Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

01.03.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, оскільки\~відповідно до заяви № б/н від 19.02.2011 року\~відповідачка отримала кредит у розмірі 2600,00 грн.\~у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі встановленому договором. Відповідачка зобовязання по укладеному кредитному договору не виконала у звязку з чим станом на 31.12.2017 року має заборгованість у розмірі 117000,00 грн., яка складається з 7130,84 грн. заборгованість за кредитом, 109869,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, яку позивач просить стягнути з відповідачки. Відповідно до ч. 2\~ст. 279 ЦПК України\~розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позові і просить їх задовольнити в повному обсязі. Не заперечує стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та заочного розгляду справи. Відповідачка, яка належним чином повідомлена про час і місце судового засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, що підтверджується матеріалами справи, в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позовну заяву не надала. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,\~за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» назва якого підтверджується Статутом (а.с. 40), який має право надавати банківські послуги згідно банківської ліцензії (а.с. 38), зареєстрований в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (а.с. 39), був укладений договір від 19.02.2011 року з відповідачкою відповідно до якого, позичальниця отримала кредит в сумі 2600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, де позичальниця в свою чергу зобовязувався повернути кредит та сплатити відсотки, згідно договору, який складається із заяви та «Умов та Правил надання банківських послуг» (далі «Умови») (а.с. 9-34). Суд зазначає, що підпис відповідачки на заяві підтверджує її згоду на умови договору, які визначені в заяві. Частиною 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умова, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до договору, грошові кошти були переведені на картку позичальниці в день підписання договору. В п.1.1.7.12 Умов договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. В п. 2.1.1.5.5. Умов - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7, а у разі невиконання зобовязань за договором у відповідності до п.2.1.1.5.6 Умов, на вимогу Банку виконати зобовязання з проведення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З розрахунку вбачається, що відповідачка скористалася кредитними коштами, але не виконала належним чином зобовязання за кредитним договором № б/н від 19.02.2011 року у звязку із чим станом на 31.12.2017 року виникла заборгованість в сумі 117000,00 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 7130,84 грн.; -\~\~заборгованості за процентами за користування кредитом\~ 109869,16 грн. Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б підтверджували виконання зобовязання відповідачкою перед Банком за кредитним договором б/н від 19.02.2011 року, що в свою чергу дає підставу вважати, що на день розгляду справи в суді зобовязання відповідачки перед Банком не виконано, а тому продовжують існувати цивільні правовідносини. Згідно з 2\~ст. 1050 Цивільного кодексу України\~якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачкою умов кредитного договору, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, відповідачка в свою чергу не спростувала доводи позивача викладені в позовній заяві. Тому суд, дотримуючись норм закону та всебічного і повного дослідження матеріалів справи та враховуючи, що на час розгляду справи в суді сторонами договір № б/н від 19.02.2011 року не був припинений, відповідачка в добровільному порядку не виконала свої зобов'язання перед Банком, що є істотним порушенням договору внаслідок якого позивач позбавлений можливості отримати суму кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, на що розраховував при укладенні договору, вважає, що даний позов є обґрунтований на доведений належними доказами, тому підлягає до задоволення та стягненню з відповідачки документально підтверджену заборгованість станом на 31.12.2017 року. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку із ухваленням суду рішення про задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені ним і документально підтверджені в розмірі 1762,00 грн. (а.с. 41).

Outcome: approved