overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

01 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 13 липня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 313. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з серпня 2003 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 13 липня 2002 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 313 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з серпня 2003 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

01 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 14 вересня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №351. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з вересня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 14 вересня 2013 року. Шлюб зареєстровано Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №351 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.3 ). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з вересня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

01 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Вказує, що відповідач не бере участі у вихованні дітей, матеріально їх не забезпечує, з сім'єю не проживає, діти повністю перебувають на її утриманні. Вона сама не може забезпечити дітям належного життєвого рівня. Добровільно відповідач не бажає надавати коштів на утримання дітей. Оскільки відповідач офіційно не працює, однак має певний мінливий дохід, то просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила його задовільнити з підстав, викладених у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач будучи повторно належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, для у часті у розгляді справи не з'явився, а тому суд за згодою представника позивача вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Дані обставини стверджуються копіями свідоцтв про шлюб та про народження дітей. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, відповідно його дохід має мінливий характер, з врахуванням даних про стан здоров'я двох дітей, то розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви в суд і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність стабільного місця роботи і регулярних доходів у відповідача, а тому суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання двох неповнолітніх дітей саме у такому розмірі. Такий розмір аліментів суд вважає достатнім і справедливим. Відповідно до ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір та витрати на правову допомогу. На підставі ст. ст.198-200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

01 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 09 серпня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Попаснянського районного управління юстиції Луганської області, про що зроблено актовий запис №90. Посилаючись на те, що сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. У судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв убачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 09 серпня 2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Попаснянського районного управління юстиції Луганської області, про що зроблено актовий запис №90 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 19 червня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Попаснянського районного управління юстиції Луганської області (а.с. 4). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть.. Позивач і відповідач впевнені, що сім?я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім?ї є неможливим, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

01 грудня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 04 жовтня 2013 року у Виконавчому комітеті Бужанської сільської ради Іваничівського району Волинської області, актовий запис №1. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04 жовтня 2013 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Причиною цьому стало зловживання відповідачем спиртними напоями, безпричинні ревнощі та домашнє насильство зі сторони [PERSON] Сварки та агресивне поводження останнього спостерігав їх син [PERSON], який боляче реагував та плакав. На даний час відповідач погрожує їй розправою у випадку звернення до суду. Зазначає, що не підтримує стосунків з відповідачем, сімя розпалася і подальше її збереження суперечить її інтересам. Оскільки шлюб носить формальний характер, просить розірвати шлюб між нею і відповідачем в судовому порядку і стягнути судові витрати у справі, а також просила не змінювати прізвище набуте у шлюбі. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити, не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с. 24). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.26). Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З досліджених письмових доказів, а саме: копії паспорта (а.с.6), свідоцтва про шлюб (а.с.4), копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.5), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] 640 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.1). Після розірвання шлюбу прізвище набуте позивачем у шлюбі суд не змінює.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

01 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 26 травня 2012 року у виконкомі Великокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №5. Від даного шлюбу народилась одна дитина: син [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивачка просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не зявилася, однак надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. Просила слухати справу у її відсутність. В судове засідання відповідач не з'явився, однак надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 26 травня 2012 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане виконкомом Великокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №5 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, малолітня дитина після розірвання шлюбу залишаються з матірю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання [PERSON] та [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

01 грудня 2017 року до суду звернувся [PERSON] з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 16 травня 2009 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб. Від цього шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим. Подружні стосунки між ними щодня погіршуються, оскільки подружжя перестало розуміти один одного. Таким чином, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем, позивач просив суд шлюб розірвати. Ухвалою суду від 27 грудня 2017 року подружжю був наданий строк для примирення до 24 лютого 2018 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, пояснив, що із відповідачем вони проживають окремо, сімейні стосунки не підтримують через різність поглядів на ведення сімейного життя та домашнього господарства, сварки та небажання відповідача вживати заходів для примирення. Сварки негативно впливають на дітей та відносини із ними. Під час наданого судом строку для примирення дієвих заходів для поновлення подружнього життя між сторонами не вживалось, подружжя не досягло згоди щодо доцільності підтримання сімейних стосунків. Позивач позов підтримав, вважав за доцільне шлюб розірвати. Вказав, що після розірвання шлюбу діти будуть проживати із матірю. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 травня 2009 року сторони уклали шлюб (а.с. 5), який зареєстровано виконавчим комітетом Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, актовий запис №02. Від цього шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені, що вбачається зокрема і із пояснень позивача. На примирення позивач не згоден, оскільки стосунки між сторонами як для подружжя є неприйнятними, а тому збереження шлюбу шкодить його інтересам. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачу\~ [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище «Потапова», оскільки вона не виявила бажання його змінити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

01 грудня 2017 року до суду з позовом звернулась позивач [PERSON] до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2003 року, актовий запис № 896, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачкою. Шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства припинені через відсутність взаєморозуміння, відмінність поглядів на сімейні відносини і сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. З середини листопада 2014 року відповідач проживає окремо від позивачки. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивач просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши за нею право іменуватись шлюбним прізвищем. У судове засідання позивач [PERSON] не з*явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 34). Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 33). За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивача, дослідивши докази\~ у справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 15 серпня 2003 року зареєстрували шлюб (а.с. 3), від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], 23 грудня 2003 р.н (а.с.8), яка проживає із позивачкою. Шлюбно-сімейні відносини, спільне проживання та ведення спільного сумісного господарства між сторонами припинено з листопада 2014 р. через відсутність взаєморозуміння, відмінність поглядів на сімейні відносини і сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, думку позивачки про неможливість досягнення примирення, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї суперечить інтересам позивача, інтересам дитини сторін, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

01 грудня 2017 року до суду подано цю заяву, в якій вказано, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яку заявник має намір успадкувати як спадкоємець за заповітом. Спадкодавець [PERSON] з 1992 року проживав разом з [PERSON] однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Підвердження факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу заявнику необхідно для оформлення своїх спадкових прав. Заявник в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій справу просив розглянути у його відсутності, просив встановити факт спільного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON]. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився також, у телефонному режимі повідомив, в якій проти задоволення заявлених вимог не заперечував, просить справу розглянути у його відсутності. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні, зокрема довідками Черемошненської сільської ради №836 від 29.11.2017р. беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO]. проживав однією сім'єю з [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO]. проживав однією сім'єю з [PERSON], яка померла [INFO], іншого порядку встановлення цього факту немає, то його необхідно встановити на підставі п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved