Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю посилаючись на те, що товариство з обмеженою відповідальністю «Мирне» володіє на протязі багатьох років нерухомим майном, а саме 43/100 частинами житлового будинку в селі Северинівка по вул..Леніна (на даний час Центральна), буд.№84 Іванівського району Одеської області. Даний житловий будинок був побудований в 1960 році на кошти колгоспу ім..Леніна правонаступником, якого є ТОВ «Мирне», що підтверджується копією технічного паспорту. В 2004 році 57/100 частин житлового будинку перейшло у власність [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Право власності на іншу частину будинку на той час за підприємством оформлене не було. В вересні 2015 року представник ТОВ «Мирне» звернувся до державного реєстратора щодо реєстрації права власності на нерухоме майно проте отримав відмову, так як відсутній правовстановлюючий документ на дану частину нерухомого майна. На протязі 56 років підприємство володіє даною будівлею, яка використовувалась у певний час як готель. Добросовісно та безперервно відкрито володіє цим майном, утримує його тому змушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Представник позивач просить суд задовольнити їх позовні вимоги та визнати за ними право власності на частину житлового будинку за набувальною давністю, їх представник надав заяву про слухання справи у їх відсутність . Представник Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області позов визнав в повному обсязі, заперечень не має, по що надав відповідну заяву. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказі в сторін та інших осіб, які беруть участь у справі встановлено, що всі докази надані, а тому суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити виходячи з наступного. Позивач звернувся з позовом про визнання права власності за набувальною давністю, так як товариство з обмеженою відповідальністю «Мирне» володіє на протязі багатьох років нерухомим майном, а саме 43/100 частинами житлового будинку в селі Северинівка по вул..Леніна ( на даний час Центральна), буд.№ 84 Іванівського району Одеської області. Даний житловий будинок був побудований в 1960 році на кошти колгоспу ім..Леніна правонаступником, якого є ТОВ «Мирне», що підтверджується копією технічного паспорту. В 2004 році 57/100 частин житлового будинку перейшло у власність [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Право власності на іншу частину будинку на той час за підприємством оформлене не було. В вересні 2015 року представник ТОВ «Мирне» звернувся до державного реєстратора щодо реєстрації права власності на нерухоме майно проте отримав відмову, так як відсутній правовстановлюючий документ на дану частину нерухомого майна. Зазначені обставини позивачем підтверджуються копією технічного паспорту на вказаний оберт нерухомого майна, довідкою Северинівської сільської ради від 17.10.2016 року № 1028. Застосовуючи норми матеріального права при розгляді справи суд виходив з такого. Згідно ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа наділена правом звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно рішення Конституційного Суду України у справі № 1-10/2004 року від 01 грудня 2004 року надано тлумачення, що поняття "охоронюваний законом інтерес", у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним\~\~матеріальним\~\~та/або\~\~нематеріальним\~\~благом,\~\~як зумовлений\~\~загальним\~\~змістом\~\~об'єктивного\~\~і\~\~ прямо\~\~ не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Відповідно до приписів частини пятої статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Частиною пятою статті 60 цього Закону визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності. Отже, правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності належать органу місцевого самоврядування, яким у спірних правовідносинах є Северинівська сільська рада Іванівського району Одеської області Відповідно\~\~до\~\~статті 344\~\~ЦК\~\~України\~\~ особа\~\~,\~\~яка\~\~добросовісно заволоділа\~\~чужим\~\~майном\~\~ і\~\~продовжує\~\~відкрито\~\~,\~\~безперервно\~\~володіти\~\~нерухомим майном\~\~ протягом\~\~десяти\~\~років\~\~набуває\~\~право\~\~власності\~\~на це\~\~майно (\~\~набувальна давність ),\~\~якщо\~\~інше\~\~не встановлено\~\~цим\~\~Кодексом. Набувальна давність - одна з підстав набуття права власності. Субєктом набувальної давності може бути як фізична, так і юридична особа. Як\~\~зазначено\~\~у ч. 8 Прикінцевих та\~\~перехідних\~\~положень ЦК України\~\~правила\~\~статті 344 ЦК України про\~\~ набувальну\~\~давність\~\~поширюються також на\~\~випадки , коли володіння майном почалося за три\~\~роки до набрання\~\~чинності цим\~\~ Кодексом. Відповідно до Ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 лютого 2008 року, відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Судовою практикою (Постанова Вищого господарського суду України від 6 червня 2007 р. у справі № 3/269) визначено наступні положення: відповідно до п.п. 1, 4, 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.04 р. ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності; щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. П.13. Постанови Пленуму Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Враховуючи, що відкрите і безперервне володіння позивача 43/100 частинами житлового будинку, розташований в селі Северинівка Іванівського району Одеської області вулиця Центральна, будинок № 84 значно перевищує 10 років, то позивач має право на визнання за ними права власності на зазначений вище обєкт нерухомого майна. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Критеріями необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю володіння, яке має бути добросовісним, відкритим, очевидним для усіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним: володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків. Враховуючи те, що позивач добросовісно, відкрито, володіє нерухомим майном на протязі більше 10 років - що й не заперечувалось відповідачем, суд вважає, що позивач дійсно набув право власності на зазначене майно, у зв'язку з чим, задовольняє позовні вимоги.

Outcome: approved