Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

01.09.2015 року позивач звернувся в суд з даним позовом. Посилався на те, що між позивачем та ФОП [PERSON] 07.03.2013року було укладено кредитний договір № 21949-20/13-1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно якого позивач надав [PERSON] кредит в грошовій формі на наступних умовах: ліміт кредитної лінії - 1 500 000,00 гривень; кінцевий термін повернення кредиту - 06 березня 2016 року; ціль використання Кредиту - реконструкція магазину, купівля торгівельного обладнання, поповнення обігових коштів; тип процентної ставки - фіксована; процентна ставка за користування Кредитом - 25,00 % річних. В подальшому між сторонами були підписані договори про внесення змін Кредитного договору, зокрема: між позивачем та [PERSON] був укладений договір про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного договору, відповідно до якого: ліміт кредитної лінії - 2 200 000,00 гривень; кінцевий термін повернення Кредиту - 19 травня 2017 року; ціль використання Кредиту - поповнення оборотних коштів; тип процентної ставки - фіксована; процентна ставка за користування Кредитом - 25,00 % річних. 05.09.2013року між позивачем та [PERSON] був укладений договір про внесення змін і доповнень №2 до кредитного договору, відповідно до якого: ліміт кредитної лінії - 2 500 000.00 гривень; ціль використання кредиту - реконструкція магазину, купівля торгівель обладнання, поповнення обігових коштів; процентна ставка за користування Кредитом - 24,00 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між [PERSON] акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» та [PERSON] [PERSON] було укладено Договір поруки № 21952-20/13-5. У відповідності до п.2.1. Договору поруки, поручитель зобовязався солідарно та повному обсязі відповідати перед банком за виконання боржником зобовязань кредитним договором. [PERSON] виконав прийняті на себе зобовязання та надав [PERSON] грошові кошти у погодженій сумі, що підтверджується виписками по рахункам та меморіальними ордерами. Відповідачі у визначений строк не повернули кредитну заборгованість та нараховані відсотки. Станом на 19.08.2015р. сумазаборгованості становить 1 772 458,72 гривень, з яких: основна сума заборгованості за кредитом - 1 501 000,00 гривень; нарахування процентів - 175 904.18 гривень; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 19 351,27 гривень; 30 % річних за несвоєчасне погашення процентів - 9 675,63 гривень; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 40 150,69 гривень; 30% річних за несвоєчасне погашення кредиту - 17 607,95 гривень; прострочена заборгованість за кредитом з урахуванням індексу інфляції - 8 769,00 гривень, яку просять стягнути солідарно з відповідачів. 25.09.2015року до Волноваського районного суду [PERSON] надана зустрічна позовна заява до [PERSON] акціонерного товариства « Банк «Київська Русь» про визнання зобовязань виконаними. Посилається на те, що її зобовязання перед [PERSON] акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» за кредитним договором № 21949-20/13-1 від 07.03.2013 є припиненими, оскільки відповідно до укладеного між нею та [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» кредитним договором № 21949-20/13-1 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 07.03.2013 року зі змінами та доповненнями, [PERSON] акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» їй була відкрита невідновлювана відклична кредитна лінія в сумі 2500000грн. Процентна ставка за користування кредитом була встановлена в розмірі 24% річних. Також між нею, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Афродіта» (код 31887531), яке є кредитором [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», був укладений договір купівлі-продажу права вимоги від 20.08.2015 року. У відповідності з договором купівлі-продажу ТОВ «Афродіта» продало (відступило) їй право вимагати від [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» повернення частини коштів, що належать ТОВ «Афродіта», які знаходяться на поточному рахунку ТОВ «Афродіта» № 2600093987001, який був відкритий [PERSON] акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» на користь ТОВ «Афродіта » у Волноваському відділенні [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», в сумі 1 1748000,00 грн. Внаслідок придбання нею у ТОВ «Афродіта» права вимоги, вона стала і боржником, і кредитором [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» одночасно. У відповідності зі ст. 606 ЦК України зобов'язання припиняється поєднанням кредитора і боржника в одній особі. Внаслідок придбання нею у ТОВ «Афродіта» права вимоги, її зобов'язання перед ПАТ «Банк «Київська Русь», які існували станом на день укладання договору купівлі-продажу - 20.08.2015 року, припинилися. У судовому засіданні представник позивача (за основним позовом) [PERSON] основний позов підтримала, у задоволенні зустрічного позову просила відмовити та надала письмі заперечення проти позову. У судовому засіданні представники відповідачів (за основним позовом) [PERSON], [PERSON], [PERSON] основний позов не визнали, просили задовольнити зустрічну позовну заяву. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що основний позов задоволенню не підлягає, а зустрічні позовні вимоги підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення норм цивільного процесуального законодавства України, щодо обовязку суду розглядати справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, предявлений позов розглядався виключно в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що між [PERSON] акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» та ФОП [PERSON] [PERSON] було укладено кредитний договір № 21949-20/13-1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно якого позивач надав [PERSON] кредит в грошовій формі на наступних умовах: ліміт кредитної лінії - 1 500 000,00 гривень; кінцевий термін повернення кредиту - 06 березня 2016 року; ціль використання Кредиту - реконструкція магазину, купівля торгівельного обладнання, поповнення обігових коштів; тип процентної ставки - фіксована; процентна ставка за користування Кредитом - 25,00 % річних./а.с.5-8/. В подальшому між сторонами були підписані договори про внесення змін до Кредитного договору, зокрема: 21.06.2013року між [PERSON] акціонерним товариством « Банк «Київська Русь» та [PERSON] був укладений договір про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного договору, відповідно до якого: ліміт кредитної лінії - 2 200 000,00 гривень; кінцевий термін повернення Кредиту - 19 травня 2017 року; ціль використання Кредиту - поповнення оборотних коштів; тип процентної ставки - фіксована; процентна ставка за користування Кредитом - 25,00 % річних./а.с.12-13/ 05.09.2013року між [PERSON] акціонерним товариством « Банк «Київська Русь» та [PERSON] був укладений договір про внесення змін і доповнень №2 до кредитного договору, відповідно до якого: ліміт кредитної лінії - 2 500 000.00 гривень; ціль використання Кредиту - реконструкція магазину, купівля торгівель обладнання, поповнення обігових коштів; процентна ставка за користування Кредитом - 24,00 % річних./а.с.10-11/ З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між [PERSON] акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» та [PERSON] [PERSON] було укладено Договір поруки № 21952-20/13-5./а.с.14-15/ У відповідності до п.2.1. Договору поруки, Поручитель зобовязався солідарно та повному обсязі відповідати перед [PERSON] за виконання Боржником зобовязань Кредитним договором. Станом на 19.08.2015р. сумазаборгованості становить 1 772 458,72 гривень, з яких: основна сума заборгованості за кредитом - 1 501 000,00 гривень; нарахування процентів - 175 904.18 гривень; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 19 351,27 гривень; 30 % річних за несвоєчасне погашення процентів - 9 675,63 гривень; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 40 150,69 гривень; 30% річних за несвоєчасне погашення кредиту - 17 607,95 гривень; прострочена заборгованість за кредитом з урахуванням індексу інфляції - 8 769,00 гривень./а.с.47-51/ Відповідно до норм ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України). Відповідно до норм статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 204 ЦК України передбачено презумцію правомірності правочину, який є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлено законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Судом встановлено, між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Афродіта» (код 31887531), яке є кредитором [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», був укладений договір купівлі-продажу права вимоги від 20.08.2015 року. У відповідності з договором купівлі-продажу ТОВ «Афродіта» продало (відступило) [PERSON] право вимагати від [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» повернення частини коштів, що належать ТОВ «Афродіта», які знаходяться на поточному рахунку ТОВ «Афродіта» № 2600093987001, який був відкритий [PERSON] акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» на користь ТОВ «Афродіта » у Волноваському відділенні [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», в сумі 1748000,00 грн./а.с.95/ На підставі ст. 606 ЦК України, зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі. З дослідженого у судовому засіданні листа [PERSON] до [PERSON] від 25.08.2015р. вбачається, що [PERSON] повідомляла Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» про укладення договору про відступлення права вимоги і про припинення з [PERSON] грошових зобовязань з підстави поєднання боржника і кредитора [PERSON] в одній особі. В своєму листі [PERSON] зазначила, що вважає, що її зобовязання перед [PERSON] акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» за кредитним договором припинилися на суму відповідну тій сумі, на яку їй ТОВ «Афродіта» продало (відступило) право вимоги - 1748000,00 грн. У зв'язку з чим, просила вважати припиненими її зобов'язання перед [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» за кредитним договором по поверненню суми основного боргу (тіла кредиту), сплаті відсотків, штрафних санкцій, інфляційних та ін. У зв'язку з припиненням її зобов'язань перед «Банк «Київська Русь» за кредитним договором, просила припинити нарахування відсотків, штрафних санкцій, інфляційних та ін./97-98/ Таким чином, суд приходить до висновку, що у правовідносинах, що виникли між [PERSON] та [PERSON] акціонерним товариством «Банк «Київська Русь», відбулося поєднання в особі [PERSON] боржника і кредитора [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» в грошовому зобовязанні, у звязку з чим, на підставі встановленій законом, зобовязання [PERSON] перед [PERSON] акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» вважаються припиненими з 20.08.2015р. Оскільки станом на день укладання договору купівлі-продажу 20.08.2015року сума зобовязань [PERSON] перед [PERSON] акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» не перевищувала суму 1\~748 000,00 грн., яка зазначена в договорі купівлі-продажу, то всі зобовязання перед [PERSON] акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» припиняються. В тому числі припинилося і зобовязання [PERSON] по сплаті основної суми заборгованості за кредитом. А оскільки базою (обєктом) для нарахування процентів, пені тощо є саме тіло кредиту (сума заборгованості за кредитом), то подальше нарахування таких платежів є неможливим. Згідно довідки керуючого Волноваським відділенням [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» [PERSON] наданої ТОВ «Афродіта» про те, що в [PERSON] акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» відкрито поточний рахунок № 2600093987001 в національній валюті 02.12.2010року. Станом на 20 березня 2015року залишок на поточному рахунку № 2600093987001 складає 3\~620\~538,96грн. Разом з тим суд вважає за необхідне відмітити, що законодавство України не ототожнює поняття правочин та зобов'язання, зокрема, один правочин може містити в собі декілька зобов'язань; в розумінні ст. 606 ЦК України припиняється саме зобов'язання, а не правочин, внаслідок поєднання боржника і кредитора в одній особі. Така позиція викладена у постановах ВГСУ від 22.02.2012 у справах №33/206, №33/207. Згідно зі ст. 606 ЦК України, припиняється саме зобов'язання, а не правочин внаслідок поєднання боржника і кредитора в одній особі. Відтак, між [PERSON] акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» та [PERSON] укладені правочини, в яких є одні і ті ж зобов'язання один щодо одного, а саме грошові зобов'язання, які підлягають припиненню у зв'язку з поєднанням в цьому зобов'язанні боржника і кредитора в одній особі. Судом також встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 16.07.2015р. № 460 було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», на підставі чого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №138 від 17.07.2015р., вирішено розпочати процедуру ліквідації [PERSON] з 17.07.2015р. та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Київська Русь » [PERSON] Доводи представника позивача щодо неможливості припинення зобов'язань через процедуру ліквідації не заслуговують на увагу, оскільки припинення зобов'язань у розумінні ст. 606 ЦК України є самостійною підставою та не залежить від черговості задоволення вимог кредиторів. В даному випадку суд погоджується також з доводами представника позивача, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом що визначає процедуру ліквідації банків, хоча і не передбачає, але і не містить у собі заборони на припинення зобовязань у звязку з поєднанням боржника і кредитора банку в одній особі на стадії ліквідації банку. З огляду на вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved