Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

01.02.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 грудня 2000 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №577. В обґрунтування позову зазначив, що з 16.12.2000 року перебуває у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають дітей: неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося через суперечки, які призвели до втрати почуттів і фактичного припинення між ними відносин. З грудня 2015 року він проживає окремо від своєї сім'ї. Спору про розділ майна, що є їхньою сумісною власністю не має, спору стосовно місця проживання та виховання дітей між ними немає. Примирення між ними неможливе. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подав заяву від 24.05.2017 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Просив залишити судові витрати за його рахунок. Відповідачка [PERSON] подала заяву від 24.05.2017 року про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про шлюб (повторне), копії паспорту та копії свідоцтва про народження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.12.2000 року, від шлюбу мають дітей: неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а. с. 5, 7, 8). Зі змісту заяв, поданих сторонами, вбачається, що ними визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Спору про розділ майна та місця проживання дітей між сторонами немає. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач [PERSON] у заяві наполягав на розірванні шлюбу, проти чого не заперечувала відповідачка [PERSON], а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам позивача, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Оскільки позивач просив залишити судові витрати за його рахунок, витрати по сплаті судового збору йому не відшкодовуються.

Outcome: approved