Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Укрсиббанк» у 2013 році звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення у солідарному порядку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11370368000 від 11.07.2008 року в розмірі\~110\~828,95 дол. США, що за курсом НБУ, станом на 13.05.2013 року, становить 885\~855,79 грн. та стягнення судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.07.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибанк», який відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 року було перейменовано в ПАТ «УкрСибанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11370368000 (надалі - Кредитний договір) відповідно до якого Банк надав [PERSON] грошові кошти (кредит) в іноземній валюті у сумі 100 000 дол. США, строком з 11.07.2008 року до 11.07.2018 року, зі сплатою 15 % річних за час фактичного користування кредитом. Відповідно до положень зазначеного кредитного договору відповідачка [PERSON] зобов'язався повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені договором строки. Наданий [PERSON] кредит забезпечений порукою [PERSON], про що 11.07.2008 року між АКІБ «УкрСибанк» та [PERSON] укладено Договір поруки № 216652, відповідно до якого [PERSON] несе солідарну відповідальність перед Банком за невиконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Позивач свої зобовязання за кредитними договором виконав належним чином та надав [PERSON] кошти, які зазначені в кредитному договорі. Відповідачкою [PERSON] у встановлені кредитним договором строки, повернення наданого їй кредиту (основної суми) та строки сплати відсотків за користування кредитом не дотримуються, у звязку з чим станом на 13.05.2013 року загальний розмір заборгованості [PERSON] перед Банком становить 110\~828,95 дол. США. Також в забезпечення наданого кредиту відповідачі передали в іпотеку Банку квартиру [ADDRESS], про що між ними та Банком було укладено Іпотечний договір Відповідачам З боку Банк кореспонденція щодо порушень зобовязання за кредитним договором та про необхідні та повного погашення боргу, однак вони так і не виконали свої зобовязання за вказаним кредитом. Заочним рішенням суду від 11.03.2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» було задоволено частково та стягнуто в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 11370368000 від 11.07.2008 року у розмірі 110\~828,95 дол. США, що за курсом НБУ на 13.05.2013 року (7.993 грн. за 1 дол. США), становить 885\~855 (вісімсот вісімдесят пять тисяч вісімсот пятдесят пять) гривень 79 (сімдесят девять) копійок та стягнуто судові витрати у розмірі 1 720 грн. 50 коп. з кожного. Ухвалою суду від 02.10.2014 року заяву [PERSON] та [PERSON] задоволено та заочне рішення від 11.03.2014 року скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» у судове засідання 15.06.2015 року не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON] (діє на підставі ордеру серії ОД № 009214) у судове засідання не зявилась, у минулих судових засіданнях заперечувала проти позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк», відзначила, що в розрахунку заборгованості, в частині обчислення заборгованості по процентам за користування кредитом [PERSON] на 13.05.2013 року в графі процентна ставка, крім визначених п.1.3.1. договору споживчого кредиту 15 відсотків, в деяких графах вказана процента ставка в розмірі 30 відсотків, що є істотним порушенням умов укладеного між сторонами договору. Вважає, що якщо це проценти на прострочену суму основного боргу, як це передбачено умовами договору, то із наданого розрахунку не вбачається підстав цього нарахування. Попередження про зміни процентної ставки, інші первинні фінансові документи, які обґрунтовують таке збільшення, вони не отримували. Заперечувала проти суми розрахунку заборгованості, про стягнення якої заявлено позивачем. Суд звертає увагу, що на виконання вимог статті 167 ЦПК судом неодноразово було розяснено особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, зокрема ті, що передбачені статтями 10, 11, 27 і 31 ЦПК, а також попереджено про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Однак, відповідачам клопотань про проведення відповідних експертиз заявлено суду не було, у звязку з чим суд приходить до висновку, що відповідачі не скористались правами, передбаченим ЦПК України. Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх заперечень, які б відповідали вимогам належності та допустимості, суду не надано. Згідно ст. 197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.07.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибанк» (надалі Позивач, Кредитор, Позичальник), та [PERSON] (надалі Відповідач-1, Боржниця, Позичальниця) був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11370368000 (надалі - кредитний договір), відповідно до якого Позивач надав [PERSON] грошові кошти (кредит) в іноземній валюті у сумі 100 000 дол. США, строком з 11.07.2008 року до 11.07.2018 року, зі сплатою (відповідно до п. 1.3.1.) 15 % річних за час фактичного користування кредитом (а.с.6-12). Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеного кредитного договору відповідачка [PERSON] була ознайомлена та згодна, про що свідчить її підпис на кожній Відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 року було внесено зміни в статут АКІБ «УкрСибанк», відповідно до яких повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСибанк». Відповідно до положень зазначеного кредитного договору Позивач зобовязався надати Позичальниці, тобто [PERSON] кредитні кошти а Позичальниця зобов'язалася повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені кредитним договором строки. З позову вбачається, що Позивач умови кредитного договору виконав та надав Відповідачці [PERSON] кошти, які зазначені у кредитному договорі. Наданий кредит відповідачка [PERSON] повинна була повертати у порядку, сумах і строках встановлених п. 1.2.2., 1.3.1., 1.3.3., 1.3.4. кредитного договору. Згідно п. 1.2.2. кредитного договору Позичальниця зобовязана повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору (якщо Сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток № 1 до Договору), але в будь якому випадку не пізніше 11.07.2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору та/або згідно умов відповідної угоди Сторін. Згідно п. 1.3.5. договору Позичальник згідно умов Договору сплачує Банку комісію на умовах, зазначених у цьому Договорі. Також, 11.07.2008 року між Відповідачем-1 та Позивачем була укладена Додаткова угода № 1 до вказаного Кредитного договору, відповідно до якої Сторони погодили внести наступні зміни в Кредитний договір, а саме: додати до договору додаток № 2 «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту», Додаток № 3 «Тарифи Банку», пункт 1.3.5. викласти в наступній редакції «Позичальник згідно умов Договору сплачує банку комісію на умовах, зазначених у цьому Договорі», доповнити п. 7.5. новим абзацом, а саме «Підписанняя цього Договору Позичальник підтверджує, що на дату укладання Договору є клієнтом Банку і ознайомлений з усіма тарифами по розрахунково-касовому обслуговуванню, Додаткова угода набирає чинності з моменту підписання Сторонами ті діє до повного виконання зобовязань за Договором та являється невідємною частиною Договору (а.с.13-21). Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеної Додаткової угоди Відповідач-1 був ознайомлений та згодний, про що свідчать його підписи на вказаній угоді та графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту. Судом також встановлено, що Позичальниця підписала Додаток № 3 «Тарифи банку» від 11.07.2008 року до Кредитного договору, який є його невідємною частиною, яким Сторонами було узгоджено перелік комісій за вказаним кредитним договором, які підлягають сплаті на користь Банку (а.с.22). 25.12.2008 року між Відповідачем-1 та Позивачем була укладена Додаткова угода № 1 до вказаного Кредитного договору, відповідно до якої Сторони погодили новий графік погашенню кредиту. Додаткова угода набирає чинності з моменту підписання Сторонами і діє до повного виконання зобовязань за Договором та являється невідємною частиною Договору (а.с.23-25). Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеної Додаткової угоди Відповідач-1 був ознайомлений та згодний, про що свідчать його підписи на вказаній угоді та графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту. В забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань за Договором про надання споживчого кредиту № 11370368000 від 11.07.2008 року, між АКІБ «УкрСибанк» з одного боку та [PERSON], який згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 22.08.2013 року, змінив 16.12.2010 року своє прізвище на «Шацман» (надалі Поручитель, Відповідач-2) з іншого боку, 11.07.2008 року було укладено Договір поруки № 216652, відповідно до якого [PERSON] виступив Поручителем та поручився солідарно відповідати за невиконання [PERSON] умов кредитного договору (а.с.26-27). Зі змістом, умовами та правовими наслідками договору поруки відповідач [PERSON] був ознайомлений та згодний, про що свідчить його підпис на кожній сторінці договору поруки. Згідно п. 1.1. договору поруки Поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобовязань перед Кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 11370368000 від 11.07.2008 року, укладеного між Кредитором та Боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, т?к і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Згідно п.1.2. договору поруки Поручителю добре відомі усі умови кредитного договору. Згідно п. 1.3. договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобовязаннями останнього за кредитним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату відсотків за користування кредитом, комісії, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбаченими Основним договором. Згідно п. 1.4 договору поруки відповідальність Боржника і Поручителя є солідарною. Згідно п. 1.5. договору поруки причини невиконання Боржником своїх зобовязань за Основним договором ніяким чином не можуть впливати на виконання Поручителем зобовязань за Договором. Згідно п. 2.2. договору поруки у випадку невиконання Боржником своїх зобовязань за основним кредитним договором, Кредитор має право предявити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обовязковими до виконання Поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом). Згідно п. 3.2. договорів поруки у випадку невиконання Поручителем вимоги Кредитора, предявленої згідно умов п. 2.2. Договору, Поручитель сплачує Кредитору пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення Поручителем виконання своїх зобовязань за Договором, за кожен день прострочення. Ці пункти Договорів поруки цілком відповідають ч.1 ст. 554 ЦК України, в якій зазначено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не передбачена додаткова (субсидіарна відповідальність) поручителя. Відповідно до ст. 553 ЦК України Поручителі, поручаються перед кредитором боржника за виконання ним свого зобовязання, а також відповідають перед кредитором за порушення зобовязань боржником. З позову вбачається, що відповідачка [PERSON] свої зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини кредиту кредитор (Банк) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У звюзку з неналежним виконанням зобовязань за Договором про надання споживчого кредиту №11370368000`від 11.07.2008 року, у відповідачки [PERSON], станом на 13.05.2013 року, виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої за розрахунком позивача становить 110 828,95 дол. США, що за курсом НБУ на 13.05.2013 року (7.993 грн. за 1 дкл. США становить 885\~855 (вісімсот вісімдесят пять тисяч вісімсот пятдесят пять) гривень 79 (сімдесят девять копійок), з яких: -заборгованість за кредитом 80\~828,26\~дол. США, ?о за курсом НБУ на 13.05.2013 року (7.993?грн. за 1 дол. США), становить 746\~060,28 грн.; -заборгованість по відсоткам - 24\~395,41\~дол. США, що за курсом НБУ на 13.05.2013 року (7.993 грн. за 1 дол. США), становить 194\~992,51 грн.; -пеня за прострочення сплати по кредиту 3\~434,60\~дол. США, що за курсом НБУ на 13.05.2013 року (7.993 грн. за 1 дол. США), становить 27\~452,77 грн; -пеня за прострочення сплати процентів 2 170,68\~дол. США, що за курсом НБУ на 13.05.2013 року (7.993 грн. за 1 дол. США), становить 17\~350,23 грн.. Розрахунок заборгованості зазначений в позові та додано до матеріалів справи (а.с. 82, 61-62). Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Сторони встановили як строк дії договору до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобовязань, так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких\~у визначеній сумі підлягав виконанню у строк до 11 липня 2018 року. Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строк сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання,\~яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобовязання, згідно із ч.3 ст.254 ЦК, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається(з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязаний його початок (ст.253 ЦК). Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимовою про захист свого цивільного права або інте\-ресу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну позовну давність. Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Проте, у відповідності до правових висновків, наданих в постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватись не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності повязані лише із наявністю про це заяви сторони. Отже, суд за власною ініціативою немає права застосувати Позовну давність. Судом встановлено, що розділом 4 кредитного договору передбачено в разі невиконання зобовязань стягнення з Позичальника пені та неустойки. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що сторонами клопотання про застосування строків позовної давності суду не надано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з Відповідачів пені заявлені обґрунтовано. З матеріалів справи вбачається, що Банк направляв Відповідачам письмові вимоги від 29.05.2013 року, щодо погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, про що в матеріалах справи є відповідні відомості та підтверджуючі документи (а.с.35-38). В матеріалах справи є також відомості про отримання відповідачкою [PERSON] вказаної вимоги (а.с.36), однак заборгованість так і не була погашена. Судом встановлено що, 26.09.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» (надалі - Замовник) та Адвокатським обєднанням «СК ГРУП» (надалі - Виконавець) було укладено Договір про надання послуг № 3, згідно п.1.1. якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобовязання за винагороду надавати замовнику послуги, а саме здійснювати дії, спрямовані на сприяння погашення наявної заборгованості Боржників перед замовником за Кредитними договорами, в тому числі здійснювати: супроводження процедури, в тому числі шляхом добровільної реалізації майна, що передбачає надання Боржнику можливості погашення заборгованості за Кредитним договором; повідомлення Боржника або Поручителя щодо наявності вказаної можливості та інше (а.с.64-69). З реєстру кредитних угод, щодо яких Виконавець надає послуги, спрямовані на сприяння погашенню заборгованості за Договором про надання послуг № 3 від 26.09.2012 року вбачається, що Замовник Виконавцю доручив виконувати вказані заходи щодо Кредитного договору № 11370368000 від 11.07.2008 року, за яким Боржником є відповідачка [PERSON] (а.с.70-71). Згідно Додаткової угоди № 1 до договору про надання послуг № 3 від 26.09.2012 року, яка була укладена та підписана між Замовником та Виконавцем 27.09.2013 року вбачається, що Сторони погодили питання щодо значення «ПДВ» (а.с.69 оборот). Отже, допустивши прострочення кредиту, Відповідачі порушили не тільки свої договірні зобовязання, а й вимоги законодавства України. На момент розгляду справи доказів погашення кредиту, сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, інфляційних збитків, тощо у суду не має. За таких обставин суд вважає вимоги Позивача про стягнення з Відповідачів всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання , за вимогою Кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено Договором або Законом. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за спричинені простроченням збитки. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю, є Декрет КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю". При цьому згідно із ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що внаслідок невиконання Відповідачами умов кредитного договору № 11370368000 від 11.07.2008 року, Позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору на суму 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривня, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № [NUMBER] від 03.07.2013 року (а.с.1). При цьому, суд вважає за необхідне відмовити у позовних вимогах Позивача щодо стягнення з Відповідачів судових витрат у солідарному порядку на підставі наступного. Цивільно-процесуальним законом ст.ст.. 79, 88, 81 ЦПК України не передбачено стягнення судового збору у солідарному порядку. Солідарний обовязок це матеріально-правова категорія (ст. 541 ЦК України), а не процесуальна. За правилами ст. 88 ЦПК України розподіл судових витрат, у тому числі судового збору, а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (ст. 81 ЦПК України), здійснюється у дольовому порядку. Отже, стягненню з Відповідачів на користь Позивача підлягають витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~720,50 грн. з кожного окремо. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial