Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначила, що 09 червня 2017 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 1292. Від даного шлюбу є дитина - донька [PERSON], [INFO]. Відповідач не бере участі в утриманні і вихованні доньки, яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язкі, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутися до суду. Згідно з ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.11.2018 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було передано для розгляду за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова. 07.12.2018 цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів надійшла до Ленінського районного суду м. Харкова. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 10.12.2018 відкрито провадження по справі. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, у якій просить розглядати справи без її участі, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій просить розглядати справи у його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував. У зв'язку з викладеним, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] виданого Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 08.08.2018 року, актовий запис № 582 (а.с.4). Відповідач належної матеріальної допомоги не надає, не бере участі у вихованні доньки. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] і знаходиться на її повному забезпеченні, що підтверджується довідкою про зареєстрованих в житловому приміщенні осіб від 14.11.2018 року. (а.с.13) Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином зобов'язання по забезпеченню дитини мають обидва батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач проживає окремо, жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не бере, стан здоров'я відповідача задовільний, інших непрацездатних осіб відповідач на утриманні не має, стягнень по виконавчим документам не проводиться, інших дітей у нього не має, може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з викладеного, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі ј ч. його заробітку / доходів/ кожного місяця на утримання дитини. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачі при поданні позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. Суд вважає, що з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України, та Закону України "Про судовий збір", підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved