Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

01 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до СФГ «Ольга» про розірвання договору оренди землі, скасування його державної реєстрації і повернення земельної ділянки. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що вона є власником земельної ділянки площею 4,60 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ленінської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, масив 15 , ділянка № 4. Це право підтверджене державним актом на право приватної власності на землю серії 11- ОД № 076372 виданим 18 листопада 2003 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю . 01 березня 2006 року сторони уклали договір оренди земельної ділянки за № 171, який був зареєстрований Фрунзівським райвідділом Одеської регіональної філії центру ДЗК 01 вересня 2008 року за № 040853600263 у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, земельна ділянка була передана в оренду відповідачу. Відповідно до п. 2.3. договору, орендну плату орендар вносить у натуральній та відробітковій формі у наступних розмірах - пшениця 920 кг. фураж 184. олія 18.4, цукор 18,4. вугілля 460. оранка городів 0.60 га. а розрахунок закінчується не пізніше 31грудня, що оформляється відповідними актами, засвідченими підписами сторін. Але в порушення зазначених вище умов договору орендна плата надавалась відповідачем у натуральній та грошовій формі у наступних розмірах: за 2011 рік - пшениця 920 кт. соняшник 61 кг, цукор 18.4 кг, комбікорм 184 кг, борошно 174 кг, висівки 141 кг. тобто не були надані фураж, олія, вугілля та оранка городів; за 2012 рік сплачено у грошовому виражені 2447 грн. 51 коп., а орендна плата у натуральній та відробітковій формі не надавалась: за 2013 рік - пшениця 800 кг. соняшник 78.2 кт. комбікорм 260 кг, борошно 1 гатунку 50 кг. борошно вищого гатунку 150 кг. тобто не були надані фураж, олія, цукор, вугілля та оранка городів. Відповідач на свій розсуд визначив вартість орендної плати у грошовому виразі 3317,50 грн. і утримав з неї податок на доходи в сумі 497,60 гри. Таким чином, позивач вважає, що відповідач три роки поспіль сплачував орендну плату не в повному обсязі та не за всіма видами продукції та послуг, внаслідок чого позивач значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні даного договору, що є систематичним невиконанням умов договору оренди та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник позивача у судове засідання не зявився, але попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності в звязку з участю в іншому судовому засіданні у м. Тальному Черкаської області, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Згоден на заочний розгляд справи у разі відсутності відповідача. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів, матеріалів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного. Пунктом 3.1. передбачено право позивача, як орендодавця, вимагати від відповідача, як орендаря, своєчасного внесення орендної плати, а пунктом 3.2. встановлено обов'язок орендаря своєчасно вносити орендну плату. Сторонами не укладались будь-які додаткові угоди про визначення розміру орендної плати у грошовій формі або щодо можливості рівнозначної заміни видів продукції у натуральній формі та видів послуг у відробітковій формі. Сторонами також не переглядалися умови про розмір, строк, форму і порядок виплати орендної плати, а також не визначались порядок та форми утримання з орендної плати податку на доходи фізичних осіб. Пунктом 2.2 договору оренди визначено, що він укладається на термін 12 років починаючи з дати його реєстрації, а розділом 4. «Умови зміни, припинення і розірвання договору» передбачено, що підставою розірвання договору є, зокрема, вимога однієї із сторін у випадку невиконання іншою стороною обов'язків, передбачених договором. Пунктом 2.4. договору встановлено, що у разі припинення або розірвання договору орендар зобовязаний повернути орендодавцю земельну ділянку у стані не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав в оренду. Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства За змістом ст..21 ЗУ «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону га умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. І ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно до ст..625 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст..629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,60 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ленінської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, масив 15, ділянка № 4. Це право підтверджене державним актом на право приватної власності на землю серії 11- ОД № 076372 виданим 18 листопада 2003 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю . 01 березня 2006 року між [PERSON]В та СФГ «Ольга» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки за № 171, який було зареєстровано Фрунзівським райвідділом Одеської регіональної філії центру ДЗК 01 вересня 2008 року за № 040853600263 у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, земельна ділянка була передана в оренду відповідачу. Відповідно до п. 2.3. договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем за користування землею повинна виплачуватися не пізніше 31 грудня поточного року. Пунктом 2.3. договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у натуральній та відробітковій формі у наступних розмірах - пшениця 920 кг. фураж 184. олія 18.4, цукор 18,4. вугілля 460 кг., оранка городів 0.60 га. Із позовної заяви та доданих матеріалів вбачається, що умовою розірвання договору оренди позивач вказує те, що відповідач три роки поспіль сплачував орендну плату не в повному обсязі та не за всіма видами продукції та послуг, що підтверджується довідками виданими СФГ «Ольга» №№ 216,217,218 від 25.03.2015 року Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на корить якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача потрібно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. в дохід держави.

Outcome: approved