Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON]\~ звернулась до Ржищівського міського суду Київської області із вищезазначеним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказувала, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку, тому позивачка змушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у відповідності до чинного законодавства, починаючи з моменту подачі заяви. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. За змістом\~ ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з'ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~Ураховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання [PERSON] позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК № 120255 від 12 серпня 2011 року (а.с.5) позивач та відповідач уклали шлюб 12 серпня 2011 року, який зареєстровано відділом державної рєстрації актів цивільного стану Ржищівського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 29. Згідно копії свідоцтва\~ про народження\~ серії І-БК № 286188 від 27 січня 2012 року встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ч. 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання сина позивачу не надає, позов визнав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved