Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача 20 квітня 2021 року [PERSON] (далі позивач), в інтересах якої діє адвокат Карпинець І.В., звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за весь час перебування у шлюбі між ними не склалися подружні відносини, незважаючи на наявність двох спільних дітей. Позивачка не вважає можливим подальше спільне сімейне проживання, оскільки сімейні відносини фактично відсутні, спільних інтересів та прагнення спільного проживання між ними немає, спільного господарства не ведуть. На даний час між позивачкою та відповідачем відсутнє взаємопорозуміння, присутня байдужість до життя та проблем кожного, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Від шлюбу народилося двоє дітей син [PERSON] , [INFO] , та неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю, спір щодо визначення місця проживання неповнолітньої доньки у позивачки та відповідача відсутній. Майновий спор між ним відсутній. Виходячи з викладеного позивачка просила: 1)шлюб, укладений 15.02.1996 року між нею та відповідачем, який був зареєстрований виконкомом Великоугольської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, актовий запис №6 від 15.02.1996 року розірвати; 2)призначити аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а саме: 2\~395,00 грн. Враховуючи, що відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, на підставі вимоги ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заяви (клопотання) учасників справи У судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, заявлені вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечує. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.04.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Так як відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, судові повістки повернуті на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Судом на підставі частини другої\~статті 247\~ЦПК у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені Судом 15.02.1996 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у виконкомі Великоугольської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 6, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . В шлюбі у сторін народилися діти син - [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 18.12.1996 року відділом реєстрації актів громадського стану Ужгородської міської ради, та неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно 28.01.2021 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Івано-Франківськ). На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо. Неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Оцінка Суду. Щодо розірвання шлюбу. Згідно із частиною першою\~статті 110 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою\~статті 112 СК\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до\~статті 51 Конституції України, частини першої\~статті 24 СК\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітньої доньки та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Так як спір між сторонами щодо місця проживання неповнолітньої дитини відсутній, суд вважає за необхідне залишити проживати неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю. Щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Право дитини на належне утримання передбачено низкою норм законодавства України. Так, частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8\~ст. 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. У відповідності до\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У\~статті 182 СК України\~передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік"\~встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 2395 грн. При цьому,\~статтею 184 СК України\~врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вказаною статтею\~СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Оскільки на теперішній час неповнолітня дочка постійно проживає разом з позивачем, суд вважає, що позивач має право на отримання аліментів від батька дитини, який повинен виконувати свій обов`язок щодо її утримання належним чином. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано відзиву на позов, які і не зазначено жодних обставин, які б свідчили про його матеріальний стан. З урахуванням вищевказаного, даних, які могли вказувати на неможливість або істотність обмеження надавати відповідачем матеріальну підтримку позивачу судом не встановлено. Суд визначає розмір аліментів у сумі 2395 грн. щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття, оскільки такий розмір відповідає встановленому ч.3\~ст. 184 СК України\~мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину і відповідачем жодним чином не спростована можливість надання утримання дитині в такому розмірі. Такий розмір аліментів відповідає вимогам закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, адже такий розмір забезпечить необхідний мінімум для існування дитини, загалом надасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини. З врахуванням принципу співмірності, розумності аліменти у розмірі 2395 грн. відповідатимуть інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом\~статті 141 ЦПК\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно квитанції АТ «Ощадбанк» №53882 від 19.04.2021 року позивачем було сплачено 908 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) судового збору, який підлягає стягненню з відповідача. Також необхідно необхідне стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір у розмірі 908 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно ч.1\~ст.\~430\~ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved