overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Ріпкинський РЕМ, від імені ПАТ "Чернігівобленерго", звернувся до суду з позовом до [PERSON], зазначивши, що відповідач, в порушення п.48 Правил користування електроенергією, в будинку [ADDRESS], допустив самовільне безоблікове споживання електричної енергії, заподіявши збитки у розмірі 3484 грн. 06 коп. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача 3484 грн. 06 коп., в якості відшкодування збитків та 243 грн. 60 коп., в якості відшкодування судових витрат. В судове засідання представник позивача надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якому підтримала заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, від нього не надходило клопотань про відкладення судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 12.07.2010 року між ВАТ ЕК "Чернігівобленерго", в особі Ріпкинського РЕМ та [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією № 610/41, згідно п.10 якого, споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про користування електричною енергією. З матеріалів справи вбачається, що 08.12.2013 року працівниками Ріпкинського РЕМ, у присутності відповідача, виявлено безоблікове додаткове відгалуження до електролічильника в будинку [ADDRESS]. Винність [PERSON] в безобліковому споживанні електричної енергії підтверджується актом № 007573 від 08.12.2013 року та схемою підключення електроустановок споживача, які підписані відповідачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON], як споживач електроенергії, допустив її самовільне безоблікове споживання. У відповідності до п.48 Правил користування електричною енергією для населення, споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, шкода завдана юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З розрахунку наданого позивачем вбачається, що розмір збитків завданих [PERSON], які обраховані за період з 08.06.2013 по 08.12.2013 року, становить 3484 грн. 06 коп. Вказані збитки підлягають стягненню з відповідача. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Ріпкинський РЕМ, від імені ПАТ "Чернігівобленерго", звернувся до суду з позовом до [PERSON], зазначивши, що відповідач, в порушення п.48 Правил користування електроенергією, в будинку [ADDRESS], допустила самовільне безоблікове споживання електричної енергії. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача 8106 грн. 14 коп., в якості відшкодування збитків та 243 грн. 60 коп., в якості відшкодування судових витрат. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 06.10.2010 року між ВАТ ЕК "Чернігівобленерго", в особі Ріпкинського РЕМ та [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією № 48/38, згідно п.10 якого, споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про користування електричною енергією. З матеріалів справи вбачається, що 20.11.2014 року працівниками Ріпкинського РЕМ, у присутності відповідача, виявлено безоблікове додаткове відгалуження до електролічильника в будинку [ADDRESS], внаслідок чого електроенергія споживається, але не обліковується. Винність [PERSON] в безобліковому споживанні електричної енергії підтверджується актом № 007593 від 20.11.2014 року та схемою підключення електроустановок споживача, які підписані відповідачем. У відповідності до п.48 Правил користування електричною енергією для населення, споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що шкода завдана юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З розрахунку наданого позивачем вбачається, що розмір збитків завданих [PERSON], які обраховані за період з 20.11.2013 по 19.11.2014 року, становить 8106 грн. 14 коп. Вказані збитки підлягають стягненню з відповідача. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Річецька сільська рада Корецького району Рівненської області звернувся до суду з заявою про визнання права власності на безхазяйне майно та передачу його у комунальну власність територіальній громаді села Річки Корецького району. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що на території с.Річки Корецького району було виявлено безхазяйне нерухоме майно, а саме: другий поверх адмінбудівлі по вул.Шевченка, 8. Дане нерухоме майно було взято на облік та була проведена процедура визнання його безхазяйним, а саме 18 червня 2011 року в районній газеті "Вісті Кореччини" було опубліковано оголошення про те, що по будівлі адмінприміщення (другий поверх) пайгоспу "Нива" за адресою: с.Річки, вул.Шевченка,8 проводиться процедура визнання його безхазяйним. Пройшло більше року з часу взяття нерухомого майна, а саме другий поверх адмінбудівлі по вул.Шевченка, 8 на облік і розміщення відповідного оголошення в газеті, але до теперішнього часу ніхто на другий поверх адмінбудівлі права не заявив. В судовому засіданні представник заявника вимоги викладені в заяві підтримала повністю, просила суд заяву задоволити. Представник реєстраційної служби в судовому засіданні при винесенні рішення по справі послається на розсуд суду. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, надані докази вважає, що вимоги заявника обгрунтовані і підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої є невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно,за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність, а тому вони були змушені звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 273 ЦПК України, суд встановивши, що нерухома річ є безхазяйною та взята на облік органом, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а також, що сплив один рік з дня взяття на облік нерухомої речі, ухвалює рішення про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність відповідної територіальної громади. Згідно інформації, яка надійшла до Корецького районного суду від Рівненського ОБТІ № 96. другий поверх адмінбудівлі по вул.Шевченка, в с.Річки Корецького району взято на облік як безхазяйне. Таким чином, у суду є всі підстави для передачі вищезазначеного безхазяйного нерухомого майна у комунальну власність с.Річки Корецького району Рівненської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Рішення Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 21 квітня 2016 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець - Подільському Кам'янець - Подільського міськрайонного управління юстиції , актовий запис № 370 від 25 травня 1988 року Однак при ухваленні судового рішення не було вирішено питання про судові витрати. В судовому засіданні позивачка вважає, що з відповідача на її користь підлягає стягненню сплачений нею судовий збір. Відповідач в судовому засіданні пояснив. що не має коштів для сплати судового збору. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подачу позову про розірвання шлюбу сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Згідно ЗУ "Про державний бюджет України на 2016 рік" мінімальний розмір заробітної плати становить 1378 гривень. Враховуючи, що позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 551 гривень 20 коп. і рішенням суду було задоволено позов, то сплачена сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. На підставі ст. 88, , 220 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука, Полтавської області від 24 вересня 2015 року постановленого по справі за вищезазначеним позовом позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" на користь [PERSON] грошові кошти в сумі: 179300 грн., згідно договору банківського вкладу №300131/99385/3-14 «Стандарт» від 20 серпня 2014 року. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. Як зазначає заявник при постановлені рішення суду від 24 вересня 2015 року не вирішено питання стосовно частини заявлених вимог. Заявник [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Представник відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, на адресу суду направив заперечення. Суд, дослідивши необхідні для вирішення даного питання матеріали справи, дійшов до висновку, про необхідність відмовити в задоволенні заяви про винесення додаткового рішення. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, що беруть участь у справі або за власною ініціативою ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Оскільки рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука, Полтавської області від 24.09.2015 року вирішено питання стосовно всіх вимог позивача, тому у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Рішенням Артемівського міськрайонного суду від 05.10.2014року, позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Артемівської райдержадміністрації про виселення, задоволені у повному обсязі. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.10.2015року, в задоволенні клопотання про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.10.2014 року, відмовлено та заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.10.2014 року по справі ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Артемівської райдержадміністрації про виселення, залишено без розгляду. 19.10.2015 року відповідачкою [PERSON] подана апеляційна скарга на вище вказану ухвалу. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 26.10.2015року вищевказана справа була повернута до Артемівського міськрайонного суду Донецької області для ухвалення додаткового рішення, щодо вирішення питання про судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що представник ПАТ КБ «ПриватБанк» при подачі позовної заяви 21.01.2014року сплатила судовий збір у розмірі 243,60грн. У п/п 2 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» зазначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року №80-VIII мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2015 року складала 1 218 грн. Сторони у судове засідання не зявилися за невідомою суду причиною про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. До початку судового засідання відповідачкою [PERSON] надана заява про розгляд справи у її відсутність та просила додаткове рішення суду винести на розсуд суду. Згідно з ч. 1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі , чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З урахуванням вищевикладеного суд вважає винести додаткове рішення та стягнути з [PERSON] на користь ПАИ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2014 року, ухваленим у зазначеній вище справі було задоволено позовні вимоги дочірнього підприємства "Запоріжжя- Агро" у повному обсязі. А також стягнути з [PERSON] ( податковий номер платника податків [NUMBER]) на користь дочірнього підприємства "Запоріжжя-Агро" ( код ЄДРАОУ 34127231) судовий збір у сумі 114,70 грн. При виготовленні повного тексту рішення суду, судом було виявлено, що судом частково було вирішено питання про судові витрати. Так представник позивача у судовому засіданні просила стягнути з відповідача [PERSON] понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору у розмірі 229,40 грн. і витрати, понесені позивачем на оплату судової експертизи у розмірі 2119,68 грн. Судом було стягнуто з відповідача компенсацію судового збору у розмірі 114,70 грн., сплаченого при подачі позову до суду. Таким чином, судом залишилося не вирішеним питання про стягнення витрат понесених позивачем на оплату судового збору у розмірі 114,70 грн. за подачу заяви про забезпечення доказів (а.с.60) і витрат на проведення експертизи у розмірі 2119,68 грн., оплата якої підтверджується актом здачі-приймання висновку судової почеркознавчої експертизи №639-14 та копією платіжного доручення №354 від 20.03.2014р. ( а.с.115,--). У відповідності до п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи, може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони у судове засідання не з'явилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Їх присутність не є обов'язковою. У судовому засіданні представник позивач просив суд стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. Однак суд частково вирішив питання щодо компенсації позивачу судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з позивача на користь відповідача необхідно додатково стягнути понесені ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 114,70 грн. і на проведення судової експертизи у сумі 2119,68 грн., а всього у сумі 2234,38 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 08.12.2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визначено [PERSON], як спадкоємцю за законом на обов"язкову частку у спадщині після смерті 17.09.2013 року [PERSON], додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини , який рахувати з дня набрання рішенням законної сили. 18 грудня 2014 року відповідач [PERSON] подала апеляційну скаргу на рішення суду і 29.12.2014 року вказана справа з апеляційною скаргою була направлена до апеляційного суду Вінницької області для розгляду в апеляційній інстанції. Ухвалою судді апеляційного суду Вінницької області Матківської М.В. від 09.01.2015 року справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини була повернута для ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання судових витрат. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вважає, що судові витрати слід стягнути з відповідачки [PERSON] Відповідачка [PERSON] стверджує, що судові витрати слід стягнути з [PERSON] оскільки він є позивачем у даній справі. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторона подали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання у судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов"язковою. Дослідивши матеріали справи встановлено, що при постановлені рішення судом не вирішено питання судових витрат, тому суду слідує ухвалити додаткове рішення по справі щодо даного питання. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] (а.с.4), і відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору. Згідно ч.3.ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено повністю, з відповідачки [PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн. Керуючи ст. ст. 88, 220 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04.12.2014 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] матеріальної та моральної шкоди, та стягнуто з відповідача матеріальної шкоди на суму 338,00 грн. та моральної шкоди на суму 10000,00 грн., також стягнуто з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 19.12.2014 року справу за апеляційною скаргою [PERSON] повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача судового збору. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 215 ЦПК України у резолютивній частині судового рішення має бути вирішено питання про розподіл судових витрат. Згідно п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду справи з повідомленням сторін, однак їх присутність не є обов'язковою. З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 50000,00 грн. (вимоги немайнового характеру) та стягнення майнової шкоди в розмірі 3000,00 грн. (вимоги майнового характеру), при поданні позовної заяви позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до п.6 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». При ухваленні рішення від 04.12.2014 року, яким позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача 338,00 грн. матеріальної шкоди та 10000,00 грн. моральної шкоди, судом не в повному обсязі вирішено питання щодо судового збору. Частиною 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток від ціни позову але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.Мінімальний розмір заробітної плати станом на 01.01.2014 року становить 1218 грн. Відтак, суд вважає за необхідне, винести додаткове рішення, яким стягнути з відповідача - на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства К06.02.2015омерційний Банк ""ПриватБанк"" до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 23039грн.55коп. - задоволено повністю(а.с.123-128). Не погодившись з таким рішенням, відповідач [PERSON] звернувся до Апеляційного суду Дніпропетровської області з апеляційною скаргою(а.с.131). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2015 року вищевказану цивільну справу повернуто до Васильківського районного суду Дніпропетровської області для ухвалення додаткового рішення по справі, так як в резолютивній частині рішення судом стягнуто з відповідача загальну суму заборгованості за кредитним договором, але не зазначено з чого складається дана заборгованість. Вищевказана цивільна справа надійшла з апеляційної інстанції до Васильківського районного суду Дніпропетровської області 04 лютого 2015 року (а.с.135-136). Згідно ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Згідно ч.3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, як письмово, так і особисто. На підставі ч.2 ст.158 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved