Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

01.03.2019 [PERSON] звернувся з позовною заявою до суду, в якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 22.04.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 412. В обґрунтування вимог зазначив, що з 22.04.2011 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу стало неможливим. Відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАГСу. Ухвалою судді від 13.03.2019 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Справу призначено в підготовче засідання на 28 травня 2019 року (а.с.10). У судове засідання сторони не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, представник відповідача позовні вимоги визнала, просила задовольнити (а.с.15, 17). Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу приписів ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.211 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 квітня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 412 (а.с.6). Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. З урахуванням обставин справи, позиції позивача щодо подальшого збереження шлюбу, позиції відповідача, яка в межах розгляду даної справи визнала позов, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved