Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та згідно заяви від 02.07.2015 року просила визнати спільним сумісним майном набутим подружжям за час зареєстрованого шлюбу: нежиле приміщення\~офісне приміщення, загальною площею 46,6 кв.м, що розташоване в місті Чернігові по вул. Коцюбинського, 46, яке розміщено на земельній ділянці Чернігівської міської ради, загальною площею 0,0057 га, кадастровий номер 7410100000:01:032:9313; земельну ділянку площею 0,1687 га, кадастровий номер 7410100000:02:014:5173, яка розташована на території Чернігівської міської ради і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку площею 0,1685 га, кадастровий номер 7410100000:02:014:5175, яка розташована на території Чернігівської міської ради і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER PRADO, легковий універсал-В, дизель, білого кольору, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; в порядку поділу майна, з урахуванням боргових зобовязань, виділити в натурі та визнати за нею право власності на нежитлове приміщення\~офісне приміщення, загальною площею 46,6 кв.м, що розташоване в місті Чернігові по вул. Коцюбинського, 46, яке розміщене на земельній ділянці Чернігівської міської ради, загальною площею 0,0057 га, кадастровий номер 7410100000:01:032:9313; на земельну ділянку площею 0,1687 га, кадастровий номер 7410100000:02:014:5173, яка розташована та території Чернігівської міської ради і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); на земельну ділянку, площею 0,1685 га, кадастровий номер 7410100000:02:014:5175, яка розташована на території Чернігівської міської ради і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 18.12.2014 року було відкрито провадження у даній справі. В січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права особистої власності на нежитлове приміщення\~офісне приміщення, загальною площею 46,6 кв.м, що розташоване в місті Чернігові по вул. Коцюбинського, 46, яке розміщене на земельній ділянці Чернігівської міської ради, загальною площею 0,0057 га, кадастровий номер 7410100000:01:032:9313; земельну ділянку площею 0,1687 га, кадастровий номер 7410100000:02:014:5173, яка розташована та території Чернігівської міської ради; земельну ділянку площею 0,1685 га, кадастровий номер 7410100000:02:014:5175, яка розташована на території Чернігівської міської ради. Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 19.01.2015 року зустрічний позов [PERSON] був прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом. Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.07.2016 року, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.07.2015 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 14.03.2016 року скасовано і передано справу на новий розгляд. Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 25.10.2016 року справа передана на розгляд до Деснянського районного суду м. Чернігова. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Відповідач та його представники проти первісного позову заперечували та просили відмовити. Зустрічний позов підтримали та наполягали на задоволенні. Заслухавши пояснення, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Згідно із\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Згідно з ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших\~осіб, які беруть участь у справі. За змістом\~ст. 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Судом встановлено, що 13.08.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 16). Сторони від шлюбу дітей не мають. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.09.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. За час перебування в шлюбі сторонами було придбано наступне майно. 17 серпня 2011 року на підставі договору купівлі-продажу було придбане нежиле приміщення - офісне приміщення загальною площею 46,6 кв. м, вартістю 284 582,00 грн., що розташоване в м. Чернігові, по вул. Коцюбинського, 46 і розміщене на земельній ділянці Чернігівської міської ради, загальною площею 0,0057 га, кадастровий номер 7410100000:032:9313 (т.1 а.с.29). 21 травня 2012 року на підставі договору купівлі-продажу було придбано земельну ділянку площею 0,1685 га, вартістю 65108,00 грн., кадастровий номер 7410100000:02:014:5175, яка розташована на території Чернігівської міської ради (а.с. \~т.1 а.с.26-27). 