overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] Балаусяк звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] .Балаусяк, обґрунтовуючи позовні вимоги фактичним розпадом сім`ї з січня 2019 року, неможливістю подальшого спільного проживання сторін і збереження шлюбу. Вказала на ухвалення заочного рішення, розгляд справи за її відсутності, просила залишити набуте у шлюбі прізвище « [PERSON] », покласти судові витрати на відповідача. Позивач у судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про підтримання позову, розгляд справи за її відсутності, ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, телефонограмою від 20.02.2020 заперечуав проти розірвання шлюбу. Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч. 1 ст. 223 ухвалив здійснити розгляд справи та за відсутності сторін. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. 19.12.2002 між сторонами зареєстровано шлюб, до реєстрації шлюбу позивач мала прізвище " [PERSON] ", після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с. 5). [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] (а.с.6). Сторони з січня 2019 року не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство, мають різні погляди на сімейне життя. Подальше збереження шлюбу та спільне проживання неможливе. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України далі СК). Відтак не бажання позивача перебувати у шлюбі з відповідачем є для суду визначальним. Згідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати 768,40 грн судового збору (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернулася до суду з заявою, у якій просила встановити факт того, що вона є рідною сестрою померлого [INFO] [PERSON] . У заяві вказала, що у їх з померлим братом є розбіжностей у прізвищі, а тому прийняти спадщину після брата державною нотаріальною конторою було відмовлено. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про визнання заяви та розгляду справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає за необхідне задовольнити заяву, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження заявниці вона записана на російській мові як [PERSON] .(а.с.6) Відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] від 02 жовтня 1969 року громадянка " [PERSON] " змінила прідвище на " [PERSON] ". (а.с.7). Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] підтверджено смерть [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до пункту 5 частини другої статті 234 та частини другої статті 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом вони породжують юридичні наслідки. Суд дійшов висновку, що встановлення факту родинних відносин є способом захисту заявників. Положеннями статті 55 Конституції України, встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Згідно зі статтями 145,146,147 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків, ім`я визначається батьками, по-батькові визначається по імені батька. З таких підстав, враховуючи те, що у сукупності надані докази свідчать про наявність родинних зв`язків між померлим [PERSON] та заявницею [PERSON] , встановлення вказаного факту заявнику потрібно для надання можливості скористатися правами, що пов`язані з оформленням документів, суд вважає за доцільне вимоги заявника задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернувся до районного суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що [INFO] в [ADDRESS] померла його баба [PERSON] , з якою він проживав в будинку до моменту її смерті та доглядав її. За життя [PERSON] залишила заповіт на його (заявника) ім`я.В даний час у нього виникла необхідність оформити спадщину після смерті [PERSON] , однак спадщину оформити не може через невідповідність документів [PERSON] , оскільки у всіх документах її по батькові значиться " [PERSON] ", а в заповіті помилково зазначено " [PERSON] ". Просив встановити факт, що заповіт від 17 лютого 1993 року, складений на його (заявника) користь від імені [PERSON] , складений саме [PERSON] . В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримав і викладене підтвердив. Заінтересована особа - виконавчий комітет Качалівської сільської ради Бородянського району Київської області свого представника до суду не направила, про час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином, надіслала до суду лист, в якому просила розглядати справу у відсутності її представника. Вислухавши пояснення заявника [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з копією паспорту, заявник [PERSON] народився [INFO] в [ADDRESS]. (а. с. 4-5) З копії паспорту вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в [ADDRESS], і відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] в [ADDRESS] (а. с. 7, 9) Відповідно до копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому Качалівської сільської ради Бородянського району Київської області 17 лютого 1993 року, [PERSON] все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала [PERSON] повністю. (а. с. 6) Як убачається з копії довідки від 05 серпня 2020 року за № 272, виданої Качалівською сільською радою Бородянського району Київської області [PERSON] , [INFO] народження, яка померла [INFO] , дійсно, по день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , і разом з нею проживав і був зареєстрований [PERSON] , [INFO] . ( а. с. 8) Згідно з повідомленням Бородянської районної державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10 вересня 2020 року за № 1136/01-16, згідно книг обліку спадкових справ, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилася; перевірка проведена з 2006 року по теперішній час по алфавітним книгам обліку спадкових справ. ( а. с. 27) Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим факт, що заповіт від 17 лютого 1993 року, складений від імені [PERSON] , яким все належне їй на день смерті майно вона заповідала [PERSON] , був складений [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS]. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] обґрунтовуючи позовні вимоги фактичним розпадом сім`ї, неможливістю подальшого спільного проживання сторін і збереження шлюбу. Ухвалою суду від 02.09.2020 ухвалено розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач до суду не з`явився, судове повідомлення отримано ним особисто, про причини неявки суд не повідомив. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. 12.09.2018 між сторонами зареєстровано шлюб, позивач до реєстрації шлюбу мала прізвище " [PERSON] ", після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с. 6). Сторони є батьками доньки - [PERSON] , [INFO] , яка проживають з матір`ю (а.с. 7, 4). Сторони не підтримують подружніх стосунків, разом не проживають, не ведуть спільне господарство, мають різні погляди на сімейне життя. Подальше збереження їх шлюбу неможливе. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - далі СК). Згідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх дочки, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати 840,80 грн судового збору (а.с. 3). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

У серпні 2021 р. [PERSON] звернулась з заявою, у якій просить встановити факт належності їй свідоцтва від 21.02.1996 р. про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] , виданого Бердичівською квартирно-експлуатаційною частиною згідно з розпорядженням (наказом) від 16.02.1996 р. № 9674. Заява обґрунтована тим, що у зазначеному свідоцтві міститься помилка у написанні по батькові [PERSON] а саме - замість по батькові [PERSON] вказано [PERSON] , що перешкоджає їй реалізовувати правомочності власника майна. [PERSON] проти задоволення заяви не заперечила. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомир у розгляді зави поклався на розсуд Суду. Судом з`ясовано, що 21.02.1996 р. Бердичівською квартирно-експлуатаційною частиною на підставі розпорядження (наказу) від 16.02.1996 р. № 9674 було видано свідоцтво про право власності на житло, яке посвідчує, що квартира за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної спільної (сумісної) власності [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7). У свідоцтві зазначено, що квартира приватизована згідно з Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду". За змістом статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" право на приватизацію квартири мали наймач та члени його сім`ї. З свідоцтва від 21.02.1996 р. про право власності на житло випливає, що наймачем квартири, на яку воно видану, була [PERSON] , а членами її сім`ї - [PERSON] . Разом з тим, з свідоцтва про народження від 05.01.1977 р. вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , яка народилася [INFO] , батьком якої є [PERSON] (а. с. 7). [PERSON] , яка народилася [INFO] , у 2006 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації та шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується витягом від 29.07.2021 р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а. с. 8). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.08.2013 р. у справі № 0603/6713/12, яке набрало законної сили (а. с. 10 - 11). [PERSON] , яка народилася [INFO] , у 2017 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 22.09.2017 р. та паспортом громадянина України від 19.10.2017 р. (а. с. 12, 4-а). Вказане свідчить про те, що [PERSON] , яка народилася [INFO] , на даний час має прізвище [PERSON] , а у свідоцтві від 21.02.1996 р. про право власності на житло неправильно зазначено її по батькові, а саме - замість по батькові [PERSON] вказано по батькові [PERSON] , ця обставина перешкоджає їй реалізовувати правомочності власника майна, а відтак встановлення факту, про який вона просить, необхідно для реалізації цих правомочностей. За таких обставин Суд приходить до висновку, що видане 21.02.1996 р. Бердичівською квартирно-експлуатаційною частиною на підставі розпорядження (наказу) від 16.02.1996 р. № 9674 свідоцтво про право власності на житло, належить, зокрема, [PERSON] , а відтак заява останньої підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У серпні місяці 2015 року позивач звернувся до суду із заявою в якій вказав, що 08 липня 2014 року між ТОВ "Українська мікрофінансова мережа" та [PERSON] був укладений договір кредиту №ХМ 01-00343, згідно умов якого банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 1 600 грн. строком на 14 днів із сплатою відсотків в розмірі 1.5% за кожен користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення заборгованості до 22.07.2014 року. Позичальник порушувала терміни сплати кредиту і процентів, у зв»язку із чим станом на 07 серпня 2015 року заборгованість [PERSON] становить 3 089,88 грн., з них заборгованості по кредиту 1 600,0 грн., заборгованості по прострочених відсотках 309,52 грн., 1 180,36 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в примусовому порядку та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Суд, вислухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 08 липня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Українська мікрофінансова мережа" та [PERSON] був укладений договір кредиту №ХМ 01-00343, згідно умов якого банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 1 600 грн. строком на 14 днів із сплатою відсотків в розмірі 1.5% за кожен користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення заборгованості до 22.07.2014 року. Банк надав кредитні кошти позичальнику, що підтверджується видатковим касовим ордером від 08.07.2014 року в сумі 1 600 грн. Як убачається із матеріалів справи відповідач [PERSON] умов договору не виконувала, і станом на 07 серпня 2015 року заборгованість позичальника перед банком становить 3 089,88 грн., з них заборгованості по кредиту 1 600,0 грн., заборгованості по відсотках 309,52 грн., 1 180,36 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту. Відповідно до пункту 3.4.2 умов кредитного договору позичальник зобов»язаний своєчасно та в повному обсязі виконувати умови укладеного договору, повернути отримані кошти, сплачувати відсотки та штрафні санкції. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржники зобовязані виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед банком. Згідно статті 626 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За наведених обставин підлягає стягненню з відповідача сума заборгованості 3 089,88 грн. та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

У серпні місяці 2015 року позивач звернувся до суду із заявою в якій вказав, що 13 травня 2008 року між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір за № 08/512, згідно умов якого банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 16 800,0 грн. строком на 36 місяців із сплатою річних відсотків в розмірі 24% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 13.05.2014 року. Згідно пункту 1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії із сплатою банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливих штрафних санкцій на умовах визначених кредитним договором. Станом на 14 серпня 2015 року заборгованість [PERSON] становить 9 897,26 грн., з них заборгованості по кредиту 3 532,05 грн., заборгованості по відсотках 2 048,82 грн., комісії за розрахункове обслуговування в сумі 2 352,0 грн., штрафу за розрахункове обслуговування в розмірі 1 964,39 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з»явився, просить справу слухати у відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Суд, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 13 травня 2008 року між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір за № 08/512, згідно умов якого банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 16 800,0 грн. строком на 36 місяців із сплатою річних відсотків в розмірі 24% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 13.05.2014 року. Згідно пункту 1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії із сплатою банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливих штрафних санкцій на умовах визначених кредитним договором. Як убачається із матеріалів справи відповідач [PERSON] умов договору в повному обсязі не виконала, і станом на 10 серпня 2015 року заборгованість позичальника перед банком становить 9 897,26 грн., з них заборгованості по кредиту 3 532,05 грн., заборгованості по відсотках 2 048,82 грн., комісії за розрахункове обслуговування в сумі 2 352,0 грн., плати за пропуск платежів 1 964,39 грн. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржники зобовязані виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед банком. Згідно статті 626 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За наведених обставин підлягає стягненню з відповідача сума заборгованості 9 897,26 грн. та судові витрати на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У серпні місяці 2015 року позивач звернувся до суду із заявою в якій вказав, що 15 липня 2011 року між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір за № BLaЖГА100052754, згідно умов якого банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 15 500,0 грн. строком на 36 місяців із сплатою річних відсотків в розмірі 15% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 15.07.2014 року. Згідно пункту 1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії із сплатою банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливих штрафних санкцій на умовах визначених кредитним договором. Станом на 10 серпня 2015 року заборгованість [PERSON] становить 33 475,12 грн., з них заборгованості по кредиту 6 498,34 грн., заборгованості по відсотках 319,63 грн., комісії за розрахункове обслуговування в сумі 1 356,25 грн., штрафу (процентна несвоєчасне зобов»язань) 25 300,9 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в примусовому порядку та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з»явився, просить справу слухати у відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Суд, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 15 липня 2011 року між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір за № BLaЖГА100052754, згідно умов якого банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 15 500,0 грн. строком на 36 місяців із сплатою річних відсотків в розмірі 15% річних та сплатою комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту з кінцевим терміном повернення заборгованості до 15.07.2014 року. Згідно пункту 1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії із сплатою банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливих штрафних санкцій на умовах визначених кредитним договором. Як убачається із матеріалів справи відповідач [PERSON] умов договору в повному обсязі не виконала, і станом на 10 серпня 2015 року заборгованість позичальника перед банком становить 33 475, 12 грн., з них заборгованості по кредиту 6 498,34 грн., заборгованості по відсотках 319,63 грн., комісії за розрахункове обслуговування в сумі 1 356,25 грн., штрафу 25 300,9 грн. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржники зобовязані виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед банком. Згідно статті 626 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За наведених обставин підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку сума заборгованості 33 475,12 грн. та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved