Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

01.09.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за розпискою до [PERSON] В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 29.09.2015 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики на виконання якого він передав останньому грошові кошти в сумі 4 674, 00 дол. США, що підтверджено розпискою. Строк повернення позики було визначено до 29.11.2015 року. Однак свої зобов»язання щодо повернення боргу [PERSON] не виконав. У зв'язку з пропущенням строку виконання зобов'язання, просив стягнути з [PERSON] у примусовому порядку неповернену позику у розмірі 4 674, 00 дол. США, що станом на день звернення в суд з позовом відповідно до офіційного курсу НБУ становить 118 906, 56 грн., з підстав невиконання зобов»язання - 3 % річних у розмірі 2 677, 84 грн. У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, направлена судова повістка за зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання повернута до суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку про належне повідомлення сторони. З огляду на викладене, врахувавши думку представника позивача, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений до [PERSON] позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.09.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується розпискою (а.с. 5). Як видно зі змісту зазначеної вище розписки, [PERSON] 29.09.2015 року позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 4 674, 00 дол. США, які зобов»язався повернути позикодавцеві до 29.11.2015 року. Відповідно до вимог статтей 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Звертаючись в суд з позовом, позивач зазначив, що у визначені договором позики строки, відповідач не виконав свої зобов'язання щодо повернення позики. За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до правил ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як встановлено судом, між сторонами було укладено договір позики. Відповідно до змісту розписки, яка підтверджує укладення договору позики, предметом договору були грошові кошти в іноземній валюті - долар США. Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує про невиконання відповідачем умов договору позики, укладеного 29.09.2015 року. Наразі, зазначені позивачем вимоги про повернення грошових коштів, отриманих за договором позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню у розмірі 118 906, 56 грн. визначеному позивачем у національній валюті відповідно до офіційного курсу валюти долар США в якій надавалася позика. З підстав невиконання позивачем зобов'язань за зазначеним вище договором, позивач має право на отримання штрафних санкцій, яке передбачені ст. 625 ЦК України, а саме - 3 % річних, розмір яких зазначений позивачем, суд приймає до уваги, оскільки вважає наведений ним розрахунок правильним. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати за розгляд справи судом стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved