Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

01.06.2018 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла вказана позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що між ним та відповідачем 29.08.2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 528. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони проживають разом за однією адресою, проте сімейні відносини між ними припинено, обов'язків чоловіка та дружини між ними не існує, спільного господарства не ведеться. В подальшому відповідач має намір створити власну сім'ю з іншим чоловіком, тож за таких обставин, збереження цього шлюбу суперечить інтересам сторін, через що позивач просить не надавати їм часу для примирення. Майновий спір між сторонами - відсутній. Питання про місце проживання дітей вирішено у позасудовому порядку. З огляду на викладене позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 29.08.2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, з актовим записом № 528. Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем. Позивач до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. У визначений в ухвалі про відкриття провадження строк відзиву на позов не подано. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Всебічно та повно вивчивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню через наступне. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29 серпня 2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 528 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 29.08.2008 року. Подружжя мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] з відповідним актовим записом за № 07 виданого 13.01.2009 року; та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] із відповідним актовим записом № 94, виданого 07.05.2015 року. З довідки № 365 виданої секретарем Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області від 31.05.2018 року, встановлено, що позивач проживає за адресою: [ADDRESS] разом із: дружиною батька [PERSON], дружиною [PERSON], сином [PERSON], дочкою [PERSON] Розглядаючи заявлені позовні вимоги суд виходить із наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. У ч. 3 ст. 105 СК України встановлено, шо шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею сторін, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Залишити відповідачу шлюбне прізвище - [PERSON]. Вирішуючи питання про судовий збір, суд виходить із наступного. У ч. 1 ст. 142 ЦПК України, встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, передбачено ч. 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір». Позивачем сплачено судовий збір у сумі 704.80 грн. за подання даного позову до суду, що підтверджено квитанцією № 0.0. 1049638153.1 від 31.05.2018 року. Оскільки відповідач позов визнав під час підготовчого судового засідання, до початку розгляду справи по суті, позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, що становить суму 352.40 грн. Разом з тим, ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволено у повному обсязі, однак позивач просить суд не стягувати з відповідача суму судового збору, тому суд вважає за доцільне не стягувати з відповідача суму судового збору, що становить 352.40 грн., залишивши її за позивачем. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved