Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

01 вересня 2016 року позивач ПАТ «АКТАБАНК» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що згідно укладеного між позивачем і відповідачем кредитного договору № 0861442801/Т/973812 від 13.03.2013 року відповідач отримав у позивача кредит в сумі 50 000,00 грн. зі сплатою 0,01 % річних та щомісячною комісією за супроводження кредиту в сумі 2,4 % від суми кредиту, в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, комісій в обмовлені договором строки. Відповідач свої зобовязання по поверненню кредиту, відсотків та комісій не виконав, внаслідок чого станом на 15.08.2016 року у нього утворилась заборгованість в сумі 64212,41 грн., яка складається з: 16655,21 грн. строкова заборгованість за кредитом; 19166,47 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 0,37 грн. строкова заборгованість по відсоткам, 7,71 грн. прострочена заборгованість по відсоткам, 22782,65 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту, 5600 грн. штраф. У звязку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в загальній сумі 64212,41 грн., а також покласти на відповідача судові витрати, а саме суму судового збору 1378,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 11.10.2016 року позов підтримав з визначених у ньому підстав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 11.10.2016 року позов визнав в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 16655,21 грн. строкової заборгованості та 19166,47 грн. простроченої заборгованості. В іншій частині позов не визнав, пояснив, що в кредитному договорі адреса для листування і звязку зазначені саме Приазовського відділення ПАТ «АКТАБАНК». Починаючи з вересня 2014 року зазначене відділення фактично перестало працювати. Про інші реквізити або адреси банк не повідомив відповідача в порядку, зазначеному договором, і тому всі платежі, крім суми основного боргу, нараховані банком після вересня 2014 року є простроченням кредитора, і обслуговування кредиту банком фактично не здійснювалось. Крім того, представник зазначив, що довіреність банку видана на імя [PERSON] від Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка відповідно до закону не має прав на передоручення своїх повноважень, а отже позов підписано не уповноваженою особою. В судові засідання 31.10.2016 року та 16.11.2016 року представник відповідача не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Частиною 5 ст. 76 ЦПК визначено, що вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням її і цій особі. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно зі статтею 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час розгляду справи судом встановлено, що 13.03.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 0861442801/Т/973812, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі потреби в сумі 50000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом 0,01 % на рік, строком повернення до 12 березня 2018 року. Згідно із з аявою на видачу готівки № 306805 від 13.03.2013 року, відповідач фактично отримав кредитні кошти в сумі 50\~000,00 грн. Пунктом 2.1.2 Кредитного договору встановлено обовязок сплати позичальником щомісячної комісії за суп роводження кредиту в розмірі 2,4 % від суми кредиту, що становить 1200,00 грн., яка входить до щомісячного платежу. Відповідно до п. 2.1.3 Кредитного договору, сплата кредиту, комісій та відсотків здійснюється позичальником щомісячно 15 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 2033 грн. 55 коп. Додатком № 1 до Кредитного договору сторонами встановлений графік платежів. Пунктом 4.3.5 Кредитного договору, позичальник зобовязався погасити банку в повному обсязі кредит, сплатити проценти та комісії, в строки, встановлені п. 2.1.3 Кредитного договору. Згідно з п. 5.1 Кредитного договору, у разі прострочення позичальником погашення щомісячного платежу на термін більше ніж 5 календарних днів в сумі, що перевищує 15 грн., позичальник сплачує банку штраф у розмірі 100 грн. за кожний прострочений платіж. Пунктом 5.3 Кредитного договору сторонами збільшено строк позовної давності до вимог про стягнення кредиту, процентів, комісій, пені або штрафів до десяти років. Відповідачем зобовязання по сплаті кредиту не виконувались належним чином, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість. Згідно наданого банком розрахунку заборгованості, починаючи з вересня 2014 року відповідач припинив сплату кредиту, у звязку з чим банком нарахована позичальнику сума заборгованості станом на 15.08.2016 року в розмірі 64212,41 грн., яка складається з: 16655,21 грн. строкова заборгованість за кредитом; 19166,47 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 0,37 грн. строкова заборгованість по відсоткам, 7,71 грн. прострочена заборгованість по відсоткам, 22782,65 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту, 5600 грн. штраф. В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Доказів належного виконання зобовязань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Суд не погоджується з доводами представника відповідача про наявність прострочення кредитора з огляду на наступне. Статтею 613 ЦК України передбачено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Пунктом 3.7 Кредитного договору визначено, що повернення кредиту здійснюється на транзитний рахунок № 29094001614428 відкритий позичальнику в ПАТ «АКТАБАНК» з подальшим перерахуванням банком отриманої суми на відповідний позичковий рахунок. Як пояснив в судовому засіданні представник банку, зазначений рахунок був дійсним до лютого 2015 року, і відповідач без перешкод міг перерахувати суму боргу за вказаними реквізитами через відділення будь-якого іншого банку. З лютого 2015 року були відкриті інші накопичувальні рахунки ПАТ «АКТАБАНК», відомості про які опубліковувались на офіційному сайті банку. Крім того, пунктом 7 Кредитного договору зазначено адресу банку в м. Дніпро, де до цього часу приймаються платежі готівкою через касу банку. Також працюють телефони клієнтської підтримки, номери яких зазначені в договорі і на сайті банку. Таким чином, на переконання суду відповідачем не було доведено неможливість виконання ним зобовязань за кредитом через закриття відділення банку. Доводи представника відповідача про відсутність у представника банку [PERSON] повноважень на підписання позову суд вважає хибними, оскільки вони суперечать положенням статей 37, 47, 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статтям 237, 244 ЦК України. З аналізу наведених положень законодавства випливає, що уповноважена особа Фонду з дня початку процедури ліквідації банку набуває повноважень органів управління та контролю неплатоспроможного банку, тобто крім повноважень, визначених Законом, уповноважена особа Фонду здійснює повноваження керівництва банку, а відтак наділена правом видачі та підписання довіреностей від імені банку, як юридичної особи на представництво його (банку) інтересів. Наведена правова позицію викладена в постанові Верховного Суду України від 08.06.2016 року у справі № 922/5071/15. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості за кредитним договором № 0861442801/Т/973812 від 13.03.2013 року в загальному розмірі 64212,41 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог суму судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved