Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що згідно до укладеного договору б/н від 23.07.2008 року відповідач отримав від банку кредит у розмірі 3800 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою та тарифами банку. Своїх зобов'язань відповідач не виконав, у зв'язку з чим, станом на 29.02.2016 року утворилася заборгованість перед банком у сумі 11389,31 грн., яка складається з: 3773,90 грн. - заборгованість за кредитом; 5307,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1289,56 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 - штраф (фіксована частина); 518,54 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач і просить стягнути з відповідача, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача за довіреністю не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] до початку розгляду справи надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом за матеріалами справи встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» є юридичною особою, має банківську ліцензію, свідоцтво про державну реєстрацію від 17.07.2009 р., Статут ПАТ КБ «Приватбанк», /а.с. 16,17,18/. Між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON], на підставі його заяви, 23.07.2008 року був укладений кредитний договір б/н. Згідно умов даного договору Приватбанк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а [PERSON] зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити проценти у розмірі 30,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складається з заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг. При цьому, відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, за відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Тобто між сторонами склалися правовідносини, які регулюються ст. ст. 1054, 1048 ЦК України /а.с.7,8-13/. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Узяті на себе зобов'язання за зазначеним договором ПАТ КБ "Приватбанк" виконав вчасно, надавши кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У свою чергу, відповідач [PERSON] узяті на себе зобов'язання вчасно не виконав, допустивши прострочення платежів, у результаті чого, станом на 29.02.2016 року утворилася заборгованість перед банком у сумі 11389,31 грн., яка складається з: 3773,90 грн. - заборгованість за кредитом; 5307,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1289,56 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 - штраф (фіксована частина); 518,54 грн. - штраф (процентна складова), що свідчить про неналежне виконання своїх зобов'язань відповідачем перед банком за зазначеним договором /а.с.4-6/. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦПК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 623 ч. 1 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не виконані взяті перед позивачем зобов'язання по кредитному договору, у зв'язку з чим відповідно до ст. ст. 1050, 625 ЦК України сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позов визнаний відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved