Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до ПрАТ "ПівнГЗК" (далі - Товариства) про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 11.06.2008 р. на горизонті 205 бурової дільниці №6 Першотравневого кар`єру ВАТ «ПівнГЗК» правонаступником якого є ПрАТ «ПівнГЗК», під час виконання трудових обов`язків електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування в кар`єрі, внаслідок ураження електричним струмом у віці 50 років загинув чоловік [PERSON] - [PERSON] . Нещасний випадок відбувся з вини працівників відповідача, які в свою чергу допустили порушення посадових інструкцій. [PERSON] вказує, що позивач втратила близьку їй людину, з якою прожила в шлюбі 17 років. Звістка про смерть чоловіка призвела до того, що позивач зазнала сильного нервового потрясіння та незважаючи на сплив часу вона постійно перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про його смерть не залишають її до теперішнього часу. Смерть чоловіка змусила позивача корінним чином змінити своє життя, оскільки після його загибелі вона змушена була самостійно заробляти собі на життя, облаштовувати побут, так як заробіток загиблого чоловіка був основним джерелом їх сімейного бюджету, тому їй завдано глибоких моральних страждань. А тому представник позивача, просив суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] 420 400 грн у відшкодування моральної шкоди, завданої смертю її чоловіка, з вини відповідача. Позивач та представник позивача будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явились, представник позивача подав заяву в якій просив розглянути справу у їх відсутності (а.с. 88). Представник відповідача, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності також зазначила, що проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 80). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки позивач та відповідач про день та час розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином, суд вважає, за можливим розглянути справу у їх відсутності. Ухвалою суду від 25.02.2020 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження відмовлено. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. 20.03.2020р. на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого остання зазначила, що проти заявлених позовних вимог заперечує, вважаючи їх необґрунтованими, оскільки в Акті спеціального розслідування нещасного випадку від 04.07.2008р. та в Акті про нещасний випадок, пов`язаний із виробництвом від 07.07.2008р. №6/VІ причиною нещасного випадку встановлено неправомірні дії самого потерпілого. Щодо дій посадових осіб відповідача, вина яких також встановлена у цих Актах, то їх дії не знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку із даним нещасним випадком. При цьому відповідач посилається на виправдувальний вирок Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 29.12.2011р., яким [PERSON] , енергетика дільниці в кар`єрі виробничої бурової дільниці №6 Першотравневого кар`єру визнано невинуватим за ч.2 ст. 272 КК України. Крім того, вважає, що позивачем не доведено документально характеру і обсягу спричинення моральної шкоди і її розміру. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15 липня 1988 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб відділом ЗАГСа виконавчого комітету Тернівської районної Ради народних депутатів м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 15 липня 1988 року зроблено запис за № 44. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON] , зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с. 10). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 3). Відповідно до акта №6/VI про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, затвердженого 07.07.2008р., 11.06.2008р. о 12 год. 35 хв. на ВАТ «Північний ГЗК» Дніпропетровської обл., Тернівський р-н., м. Кривий Ріг, Першотравневий кар`єр, бурова дільниця № 6 горизонт - 205 м, стався нещасний випадок, у результаті якого помер [PERSON] . Причинами настання нещасного випадку організаційна: - порушення вимог безпеки під час експлуатації устаткування; - невиконання електротехнічним персоналом Першотравневого кар`єру та заступником головного енергетика відділу головного енергетика комбінату посадових обов`язків; невиконання потерпілим вимог Інструкції з охорони праці. Вид події ураження електричним струмом у разі доторкання до лінії електропередачі. Особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці: - [PERSON] , енергетик дільниці в кар`єрі виробничої бурової дільниці № 6 Першотравневого кар`єру, який не в повній мірі здійснював керування підпорядкованими працівниками дільниці та нагляд за членами бригади згідно з нарядом - допуском № 63, чим порушив вимоги п. 2.11, п. 2.13 посадової Інструкції енергетика дільниці в кар`єрі виробничої бурової дільниці №6 Першотравневого кар`єру та п. 3.2.7 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів; - [PERSON] , електрослюсар черговий та з ремонту устаткування в кар`єрі виробничої бурової дільниці №6 Першотравневого кар`єру, який приступив до виконання робіт без вказівки керівника робіт і дозволу допускаючого, чим порушив п. 2.10 інструкції з охорони праці №01.03.05 для електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування в кар`єрі Першотравневого кар`єру п.п. 2.1.7, 3.2.1 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів; - [PERSON] , енергетик дільниці в кар`єрі та на відвалах виробничої дільниці з ремонту та утримання електричного устаткування та ліній електропередач № 16 Першотравневого кар`єру, який не в повній мірі здійснював контроль підпорядкованими працівниками дільниці №6, які здійснювали роботи на лініях електропередач, чим порушив вимоги п.п. 2.9.2, 2.13 посадової інструкції енергетика дільниці в кар`єрі виробничої бурової дільниці №6 Першотравневого кар`єру; - [PERSON] , начальник дільниці в кар`єрі виробничої бурової дільниці №6 Першотравневого кар`єру, який не забезпечив виконання електротехнічним персоналом дільниці вимог нормативних актів при виконанні робіт на повітряних лініях, чим порушив п.2.11.2 посадової інструкції начальника дільниці в кар`єрі виробничої бурової дільниці №6 Першотравневого кар`єру; - [PERSON] , головний енергетик Першотравневого кар`єру, який не в повному обсязі забезпечив безпеку праці, яку виконують електротехнічний персонал Першотравневого кар`єру, чим порушив п.2.2.3 посадової інструкції головного енергетика кар`єру Першотравневого кар`єру та п. 48.1.3 Положення «Про систему управління охороною праці у ВАТ «ПівнГЗК» п.5.1.6 Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів; - [PERSON] , заступник головного енергетика відділу головного енергетика, який не в повному обсязі здійснював профілактичну роботу із попередження електротравматизму в Першотравневому кар`єрі, чим порушив п.2.4.2 посадової інструкції заступника головного енергетика відділу головного енергетика (а.с. 4-9). Висновком комісії, викладеними в Акті спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 11 червня 2008 року о 12 годині 35 хвилин у ВАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», від 07.07.2008 встановлено, що нещасний випадок з [PERSON] вважається пов`язаним з виробництвом (а.с. 39-49). Отже, факт смерті потерпілого [PERSON] від нещасного випадку на виробництві встановлений Актом спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 07.07.2008р.. Таким чином, між смертю потерпілого [PERSON] , який працював у відповідача та нещасним випадком, що стався з ним на виробництві відповідача ВАТ «ПівнГЗК» встановлений причинний зв`язок. Згідно частини першої статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган (частина друга статті 153 КЗпП України). Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Заперечення представника відповідача про те, що ПрАТ «ПівнГЗК» не повинно відповідати за дії загиблого, оскільки нещасний випадок стався з вини [PERSON] , є безпідставними, так як основними причинами настання нещасного випадку є: порушення вимог безпеки під час експлуатації устаткування та невиконання електротехнічним персоналом Першотравневого кар`єру та заступником головного енергетика відділу головного енергетика комбінату посадових обов`язків, а отже ПрАТ «ПівнГЗК» допустило порушення вимог законодавства з охорони праці, що стало причиною нещасного випадку. Частинами першою - третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (частина перша статті 1167 ЦК України). За змістом статті 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди. За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд приходить до висновку, що нещасний випадок стався під час перебування у трудових відносинах [PERSON] з ВАТ «ПівнГЗК», а отже, наявні правові підстави для відшкодування відповідачем моральної шкоди [PERSON] , з урахуванням глибини та тривалості її моральних страждань, яких вона зазнала внаслідок смерті чоловіка. Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється на підставі статей 1167, 1168 ЦК України, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи. Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. При визначенні суми моральної шкоди необхідно застосувати принцип розумності і справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Суд, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань [PERSON] , у зв`язку зі смертю чоловіка, з яким остання прожила 17 років, характер психологічної травми, яку вона отримала у зв`язку зі смертю чоловіка, конкретні обставини по справі, наслідки, що наступили, вважає що з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» необхідно стягнути на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 170 000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб. Доводи наведені у відзиві на позов про те, що позивач не підтвердив достатніми та допустимими доказами факт заподіяння [PERSON] моральних страждань та розмір завданої їй моральної шкоди, не заслуговує на увагу, оскільки смерть рідної людини - це не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання. При цьому розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала [PERSON] , характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Разом з тим, вимога про стягнення з відповідача 420 400,00 грн., належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Держави судовий збір у розмірі 1 700 грн.

Outcome: partial