Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

01 листопада 2018 року [PERSON] звернулась до суду в інтересах [PERSON] з даним позовом, посилаючись на те, що остання перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 05 червня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обов'язки, які виникають із шлюбу, у зв'язку з чим виникають конфлікти та сварки. Разом як сім'я з квітня 2018 року сторони не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, оскільки неодноразові спроби примиритись результату не дали, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали, просили строк на примирення не надавати та шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З'ясувавши думки учасників справи, викладенні у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд знаходить ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження та позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як встановлено в суді, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 05 червня 2015 року, про що складено відповідний актовий запис за №149. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 05 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від спільного проживання у сторін є неповнолітня дитина: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданим 14 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом як сім'я з квітня 2018 року не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім'єю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння, постійні конфлікти і сварки між сторонами, в тому числі і в присутності дитини, можуть негативно відобразитись на її вихованні. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення, суд не вбачає. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім'ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їхньої дитини. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved