Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

У жовтні 2020 року комунальне підприємство управляюча муніципальна компанія «Центральна» звернулася до суду із позовом до відповідача, який обґрунтовує тим, що відповідачі всупереч Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плату за житлово-комунальні послуги за затвердженими в установленому законом порядку тарифами, як власник житла у період з 10 квітня 2017 по 10 жовтня 2020 року не вносила, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 8746,93 грн. У зв`язку з цим просить стягнути та основну сум боргу втрати від інфляції в розмірі 676,61 грн. інфляційних нарахувань та 423,0 грн. трьох відсотків річних. Просить стягнути заборгованість за комунальні послуги в розмірі 8746,93 грн. за період з 10 квітня 2017 року по 10 жовтня 2020 року включно, 676.61 грн. втрат від інфляції та 423.0 грн. три відсотки річних. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлена про час і місце розгляду справи у визначеному законом порядку. Суд, заслухавши доводи представника позивача, викладені у поданій заяві, дослідивши матеріали справи доказами, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом достовірно установлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири за [ADDRESS] відповідно до довідки УМК «Центральна» за № 109 від 16.10.2020 року. Означений будинок [ADDRESS] перебуває на обслуговуванні позивача, який надає послуги з утримання цього будинку та прибудинкової території. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року за №1875-ІУ. Розподіл житлово-комунальних послуг залежно від функціонального призначення проведений у статті 13 Закону України № 1875-ІУ. Згідно зі ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до статті 20 Закону України №1875-ІУ, пункту 1.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 споживач) фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу) зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлювалися та коригувалися рішеннями виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 259 від 28.05.2009року, № 85 від 27.01.2011 року та від 11.04.2013 року за № 269. Відповідно до статей 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору. Обов`язку споживача житлово-комунальних послуг укласти договір з виконавцем послуг, що передбачений пунктом 3 частини 2 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідає обов`язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Отже, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам частини 3 статті 6, статтям 627, 630 ЦК України та статтям 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Судом достовірно установлено, що відповідач не виконує обов`язку по оплаті отриманих послуг з утримання будинку та прибудинкової території суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого до них позову про стягнення заборгованості за період з 10 квітня 2017 по 10 жовтня 2020 року в розмірі 8746,93 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Сума інфляційних втрат за означений період становить 676,61 грн. та три відсотки річних 423,00 грн., які підлягають стягненню з відповідачів. Тому слід стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 8746,93 грн. за період з 10 квітня 2017 року по 10 жовтня 2020 року, інфляційні втрати 676,61 грн. та три відсотки річних 423,00 грн., а всього 9846,54 грн. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог 2102,0,0 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved