overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

01 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 27.09.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №485. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], 15 лютого 2012. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з квітня 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Згідно з Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 №27/0/38-14 розгляд справ, підсудних Калінінському районному суд м. Донецька, здійснюється Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області. Позивачка у судове засідання не зявивилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua., причини неявки суду не повідомив. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка та відповідач перебувають у шлюбі з 27.09.2008 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №485 (а.с.11 ). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.12 ). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з квітня 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

01 листопада 2017 року [PERSON]\~звернулась\~ до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом №287. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 11 жовтня 2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу\~\~мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони разом не проживають, їх шлюб носить формальний характер, зберігати його позивач наміру не має.\~\~ В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає відновити своє дошлюбне прізвище «Ткачова». Відповідач [PERSON]\~в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, на розірвання шлюбу згоден. Сторонам надавався чотиримісячний строк на приміщення. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та\~ [PERSON]\~ зареєстрували шлюб 11 жовтня 2014 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом №287. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища «Поліщук» та «Поліщук» відповідно /а.с. 4/. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. [PERSON]\~ та [PERSON] на даний час разом не проживають. Шлюб носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім'ї неможливо, наданий судом строк для примирення позитивних наслідків не мав. Позивач вірно послалась в позові на ст. 112 СК України. В силу\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~позивач [PERSON] бажає відновити своє дошлюбне прізвище «Ткачова». На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-01 00:00:00

01 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 31 січня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем і від цього шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Стверджує, що дитина проживає разом з нею і відповідач у вихованні дитини участі не приймає та ніяким чином не допомагає піклуватися про дитину. Звертаючись до суду, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки вважає, що батько дитини є здоровий та працездатний і зможе сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Позивач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився. Про місце та час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Причини неявки суду невідомі. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутність відповідача за наявними доказами у справі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи: копію свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 31 січня 2012 року (а.с. 3); копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 4), суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів, судом враховується стан здоровя дитини і відповідача по справі, матеріальне становище та інші обставини справи, стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача. Суд визнає необхідним застосувати норми ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

01 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 18 листопада 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, який проживає з нею. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що підтримує заявлені вимоги; відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 листопада 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 122 (а. с. 5), від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 6), який проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

01 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 25 листопада 2011 року відділом ЗАГС Центрального району міста-курорту Сочі управління ЗАГС Краснодарського краю. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок, які проживають з нею. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що підтримує заявлені вимоги; відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 листопада 2011 року відділом ЗАГС Центрального району міста-курорту Сочі управління ЗАГС Краснодарського краю, про що складений запис акту про укладення шлюбу № 2423 (а. с. 5), від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок - [PERSON] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 6, 7), які проживають з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім'ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

01 листопада 2017 року [PERSON] психоневрологічний інтернат звернувся до суду із заявою про визнання особи недієздатною, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON], [INFO], з 21 січня 2008 року знаходиться на повному державному утриманні у [PERSON] психоневрологічному інтернаті. [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом, а саме параноїдальною шизофренією, безперервний перебіг, стійкий параноїдальний дефект, не може усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними, у звязку із чим потребує стороннього догляду, побутового обслуговування та медичної допомоги. Просить суд визнати [PERSON], [INFO], недієздатною. Представник заявника [PERSON] психоневрологічного інтернату [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 15 січня 2018 року, у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги викладені в заяві та просила суд їх задовольнити. Представник зацікавленої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету [PERSON] міської ради [PERSON], що діє на підставі довіреності від 09 січня 2018 року, до судового засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. На підставі п. 9 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], має діагноз - параноїдальною шизофренією, безперервний перебіг, стійкий параноїдальний дефект, що підтверджується випискою з історії хвороби № 576 [PERSON] психоневрологічного інтернату (а.с.3). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи №11 від 02 лютого 2018 року, [PERSON], [INFO], виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді параноїдальної шизофренії, стійкий змішаний дефект. В силу виразності захворювання не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Для захисту цивільних прав потребує встановлення опіки (а.с.26-29). Аналізуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення заяви [PERSON] психоневрологічного інтернату в частині визнання [PERSON], [INFO] - недієздатною. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

01 листопада 2017 року до суду надійшла заява завідуючого зав. 5-м відділенням КЗ «Перша обласна спеціалізована лікарня міста Ромни» [PERSON], заінтересована особа: [PERSON] про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], [INFO] мешканця [INFO] до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди, у зв'язку з погіршенням психічного стану, наявністю у нього ознак психічного розладу у вигляді «Розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку з вираженим зниженням інтелекту та пам»яті МКХ-10». На момент огляду виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді сплутаного порушення свідомості, який1 не дає йому змогу розуміти значення своїх дій і керувати ними. Необхідність примусової госпіталізації підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни», що дало підстави звернення до суду. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити. Пояснив, що [PERSON] був госпіталізований до КЗ «1-ша ОСЛ м.Ромни» 30.10.2017 року, був оглянутий лікарем на санпропускнику КЗ СОР «1-ша ОСЛ» м.Ромни. На обліку у психіатра перебуває з 1996 року, неодноразово лікувався стаціонарно. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Додатково пояснила, що вона є опікуном [PERSON] Підтримала заяву, пояснила, що вдома лікувати [PERSON] не можливо , зазначила, що він дійсно зловживає спиртними напоями , а відтак стає неконтрольованим. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06.08.2015 року [PERSON] визнаний недієздатним. Згідно довідки від 01.11.2017 року характер захворювання пацієнта [PERSON], [INFO] не дозволяє йому бути присутнім на судовому засіданні. ( а.с.10). З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 31.10.2017 року вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді: «Розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку з вираженим зниженням інтелекту та пам»яті МКХ-10», на момент огляду виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. З таким висновком погоджується прокурор. Особа, що надає правову допомогу не заперечувала проти задоволення даної заяви, зазначила, що лікування буде в інтересах хворого. Суд вважає, що [PERSON] необхідно госпіталізувати до лікувального закладу в примусовому порядку згідно вимог ст.ст. 14, 16, 22 Закону України „Про психіатричну допомогу», так як він виявляє ознаки психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе , а також він не може задовольняти життєві потреби без стороннього догляду , ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

01 листопада 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 04.12.2010 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі. Сімейні стосунки припинились у зв'язку з тим, що між ними втрачено почуття. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати юридично, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу. Просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 грудня 2010 року, який зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 07 вересня 2017 року (повторно), актовий запис за № 708.(а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], свідоцтво серії [NUMBER] актовий запис № 79. (а.с.6). Шлюбні відносини між сторонами припинились з червня 2017 року. Спорів про поділ спільно нажитого майна та місце мешкання дитини не виникає. Між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання. За таких встановлених судом обставин, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. При розірванні шлюбу суд залишає позивачу прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного, ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

01 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 листопада 2007 року Берецькою сільською радою Первомайського району Харківської області, за актовим записом № 10, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, в сімї постійно виникали сварки. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, сімя розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має сина Даніїла, [INFO]. Позивач в судове засідання не з`явилась проте надала суду заяву про розгляд заяви у її відсутність, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Берецькою сільською радою Первомайського району Харківської області, за актовим записом № 10 (а.с.4). Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с.5). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

01 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2004 року, від якого мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 246 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 28.08.2004 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved