Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

01 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд постановити рішення, яким; - стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5 000 грн. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання, в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, і до досягнення дитиною трирічного віку. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що вона, [PERSON] , зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 27 грудня 2016 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області та від подружнього життя вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач майже не цікавиться потребами і розвитком сина, бере обмежену участь у його догляді, вихованні та утриманні. [PERSON] є здоровою, працездатною людиною, який офіційно не працевлаштований, однак має регулярні доходи, які дозволяють йому витрачати значні кошти на себе. Відповідач ухиляється від покладеного обов`язку утримувати свого сина [PERSON] , тому вона звернулася до суду із даним позовом. В судове засідання, яке було призначено на 22 травня 2019 року о 16.30 год., позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. Однак, позивач [PERSON] подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона підтримує позовні вимоги, та просить проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи та не подав відзив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу 22 травня 2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 27 грудня 2016 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області та від подружнього життя вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Дані факти стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач не надає кошти на утримання дитини, а тому з нього слід стягувати ці кошти в примусовому порядку. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ст.ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.2, ч. 4 ст. 84 СК України дружина,з якою проживає дитина,має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до вимог ч.2 ст.77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно з вимогами ч. 1 ст.79 СК України аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved