Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, у якому зазначає, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 08 грудня 2011 року на її користь з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно. Посилається на те, що на даний час дитина потребує значно більшого догляду та коштів, оскільки на даний час вона не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, а також на її утриманні знаходяться ще одна неповнолітня дитина: син [PERSON], [INFO]. В даний час позивачка ніде не працює. У зв'язку з цим [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. Від позивачки [PERSON], та її представника [PERSON] надійшли заяви, з проханням слухати справу у їх відсутності, також вказують, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки поштових повідомлень, наявних в матеріалах справи. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України, суд за згодою позивачки вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що сторони з 08.04.2007 перебували у шлюбі, який розірвано 04.11.2011. Від даного шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішенням Ізяславського\~районного суду\~Хмельницької області\~від 08\~грудня 2011\~року,\~та виконавчого листа виданого 08.12.2011 року Ізяславським районним судом Хмельницької області з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки у розмірі 300 грн. щомісячно та до її повноліття. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серія І-БВ № 032022, виданим Топорівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 08 квітня 2008 року, свідоцтвом про народження серія І-БВ № 165923, виданим виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 12 жовтня 2011 року, рішенням Ізяславського районного суду про розірвання шлюбу від 04 листопада 2011 року; рішенням Ізяславського районного суду про стягнення аліментів та виконавчим листом від 08.12.2011 року. Згідно довідки Ізяславського районного центру зайнятості від 06 серпня 2018 року № 662, [PERSON] за послугами служби зайнятості не зверталася. З довідки УПСЗН Ізяславського району від 06 серпня 2018 року № 753 встановлено, що [PERSON] знаходиться на їх обліку, однак з травня 2018 року допомоги не отримує. Як вбачається з свідоцтва про народження серія І-БВ № 177815, виданого відділом РАЦС Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області, 19 травня 2012 року у позивача народився син - [PERSON]. Відповідно до довідки Топорівської сільської ради №01-20/227 від 23.08.2018 року, діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] перебувають на утриманні позивача та проживають разом з нею. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з розясненнями, наданими судам у п. 23 цієї Постанови, відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, системний аналіз норм сімейного законодавства дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Суд вважає, що матеріалами справи підтверджено наявність передбачених ст.\~192\~СК України підстав для збільшення розміру аліментів. Також суд\~враховує доводи\~позивача,\~що в звязку із збільшенням вікових потреб дитини витрати, які несе мати на її утримання, значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, а також те, що на утриманні позивачки знаходяться ще одна неповнолітня дитина, та вона ніде не працює, в звязку з чим її матеріальне становище погіршується. Крім того, суд зауважує, що Законом № 2475-VIII від 03 липня 2018 внесено зміни до ст. 182 СК України та визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи наявні у справі докази, враховуючи зміну життєвих стандартів, приймаючи до уваги гарантований та встановлений державою мінімальний розмір аліментів, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], підлягає збільшенню до 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що головне їхньої дитини. Подальше ж стягнення аліментів у встановленому попереднім рішенням суду розмірі, який є значно меншим від передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України гарантованого мінімального розміру аліментів, суперечитиме правам неповнолітньої Каміли на забезпечення фінансових можливостей умов життя, необхідних для її розвитку, передбаченого ст. 27 Конвенції ООН про права дитини. За таких обставин, та приймаючи до уваги, що збільшення розміру стягуваних аліментів не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 704,80 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст. 180 - 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, п.п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року,

Outcome: approved