08 жовтня 2012 року на підставі договору купівлі-продажу було придбано земельну ділянку площею 0,1687 га, вартістю 65186,00 грн., кадастровий номер 7410100000:02:014:5173, яка розташована на території Чернігівської міської ради (т.1 а.с.23-25). 28.07.2012 року між ТОВ «Автомобільна компанія «Сівер-Авто» і [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № SA-0000155 від 28.07.2012 року транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER PRADO, легковий універсал-В, дизель, білого кольору, 2012 року випуску (т.1 а.с.30, 148-152). Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. В статті 70 СК України вказано, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За приписами ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до вимог ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07. № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України\~та\~ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.\~\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 60 СК України, кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона\~ зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.\~ 17.08.2011 року між [PERSON], як продавцем, від імені та інтересах якого діяла його повноважний представник [PERSON], та [PERSON], як покупцем, укладено договір купівлі-продажу нежилого приміщення офісні приміщення, згідно умов якого продавець в особі представника продав, а [PERSON] придбав нежиле приміщення офісні приміщення загальною площею 46,6 кв. м, розташовані в м. Чернігові, по вул. Коцюбинського, 46 і розміщене на земельній ділянці Чернігівської міської ради, загальною площею 0,0057 га, кадастровий номер 7410100000:032:9313. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 2994. Відповідно до п. 2.1. договору від 17.08.2011 року [PERSON] заплатив продавцю 284582 грн. 00 коп. за придбане нежиле приміщення офісні приміщення, ще до підписання договору (а.с. 261 на звороті т. 2). Згідно з розпискою [PERSON] від 07 серпня 2011 року, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, остання в інтересах продавця [PERSON] одержала від [PERSON] 07 серпня 2011 року (неділя) аванс в сумі 250 000 грн. в рахунок продажу нежилого приміщення (а.с.128,т.1). Дані обставини підтверджуються і нотаріально завіреною заявою [PERSON] від 26 січня 2015 року (а.с.130 зі зворотом, т. 1). Також [PERSON] на підтвердження своїх вимог надав суду розписку від 05.08.2011 року, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, з якої вбачається, що [PERSON] взяв у борг гроші в сумі 50 тисяч грн. у [PERSON] для купівлі нежилого приміщення та зобовязався повернути гроші позикодавцю на першу його вимогу (а.с. 68, т.3). [PERSON], обгрунтовуючи позовні вимоги, послалась на те, що 14.08.2011 року вона, діючи в інтересах сімї, уклала договір позики з [PERSON] за яким взяла в борг 90 тисяч доларів США на придбання нежилого приміщення (а.с.69, т.1) та що 19.09.2012 року вона уклала кредитний договір з банком „ВТБ 24", за яким отримала в тимчасове користування 1 700 000,00 російських рублів, що становило на той час 440 028,00 грн. і за вказані кошти 08.10.2012 року подружжям було придбано земельну ділянку площею 0,1687 га, вартістю 65186,00 грн., кадастровий номер 7410100000:02:014:5173, яка розташована на території Чернігівської міської ради (а.с.73-77,т.1). Оцінюючи ці обставини в сукупності, суд не може взяти до уваги надані сторонами докази на підтвердження придбання в період шлюбу кожним з подружжя за особисті кошти зазначеного майна, як боргове зобовязання [PERSON] за розпискою від 05 серпня 2011 року згідно з якою [PERSON] взяв у борг грошові кошти в сумі 50 тисяч грн. у [PERSON], яка є матірю позичальника, для покупки нежилого приміщення, так і боргові зобовязання [PERSON] за позикою від 14.08.2011 року та кредитним договором від 19.09.2012 року на суму 2 441 576 грн. 60 коп. ( за розрахунком позивача [PERSON]М.) в силу того, що сторони не довели суду належними і допустимими доказами використання зазначених грошових коштів на потреби їх сімї, що останні були отримані у кредиторів зі згоди іншого з подружжя та що вказані грошові кошти були використані саме для придбання спірного майна. Свідок [PERSON] показав суду, що він домовився про придбання автомобіля MAZDA CX-9 2008 року випуску із [PERSON] в телефонній розмові. [PERSON] 26.07.2011 року показала свідку автомобіль, оскільки була уповноважена [PERSON] на продаж даного авто на підставі довіреності. Того ж дня [PERSON] в порядку передоручення видала від імені [PERSON] [PERSON] та [PERSON] довіреність, якою уповноважила останніх на продаж даного автомобіля. Одночасно з передачею даного автомобіля [PERSON] отримала від [PERSON] 240\~000 грн. 00 коп. та видала розписку про отримання коштів від свідка. Оригінал вказаної розписки знаходиться в матеріалах справи. В подальшому даний автомобіль був проданий [PERSON] за довідкою-рахунком. Крім того, свідок повідомив, що [PERSON] мав намір використати кошти від продажу автомобіля для купівлі нежилого приміщення для здійснення комерційної діяльності. Допитаний в якості свідка [PERSON] повідомив суду, що жодних грошових коштів після одруження 13.08.2011 року він з РФ до України не перевозив. Після весілля [PERSON] погано себе почувала, з дому не виходила. 16.08.2011 року він разом із дружиною поїхав до України. Вказав, що про укладення [PERSON]М, кредитного договору в 2012 року свідку нічого не повідомляла. Свідок зазначив, що не памятає про переказ коштів від [PERSON] через платіжну систему WESTERN UNION. Свідок [PERSON] показала суду, що прямуючи з РФ вона, [PERSON] та [PERSON] коштів на Україну не везли. Зазначила, що сплачувала особисті грошові кошти за кредитним договором на автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO, проте скільки саме сказати не може. Повідомила суду, що їй відомо, що влітку 2011 року [PERSON] дізнався, що власник нежилого приміщення має намір його продати, у звязку з чим, її син вирішив його купити. Для цього він вирішив продати автомобіль MAZDA CX-9, який був придбаний ним за особисті кошти до одруження та видав свідку довіреність, якою уповноважив продати цей автомобіль. 26.07.2011 свідок зустрілась з покупцем і показала йому автомобіль, який йому сподобався і тому цього ж дня вони поїхали до приватного нотаріуса [PERSON], де свідок в порядку передоручення видала довіреність покупцям, якою уповноважила даний автомобіль продати. Цього ж дня свідок отримала грошові кошти за автомобіль в сумі 240\~000 грн. 00 коп., про що видала розписку. 05.08.2011 року свідок дала у позику [PERSON] 50000 грн. для купівлі сином нежилого приміщення. 07.08.2011 року [PERSON] сплатив 250\~000 грн. за нежиле приміщення. Повністю син розрахувався 17.08.2011 року, в присутності свідка [PERSON] Усього було сплачено 284\~582 грн. Зазначила, що 13.08.2011 року у сина було весілля, яке він оплачував. Після весілля невістці стало погано та 14.08.2011 року, остання пробула в ліжку. 16.08.2011 свідок та подружжя вибули з РФ до України, грошей не везли, а лише подарунки. Згідно зі\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, доведеним, що 3/25 частин приміщення є спільною сумісною власністю подружжя, яка підлягає поділу, а решта: 22/25 його частин є власністю [PERSON], як набута за його власні кошти до укладення шлюбу. Вирішуючи питання про поділ частини приміщення, яка є спільною сумісною власністю подружжя, суд враховує, що більша його частина належить [PERSON], що він є фізичною особою-підприємцем і видом його господарської діяльності є: роздрібна торгівля, здавання в оренду нерухомого майна, та вказане приміщення він утримує, тому спірну частину приміщення необхідно виділити [PERSON], а на користь [PERSON] необхідно стягнути з [PERSON] грошову компенсацію за належну їй частку, одночасно припинивши право спільної сумісної власності подружжя на 3/25 частин приміщення та визнавши право власності на цю частину приміщення за [PERSON] Таким чином, підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] 52 440 (пятдесят дві тисячі чотириста сорок) грн. 29 коп. в рахунок грошової компенсації за належні їй 3/50 частини нежилого приміщення - офісного приміщення, що розташоване в м. Чернігові, по вул. Коцюбинського, 46 і розміщене на земельній ділянці Чернігівської міської ради, загальною площею 0,0057 га, кадастровий номер 7410100000:032:9313. Разом з тим, суд приходить до висновку, що з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на підтвердження заявлених вимог за первісним позовом послалась на те, що у січні 2012 року переказала [PERSON] через платіжну систему WESTERN UNION 1200 доларів США (а.с.78 - 80, т.1), а в період з січня по вересень 2013 року включно у такому ж порядку переказала\~\~[PERSON] 20 тисяч 300 доларів США (а.с.48 - 57, т. 2), які за твердженням [PERSON] були використані в інтересах сімї на погашення кредиту, який було взято на придбання автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO з укладенням договору застави з її згоди. Проте, [PERSON]М, не надано суду належних та допустимих доказів, про те, що вказані кошти були її особистими, а тому суд приходить до висновку, що вказані грошові кошти, які перераховані через платіжну систему WESTERN UNION є спільними сумісними коштами подружжя. Одночасно, допитаний в судовому засіданні [PERSON] в якості свідка зазначив, що грошових коштів від [PERSON] не отримував. Таким чином суду не було надано беззаперечних доказів з боку [PERSON] щодо отримання вказаних коштів саме [PERSON] Також, [PERSON] на підтвердження вимог за зустрічним позовом послався на те, що земельну ділянку площею 0,1687 га, вартістю 65186,00 грн., кадастровий номер 7410100000:02:014:5173, яка розташована на території Чернігівської міської ради та була придбана 08.10.2012 року і земельну ділянку площею 0,1685 га, вартістю 65108,00 грн., кадастровий номер 7410100000:02:014:5175, яка розташована на території Чернігівської міської ради, яка була придбана 21.05.2012 року за грошові кошти, отримані ним 18 травня 2012 року за розпискою від [PERSON], [PERSON], [PERSON] в сумі 160 000 грн., яких він уповноважив за нотаріально посвідченою довіреністю від 18.05.2011 року продати автомобіль TOYOTA VENZA, 2011 року випуску, який було придбано ним 24 лютого 2011 року (а.с.144-145, т.1) до укладення шлюбу і останні 22.05.2011 року продали цей автомобіль громадянці [PERSON] згідно з довідкою-рахунком серії ДПІ № 317055 (а.с.146, т.1). Проте, суд приходить до висновку, що земельна ділянка площею 0,1685 га, вартістю 65108,00 грн., кадастровий номер 7410100000:02:014:5175, яка розташована на території Чернігівської міської ради, що була придбана 21 травня 2012 року на підставі договору купівлі-продажу (а.с. \~т.1 а.с.26-27) є особистою приватною власністю [PERSON], оскільки була придбана за особисті кошти [PERSON] одразу після продажу автомобіля 18.05.2012 року TOYOTA VENZA, 2011 року випуску. Згідно з правилами ч.2 і 3\~ст.81 Земельного кодексу України\~позивач [PERSON], як громадянка [PERSON], може набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів у разі придбання, в тому числі, і за договором купівлі-продажу. Тому вирішуючи питання про поділ спільного сумісного майна подружжя, суд приходить до висновку що земельна ділянка площею 0,1687 га, вартістю 65186,00 грн., кадастровий номер 7410100000:02:014:5173, яка розташована на території Чернігівської міської ради, була придбана 08.10.2012 року у період шлюбу, а тому її слід визнати спільною сумісною власністю подружжя та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1685 га, кадастровий номер 7410100000:02:014:5175, яка розташована на території Чернігівської міської ради та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1685 га, кадастровий номер 7410100000:02:014:5175, яка розташована на території Чернігівської міської ради. Зустрічний позов позивач, обґрунтовував тим, що автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO, легковий універсал-В, дизель, білого кольору, 2012 року випуску є його особистою власністю та вказав, що він з метою придбати вказаний автомобіль 07.08.2012 року уклав кредитний договір з ПАТ „Креді Агріколь Банком" та отримав 452 тисячі грн. на придбання цього майна і за рахунок коштів, що є спільною сумісною власністю подружжя цей Автомобіль не придбавався, тому ним після погашення кредиту 17.07.2014 року Автомобіль було продано [PERSON], що підтверджується довідкою-рахунком від 22.07.2014 року. Інших доказів щодо походження коштів, за які було набуте спірне майно під час перебування у шлюбі [PERSON] і [PERSON] і які мають юридичне значення сторони не надали. Разом з тим, суд вважає, оскільки вказаний автомобіль був придбаний та проданий в період шлюбу, [PERSON] не оспорює договору купівлі-продажу вказаного автомобіля без надання її згоди, також не надала доказів, що кошти, отримані від продажу автомобіля були використані [PERSON] не в інтересах сімї, тому суд не знаходить підстав для визнання спільним сумісним майном вказаний транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER PRADO, легковий універсал-В, дизель, білого кольору, 2012 року випуску. А тому в цій частині позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та визнання особистою власністю, слід відмовити. Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 13862 грн. 68 коп. судових витрат та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 14479 грн. 80 коп. судових витрат.

Outcome: partial