Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, у якому зазначає, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2007 року на її користь з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 70 грн. щомісячно. Посилається на те, що на даний час дитина потребує значно більшого догляду та коштів, оскільки вона не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, а також на її утриманні знаходяться ще дві неповнолітні дитини: Єлена, та [PERSON], 2013 років народжень. В даний час позивачка ніде не працює. У зв'язку з цим [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява, з проханням слухати справу у її відсутності, також вказує, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 08.01.2008. Від даного шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до виконавчого листа виданого 30.10.2007 року Ізяславським районним судом Хмельницької області з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки у розмірі 70 грн. щомісячно та до її повноліття. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 травня 2007 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, згідно рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2007 року змінено розмір аліментів і стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 70 грн. щомісячно до її повноліття. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серія І-БВ № 012689, виданим виконкомом Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 25 листопада 2005 року, свідоцтвом про народження серія І-БВ № 029274, виданим виконавчим комітетом Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 21 липня 2006 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу серія І-БВ № 027095 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області 08.01.2008 року, рішеннями Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24.05.2007 року та 30.10.2007 року. З довідки Ізяславського районного центру зайнятості від 02 серпня 2018 року № 655 встановлено, що [PERSON] за послугами служби зайнятості не зверталася. Як вбачається з свідоцтв про народження серія І-БВ № 200764 та серія І-БВ № 200765, виданих виконавчим комітетом Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, 10 липня 2013 року у позивача народилися дочки [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки Радошівської сільської ради №1479 від 07.08.2018 року, діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають на утриманні позивача та проживають разом з нею. Згідно епікризу №1084 Хмельницької обласної дитячої лікарні, епікризу Ізяславської районної лікарні та довідок Радошівської АЗПСМ №1 від 27.09.2018 року, [PERSON] [INFO], часто хворіє та перебуває на «Д» обліку. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з розясненнями, наданими судам у п. 23 цієї Постанови, відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, системний аналіз норм сімейного законодавства дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Суд вважає, що матеріалами справи підтверджено наявність передбачених ст.\~192\~СК\~України підстав для збільшення розміру аліментів. Також суд\~враховує доводи\~позивача,\~що в звязку із збільшенням вікових потреб дитини витрати, які несе мати на її утримання, значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, хворобливий стан неповнолітньої [PERSON], а також те, що на утриманні позивачки знаходяться ще дві неповнолітні дитини, та вона ніде не працює, в звязку з чим її матеріальне становище погіршується. Крім того, суд зауважує, що Законом № 2475-VIII від 03 липня 2018 внесено зміни до ст. 182 СК України та визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи наявні у справі докази, враховуючи зміну життєвих стандартів, приймаючи до уваги гарантований та встановлений державою мінімальний розмір аліментів, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], підлягає збільшенню до 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що головне їхньої дитини. Подальше ж стягнення аліментів у встановленому попереднім рішенням суду розмірі, який є значно меншим від передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України гарантованого мінімального розміру аліментів, суперечитиме правам неповнолітньої [PERSON] на забезпечення фінансових можливостей умов життя, необхідних для її розвитку, передбаченого ст. 27 Конвенції ООН про права дитини. За таких обставин, та приймаючи до уваги, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 704,80 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст. 180 - 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, п.п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року,

Outcome: approved