Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

У лютому 2017 року Керівник Броварської місцевої прокуратури Київської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Броварської міської ради Київської області з позовом, у якому просив стягнути на користь останнього із [PERSON] суму заборгованості по орендній платі за договором оренди комунального майна територіальної громади м. Бровари № 3/72-15 від 01 липня 2015 року в розмірі 321183 грн. 35 коп. В обґрунтування позову зазначав, що 01 липня 2015 року між Управлінням комунальної власності Броварської міської ради (далі - Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (далі - Орендар) був укладений договір оренди комунального майна територіальної громади м. Бровари за № 3/72-15 (далі - договір оренди) строком до 31 травня 2016 року. Предметом цього договору є оренда нежитлового приміщення Будинку дитячої та юнацької творчості (далі - БДЮТ), що знаходиться за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця М. Лагунової, буд. 18-а, яке перебуває на балансі Управління освіти і науки Броварської міської ради Київської області (далі - Балансоутримувач). Відповідно до умов цього договору орендна плата сплачується Орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності щомісячно не пізніше 15-го числа наступного місяця. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації та стягується Орендодавцем з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар сплачує також штрафні санкції в розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожен день несплати. Відповідач [PERSON] порушила умови договору оренди. Станом на 31 травня 2016 року вона має заборгованість за період з 01 липня 2015 року по 31 травня 2016 року в загальному розмірі 321183 грн. 35 коп., з яких: 177550 грн. 02 коп. - прострочена заборгованість по орендній платі, 34130 грн. 96 коп. - пеня та 109502 грн. 37 коп. - штрафні санкції. У зв'язку із закінченням 31 травня 2016 року терміну дії договору оренди [PERSON] згідно із актом приймання-передачі передала орендоване нежитлове приміщення Орендодавцю та зобов'язалась сплатити борг з орендної плати і штраф, однак своїх зобов'язань не виконала та борг вона не сплатила. На адресу відповідача неодноразово направлялися претензії з вимогою сплатити суму боргу за договором оренди, проте [PERSON] вони проігноровані. Невиконання відповідачем [PERSON] договірних зобов'язань порушує інтереси держави щодо надходження коштів до місцевого бюджету. Незважаючи на те, що 24 листопада 2016 року відповідач [PERSON] за власним бажанням припинила свою підприємницьку діяльність, її зобов'язання за укладеним 01 липня 2015 року договором оренди нежитлового приміщення не припинилися та залишаються за нею як за фізичною особою, оскільки фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Прокурор Шайтанова М.Г. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеному вище, просила задовольнити їх повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Представник Управління комунальної власності Броварської міської ради Київської області [PERSON] у суді позов підтримала, просила стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем її проживання, про причини неявки суд вона не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 01 липня 2015 року на підставі рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 09 червня 2015 року № 342 "Про продовження терміну дії договорів оренди комунального майна територіальної громади м. Бровари" між Управлінням комунальної власності Броварської міської ради Київської області та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір оренди комунального майна територіальної громади міста Бровари № 3/72-15 строком дії з 01 липня 2015 року до 31 травня 2016 року. Предметом цього договору є оренда нежитлового приміщення БДЮТ, що знаходиться за адресою: Київська область місто Бровари, вулиця М. Лагунової, буд. 18-а, загальною площею 285 м2, цільове призначення: спортивно-оздоровчий центр. Об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Бровари і перебуває на балансі Управління освіти і науки Броварської міської ради Київської області. Свої зобов'язання за договором оренди Управління комунальної власності Броварської міської ради Київської області виконало належним чином та передало відповідачу [PERSON] в оренду зазначене нежитлове приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі приміщення від 01 липня 2015 року (а. с. 14). У п. 3.1 договору оренди сторони визначили, що за користування об'єктом оренди Орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженої рішенням Броварської міської ради Київської області від 09 жовтня 2014 року № 1309-48-06 та становить без ПДВ за базовий місяць оренди - травень 2015 року - 17249 грн. 86 коп. Відповідно до п. п. 3.7-3.9 вказаного договору орендна плата сплачується Орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15-го числа наступного місяця. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується Орендодавцем з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочки, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штрафні санкції в розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожен день несплати. Згідно із п. 3.10 договору оренди закінчення строку дії договору оренди не звільняє Орендаря від обов'язку сплатити заборгованість по орендній платі, якщо така виникла у повному обсязі, враховуючи штрафні санкції та інші платежі. Всупереч умовам договору оренди відповідач [PERSON] своїх зобов'язань за цим договором оренди належним чином не виконувала, орендну плату не сплачувала. 18 лютого 2016 року за вих. № 141/02 та 24 березня 2016 року за вих. № 274/02 [PERSON] були направлені листи-претензії щодо сплати нею суми боргу за договором оренди № 3/72-15 від 01 липня 2015 року (а. с. 25, 26), які відповідачем проігноровані. 31 травня 2016 року Орендар здав, а Орендодавець прийняв нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] загальною площею 285 м2, що підтверджується актом приймання-передачі цього приміщення. Із зазначеного акту приймання-передачі нежитлового приміщення видно, що відповідач [PERSON] зобов'язалася сплатити борг з орендної плати та поточне нарахування орендної плати по 31 травня 2016 року, а також оплатити отримані нею комунальні послуги на утримання орендованого майна. Із розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 01 липня 2015 року по 31 травня 2016 року відповідач [PERSON] має за договором оренди № 3/72-15 від 01 липня 2015 року заборгованість в загальному розмірі 321183 грн. 35 коп., з яких: 177550 грн. 02 коп. - сума заборгованості з орендної плати, 34130 грн. 96 коп. - пеня та 109502 грн. 37 коп. - штрафні санкції. (а. с. 10). За змістом ч. 1 ст. 759, ч. 1 ст. 760 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно із 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У ч. 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За змістом положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 50 ЦК України право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. 24 листопада 2016 року фізичну особу-підприємця [PERSON] виключено з Реєстру суб'єктів підприємницької діяльності у зв'язку із припиненням підприємницької діяльності за власним бажанням, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 37-40). Згідно ст. 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. У ч. 1 ст. 52 ЦК України передбачено, що фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. За змістом ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов'язань на певних підставах не допускається. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Верховний Суд України у постанові від 04 грудня 2013 року у справі № 6-125цс13 висловив правову позицію та зазначив, що з огляду на положення ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст. ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що своїх зобов'язань за договором оренди № 3/72-15 від 01 липня 2015 року відповідач [PERSON] належним чином не виконувала, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість по орендній платі, а також те, що зобов'язання відповідача за цим договором оренди майна не припинилися, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Також згідно із вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь Прокуратури Київської області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4817 грн. 76 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved