Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

У грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" (далі ПАТ ВТБ Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд в рахунок погашення заборгованості останнього за Генеральною угодою №09 від 11.10.2007 року та за кредитним договором №26.46-09/07-СК від 11.10.2007 року у розмірі 214 589,87 дол. США, що за кусом НБУ станом на 21.11.2014 року становить 3250192,55 грн. (три мільйони двісті пятдесят тисяч сто девяносто дві гривні 55 копійок) звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлову будівлю магазину Євродизайн загальною площею 526,3 кв.м., розташовану за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, б-р Шкільний, 7, що належить відповідачу на праві приватної власності. Також просили стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 3654,00 грн. У подальшому ПАТ ВТБ Банк збільшило позовні вимоги та просило звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості у розмірі 227 415,98 дол. США, що за кусом НБУ станом на 20.02.2015 року становить 6335466,79 грн. (шість мільйонів триста тридцять пять тисяч чотириста шістдесят шість гривень 79 копійок). Позовні вимоги мотивує тим, що 11 жовтня 2007 року між ВАТ ВТБ Банк (правонаступник ПАТ ВТБ Банк) та [PERSON] було укладено Генеральну угоду №09, згідно з умовами якої останній отримав від банку кредит у розмірі 500000,00 (пятсот тисяч) дол. США з розрахунку 13,50 % річних на строк до 11.10.2017 року. 01.12.2008 року Додатковою угодою №1 до Генеральної угоди було внесено зміни, за якими процентна ставка за взаємною згодою сторін була скасована. 05.07.2010 року було внесено зміни до Генеральної угоди, при цьому строк дії угоди та загальний розмір позичкової ставки залишено без змін. 11.10.2007 між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №26.46-09/07-СК, за умовами якого останній отримав від банку кредит у розмірі 300000,00 (триста тисяч) дол. США з розрахунку 13,50 % річних на строк до 11.10.2014 року. Додатковим договором від 04.03.2010 року позичальнику було відтерміновано сплату основної суми заборгованості з 04.03.2010 року по 31.05.2010 року. У подальшому, на підставі договорів укладених між банком та позичальником, останньому неодноразово надавалось відтермінування по сплаті основного боргу. 25.02.2013 року Договором про внесення змін №7 до кредитного договору №26.46-09/07-СК від 11.10.2007 року останній викладено в новій редакції, за яким сума заборгованості залишена на рівні 300000,00 дол. США зі сплатою відсотків 13,5 % річних, а строк користування кредитом збільшено до 11.10.2017 року. З метою забезпечення виконання зобовязання між Банком та [PERSON] 09.10.2007 року був укладений договір іпотеки №09-ДІ-1 та 09.09.2013 року внесено зміни до нього. За даним договором, відповідач передав банку в іпотеку нежитлову будівлю, магазину Євродизайн загальною площею 526,3 кв.м., розташованого за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, б-р Шкільний, 7 та яка складається з літ А-1 магазин Євродизайн, що належить [PERSON] на праві приватної власності. [PERSON] зобовязання за вказаними генеральною угодою та кредитним договором належним чином не виконував й допустив заборгованість, яка складає 227 415,98 дол. США, що за кусом НБУ станом на 20.02.2015 року становить 6335466,79 грн. (шість мільйонів триста тридцять пять тисяч чотириста шістдесят шість гривень 79 копійок), з яких: 4128754,73 грн. строкова заборгованість по кредиту; 1102286,78 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 5885,39 грн. строкова заборгованість по сплаті відсотків; 656133,28 грн. прострочена заборгованість по сплаті відсотків; 76791,66 грн. пеня за несвоєчасну сплату відсотків за період з 12.10.2007 по 20.02.2015 року; 306767,43 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 50189,31 грн. 3% річних за весь час прострочення повернення кредиту; 8658,14 грн. 3% річних за весь час прострочення сплати відсотків. Тому, у звязку з порушенням відповідачем умов укладеної угоди та кредитного договору від 11.10.2007 року позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за генеральною угодою та кредитним договором звернути стягнення на предмету іпотеки нежитлову будівлю, магазину Євродизайн загальною площею 526,3 кв.м., розташованого за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, б-р Шкільний,7, яка є власністю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, дублікат якого виданий виконавчим комітетом Южноукраїнської міської ради 31.10.2012 року, шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів, за початковою ціною, що буде встановлена на підставі незалежної експертної оцінки, визначеної при підготовці до проведення прилюдних торгів. Також просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 3654,00 грн. У судове засідання представник позивача не зявився. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно. Надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі (а.с.199). Представник відповідача у судове засідання не зявився. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно. Надіслав на адресу суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи, у звязку з неможливістю приймати участь у судовому засіданні та захищати права свого довірителя (а.с.198). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11 жовтня 2007 року між ВАТ ВТБ Банк та [PERSON] укладено Генеральну угоду №09, згідно з умовами якої відповідач отримав кредит у розмірі 500000,00 (пятсот тисяч) дол. США з розрахунку 13,50 % річних на строк до 11.10.2017 року (а.с.31). Пунктом 2.1. Генеральної угоди банк надає клієнту кредитні кошти на умовах його забезпечення, строковості, повернення, плати за користування та цільового характеру використання. 01.12.2008 року Додатковою угодою №1 до Генеральної угоди було внесено зміни, за якими п.1.4. Генеральної угоди щодо процентної ставки було виключено за взаємною згодою сторін (а.с.32). 05 липня 2010 року Договором про внесення змін №2 внесено зміни до Генеральної угоди, при цьому строк її дії та загальний розмір позичкової ставки залишено без змін (а.с.33-35). 11 жовтня 2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №26.46-09/07-СК, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 300000,00 (триста тисяч) дол. США з розрахунку 13,50 % річних на строк до 11.10.2014 року (а.с.7-8). 04.03.2010 року Договором про внесення змін №4 до кредитного договору №26.46-09/07-СК від 11.10.2007 р. [PERSON] було відтерміновано сплату основної суми заборгованості з 04.03.2010 року по 31.05.2010 року (а.с.11-12). Договором про внесення змін №5 від 05 липня 2010 року позичальнику відтерміновано сплату основної суми заборгованості з 05.07.2010 року по 30.09.2010 року (а.с.13). Договором про внесення змін №6 від 22 листопада 2010 року позичальнику відтерміновано сплату основної суми заборгованості з 22.11.2010 року по 18.11.2011 року (а.с.14-15). 25 лютого 2013 року Договором про внесення змін №7 до кредитного договору №26.46-09/07-СК від 11.10.2007 року останній викладено в новій редакції, за яким сума заборгованості залишена на рівні 300000,00 дол. США зі сплатою відсотків 13,5 % річних, а строк користування кредитом збільшено до 11.10.2017 року (а.с.16-22). Позичальник зобовязувався використати кредит виключно за цільовим призначенням на споживчі потреби (п.2.1.). Про збільшення розміру процентів банк повідомляє Позичальника шляхом направлення листа та нового Графіка повернення і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг (п.3.3.3.) Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором перерахувавши позичальнику 300000,00 дол. США, що підтверджується заявою на видачу готівки від 12.10.2007 року (а.с.36). Проценти за користування кредитом за поточний місяць нараховуються двічі на місяць та в останній робочий день кожного місяця. Період, за який сплачуються проценти з 18 (включно) попереднього місяця по 17 число (включно) поточного місяця (п.4.2. договору про внесення змін №7). У разі прострочення позичальником зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами цього договору, позичальник зобовязаний сплатити на користь банка пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобовязань. Вказана пеня нараховується по дату повного виконання всіх зобовязань щодо погашення простроченої заборгованості, включаючи день такого погашення (п.7.1. вищезазначеного договору). З метою забезпечення виконання зобовязань 12 жовтня 2007 року між сторонами було укладено договір іпотеки № 09-ДІ-1 (ас.с.22-24) та 09 вересня 2013 року укладено Договір про внесення змін до іпотечного договору, згідно положень якого відповідач передав банку в іпотеку нежитлову будівлю, магазин Євродизайн загальною площею 526,3 кв.м., розташованого за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, б-р Шкільний, 7 та яка складається з літ А-1 магазин Євродизайн, що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, дублікат якого виданий виконавчим комітетом Южноукраїнської міської ради 31.10.2012 року, на підставі рішення виконавчого комітету Про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту магазин Євродизайн по б-ру Шкільному, 7 після переобладнання, дата 25.05.2005 р. номер 279, право власності зареєстровано 08.11.2012 КП Бюро технічної інвентаризації м. Южноукраїнськ Миколаївської області в книзі 10 № запису 182, та в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 636797, витяг про державну реєстрацію прав №36173020 від 08.11.2012 року. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області [PERSON] 29.04.2013 року, № запису про право власності 969398, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 61459448108 (а.с.25-30). За п.2.2. Договору про внесення змін до іпотечного договору станом на 12 жовтня 2007 року заставна вартість предмету іпотеки оцінена у 439318,81 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 2218560,00 грн. (два мільйони двісті вісімнадцять тисяч пятсот шістдесят гривень 00 копійок). Судом встановлено, що [PERSON] з квітня 2014 року порушував умови кредитного договору та припинив сплачувати чергові платежі із погашення основної суми кредиту та процентів за його користування (а.с.109), що призвело до виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором. Згідно розрахунків заборгованості, у відповідача [PERSON] перед Банком станом на 20.02.2015 року виникла загальна заборгованість у розмірі 187771,87 дол. США, що за кусом НБУ станом на 20.02.2015 року становить 5231041,51 грн. (пять мільйонів двісті тридцять одну тисячу сорок одну гривню 51 копійку), з яких: 4128754,73 грн. строкова заборгованість по кредиту; 1102286,78 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 662018,28 грн. загальна заборгованість по сплаті відсотків; 656133,28 грн. прострочена заборгованість по сплаті відсотків; 5885,39 грн. строкова заборгованість по сплаті відсотків; 76791,66 грн. пеня за несвоєчасну сплату відсотків за період з 12.10.2007 по 20.02.2015 року; 306767,43 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 50189,31 грн. 3% річних за весь час прострочення повернення кредиту; 8658,14 грн. 3% річних за весь час прострочення сплати відсотків (а.с.107-110). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п.3 ч. 1 ст.3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно п.6.2 Договору про внесення змін до іпотечного договору від 09.09.2013 року сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріусу, або шляхом позасудового врегулювання. При цьому сторони договору погодилися, що іпотекодержатель самостійно визначає спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі і шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь якій особі на підставі договору купівлі продажу в порядку, передбаченому чинним законодавством України (п.6.2.3.2.) (а.с.25-30). За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України Про іпотеку іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобовязання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до висновку №111/15 від 13.12.2015 року ринкова вартість предмета іпотеки за іпотечним договором №09-Д1-1 від 12.07.2007 року, а саме: нежитлової будівлі, магазину Євродизайн загальною площею 526,3 кв.м., розташованої за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, б-р Шкільний, 7, яка складається з літ. «А-1» - магазин Євродизайн, що належить [PERSON] складає 2625249,00 грн. (два мільйони шістсот двадцять пять тисяч двісті сорок девять гривень 00 копійок), (а.с.166-180). Відповідно до статті 589 ЦК України, ч.1 статті 33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України Про іпотеку. Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Ч. 1 ст. 35 Закону України Про іпотеку передбачено, що в разі порушення основного зобов'язання та(або) умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Вимоги закону про направлення письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання позивачем були виконані. Так, листом - вимогою від 03.10.2014 р. позивачем надсилалась вимога [PERSON] про дострокове погашення суми заборгованості у добровільному порядку у 30-денний термін, яка станом на 01.10.2014 року складала 201475,90 дол. США грн. (а.с.37, 38), з розясненням, що в разі невиконання ним даного зобовязання Банк ініціюватиме звернення стягнення на предмет іпотеки та предмет застави для забезпечення своєчасного та повного виконання умов кредитного договору та/або стягнення заборгованості у судовому порядку. Проте письмова вимога позивача, направлена [PERSON] залишилася невиконаною. Згідно ст. 39 Закону України Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України "Про іпотеку"; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до частини першої статті 590, статті 578 ЦК звернення стягнення на предмет застави/іпотеки здійснюється лише за рішенням суду, якщо для укладення такого договору щодо майна фізичної особи вимагалось отримання згоди чи дозволу іншої особи чи органу. Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку, що позов ПАТ ВТБ Банк в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів, за ціною не нижче встановленої на підставі незалежної експертної оцінки, підлягає задоволенню. Відповідно ст.39 Закону України Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається в тому числі і спосіб реалізації предмета іпотеки. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, який має бути не більше пяти розмірів мінімальної заробітної плати, а саме в сумі 6090 грн. 00 коп.

Outcome: approved