Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

01.07.2019 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою, вказуючи, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом. До складу спадщини окрім іншого майна входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями. Позивач звернулася до нотаріуса, але отримала відмову в оформленні спадкового майна в частинні спадкового житлового будинку , через відсутність належної реєстрації права власності на спадковий житловий будинок. Представник позивача, посилаючись на неможливість належного оформлення прийняття спадщини в установленому законом порядку та ст. ст. 15, 16, 392, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 19, 28, 175, 177, 184 ЦПК України, просить суд визнати за [PERSON] , право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , що розташований за адресою : [ADDRESS] . 02.07.2019 року судом відкрито провадження у справі та призначено розгляд проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 25.07.2019 року. За клопотанням представника позивача підготовче судове засідання відкладено на 24.09.2019 року для витребування спадкової справи до майна померлої [PERSON] . В підготовче судове засідання, 24.09.2019 року, позивач та її представник не з`явилися. На адресу суду надійшла заява, якою представник позивача просить суд розгляд справи провести без їх участі. Позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити ( а.с. 68). Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце та час його проведення. Своєю письмовою заявою просить суд розгляд справи провести без його участі. Позовні вимоги визнає ( а.с. 31-33). Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі. Виходячи з наведеного, суд, вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами проведення підготовчого судового засідання. В підготовчому судовому засіданні, суд , ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позиції позивача та її представника, відповідача [PERSON] , викладені у відповідних заявах, що надійшли до суду та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про її смерть ( а.с. 15). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, за заповітом. Так, 08.04.1992 року , спадкодавець за свого життя, склала заповіт, яким все майно, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те на що вона за законом матиме право заповідала своїм дітям: [PERSON] і [PERSON] в рівних частках кожному ( а.с.8). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 182125648 від 24.09.2019 року реєстрація права власності на жилий будинок не проводилась (а.с. 65). Належність спадкового будинку саме [PERSON] , стверджено довідкою Комунального підприємства Київської обласної ради « Південне бюро технічної інвентаризації» № 1097 від 13.05.2019 року ( а.с.14). Позивач вчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, про що свідчить наявна в матеріалах справи спадкова справа ( а.с. 44-64) та отримала відмову в оформленні спадкового майна, оскільки у позивача відсутній правовстановлючий документ на спадковий житловий будинок ( а.с.19). Відповідач [PERSON] , що поруч із позивачем є спадкоємцем за заповітом, також подав заяву до нотаріуса про прийняття спадкового майна, однак в подальшому не прийняв спадщини та відмовляється від прийняття спадкового майна, на що вказує його заява про визнання позовних вимог [PERSON] , яка міститься в матеріалах даної цивільної справи (а.с. 31) . Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом судом не встановлено. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України вказує , що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України , власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що позивач [PERSON] має право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , відповідно до ст. 1223 ЦК України, оскільки вона визначена спадкоємцем за заповітом спадкодавця. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечує проти задоволення позову . Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача базуються на законі, визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved