Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

01.09.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, який заявою від 07.10.2016 року уточнила та просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн., починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до двадцяти трьох років. Позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що на даний час вона є студенткою 3 курсу агробіологічного факультету Національного університету біоресурсів і природокористування України, термін закінчення навчання 30.06.2018 рік та для підтримання нормальної життєдіяльності їй не вистачає коштів, відповідач ухиляється від надання допомоги в утриманні дочки в добровільному порядку, хоча має можливість надавати допомогу, оскільки працює моряком на судах закордонного плавання, тому вона вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, зазначив, що відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання позивача у розмірі 1762 гривні, визнав той факт, що [PERSON] працює моряком, також зазначив, що відповідач крім позивачки має ще трьох дітей, які також потребують матеріального забезпечення. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 01.11.2016 року було прийнято заочне рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.08.2017 року вказане заочне рішення було скасовано. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно з вимогами ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідач у справі приходиться батьком повнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської Ради народних депутатів в Одеській області, актовий запис № 316. На даний час [PERSON] є студенткою ОКР «Бакалавр» 3 курсу денної форми навчання за напрямом «Агрономія» агробіологічного факультету Національного університету біоресурсів і природокористування України, ІV рівень акредитації, навчається за державним замовленням, рік вступу 01.09.2016 року, рік закінчення 30.06.2018 року, що підтверджено довідкою № 331 від 05.09.2016 року, виданою Національним університетом біоресурсів і природокористування України. Таким чином, зважаючи на те, що [PERSON] навчається на денному відділенні, вона не має можливості працювати у зв'язку з відвідуванням занять. З урахуванням суми стипендії, потреба в матеріальній допомозі не викликає сумніву. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України, та зважаючи на те, що відповідач працює моряком та має непостійний та мінливий дохід, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки у твердій грошовій сумі - 1762 гривні щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до закінчення дочкою навчання. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: partial