Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

02.06.2012 року о 07:30 год. в м. Одесі по провулку Ванний 3 сталася ДТП за участю двох транспортних засобів: «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та «Ніссан» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження, що підтверджується первісною Довідкою ДАІ, розширеною довідкою ДАІ, страховим актом, розрахунком страхового відшкодування. На момент ДТП між відповідачем та ПрАТ «СК «Лафорт» був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.03.2012 р. № АВ/6320813, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу ВАЗ 21063. 18.06.2012 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Лафорт» із повідомленням про подію та страхове відшкодування. Того ж дня аварійним комісаром ПрАТ «СК «Лафорт» був проведений огляд ТЗ про, що свідчить протокол огляду ТЗ « Ніссан». 29.08.2012 року була виведена Калькуляція № 320 розміру збитків заподіяні в наслідок ДТП автомобілю [NUMBER]. На підставі Страхового акта та заяви потерпілого про перерахування страхового відшкодування, відповідно до норм ст. 36 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПрАТ «СК «Лафорт» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 3 996 (Три тисячі девятсот девяносто шість) грн. 18 коп., що підтверджено страховим актом № 15-12- 01491-01-1 від 30.08.2012 р., розрахунком страхового відшкодування та платіжним дорученням № 4418 від 26.09.2012 р. (документи додаються). Суддею Овідопольського районного суду Одеської області були розглянуті матеріали справи про адміністративне правопорушення, за якими [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України. Аналогічні норми щодо необхідності письмового повідомлення страхувальником страховика в указані строки про настання дорожньо-транспортної пригоди містяться в договорі обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АА/6642333 від 07.08.2011р. укладеного між відповідачем та ПАТ «СК «Лафорт». Оскільки Відповідач не повідомив письмово протягом 3-х днів про настання дорожньо-транспортної пригоди Приватне акціонерне товариство «Лафорт», то останній набув право вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування. 01.07.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» (фактор) та Приватним акціонерним товариством «Лафорт» (клієнт) було підписано договір про надання фінансових послуг факторингу, за яким клієнт відступив фактору свої права грошових вимог до боржників. А, тому, право вимоги до Відповідача перейшло Позивачу згідно Договору №01/01- 07 201 ЗР від 01.07.2013 р. про надання фінансових послуг факторингу та Додатку № 1 до цього договору. 10.07.2014 року на адресу Відповідача було направлено лист претензію №36М.К. про відшкодування шкоди у досудовому порядку, про що свідчить Реєстр звичайних листів. Відповідач жодним чином на вимогу не відреагував, вказаної суми заборгованості до цього часу не сплатив. Представник позивача надала письмове клопотання справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. А також, відповідно до ч. 5 ст.. 74 ЦПК України, судова повістка із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином. Відповідно адресної довідки Ширяївського РС ГУДМС України в Одеській області про місце реєстрації відповідача [PERSON], він зареєстрований за вказаною в позові адресою. А тому, суд вважає, що відповідачеві судовий виклик вручений належним чином та він повідомлений про розгляд справи. Позовні вимоги підтверджуються: копією виписки з ЄДР (а.с.4), копією додатку до свідоцтва (а.с.5), копією наказу (6), копією договору про надання фінансових послуг факторингу з додатком (а.с.7-10), копією довідки (а.с.11), копією відомостей (а.с.12), копією постанови (а.с.13), копією полісу (а.с.14), копією додатку (а.с.15), копією заяви (а.с.16), копією протоколу огляду транспортного засобу (а.с.17), копією калькуляції (а.с.18,19), копією страхового акту (а.с.20,21), копією розрахунку (а.с.22), копією розпорядження (а.с.23), копією платіжного доручення (а.с.24), копією посвідчення водія (а.с.25), копія ухвали суду (а.с.26). Згідно ст. 61 ЦК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особі, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Статтею 1166 Цивільного Кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 993, ч. 1 ст. 1191 Цивільного Кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у Позивача з моменту виплати страхового відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст.. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі викладеного,

Outcome: approved