Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

02.06.2015 року [PERSON] звернулася з даним позовом до суду, в якому просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом після померлої 28.11.2013 року її матері [PERSON] на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Харківська область Золочівський район смт. Золочів вул. Шевченко 24. Після смерті матері вона, як єдиний спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину фактично та постійно проживала спільно з нею на день її смерті за вищезгаданою адресою, хоча не подавала заяву про прийняття спадщини у державну нотаріальну контору Золочівського району. Також протягом встановленого ст. 1270 ЦК України строку не заявила про відмову від спадщини. Інших спадкоємців після померлої [PERSON] немає. У жовтні місяці 2014 року [PERSON] звернулася до державної нотаріальної контори Золочівського району з питання оформлення спадщини після померлої матері [PERSON] за заповітом. Державний нотаріус надала їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючі не прийняттям спадщини у порядку, встановленому діючим законодавством України на час її відкриття. Позивач в судове засідання не зявилася, надала клопотання про слухання справи без її участі та про те, що на задоволенні своїх вимог вона наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні та обґрунтовані, у звязку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. З заповіту померлої [PERSON], складеного 21.02.1992 року та засвідченого Державним нотаріусом Золочівської нотаріальної контори [PERSON] вбачається, що все належне їй майно вона залишає на користь доньки [PERSON]. (а.с.12) Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії I-ВЛ №419661, виданого 03 грудня 2013 року відділом державної реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області [PERSON] померла 28.11.2013 року у віці 93 років в смт. Золочів Золочівського району Харківської області (а.с.11). Позивач [PERSON] є донькою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження на її імя серії ЯИ №500131 від 04.05.1953 року. (а.с. 6). З витягу державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00014974175 від 27.01.2015р. вбачається, що позивач до реєстрації шлюбу з [PERSON] мала прізвище [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки Золочівської селищної ради № 02-18/427 від 29.05.2015 року позивач [PERSON] на день смерті своєї матері [PERSON] проживала за адресою: [INFO] і проживає по теперішній час (а.с. 20). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Відповідно до положень ст.ст. 2,3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. №1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Як вбачається з наданих суду листа КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району Харківської області» від 19 травня 2015 року № 105 була проведена інвентаризація вказаного житлового домоволодіння. Виготовлена інвентаризаційна справа за № 2055 та технічний паспорт на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Харківська область Золочівський район смт. Золочів вул. Шевченко 24, що належав померлій [PERSON] - в 1/2 частині на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Золочівською державною нотаріальною конторою від 17 листопада 1984 року, реєстровий №1986 та в 1/2 частині - свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Золочівською державною нотаріальною конторою від 17 листопада 1984 року, реєстровий №1988). Інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами станом на час надання інформації складає 191421 грн., а станом на час відкриття спадщини станом на 28 листопада 2013 року складає 160105 грн.. (а.с. 15-19). Таким чином, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] була власником вищевказаного житлового будинку. Відповідно до положень ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 1268 ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи наведене та факт визнання позову відповідачем, суд вважає, що до позивача перейшло право власності на будинок, що розташований за адресою: Харківська область Золочівський район смт. Золочів вул.. Шевченко 24.

Outcome: approved