Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

01 червня 2018 року позивач\~ звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності на будинок шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачі з 2007 року в спірному житлі не проживають, реєстрація відповідачів створює перешкоди позивачу у реалізації права власності житлом, вона змушена сплачувати щомісячні поточні комунальні рахунки з урахуванням непроживаючих зареєстрованих осіб, не може отримати державну житлову субсидію, а тому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні 15.04.2019р. представник позивача позов підтримав, з підстав, зазначених у ньому і\~ не заперечував проти\~ винесення заочного рішення.\~\~\~ Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилися, причини неявки суду не\~ повідомили, із заявами про розгляд справи у їх відсутності до суду не звертались, заперечень не надали. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 15 квітня 2019 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч.1 ст. 224 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Позивач є власником 1/2 частини будинку [ADDRESS] /а.с. 4, 5/. Право власності позивач набула в порядку спадкування після смерті її матері. Згідно з довідкою про склад сім`ї від 25.05.2018р. та будинковою книгою у будинку [ADDRESS] , крім позивача, зареєстровані: батько позивача [PERSON] , [INFO] , брат позивача [PERSON] , [INFO] , її невістка [PERSON] , [INFO] , та її небога [PERSON] , [INFO] /а.с.6-9/. З акту від 25.05.2018р. вбачається, що відповідачі по справі не проживають у будинку [ADDRESS] з 2007 року /а.с. 10/. Вказані обставини підтверджуються і показами свідків [PERSON] (батька позивача і [PERSON] ) та [PERSON] , які підтвердили, що відповідачі дійсно не проживають у вказаному будинку з 2007 року. При цьому, свідок [PERSON] пояснив, що інша половина будинку належить стороннім особам, фактично між співвласниками встановлений порядок користування спірним будинком: кожний займає свою половину.\~ Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). У пункті 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності (законного володіння). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України). Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Аналогічну норму містять також ст.ст. 383, 405 ЦК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на те, що судом установлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не проживають за місцем реєстрації у будинку [ADDRESS] понад рік, при цьому перешкод у їх проживанні за місцем реєстрації, а також поважних причин невикористання відповідачами свого права користування спірним житловим приміщенням не має, суд дійшов висновку, що відповідачі\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] втратили право користування спірним жилим приміщенням. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Згідно зі статтею 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved