Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

01 жовтня 2015 року позивач ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК» ( надалі [PERSON]) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 15875,92 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на ті обставини, що 28.05.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н ( надалі Договір) на підставі якого вона отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити ( зменшити або збільшити ) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і бузумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту , встановленого Банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладено на банківському сайті http:privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.5.5 [PERSON] нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік . Одночасно п.5.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід*ємних частин Договору . ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов*язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач, напроти, свої зобов*язання за Договором не виконав: не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв*язку з зазначеними порушеннями зобов*язань за кредитним договором [PERSON] станом на 31.08.2015 року має заборгованість у сумі 36500,37грн. ( дев*ять тисяч вісімсот сорок дев*ять гривень 08 копійок) і яка складається із: - заборгованості за тілом кредиту 9917,53грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом 20726,27 грн.; - заборгованості за комісією 5856,57 грн.; - штраф (фіксована частина) 500,00грн.; - штраф ( процентна складова ) 731,33 грн. Крім того позивач зазначив, що рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 31 жовтня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» ( правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») стягнута сума боргу на загальну суму 21873,78 грн., яка утворилася станом на 31 липня 2013 року і яка складається із заборгованості за тілом кредиту 9917,53грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 6069,98грн., заборгованості за комісією 4006,57грн., штрафу (фіксована частина) -250,00 грн., штрафу ( процентна складова) 1029,70грн. Отже, на думку позивача, від суми 36500,37грн. слід відняти 21873,78грн. (сума яка вже стягнута за рішенням суду від 31 жовтня 2013 року), що дорівнює 14626,59грн., а з урахуванням штрафу (фіксованої частини) 500,00грн.; штрафу (процентної складової) 731,33 грн., то сума боргу складатиме 15857,92 грн., яку і просить стягнути з відповідача на свою користь. Під час розгляду справи в суді, позивач уточнив розрахунок саму боргу , просив суд стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами у сумі 14419,90грн., заборгованість за комісією у сумі 1200,00грн., а всього на суму 15619,90 грн. за період з 31.10.2013 року по 31.08.2015 року( а.с. 73). Позивач у судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, спрямував до суду заяву щодо розгляду справи в його відсутність та надав згоду щодо ухвалення заочного рішення суду ( а.с. 4, 65-66). Відповідач в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи(а.с. 71 ). Судова повістка про виклик відповідача в судові засідання на 22.10.2015 , 06.11.2015, 25.11.2015, 14.12.2015 року (а.с.35, 52, 71) повернулась до суду без вручення з довідкою про те, що за адресою місця реєстрації не проживає. Відповідно до ч.5 с.74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статус підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, у відповідності з вимогами ст. ст. 74, 76, 77 ЦПК України суд визнає, що відповідачі повторно не зявилися в судове засідання без поважних причин, оскільки не повідомили суд про зміну місця проживання. Суд, за згодою позивача, прийняв рішення про заочний розгляд цивільної справи на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст..ст.157,169,224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи встановив наступні фактичні обставини: 28.05.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н ( надалі Договір) на підставі якого вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки ( а.с. 11-17). Рішенням Приазовського районного суду від 31 жовтня 2013 року позовна заява [PERSON] акціонерного товариства КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 31 липня 2013 року і яка складається із заборгованості за тілом кредиту 9917,53грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 6069,98грн., заборгованості за комісією 4006,57грн., штрафу (фіксована частина) -250,00 грн., штрафу ( процентна складова) 1029,70грн., задоволено в повному обсязі ( а.с. 67 ), рішення суду дотепер невиконане ( а.с. 70). У зв*язку з тим, що кредитний договір після ухвалення рішення суду не був припинений, а відповідачка не виконала взяті на себе зобо*язання в повному обсязі, у зв*язку з чим і виникла сума боргу, яка за підрахунком позивача (а.с. 73) за період з 31.10.2013 року по 31.08.2015 року становить 15619,90 грн. і складається із заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами у сумі 14419,90грн., заборгованістю за комісією у сумі 1200,00грн. Наведені фактичні обставини свідчать про укладення між сторонами договору кредиту, предметом якого є кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст..625 ЦК України божник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов*язання. Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються правила параграфа 1 розділу 71 ЦК України. Форма і зміст договору відповідають вимогам ст.ст. 1054, 1055 ЦК України. Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються правила параграфа 1 розділу 71 ЦК України. Форма і зміст договору відповідають вимогам ст.ст. 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до п.6.6 кредитного договору ( а.с. 3) у випадку невиконання зобов*зань по договору , на вимогу Банку виконавець зобов*язання по поверненню кредиту ( в тому числі простроченого та Овердрафту), сплаті винагороди Банку. В Умовах та Правилах надання банковських послуг ( а.с.12-17) зазначено, що винагорода Банка полягає в сумі зобов*язань держателя платіжної карти по оплаті встановлених Банком тарифами: процентів за користування кредитом,в тому числі за використання простроченим кредитом та овердрафтом; плати за випуск/обслуговування платіжної карти; інших комісій та штрафних санкцій. Боргові зобов*язання це зобов*язання поверненню кредитних засобів, в тому числі простроченої заборгованості по кредиту та овердрафту; зобов*язання по сплаті винагороди Банку. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов договору та вимог відповідно до звичаїв, ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов*язковим для виконання сторонами відповідно до статті 629 ЦК України. Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов*язків. Відповідно до ст..610ЦК України , порушенням зобов*язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов*язання (неналежне виконання ). Оскільки кредитний договір після ухвалення рішення Приазовським районним судом Запорізької області від 31.10. 2013 року не був припинений, а відповідач взяті на себе зобов*язання в повному обсязі так і не виконав, то суму заборгованості за договором №б/н від 28.05.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] , яка станом на 31.08.2015 року становить 15619,90 грн. і складається із заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами у сумі 14419,90грн., заборгованістю за комісією у сумі 1200,00грн. належить стягнути з відповідачки на користь банку. Верховний Суд України висловив правову позицію у справі №6-120цс15від 23 вересня 2015 року , де зазначив, що виходячи із системного аналізу ст..ст.525,526,599,611 ЦК України, змісту кредитного договору, слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов*язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. В силу ст..360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом ( судами ) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов*язковим для всіх суб*єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов*язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Судку України. Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст..10 ЦПК України , цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з*ясуванню обставин справи: роз*ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов*язкі, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов*язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами по справі підтверджено, що [PERSON] надав відповідачці грошову суму, обумовлену кредитним договором, позичальник зобов*язався повертати щомісячно певні суми кредиту з процентами, проте порушив умови договору та не виконує зобов*язання за договором. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач належним чином підтвердив обґрунтованість своїх позовних вимог, а відповідач не спростував його доводів. Доказів належного виконання зобов*язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Отже з [PERSON] на користь [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] « ПРИВАТБАНК» належить стягнути заборгованість за кредитним договором на суму 15619,90 грн. і складається із заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами у сумі 14419,90грн., заборгованістю за комісією у сумі 1200,00грн. Згідно з ч.1,3 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позов задоволено в повному обсязі. Отже до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] акціонерного товариства комерційного банку « ПРИВАТБАНК» підлягає до стягнення судовий збір на суму 1218,00грн.( одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 копійок). На підставі викладеного,

Outcome: approved