Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області, відділу Держземагенства у Томашпільському районі, [PERSON], треті особи: [PERSON], КП «Могилів-Подільське МБТІ» про поновлення строку звернення до суду, визнання дій неправомірними та скасування їх рішень. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що [INFO] року померла [PERSON], яка була його, [PERSON] та [PERSON] матір'ю. Після смерті матері залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а також земельною ділянкою, які знаходяться по [ADDRESS]. Позивач та його брат [PERSON] подали у відповідний термін до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] В даний час вони вирішили оформити належним чином спадщину після смерті своєї матері, тому звернулися до КП «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» та Томашпільської селищної ради за необхідною інформацією, яка стосується будинку з надвірними будівлями та спорудами, а також земельною ділянкою, які знаходяться по [ADDRESS] Однак, при зверненні до Томашпільської селищної ради позивачу надали довідку про те, що за [PERSON] рахувалася земельна ділянка площею 0,32 га та 0,15 га, що в загальній кількості дорівнює 0,47 га, які знаходяться в [ADDRESS]. В земельно-кадастровій книзі не зазначено по господарського номера вказаної земельної ділянки. Позивач вказує, що зі слів дружини відповідача, земельні ділянки по [ADDRESS] вона переоформила на свого чоловіка - відповідача у справі [PERSON] ще за життя матері, знявши з реєстрації останню з будинку. Звернувшись до відділу архіву Томашпільського району, позивачу було надано копії рішень сесій Томашпільської селищної ради, з яких вбачається наступне: Рішенням 21 сесії 5 скликання Томашпільської селищної ради Вінницької області від 18.11.2008 року «Про погодження надання земельної ділянки гр. [PERSON] по [ADDRESS]» вирішено: Відмінити рішення 16 сесії 3 скликання від 20 лютого 2001 року «Про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 0,45 га по [ADDRESS] гр. [PERSON] та вилучити її з користування; погодити гр. [PERSON] надання земельної ділянки площею 0,45 га із земель присадибного фонду селищної ради по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства у власність. Рішенням 25 сесії 5 скликання Томашпільської селищної ради від березня 2009 року «Про внесення часткових змін в площу земельної ділянки для затвердження технічної документації по видачі державних актів на право власності на землю гр. [PERSON] по [ADDRESS]» вирішено: внести часткові зміни до рішення 21 сесії 5 скликання селищної ради від 18.11.2008 р. в пункті «площа земельної ділянки» погодженої для надання у власність для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку по господарських будівель гр. [PERSON] по [ADDRESS]; затвердити технічну документацію та видати державні акти, що посвідчують право власності на земельні ділянки гр. [PERSON] по [ADDRESS] загальною площею 0,3464 га, в тім числі 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 0,1964 га-ріллі для ведення особистого селянського господарства; внести зміни в земельно-облікові документи у відповідності до фактичних розмірів, визначених у натурі. 16 червня 2010 року на підставі рішення 25 сесії 5 скликання Томашпільської селищної ради від 5 березня 2009 року, [PERSON], відділом держкомзему у Томашпільському районі було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 774883, згідно якої він є власником земельної ділянки площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 774884, згідно якої він є власником земельної ділянки площею 0,1964 га, для ведення особистого селянського господарства. Позивач [PERSON] вважає дані рішення сесії Томашпільської селищної ради та державні акти недійсними з наступних підстав. І в рішеннях сесії селищної ради Томашпільської селищної ради, і в державних актах на право власності на земельну ділянку зазначається «[ADDRESS]», коли спірною земельною ділянкою є земельна ділянка, яка знаходиться під будинком та біля будинку по [ADDRESS]. Тобто, відповідач [PERSON] надав неправдиві свідчення селищній раді щодо номера будинку. Землевпорядник селищної ради, не перевірив, де саме знаходяться дані земельні ділянки, не встановив, чи є на ній будинок, господарські будівлі, споруди тощо. В даний час у позивача виникла необхідність оформлення спадщини після смерті матері, однак цього він зробити не може, оскільки у МБТІ будинок як такий рахується за [PERSON], тобто можливо прийняти його як спадщину, однак земельні ділянки, на якій знаходиться будинок і яка повинна рахуватися за будинком, згідно довідки Томашпільської селищної ради, не значаться в земельно-кадастровій книзі, оскільки Ющишен М.О., ввівши в оману селищну раду, земельні ділянки переоформив на себе, вказавши місцезнаходження їх [ADDRESS], а не [ADDRESS], де і знаходиться будинок. Позивач неодноразово звертався до відповідача у справі [PERSON] про усунення перешкод в користуванні будинком та земельною ділянкою, які знаходяться по [ADDRESS], повідомляючи, що бажає прийняти спадщину після смерті матері, однак відповідач [PERSON] відмовляється добровільно це зробити, тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду та просить винести рішення яким поновити строк звернення до суду, скасувати вищевказані рішення сесії Томашпільської селищної ради та визнати недійсними державні акти на право власності на землю серії ЯЛ № 774883 та ЯЛ № 774884 та скасувати їх державну реєстрацію. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу за його позовом слухати у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Томашпільської селищної ради Щербатий А.І. в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти його задоволення, суду пояснив, що при винесенні рішення 21 сесії 5 скликання від 18.11.2008 року та рішення 25 сесії 5 скликання від 5 березня 2009 року Томашпільською селищною радою було допущена помилка, а саме при винесенні рішення від 18.11.2008 року про вилучення у [PERSON] земельної ділянки з її користування і надання [PERSON] було прийнято дане рішення без згоди [PERSON] Також не було враховано, що на даній земельній ділянці є два по господарських номера. При прийнятті рішення про надання [PERSON] земельної ділянки площею 0,45 га брали до уваги, що останній є одним із синів і який здійснював догляд за [PERSON] Дана земельна ділянка по земельно-кадастровим книгам Томашпільської селищної ради рахувалася за [PERSON], номер будинку не вказаний. Представник відповідача відділу Держземагенства у Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак начальник відділу Николайчук В.С. подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, проти позову не заперечують. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що вона не знала про те, що перед тим, як отримати державний акт на землю, необхідно було успадкувати дану землю та будинок, під яким знаходиться земля, оскільки вважала, що будинок підлягає знесенню через його незадовільний стан. Номер будинку, а саме « [ADDRESS]», а не « [ADDRESS]», де фактично знаходяться будинок із земельною ділянкою, було вказано нею, оскільки вона проживає із чоловіком-відповідачем [PERSON], у будинку по [ADDRESS].Дана земельна ділянка по земельно-кадастровим книгам рахувалася за [PERSON] Представник третьої особи КП «Могилів-Подільське МБТІ» в судове засідання не з'явився, однак начальник КП МБТІ Цибульський Ю.М. направив на адресу суду заяву згідно якої просить справу розглядати в відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак направив на адресу суду, заяву згідно якої просить справу розглядати в його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, розглянувши заяви інших учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволенні позову з таких підстав. Згідно ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням 21 сесії 5 скликання Томашпільської селищної ради Вінницької області від 18.11.2008 року «Про погодження надання земельної ділянки гр. [PERSON] по [ADDRESS]» вирішено: Відмінити рішення 16 сесії 3 скликання від 20 лютого 2001 року «Про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 0,45 га по [ADDRESS] гр. [PERSON]» та вилучити її з користування; погодити гр. [PERSON] надання земельної ділянки площею 0,45 га із земель присадибного фонду селищної ради по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства у власність. Відповідно до ч.1,2 ст. 149 ЗК України ( в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. В судовому засіданні представник селищної ради Щербатий А.І. підтвердив відсутність згоди [PERSON] про вилучення земельної ділянки, а відповідно допущені порушення селищної ради діючого законодавства при прийнятті вказаного рішення. Рішенням 25 сесії 5 скликання Томашпільської селищної ради від березня 2009 року «Про внесення часткових змін в площу земельної ділянки для затвердження технічної документації по видачі державних актів на право власності на землю гр. [PERSON] по [ADDRESS]» вирішено: внести часткові зміни до рішення 21 сесії 5 скликання селищної ради від 18.11. 2008 року в пункті «площа земельної ділянки» погодженої для надання у власність для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку по господарських будівель гр. [PERSON] по [ADDRESS]; затвердити технічну документацію та видати державні акти, що посвідчують право власності на земельні ділянки гр. [PERSON] по [ADDRESS] загальною площею 0,3464 га, в тім числі 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 0,1964 га-ріллі для ведення особистого селянського господарства; внести зміни в земельно-облікові документи у відповідності до фактичних розмірів, визначених у натурі. 16 червня 2010 року на підставі рішення 25 сесії 5 скликання Томашпільської селищної ради від 5 березня 2009 року, [PERSON], жителю [ADDRESS], відділом держкомзему у Томашпільському районі було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 774883, згідно якої він є власником земельної ділянки площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 774884, згідно якої він є власником земельної ділянки площею 0,1964 га, для ведення особистого селянського господарства. З цього вбачається, що і в рішеннях сесії селищної ради Томашпільської селищної ради, і в державних актах на право власності на земельну ділянку зазначається «[ADDRESS]», коли спірною земельною ділянкою є земельна ділянка, яка знаходиться під будинком та біля будинку по [ADDRESS]. Тобто, Томашпільською селищною радою не було перевірено перед погодженням надання земельної ділянки [PERSON], де саме знаходяться дані земельні ділянки, не встановлено, чи є на ній будинок, господарські будівлі, споруди тощо, кому вони належать та якій підставі. З цього вбачається, що державні акти на право власності на земельні ділянки видано [PERSON] з порушенням вимог ст.118 Земельного Кодексу України та "Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі", затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 року №354/3647. В статті 118 ЗК України зазначено, що приватизація громадянином земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні проводиться відповідно до рішення органу місцевого самоврядування, яке приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Передача громадянам у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності здійснюється після розроблення проекту відведення земельної ділянки. Із вищевикладеного вбачається, що сесією Томашпільської селищної ради прийнято рішення, яке суперечить нормам Конституції України та чинного законодавства України, що в подальшому призвело до видачі [PERSON] державних актів на право власності на земельні ділянки з порушенням прав інших землекористувачів, зокрема спадкоємців. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо. Визнання недійсним державного акта на право власності на землю як правовстановлюючого документа без оспорення рішення, що надало право на отримання цього акта та визнання дій щодо цього факту незаконними не передбачено, законом. У відповідності до ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки в тому числі шляхом придбання за договором купівлі-продажу, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Підстави та порядок набуття права на землю, а також порядок передачі земельних ділянок визначено у ст.ст. 116, 118 ЗК України. Із зазначених норм випливає, що отримання земельної ділянки у власність або в користування супроводжується різними діями зацікавленої особи, прийняттям відповідних рішень органу місцевого самоврядування (щодо дачі згоди на розроблення проекту відведення земельної ділянки, про затвердження проекту відведення та про передачу земельної ділянки). Згідно до ст.. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати будь-яких порушень його прав на землю. Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Селищній раді як суб'єкту, який здійснює повноваження власника землі, належить право розпорядження нею, передачі земельних ділянок у власність або користування, надання в оренду. Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення, у зв'язку з прийняттям відповідного акта, прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Відповідно до листа Державного комітету України із земельних ресурсів № 6-11-55/М-568 від 12.01.2009 року «Про надання роз'яснення», відповідно до ст.. 155 Земельного кодексу України (2768-14) у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно з наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 року № 174 (z 0641-03,z 0354-99) «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею», у разі внесення у державний акт площі земельної ділянки, яка не відповідає її фактичному розмірі, внесення змін у державний акт на право власності на земельну ділянку чи його скасування, не передбачено. У відповідності з вимогами ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюються шляхом: визнання цих прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобіганню вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення цих прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України "У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним". Розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його незаконність. З огляду на це, суд вважає, що рішення 21 сесії 5 скликання Томашпільської селищної ради Вінницької області від 18.11.2008 року «Про погодження надання земельної ділянки гр. [PERSON] по [ADDRESS]», яким вирішено: Відмінити рішення 16 сесії 3 скликання від 20 лютого 2001 року «Про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 0,45 га по [ADDRESS] гр. [PERSON]» та вилучити її з користування; погодити гр. [PERSON] надання земельної ділянки площею 0,45 га із земель присадибного фонду селищної ради по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства у власність, а також рішення 25 сесії 5 скликання Томашпільської селищної ради від березня 2009 року «Про внесення часткових змін в площу земельної ділянки для затвердження технічної документації по видачі державних актів на право власності на землю гр. [PERSON] по [ADDRESS]», яким вирішено: внести часткові зміни до рішення 21 сесії 5 скликання селищної ради від 18.11. 2008 року в пункті «площа земельної ділянки» погодженої для надання у власність для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку по господарських будівель гр. [PERSON] по [ADDRESS]; затвердити технічну документацію та видати державні акти, що посвідчують право власності на земельні ділянки гр. [PERSON] по [ADDRESS] загальною площею 0,3464 га, в тім числі 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 0,1964 га-ріллі для ведення особистого селянського господарства; внести зміни в земельно-облікові документи у відповідності до фактичних розмірів, визначених у натурі,- прийняті з порушенням процедури, визначеної Законодавством України, а тому дані рішення сесії підлягають визнанню незаконними та повинні бути скасованими. Крім того, рішення сесії Томашпільської селищної ради одночасно суперечать вимогам закону та порушують права інших осіб, а тому необхідно визнати недійсним правові акти індивідуальної дії органу місцевого самоврядування. Крім того, в ч.2 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що спори про поновлення порушених прав юридичних та фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування вирішуються в судовому порядку. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Верховного Суду України від 19 березня 2010 року №2) судам підсудні справи за заявами, зокрема, щодо визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки. Відповідно до приписів ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних права можуть бути визнання правочину недійсним, припинення правовідношення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Статтею 155 ЗК України передбачено також, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним, а збитки, завдані власникам земельних ділянок внаслідок видання зазначених актів, підлягають відшкодуванню в повному обсязі органом, який видав акт. Одним зі способів захисту права на земельну ділянку може бути визнання державного акту недійсним з підстав визнання недійсним акту органа влади або місцевого самоврядування, який порушує права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належної їй земельною ділянкою. Само по собі визнання державного акту недійсним без визнання недійсним рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки, відповідно до ст. 152, 155 ЗК України не може бути способом захисту порушеного права. Відповідно до ч.1 ст.59 закону «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Крім того, рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до його компетенції, можуть бути скасовані відповідною радою (ч.9 ст.59 закону). Положенням ст.59 закону стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни з будь-якого питання, що є компетенцією органу місцевого самоврядування, дано офіційне тлумачення в рішенні Конституційного Суду від 16.04.2009 №7-рп/2009. Зокрема, в абз.3 п.3 цього акта зазначено, що органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу й самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами. Із цього можна зробити висновок про те, що будь-яка дія з боку органу місцевого самоврядування має бути чітко передбачена тією чи іншою нормою закону, а отже, необхідно шукати повноваження щодо скасування власних рішень з укладення та поновлення договорів оренди. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють дію норм права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію. Абзацами 5 та 6 п.5 рішення Конституційного Суду роз'яснено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування та громадянами, що породжує в громадян упевненість у тому, що їхнє становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Саме тому орган місцевого самоврядування, якщо він керуватиметься чинними нормами законодавства, не вправі приймати рішення, що буде повністю або частково змінювати дію раніше прийнятого акта індивідуальної дії. В зв'язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є цілком обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, тому суд вважає за можливе скасувати рішення Томашпільської селищної ради 21 сесії 5 скликання від 18.11.2008 року та 25 сесії 5 скликання від 5 березня 2009року, визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки та скасувати їх державну реєстрацію. Оскільки судом встановлено та підтверджено представником [PERSON]-[PERSON] в судовому засіданні, що [PERSON] не є власником домогосподарства по [ADDRESS] тому суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться по [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved