільних дітей синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтв про народження дітей. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

01 серпня 2018 року [PERSON] звернулася з позовною заявою\~ до [PERSON], якою просила розірвати зареєстрований шлюб із відповідачем. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2011 року. Подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, спільного господарства не ведуть. Ухвалою суду від 12 вересня 2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Від позивача\~ надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши надані докази, з'ясувавши фактичні обставини, при вирішенні справи суд виходить з такого. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 2011 року. Подружжя \~має малолітню\~дитину [PERSON],\~[INFO].Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина за домовленістю сторін залишається проживати разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

01 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 17 квітня 2010 року вона і відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 18. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше їх спільне життя як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем Клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не прибув, відзив на позовну заяву не надав. 29.08.2018 року надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що 17 квітня 2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 18. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач заявила позов про розірвання шлюбу у зв'язку з тим, що подружнє життя у них з чоловіком не склалося, шлюбні стосунки вони припинили через різні погляди на сімейне життя, між ними постійно виникають сварки і конфлікти, що свідчить про неможливість подальшого збереження сімї. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. В силу\~статей 141,\~142\~ЦПК України,\~у звязку\~з визнання\~відповідачем позову\~до початку\~розгляду справи\~по суті,\~50\~відсотків судового\~збору підлягають\~поверненню позивачу\~з державного\~бюджету. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

01 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 29.10.2010 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з жовтня 2017 року з причине несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння між ними, різних поглядів на життя та втрати почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що подальше сімейне життя не можливе, спору про розділ майна та місце проживання дитини немає. Позивач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявилась, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність, де зазначено, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО №230591 виданого 29.10.2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області,\~ [PERSON]та [PERSON](дошлюбне прізвище - Журбенко) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.10.2010року, актовий запис №1009. Згідно свідоцтва про народження серії І-НО №443702 виданого 07.02.2012 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO],\~є [PERSON]та [PERSON]. Вимогами ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України передбачено,\~що суд\~з'ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини-інваліда\~та інші\~обставини життя\~подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сімї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому шлюб підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

01 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 23 листопада 2007 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач у підготовче засідання подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у підготовче засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 23 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 2802 (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а/с 9). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не. ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Згідно ч.\~1\~ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Частиною 1 статті 55 Сімейного кодексу України визначено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до положень ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини, з яких позивач просить розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved