Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

01 серпня 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24 травня 2003 року у Чернігівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис № 518. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що\~ позивач та відповідач перебувають у шлюбі,\~ зареєстрованому 24 травня 2003 року у Чернігівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис № 518. Під час\~спільного проживання в них народився син [PERSON] , [INFO] .\~Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. З березня 2018 року сторони як подружжя не проживають. Спірних питань з приводу розподілу спільного майна у сторін немає. Термін на примирення позивач просила не надавати. У підготовче засідання позивач та відповідач не з`явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю та розірвання шлюбу.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.200\~ ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову\~ відповідачем. З матеріалів справи \~судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого 24 травня 2003 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, копія якого долучена до справи, [PERSON] та [PERSON] 24 травня 2003 року зареєстрували \~шлюб, про що був здійснений актовий запис № 518. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] . Під час шлюбу в них\~народився син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , батьком якого є відповідач, мати позивач, що підтверджується свідоцтвом про його народження, копію якого долучено до матеріалів справи. Як вбачається\~із змісту\~позовної заяви,\~спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. З березня 2018 року сторони як подружжя не проживають. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із статті 5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(Рим,\~4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх\~ відносинах зі\~ своїми\~ дітьми\~ користується\~ рівними\~ правами\~ та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі\~ та\~ у\~ випадку\~ його\~ розірвання. Згідно ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне \~життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б \~інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що \~за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, \~почуття любові \~один до одного між сторонами втрачено. \~Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. \~\~ За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача\~ і відповідача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, \~оскільки позовні вимоги \~є обґрунтованими \~і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається із змісту позовної заяви спірних питань з приводу розподілу спільного майна у сторін немає. У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка \~змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити \~своє дошлюбне прізвище. В поданій заяві позивач зазначила, що після розірвання шлюбу, бажає залишити прізвище « [PERSON] ». За змістом ч.1\~ ст.142 ЦПК України\~ у разі\~ визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у\~ рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання\~ про повернення\~ позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач подав заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті,\~ то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні\~ позову, тобто 384 гривні 20 копійок, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову,\~ підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved