overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

01 лютого 2016 року Саратським районним судом Одеської області було ухвалено рішення за позовом Публічного Акціонерного Товариства [PERSON] ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості, позов задоволено повністю. В резолютивній частині рішення допущена описка в частині стягнення судового збору, замість 1218 гривен, як вказано у мотивувальній частині рішення, стягнуто 243 гривні 60 копійок. Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, до суду не зявилися. Їх неявка не перешкоджає розгляду питання про виправлення описки в судовому рішенні. Відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; якщо ... судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно до копії платіжного доручення від 30.11.2015 року про сплату судового збору, позивач сплатив судовий збір у сумі 1218 гривень (а.с. 1). У мотивувальній частині рішення стягнутий судовий збір у вказаній сумі (а.с. 51). Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, в якому вирішити питання про сплату судового збору відповідачкою у повному обсязі, тому з відповідачки підлягає стягненню недоплачений судовий збір - 974 гривні 40 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

01 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 17 липня 2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 26. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з жовтня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, представник позивача надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 17 липня 2015 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 26 (а.с.4). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з жовтня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

01 лютого 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 11 квітня 1992 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану м.Павлограда Дніпропетровської області, актовий запис №221. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 27 грудня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 11 квітня 1992 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану м.Павлограда Дніпропетровської області, актовий запис №221 (а.с.4). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з 27 грудня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

01 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що вони з відповідачем мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач не надає матеріальної допомоги, в звязку з чим просить стягнути з нього на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки всіх видів заробітку, але не меншому, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття. У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 15, 23). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст. 74, 76 ЦПК України (а.с. 18, 20, 22). За таких обставин з письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі з 21 липня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 25) від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 2). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 січня 2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 26). Рішення суду набуло законної сили 24 січня 2015 року (а.с.26 зворот). Відповідно до довідки Відділу адміністративних послуг Лисичанської міської ради Луганської області про склад сім*ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 137 від 27 березня 2017 року (а.с.24) позивачка [PERSON] разом із неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] зареєстрована у [INFO]. Відповідач [PERSON], батько малолітнього [PERSON], [INFO], надав згоду на його прописку (реєстрацію) разом з матір*ю [PERSON] за адресою: Луганська область, місто Лисичанськ, кв-л. Ленінського Комсомолу[ADDRESS], що підтверджується заявою [PERSON] від 20 квітня 2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області, зареєстрованою в реєстрі за № 858 (а.с.27). Відповідач [PERSON], [INFO] (а.с. 3-5), працездатний, не має інших аліментних зобовязань, на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в порядку ст.ст.181, 182 СК України у розмірі ? частки заробітку до його повноліття, оскільки відповідач працездатний, не має інших аліментних зобовязань.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

01 лютого 2017 року в с.Стінка Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON], який за життя склав заповіт щодо усієї спадщини і призначив своїм спадкоємцем [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Бубенська,4 в с.Стінка Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивач не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. Представник відповідача Стінківської сільської ради Бучацького району, в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 01 лютого 2017 року в с.Стінка Бучацького району помер [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало йому на праві власності; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений ним 21 лютого 2013 року і посвідчений нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповів позивачці; Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

01 лютого 2017 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач вказав, що з відповідачкою вони перебувають зареєстрованому шлюбі з 05 липня 1986 року, актовий запис № 491, від якого неповнолітніх дітей не мають. Сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у 2011 році через несумісність характерів, різні погляди на життя, а також через те, що у позивача утворилась інша сім*я та з того часу спільне господарство сторонами не ведеться. 04 травня 2011 року у позивача в новій сім*ї народився син [PERSON]. Спору про спільне майно між сторонами немає, а при його наявності просить це питання вирішувати в іншому позовному провадженні. Позивач вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просив розірвати шлюб з відповідачкою. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на розірванні шлюбу наполягає (а.с. 25). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з*явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності в якій просила надати суд строк для примирення подружжя терміном три місяці (а.с.21). Ухвалою суду від 31 березня 2017 року у задоволенні клопотання [PERSON] про надання сторонам строку для примирення відмовлено. З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 05 липня 1986 року зареєстрували шлюб (а.с. 7), від якого неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у 2011 році через несумісність характерів, різні погляди на життя, а також через те, що у позивача утворилась інша сім*я та з того часу ведення спільного господарства сторонами припинено. 04 травня 2011 року народився [PERSON], батьком якого є [PERSON], а матір*ю [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 402245, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 18 травня 2011 року (а.с.8). Про наявність спору про спільне майно у теперішній час сторонами суду не повідомлено. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

01 лютого 2017 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення опіки та призначення заявника її опікуном, посилаючись на те, що [PERSON] страждає на хронічне стійке психічне захворювання, через що не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над нею опіки, заявник бажає бути її опікуном. Представник органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради не заперечив проти задоволення заяви про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення опіки та призначення заявника опікуном над недієздатною [PERSON] Суд, дослідивши надані докази, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що заявник [PERSON] є чоловіком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 258799, виданого 06 жовтня 1971 року Палацом одруження м. Одеси. Згідно з висновком судово-психіатричних експертів КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» за № 248 від 07 червня 2017 року, \~[PERSON], [INFO], страждає на хронічне стійке психічне захворювання у вигляді змішаної коркової і підкоркової судинної деменції, у звязку з чим не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення опіки. \~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 39 ЦК України,\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі \~визнання її \~недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. \~ Як вбачається з подання за № С-451/п від 21 вересня 2017 року, Київська районна адміністрація Одеської міської ради дійшла висновку щодо доцільності встановлення опіки на недієздатною особою та призначення заявника [PERSON] опікуном над [PERSON] На підставі викладеного суд вважає, що заява підлягає задоволенню, слід визнати\~ [PERSON] недієздатною, оскільки вона страждає на хронічне стійке психічне захворювання, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над неї опіки, є доцільним встановлення опіки над хворою [PERSON] та призначення заявника [PERSON] її опікуном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

01 лютого 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором . 01 лютого 2017 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок, загальною площею 68,10 кв.м., житловою площею 29.60 кв.м., який розташований за адресою : Хмельницька область, м. Полонне, вулиця академіка Герасимчука, 56, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. На обґрунтування поданої заяви представник позивача зіслався на те, що відповідач на протязі тривалого часу не виконує взяті на себе зобовязання не здійснює щомісячних погашень кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість. У звязку з цим вважає, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. З огляду на встановлені обставини та правові положення, заява ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає до задоволення, оскільки вона не суперечить чинному законодавству і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

01 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що з 21 серпня 1999 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Мають з ним неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. З жовтня 2016 року між сторонами поступово почали погіршуватися стосунки, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. З того часу подружжя [PERSON] спільно не ведуть господарство і не пов'язані бюджетом. Відповідач [PERSON] постійно нехтує сімейними цінностями, і як наслідок виникають сварки. У сторін відсутнє бажання зберегти сімейні відносини. Позивач вважає, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. До суду надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 21 серпня 1999 року сторони [PERSON] та [PERSON] у Очеретинській селищній раді Ясинуватського району Донецької області зареєстрували шлюб, актовий запис № 18. З жовтня 2016 року сторони разом не мешкають, спільне господарство не ведуть та сімейним побутом не пов'язані. Суд вважає, що шлюб між подружжям підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони не бажають поновляти сімейні стосунки. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області № 229/349/17, №2/229/424/2017 [PERSON] звільнено від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь Державного бюджету м.Дружківка підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

01 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2013 року розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON]. 14 серпня 2014 року позивач уклала шлюб з [PERSON]. 14 липня 2016 року позивач змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2016 року розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] На даний період часу у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Проте відповідач у вказаній квартирі не проживає тривалий час. За таких обставин позивач просить визнати відповідача особою, яка втратила право користування житловим приміщенням розташованим за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у жодне судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, тоді як про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідач був викликаний у судове засідання через засоби масової інформації, про що свідчить наявне у матеріалах справи оголошення у газеті «Галичина» від 16 березня 2017 року № 20 (5270). Проте відповідач не повідомив про причини своєї неявки і не подав заяв про розгляд справи за його відсутності, не було подано і заперечень на позовну заяву. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивача, відповідача по даній справі вона не бачила вже протягом року. Свідок [PERSON], допитаний у судовому засіданні, суду пояснив, що є сусідом позивача, відповідача не бачив протягом року. Відповідно до частини девятої статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

01 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2006 року, актовий запис № 511, від спільного проживання мають дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. З травня 2014 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причини. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши за нею право іменуватися шлюбним прізвищем. У судове засідання позивачка не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнає позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою. З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 22 листопада 2006 року зареєстрували шлюб (а.с. 3), від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 4), яка проживає з матір*ю, що не оспорювалося відповідачем. З травня 2014 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить інтересам сторін, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved