overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

01.03.2016 року заявник звернувся до суду з заявою про звільнення від повноважень опікуна над недієздатним [PERSON] В судовому засіданні заявник підтримав заяву та пояснив, що на даний момент він не може в повному обсязі здійснювати обов'язки опікуна за станом здоров'я, сімейними обставинами та постійним перебуванням недієздатного на лікуванні. Представник Опікунської ради при департаменті праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради у судовому засідання не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 30.01.2014 року визнано недієздатним [PERSON], [INFO] та призначено [PERSON], [INFO], опікуном недієздатного [PERSON], [INFO] Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 18 травня 2015 року призначено [PERSON] призначено опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.1\~ст.75 ЦК України, суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку. Враховуючи, що [PERSON] не може за станом здоров'я віку здійснювати повноваження опікуна і звільнення його від повноважень опікуна не порушить права [PERSON], оскільки наявний ще один опікун, то заява обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

01.03.2016 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин із [PERSON], який являється його батьком, обґрунтовуючи тим, що в його свідоцтві про народження відомості про батька зазначено лише ім»я [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин заявника з його батьком [PERSON] необхідне для отримання спадщини після смерті останнього. Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішення справи покладався на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення заяви. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] у відомостях про батька зазначено лише ім»я [PERSON] (а.с. 8). Заявник зазначає, що його батьком є [PERSON]. [PERSON] помер 20.06.1998 року, згідно свідоцтва про смерть, актовий запис № 16 (а.с. 7), після смерті якого заявнику [PERSON] необхідно встановити факт, що він є сином [PERSON]для отримання спадщини. Факт родинних відносин, а саме, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] підтверджується довідками Судіївської сільської ради № 218 та № 219 від 15.02.2016 року, в яких зазначено, що [PERSON], [INFO] проживав зі своїми батьками - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 1947 року по день смерті батьків за адресою: с. Судіївка, вул. Мічуріна, 29 (а.с. 24 - 25). Згідно ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 234 та п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами при неможливості відновлення втрачених документів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

01.03.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначила, що з 22.10.2011 року перебувала у шлюбі з відповідачем, а згідно рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 05.11.2014 року шлюб між ними розірвано. В шлюбі в них народилась спільна дитина - донька [PERSON], [INFO]. Позивач вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом в зв'язку з тим, що відповідач почав ухилятися від обов'язку утримання дитини, але офіційно працює, працездатний і має можливість заробляти достатньо коштів для належного утримання дитини. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду надав заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. На підставі письмових заяв сторін суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Враховуючи положення ч. 4 с. 174 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступних обставин. Судом встановлено, що сторони мають доньку [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого відділом ДРАЦС Радомишльського РУЮ Житомирської області, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] року народження (а.с.5). У відповідності до ст.7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які б унеможливлювали сплату відповідачем аліментів у заявленому розмірі, суду не надано. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

01.03.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 22.12.2014 року, зареєстрованого виконавчим комітетом Сиваської селищної ради Новотроїцького району Херсонської області, актовий запис № 11. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача на неповнолітню дитину аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей певного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.06.2015 року батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як слідує з матеріалів справи, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Таким чином, оскільки відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК, оскільки вимоги позивача задоволені повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

01.03.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.03.2005 року вона уклала шлюб з відповідачем зареєстрований відділом РАЦС Горностаївського РУЮ Херсонської області, актовий запис № 07. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Причиною розпаду сім'ї є те, що в силу різних життєвих обставин сторони не змогли зберегти почуття любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. На даний момент сім'я фактично розпалась. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач категорично вказує, що подальше спільне життя неможливе, сім'я фактично розпалась, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, згідно ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

01.03.2016 року позивач звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 221 шлюбі з відповідачем з 16.07.2005 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сім'ї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спір про майно відсутній. Отже, вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Термін на примирення не потрібен. В судове засідання сторони не з'явились. До суду від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, в свою чергу позивач на позовних вимогах наполягає, просить розірвати шлюб, відповідач не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про одруження 16.06.2005 року сторони дійсно зареєстрували шлюб. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

01.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі 11268,99 грн, мотивуючи вимоги тим, що 27.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ПЛАТИНУМ БАНК» та відповідачем був укладений договір кредиту №1491/2068CLPS3, згідно якого позичальник отримав кредит в розмірі 4738 грн. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувалась повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 36% річних до 12.03.2015 року. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Право вимоги за договором банк відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БІЗНЕСФІНАНС», яке в свою чергу 17.06.2015 року відступило право вимоги за вказаним договором позивачу. В судове засідання представник позивача не прибув, в поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання без поважних причин повторно не прибув. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів у справі і проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 27.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ПЛАТИНУМ БАНК» та відповідачем був укладений договір кредиту №1491/2068CLPS3, згідно якого позичальник отримав кредит в розмірі 4738 грн. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувалась повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 36% річних до 12.03.2015 року. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Право вимоги за договором банк відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БІЗНЕСФІНАНС», яке в свою чергу 17.06.2015 року відступило право вимоги за вказаним договором позивачу. Відповідач станом на 21.05.2014 року заборгував за договором кредиту 11268,99 грн, що включає заборгованість по тілу кредиту-3476,46 грн, несплачені проценти 1493,14 грн, пеня 6299,39 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором в розмірі 11268,99 грн, так як зобовязання не виконується відповідачем. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

01.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у розмірі 11268,99 грн, мотивуючи вимоги тим, що 27.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ПЛАТИНУМ БАНК» та відповідачем був укладений договір кредиту №1491/2068CLPS3, згідно якого позичальник отримав кредит у розмірі 4738 грн. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом у розмірі 36% річних до 12.03.2015 року. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Право вимоги за договором банк відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БІЗНЕСФІНАНС», яке в свою чергу 17.06.2015 року відступило право вимоги за вказаним договором позивачу. У судове засідання представник позивача [PERSON] не прибув, у поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача позов визнав частково, вважає, що заборгованість відповідача перед первісним кредитором становить на даний час 1754,70 грн. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Згідно положень ст.ст.3, 11 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільне судочинство має диспозитивний характер: суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд встановив, що 27.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ПЛАТИНУМ БАНК», позичальником [PERSON] та страховиком - Приватним акціонерним товариством «РЕНЕСАНС ЖИТТЯ» був укладений кредитний договір зі страхування життя позичальника (пошта) №1491/2068CLPS3, згідно якого позичальник отримав у банківській установі кредит у розмірі 4738 грн. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом у розмірі 36% річних до 12.03.2015 року. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. По справі відсутні докази про те, що Публічне акціонерне товариство «ПЛАТИНУМ БАНК» згідно правочину відступило право вимоги за вказаним кредитним договором будь - якій юридичній особі (у тому числі Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БІЗНЕСФІНАНС» чи позивачу), а тому у задоволенні позову необхідно відмовити, так як у позивача відсутні правові підстави для стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором зі страхування життя позичальника (пошта) №1491/2068CLPS3 від 27.08.2012 року. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

01.03.2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, причиною розірвання шлюбу є: відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги і довіри та відсутність почуття любові, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам, шлюб носить формальний характер, примирення неможливо. Тому, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить шлюб розірвати, судові витрати стягнути з відповідача на її користь, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов до суду не надав. Суд, враховуючи думку позивача, вважає за можливе, згідно ст. 224-226 ЦПК України, провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. 17.03.2016 року було винесено ухвалу про надання подружжю [PERSON] та [PERSON] строку для примирення до 18.04.2016 року, однак, даний строк на примирення позитивного результату не дав. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 18.06.2003 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 636, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, наданий судом строк для примирення позитивного результату не дав, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову до суду 551,20 грн., тому суд стягує з відповідача на користь позивача дану суму судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

01.03.2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що у них з відповідачем є спільна донька [PERSON], [INFO]. В даний час відповідач проживає окремо. Донька знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги не надає на утримання дитини. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття донькою. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, під час яких у них [INFO] народилася донька [PERSON]. В свідоцтві про народження [PERSON] зазначено, що вона народилася [INFO], і її батьком є відповідач по справі [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Оскільки відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

01.03.2016 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги і суду показала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29.03.2013 року. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Син мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, однак має таку можливість, оскільки є працездатним. Інших осіб на утриманні не має. Просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій причині. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.181 ч.3, 183 Сімейні кодекси України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, на утримання сина є законними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved