Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 10 липня 1998 року між нею і відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO]. Протягом останніх декількох років стосунки між подружжям погіршилися, часто виникали сварки та непорозуміння, відповідач зловживає алкоголем. На теперішній час у кожного з них є своє особисте життя, у зв'язку з чим позивач вирішила розірвати шлюб, оскільки він носить формальний характер, подальше його збереження є недоцільним, так як це суперечить їхнім інтересам. Строк на примирення просила не надавати. З огляду на викладені обставини, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON], 10 липня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м.Києва, актовий запис № 671, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 21 травня 2018 року провадження у вказаній справі відкрито за загальними правилами позовного провадження, призначено підготовче засідання. В підготовчому судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, строк на примирення не надавати. Представник позивача в підготовчому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, просила суд стягнути судові витрати у загальному розмірі 2000 грн. 00 коп. за послуги по складанню позовної заяви про розірвання шлюбу. Відповідач в підготовчому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення, просив шлюб розірвати. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 липня 1998 року [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва, актовий запис № 671, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва. Від спільного подружнього життя у сторін 20 грудня 2003 року народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим у відділі реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 2597. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства,продовжувати подальше спільне життя не бажають, від застосування заходів щодо примирення відмовляються, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам сторін. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. Щодо стягнення судових витрат за надані послуги по складанню позовної заяви про розірвання шлюбу у загальному розмірі 2000 грн. 00 коп. суд встановив наступне. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи, 18 квітня 2018 року між позивачем [PERSON] та адвокатом [PERSON] було укладено договір № 008/18 про надання юридичних послуг (а.с. 11- 13, 27 - 29). На підтвердження своїх повноважень адвокат надала суду ордер серії КС № 164886 складений на підставі договору на правову допомогу № 008/18 від 18 квітня 2018 року (а.с. 24), копії посвідчення адвоката, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 25), витяг з Єдиного реєстру адвокатів України (а.с.26), а також акт наданих послуг № 21/18 від 24 квітня 2018 року (а.с. 30). Як вбачається із розділу 5 договору № 008/18 про надання юридичних послуг від 18 квітня 2018 року, вартість наданих юридичних послуг становить 4000 грн. 00 коп. за складання двох позовів з розрахунком подальшої оплати відвідування та участі у судових процесах в розмірі 1000 грн. за судове засідання. Оплата за юридичні послуги проводиться шляхом перерахування готівкою адвокату, якщо інший порядок оплати не передбачений відповідно додатковою угодою до даного Договору. Підтвердженням надання Виконавцем юридичних послуг Замовнику вважається відсутність заяви, скарги чи претензії з боку Замовника з приводу виконання умов Договору. В змісті акту наданих послуг № 21/18 від 24 квітня 2018 року зазначається про те, що адвокат надала послуги відповідно до договору № 008/18 про надання юридичних послуг від 18 квітня 2018 року по складанню позовної заяви про розірвання шлюбу. Загальна вартість наданих послуг дійсно склала 2000 грн. Підписанням цього Акту сторони підтвердили факт надання послуг відповідно до положень контракту. Сторони зауважень та скарг один до одного стосовно виконання умов контракту не мають. Таким чином, ні в змісті договору № 008/18 про надання юридичних послуг від 18 квітня 2018 року, ні в змісті Акту наданих послуг № 21/18 від 24 квітня 2018 року, не відображено підтвердження того, що крім наданих юридичних послуг був дійсно проведений розрахунок за отримані послуги в розмірі 2000 грн. 00 коп. зі сторони [PERSON], а також не надано жодного іншого доказу який би цей факт підтвердив. Таким чином, суд дійшов до висновку, відмовити в цій частині з підстав необґрунтованості та недоведеності.

Outcome: partial