Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Прокурор Індустріального району міста Дніпропетровська звернувся до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON], в якому просить накласти заборону на відчуження нерухомого майна - 1/4 частини квартири [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON], до досягнення [PERSON] повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заочним рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте одночасно з позбавленням відповідача батьківських прав судом не було вирішено питання про накладення заборони на відчуження майна та житла дитини відповідно до ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства". У судовому засіданні прокурор Єрохіна А.О. позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради [PERSON] у судовому засіданні також просила позов задовольнити. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заперечень проти позову суду не надала. Тому суд розглядає справу на підставі наявних у справі даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 4 червня 2014 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], а саме кожному по 1/4 частці вказаної квартири. Відповідно до частини 3 статті 17 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Частиною 4 цієї ж статті даного Закону передбачено, що суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Таким чином законом передбачений захист прав дітей, позбавлених батьківського піклування, на житло до досягнення ними повноліття шляхом накладення заборони на відчуження цього житла. При ухваленні рішення про позбавлення відповідача батьківських прав питання про накладення заборони на відчуження житла, в якому проживає малолітній [PERSON], вирішено не було. Враховуючи, що квартира [ADDRESS] є житлом малолітнього [PERSON], позбавленого батьківського піклування, тому на підставі прямої вказівки закону заборонено вчиняти без дозволу органу опіки та піклування будь-які правочини щодо цього житла до досягнення ним повноліття. Отже наявні правові підстави для накладення заборони на відчуження цього житла до досягнення [PERSON] повноліття. Разом з тим, виходячи того, що відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, а прокурором заявлено вимогу лише щодо накладення заборони на відчуження частки квартири, яка належить відповідачу, тому суд вважає, що позов слід задовольнити в межах заявлених прокурором позовних вимоги, наклавши заборону на відчуження 1/4 частини квартири [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачу [PERSON], до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved