Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якій просив: - зобов'язати [PERSON] спростувати недостовірну інформацію, зокрема «…. що мене вигнали з правоохоронних органів через відкриття щодо мене кримінальної справи, пов'язаної з тілесними ушкодженнями іншої особи, а також те, що 29.07.2016 року відносно мене було відкрите кримінальне провадження за статтею 364 частиною 2 КК України (зловживання службовим становищем) за фактом незаконного заволодіння земельною ділянкою площею 0,413 га на території Лука-Мелешківської сільської ради», як таку, що не відповідає дійсності і ганьбить гідність позивача; - зобов'язати [PERSON] спростувати недостовірну інформацію, зокрема «…. що мене вигнали з правоохоронних органів через відкриття щодо мене кримінальної справи, пов'язаної з тілесними ушкодженнями іншої особи, а також те, що 29.07.2016 року відносно мене було відкрите кримінальне провадження за статтею 364 частиною 2 КК України (зловживання службовим становищем) за фактом незаконного заволодіння земельною ділянкою площею 0,413 га на території Лука-Мелешківської сільської ради», як таку, що не відповідає дійсності і ганьбить гідність позивача, та спростувати вислів «Неприпустимо призначати людину з кримінальним минулим керівником обласного комунального підприємства»; - зобов'язати [PERSON] спростувати недостовірну інформацію, зокрема «…. що мене вигнали з правоохоронних органів через відкриття щодо мене кримінальної справи, пов'язаної з тілесними ушкодженнями іншої особи, а також те, що 29.07.2016 року відносно мене було відкрите кримінальне провадження за статтею 364 частиною 2 КК України (зловживання службовим становищем) за фактом незаконного заволодіння земельною ділянкою площею 0,413 га на території Лука-Мелешківської сільської ради», як таку, що не відповідає дійсності і ганьбить гідність позивача; - стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] моральну шкоду в розмірі 1000 грн. з кожного. Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням 6 сесії 7 скликання Вінницької обласної ради від 30.03.2016р. за №101 затверджено Порядок призначення і звільнення з посад керівників підприємств, установ, закладів, організацій - об'єктів спільної власності територіальних громад Вінницької області. У відповідності до п. 2.5 вказаного порядку, у зв'язку з наявністю вакантної посади начальника комунального підприємства «Вінницького обласного об'єднаного бюро технічної інвентаризації» було оголошено конкурс на зайняття вказаної посади та позивачем у визначений строк та спосіб подано всі документи необхідні для проходження конкурсу на вакантну посаду. Однак, 07.04.2017р. на конкурсній комісії Вінницької обласної ради з питань затвердження на посаду начальника КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» відповідачами оприлюднена інформація, яка принижує честь та гідність позивача, оскільки в його тексті позивач звинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме зазначається: «неприпустимо призначати [PERSON], який має кримінальне минуле та знаходиться під слідством на посаду начальника зазначеного комунального підприємства». Свою позицію відповідачі аргументували тим, що раніше позивача вигнали з правоохоронних органів через відкриття щодо нього кримінальної справи, пов'язаної з тілесними ушкодженнями нанесеними іншій особі. Крім того, свою позицію аргументували тим, що 29.07.2016р. відносно позивача було відкрито кримінальне провадження за статтею 364 частиною 2 КК України (зловживання службовим становищем) за фактом незаконного заволодіння земельною ділянкою площею 0,413 га на території Луко-Мелешківської сільської ради. На думку позивача, зазначена вище інформація висловлена відповідачами під час засідання комісії обласної ради не відповідає дійсності, є надуманою та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 20.09.2017р., за клопотанням представника позивача, залучено до участі у справі №127/8745/17, як співвідповідача Вінницьку обласну організацію Всеукраїнського об'єднання «Свобода». 19 жовтня 2017 року представником позивача - адвокатом Дерун А.С. подано заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 120-122), відповідно до якої представник позивача просила: - зобов'язати [PERSON] та Вінницьку обласну організацію Всеукраїнського об'єднання «Свобода» спростувати недостовірну інформацію, а саме що «….раніше [PERSON] вигнали з правоохоронних органів через відкриття на нього кримінальної справи, пов'язаної з тілесними ушкодженнями іншої особи. Також проти [PERSON] 29 липня 2016 року було відкрите кримінальне провадження за статтею 364 частиною 2 КК України (зловживання службовим становищем) за фактом незаконного заволодіння земельною ділянкою площею 0,413 га на території Лука-Мелешківської сільської ради», шляхом оприлюднення спростування зазначеної інформації на офіційній сторінці Фракції [INFO] у Вінницькій обласній раді в мережі Фейсбук. - зобов'язати [PERSON] та Вінницьку обласну організацію Всеукраїнського об'єднання «Свобода» спростувати недостовірну інформацію, а саме що: «[PERSON] має кримінальне минуле та знаходиться під слідством» шляхом оприлюднення спростування зазначеної інформації на офіційній сторінці Фракції [INFO] у Вінницькій обласній раді в мережі Фейсбук. - зобов'язати [PERSON] спростувати недостовірну інформацію, а саме, що «29 липня 2016 року по [PERSON] було відкрито кримінальне провадження за ч. 2 ст. 364 - зловживання владою чи службовим становищем», шляхом оголошення про спростування такої інформації на найближчій сесії Вінницької обласної ради. - зобов'язати [PERSON] та Вінницьку обласну організацію Всеукраїнського об'єднання «Свобода» спростувати недостовірну інформацію, а саме що «….раніше [PERSON] вигнали з правоохоронних органів через відкриття на нього кримінальної справи, пов'язаної з тілесними ушкодженнями іншої особи. Також проти [PERSON] 29 липня 2016 року було відкрите кримінальне провадження за статтею 364 частиною 2 КК України (зловживання службовим становищем) за фактом незаконного заволодіння земельною ділянкою площею 0,413 га на території Лука-Мелешківської сільської ради», шляхом оприлюднення спростування зазначеної інформації на офіційній сторінці Фракції [INFO] у Вінницькій обласній раді в мережі Фейсбук. Зазначена вище заява про уточнення позовних вимог носить ознаки заяви про зміну предмету позову, оскільки така заява містить у собі по іншому сформульовані позовні вимоги, які стосуються більш широкого кола осіб, при цьому в порівняні з первинно заявленим вимогами така заява не містить позовним вимог щодо відшкодування шкоди. Відповідно до частини другої статті 31 ЦПК України до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову Таким чином, оскільки заява від 19.10.2017р. подана до початку розгляду справи по суті, остання прийнята судом до розгляду. В судове засідання позивач не з'явився, при цьому представником позивача надано суду клопотання позивача про відкладення судового засідання, яке мотивовано тим, що позивач бажає особисто узяти участь в розгляді справи, однак 02.11.2017р. його викликано в судове засідання в Солом'янський районний суд м. Києва, а тому він не має можливості прибути до Вінницького міського суду Вінницької області. Крім того, позивач зазначив, що має намір залучити до участі у справі іншого представника. Відповідно до частини першої статті 38 ЦПК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника. Розглянувши клопотання позивача суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки доказів перебування позивача в іншому судовому засіданні останнім не надано, при цьому в судове засідання з'явилася представник позивача - адвокат Дерун А.С., яка наділена позивачем усім обсягом прав сторони у цивільному процесі відповідно до договору про надання правової допомоги від 18.07.2017р. Що стосується наміру позивача залучити до участі у справі іншого представника, суд звертає увагу, що з часу відкриття провадження у справі - 19 травня 2017 року, в позивача було достатньо часу для вибору представника, а тому таке клопотання позивача розцінюється судом як спосіб затягування розгляду справи та є зловживанням своїми процесуальними правами. Представник позивача - адвокат Дерун А.С. в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням заяви від 19.10.2017р. про уточнення позовних вимог, підтримала з підстав викладених у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях від 18.10.2017р. Зокрема представник позивача зазначила, що твердження відповідачів про те, що [PERSON] має кримінальне минуле та знаходиться під слідством є безпідставними та спростовуються довідкою Департаменту інформаційних технологій МВС України. Крім того, позивача звільнено з правоохоронних органів за порушення трудової дисципліни, а не у зв'язку з порушенням щодо нього кримінальної справи. Разом з тим, на думку представника позивача, зазначені відповідачами висловлювання не відносяться до категорії оціночних суджень. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заперечували щодо позовних, посилаючись на те, що висловлювання відносно [PERSON], про які зазначається в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог, ними не здійснювалися, що підтверджується відеозаписом, а щодо публікації в мережі Фейсбук, то їм невідомо хто здійснював розміщення такого змісту публікацію та з яких джерел вона отримана. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, при причини неявки в судове засідання не повідомив. При цьому, відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні зазначили, що [PERSON] не зміг з'явитися в судове засідання у зв'язку з зайнятістю на роботі. Відповідач - Вінницька обласна організація Всеукраїнського об'єднання «Свобода» повноважного представника в судове засідання не направила, про причини неявки в судове засідання представника не повідомила, хоч повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи шляхом направлення позовних матеріалів та повісток про виклик в судове засідання за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (Хмельницьке шосе, 53, м. Вінниця). При цьому, конверти з повістками про виклик в судове засідання в кожному випадку повернулися до суду з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання», що в силу положень частини 5 статті 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене особі належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [INFO] в приміщенні Вінницької обласної ради відбулося засідання конкурсної комісії Вінницької обласної ради на якій розглядалося питання затвердження кандидатури на посаду начальника КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації». На засіданні комісії був присутній позивач [PERSON], який приймав участь у конкурсі на заміщення вакантної посади, члени комісії, в тому числі - [PERSON], а також відповідачі [PERSON] та [PERSON], які являються депутатами обласної ради. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачем зазначалося, що на конкурсній комісії Вінницької обласної ради з питань затвердження на посаду начальника КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» відповідачами оприлюднена недостовірна інформація, щодо вчинення позивачем кримінальних правопорушень, яка принижує честь та гідність позивача. На підтвердження своїх вимог позивачем надано DVD диск на якому міститься відеозапис засідання комісії. Досліджуючи в судовому засіданні зазначений відеозапис судом встановлено наступне. Відповідач [PERSON], на засіданні комісії звернуся до [PERSON] із запитанням наступного змісту: «[PERSON], маючи менший стаж роботи порівняно з іншими кандидатами на цю посаду Ви вже попрацювали на чотирьох посадах, чотирьох місцях, в 2010 році ви були звільнені з правоохоронних органів, з якої причини? Чому я задаю це питання, тому що я ці причини знаю, можливо Ви це скажете для всіх членів комісії?». Надаючи відповідь на поставлене запитання позивач зазначив: «Скажу в двох словах, людський фактом, це було свято, поїхали в Турбів, так як у нас родина велика, з дядьком, з братами зайшли посидіти ввечері в кафе, виходячи з кафе підійшли до мого меншого брата дівчина і п'ятнадцять чоловік неповнолітніх, показали пальці та почали бити, я вступився. Немає ні корупції, нічого, таке відношення було до своїх працівників» Відповідач [PERSON] на засіданні комісії зазначив: «В мене є така інформація до шановних членів комісії, а справа [PERSON] або спростувати або підтвердити цю інформацію. Чи знаєте Ви, що 29.07.2016р. було відкрите кримінальне провадження по Вам за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 364 КК України (зловживання владою або службовим становищем). Що відбулося, досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району зловживаючи службовим становищем з порушенням вимог земельного законодавства України погодили безоплатно передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,4 га особі №3, особа №3 стоїть перед Вами…… Також встановлено, що особа №3 із заявою про отримання земельної ділянки у власність до Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району не зверталася, питання передачі земельної ділянки у власність особа 3 на сесію не виносилося, технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості особа 3 для ведення особистого селянського господарства виготовлено на підставі підробленого рішення сесії. І тут ще далі їде ухвала суду, Ви можете або підтвердити або спростувати це». Відповідаючи на запитання [PERSON] зазначив наступне: «Я знаю, що порушена кримінальна справа по цьому факту, ще з 2002 року мені Лука-Мелешкіською сільською радою надавалась змога приватизувати цю земельну ділянку, документація, вона затверджена, пройшла вона сесію і протокол сесії і рішення сесії………» Продовжуючи, [PERSON] зазначив наступне: «Особа №3 продала особі №2 ділянку площею 0,4 га, та особа №2 розділила її на шість ділянок, і шість ділянок фактично виставили уже на продаж. Зараз після цієї ухвали суду все майно арештовано. Слідчий випросив у суду заарештувати це майно». Відповідаючи на повідомлену [PERSON] інформацію [PERSON] зазначив, що «кримінальна справа порушена не щодо нього та задав запитання [PERSON] чи пред'явлена комусь підозра по даному кримінальному провадженню?» на що [PERSON] відповів, що «він доводить інформацію про те, що зараз є. Ви можете звернутися з запитом до правоохоронних органів і Вам все пояснять». Відповідач [PERSON], який являється членом комісії, на засіданні комісії при обговоренні кандидатів на посаду начальника обласного БТІ зазначив, що: «…..інший кандидат [PERSON] викликав ряд запитань пов'язаних з тим, що він був звільнений з правоохоронних органів, до речі годину тому мені телефонували співробітники нинішньої поліції і казали, що вони шоковані такою кандидатурою на цю посаду, крім того хотів би зважити на ухвалу суду за якою арештовано земельну ділянку, пов'язано також з участю [PERSON], тому ця людина викликає ряд запитань на які на жаль сьогодні ми відповіді отримати не змогли. На моє переконання ми вже мали приклади коли професійність, порядність і патріотизм давали можливість достойним людям очолювати комунальні заклади, але тут не той випадок коли ми можемо бути певними у професійності та порядності [PERSON], тому у мене є пропозиція конструктивно підійти до даного голосування і підтримати пані [PERSON]» Крім того, обґрунтовуючи позовні вимоги позивачем надано роздруківку повідомлення, яке було розміщено [INFO], у соціальній мережі [INFO] на сайті [INFO] у Вінницькій обласній раді наступного змісту: «Депутат - свободівець Вінницької облради [PERSON]: "Неприпустимо призначати людину з кримінальним минулим керівником обласного комунального підприємства " Перед голосування конкурсної комісії з приводу призначення керівником комунального підприємства "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" [PERSON] зазначив, що неприпустимо призначати [PERSON], який має кримінальне минуле та знаходиться під слідством. Депутати Вінницької обласної ради від [INFO] [PERSON] та [PERSON] на конкурсній комісії з питань затвердження на посаду начальника комунального підприємства «Вінницького обласного об'єднаного бюро технічної інвентаризації» висловили думку, що кандидат на посаду [PERSON] не заслуговує займати цю посаду. Свободівці аргументують це тим, що раніше [PERSON] вигнали з правоохоронних органів через відкриття на нього кримінальної справи пов'язаної з тілесними ушкодженнями іншої особи. Також проти кандидата 29 липня 2016 року було відкрите кримінальне провадження за статтею 364 част. 2 (зловживання службовим становищем) за фактом незаконного заволодіння земельною ділянкою 0,413 га на території Лука-Мелешківської сільської ради.» Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Частиною першою статті 34 Конституції України закріплено право кожного вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Вказане право закріплено також у статті 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції є складовою частиною національного законодавства. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Цим конституційним положенням кореспондують приписи Цивільного кодексу України, якими встановлено, що фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію (абзац перший частини першої статті 302) та статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таке конституційне та законодавче регулювання права особи вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію узгоджується із Міжнародним пактом про громадянські і політичні права 1966 року, яким визначено, що кожна людина має право на вільне вираження свого погляду; це право включає свободу шукати, одержувати і поширювати будь-яку інформацію та ідеї, незалежно від державних кордонів, усно, письмово чи за допомогою друку або художніх форм вираження чи іншими способами на свій вибір (пункт 2 статті 19). Однією з гарантій реалізації конституційних прав на вільне збирання, зберігання, використання і поширення інформації є законодавче закріплення права кожного на доступ до інформації, яке згідно зі статтею 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» забезпечується систематичним та оперативним оприлюдненням інформації в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет, на інформаційних стендах та будь-яким іншим способом, а також шляхом надання інформації на запити. Беручи до уваги зазначені конституційні положення та міжнародні акти, при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації необхідно забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною першою статті 277 ЦК України передбачено, що особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Згідно вищевказаної норми закону, його об'єктивна сторона передбачає одночасну наявність таких складових елементів, як недостовірність поширеної інформації та її направленість на порушення особистих немайнових прав потерпілої особи (негативний зміст). У розумінні вищевказаної норми закону, негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Згідно із частинами четвертою та сьомою статті 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканними, фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі, а на підставі статті 299 ЦК України - фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації та може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. З наведених норм права вбачається, що позов про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в пункті 4 постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року №1, роз'яснив, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. У пункті 15 наведеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України також роз'яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Аналізуючи висловлювання відповідачів стосовно позивача суд звертає увагу на наступне. Як уже вище зазначено, відповідач [PERSON], на засіданні комісії звернуся до [PERSON] із запитанням наступного змісту: «[PERSON], маючи порівняно менший стаж роботи порівняно з іншими кандидатами на цю посаду Ви вже попрацювали на чотирьох посадах, чотирьох місцях, в 2010 році ви були звільнені з правоохоронних органів, з якої причини? Чому я задаю це питання, тому що я ці причини знаю, можливо Ви це скажете для всіх членів комісії» Отже, відповідач [PERSON] будучи депутатом обласної ради та будучи присутнім на засіданні комісії лише запитав позивача про підстави звільнення його з правоохоронних органів, нічого не зазначаючи про відкриття кримінальної справи пов'язаної з тілесними ушкодженнями іншої особи та кримінального провадження за фактом заволодіння земельної ділянки. При цьому, суд звертає увагу, що обставини щодо звільнення в 2010 року позивача з правоохоронних органів позивачем не оспорювалися, а навпаки надано суду копію наказу №91о/м від 03.06.2010р., відповідно до якого старшого лейтенанта [PERSON] звільнено у Запас Збройних Сил по статті 64 за п. «е» (за порушення дисципліни). Що стосується відповідача [PERSON], ним на засіданні комісії зазначено, що: «…..інший кандидат [PERSON] викликав ряд запитань пов'язаних з тим, що він був звільнений з правоохоронних органів, хотів би зважити на ухвалу суду за якою арештовано земельну ділянку, пов'язано також з участю [PERSON], тому ця людина викликає ряд запитань на які на жаль сьогодні ми відповіді отримати не змогли. На моє переконання ми вже мали приклади коли професійність, порядність і патріотизм давали можливість достойним людям очолювати комунальні заклади, але тут не той випадок коли ми можемо бути певними у професійності та порядності [PERSON], тому у мене є пропозиція конструктивно підійти до даного голосування і підтримати пані [PERSON]» Таким чином, [PERSON] висловлено думку про неможливість бути певними у професійності та порядності [PERSON] При цьому, згідно частиною першою статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Поняття «оціночного судження» викладено в статті 30 Закону України «Про інформацію». Так, оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, головною ознакою того, чи певне висловлювання є оціночним судженням чи фактом, є наявність фактичних даних, на які може таке поняття вказувати, а не тільки наявність визначення такого поняття в законодавстві. Проаналізувавши вислови відповідача [PERSON] суд дійшов висновку, що такі висловлювання не є недостовірною інформацією відносно позивача, а носять ознаки оціночних суджень, які не підлягають спростуванню та доведенню. З приводу висловлювань відповідача [PERSON], детально їх проаналізувавши судом встановлено, що відповідачем доведено до відома комісії обласної ради про відкрите кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 364 КК України, де фігурує позивач [PERSON] При цьому, доводячи до відома членів комісії інформацію відповідач цитував ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 лютого 2017 року у справі №127/3454/17. (а.с. 88-89) Зокрема, з тексту даної ухвали суду, яка містить в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається наступне: «Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Лука -Мелешківської сільської ради Вінницького району, зловживаючи службовим становищем, в порушення вимог земельного законодавства України, погодили безоплатну передачу у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,413 га [PERSON], за рахунок земель смуги відводу автодороги Вінниця-Тиврів, із земель Вінницької міської ради. Також встановлено, що [PERSON] із заявою про отримання земельної ділянки у власність до Лука - Мелешківської сільської ради не звертався, питання про виділення вказаної земельної ділянки у власність [PERSON] на сесію сільської ради не виносилось, а «технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства» виготовлена на підставі підробленого рішення сесії. У подальшому, 21.09.2015, [PERSON] незаконно отримав свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер [NUMBER] розташовану за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Лука - Мелешківська, Тиврівське шосе, а також свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,313 га кадастровий номер [NUMBER] розташовану за адресою: [ADDRESS] Після цього [PERSON] згідно договору купівлі - продажу від 23.02.2016, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], продав [PERSON] земельну ділянку площею 0,313 га кадастровий номер [NUMBER] розташовану за адресою: [ADDRESS] (адресу земельної ділянки змінено, попередня адреса: [ADDRESS] Після цього, 19.05.2016, Управлінням Держгеокадастру у м. Вінниці зареєстровано відомості щодо поділу земельної ділянки площею 0,313 га кадастровий номер [NUMBER] на частини, а саме: [NUMBER] площею 0,0657 га, [NUMBER] площею 0,0149 га, [NUMBER] площею 0,0387 га, [NUMBER] площею 0,0152 га, [NUMBER] площею 0,1604 га, [NUMBER] площею 0,0181 га. 04.06.2016 [PERSON] згідно договору купівлі - продажу від 04.06.2016, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], продав земельну ділянку площею 0,0181 га [NUMBER] [PERSON]. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно № 80370368 від 15.02.2017, власником земельної ділянки площею 0,0181 га кадастровий номер [NUMBER] є [PERSON]». За наслідками розгляду клопотання слідчого, вказаною ухвалою суду накладено арешт на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0,0181 га кадастровий номер [NUMBER] за адресою: Вінницька область, [ADDRESS] яка належить [PERSON] із забороною розпоряджатися будь - яким чином, забороною використовувати її, та забороною проводити на території земельної ділянки будівельні роботи. (а.с. 88-89) Отже, відповідачем [PERSON] до відома членів комісії доведено інформацію щодо наявності кримінального провадження та обставин справи, які дійсно мали місце. При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Однак, в даному випадку, відповідач [PERSON] та інші відповідачі не стверджували про винуватість позивача у вчиненні кримінального правопорушення, а лише довели до широкого кола осіб інформацію про наявність кримінального провадження та обставин цієї справи, що не може вважатися недостовірною інформацією. Таким чином, посилання представника позивача на те, що згідно з довідкою №0602103 виданою Департаментом інформаційних технологій МВС України станом на 14.04.2017р. [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, судом до уваги не приймається, оскільки відомості зазначені у довідці не спростовують факту наявності інформації щодо розслідування вищевказаного кримінального провадження, яка відповідачем [PERSON] була доведена до відома членів комісії обласної ради. Що стосується інформації, яка міститься у роздруківці повідомлення, яке було розміщено [INFO], у соціальній мережі [INFO] на сайті [INFO] у Вінницькій обласній, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів того, що зазначена публікація розміщувалася відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], враховуючи також те, що зміст висловлювань відповідачів, які містяться на відеозаписі не відповідає змісту наявної інформації у публікації. В той же час, суд звертає увагу на те, що інформація, яка зафіксована на відеозаписі та у публікації стосуються одних і тих самих обставин щодо [PERSON] при обговоренні його кандидатури на посаду начальника КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», при цьому, зміст поширеної інформації не можна віднести до категорії недостовірної. Таким чином, оскільки думки, переконання та критична оцінка певних фактів і недоліків не є предметом судового захисту, позовні вимоги щодо визнання вище переліченої інформації недостовірною та зобов'язання її спростувати, задоволенню не підлягають. Згідно з частиною першою статті 3, статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 10, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на те, що в задоволені позову відмовлено, судові витрати слід залишити без відшкодування. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed