Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

01.10.2015 р. ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (далі за текстом - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідач), в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором на загальну суму 12 907,90 (дванадцять тисяч девятсот сім) гривень 90 копійок, судовий збір в розмірі 1 218,00 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень 00 копійок. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем 20.06.2011 р. укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 300,00 (триста) гривень 00 копійок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 31.07.2015 р. виникла заборгованість, яка склала загальну суму по кредиту, процентам, комісії, пені і штрафам 12 907,90 (дванадцять тисяч девятсот сім) гривень 90 копійок, яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки останній ухиляється від добровільного погашення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити (а. с. 5). Відповідач в судове засідання не зявився, 16.11.2015 р. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а. с. 44, 45). У звязку з неявкою сторін в судове засідання, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобовязального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору, слід керуватися Цивільним Кодексом України (далі за текстом ЦК України). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Між ПАТ «ПРИВАТБАНК» (а. с. 36, 37, 38) та [PERSON] (а. с. 34, 35 з. б.) відповідно до анкети-заяви, Умов та правил надання банківських послуг 20.06.2011 р. укладено кредитний договір. В порушення умов зазначеного кредитного договору відповідач взяті на себе зобовязання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. Згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 31.07.2015 р. сума заборгованості за кредитом, з урахуванням процентів, комісії, штрафів склала 12 907,90 (дванадцять тисяч девятсот сім) гривень 90 копійок (а. с. 6, 7). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і встановлений строк, відповідно до умов договору та вимогою закону. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит, та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивачем надано кредит в розмірі та на умовах, передбачених вищезазначеним кредитним договором, однак відповідач всупереч вимогам чинного законодавства, Умовам та правилам надання банківських послуг належним чином свої зобовязання по поверненню чергової частки кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом не виконав, не здійснив повернення кредиту та сплати відсотків у повному обсязі у встановлені строки. Ці обставини по справі не підлягають доказуванню, оскільки про них зазначено в позові і вони не спростовані відповідачем. Згідно розрахунку, наданим позивачем, загальна сума заборгованості відповідача, станом на 31.07.2015 р. становить 12 907,90 (дванадцять тисяч девятсот сім) гривень 90 копійок, у тому числі: заборгованість за кредитом 4\~057,85 (чотири тисячі пятдесят сім) гривень 85 копійок; заборгованість по процентам 6\~137,46 (шість тисяч сто тридцять сім) гривень 46 копійок; заборгованість по комісії 1\~621,74 (одна тисяча шістсот двадцять одна) гривня 74 копійки; заборгованість по судовим штрафам 1\~090,85 (одна тисяча девяносто) гривень 85 копійок (а. с. 6, 7). Доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості, відповідачем не надано, тому розрахунок приймається судом як доказ, по даній справі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси відповідача та інших осіб. Суд вважає, що позов обґрунтований, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням (а. с. 1). На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved