Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що 15.11.2008 року між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем. З жовтня 2016 року позивач з відповідачем проживає окремо. За час окремого проживання відповідач життям та здоров'ям дитини не цікавиться, матеріальної чи будь-якої іншої допомоги на утримання дитини не надавав, тому позивач просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої просила позов задовольнити та розглядати справу без її участі, не заперечувала проти заочного рішення. [PERSON] в судове засідання не з'явився. Згідно позовної заяви відповідач [PERSON], проживає за адресою: [ADDRESS], що є тимчасово окупованою територією і куди поштовий зв'язок відсутній з липня 2014 року. У зв'язку з цим, відповідно до ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" виклик до суду [PERSON] здійснювався шляхом оголошення на сайті "Судова влада України " в мережі інтернет, на сторінці Октябрського районного суду м. Полтави в розділі «Громадянам- Оголошення про виклик до суду для учасників процесів». Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 17.08.2018 року постановлено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст.ст.280,281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 15.11.2008 року позивач уклала шлюб з відповідачем. З жовтня 2016 року позивач з відповідачем стали проживати окремо. Відповідач є батьком неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.5- свідоцтво про народження). Дитина [PERSON], [INFO], проживає із матір'ю - позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні, і ця обставина відповідачем не спростована. Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 1, 2 ст. 181 СК України). Частиною 3 статті 181 СК України в редакції, чинній на дату ухвалення рішення, встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно положень ст. 182 СК України в редакції, чинній на дату ухвалення рішення, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2). Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Судом встановлено, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, що є його обов'язком відповідно до ст. 180 СК України. При цьому відповідач має нормальний стан здоров'я, є молодою особою працездатного віку. Отже, суд відповідно до вищенаведених вимог закону, враховуючи задовільний стан здоров'я дитини та його матеріальне становище; вік дитини, а також - задовільний стан здоров'я відповідача; його матеріальне становище; прийшов до висновку про задоволення позову та стягнення із відповідача аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно. [PERSON] від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704,80 гривень підлягає стягненню з [PERSON] до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved