Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» ( надалі ПАТ «ПУМБ») звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON] та Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про зняття арешту. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.07.2008р. між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6542102. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 28.07.2008р між ПАТ «ПУМБ», та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 6703389, відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку квартиру, загальною площею: 66,4 кв.м., житловою площею: 46,2 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором державним реєстратором Зміївської міської ради Харківської області Калініною Л.М. було прийнято рішення про передачу вищевказаного нерухомого майна в приватну власність банку. Однак, як стало відомо Позивачу з Інформаційної довідки №90935785 від 30.06.2017 року на вказану нерухомість вже накладено арешт Дзержинським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, про що свідчать: Запис про обтяження № 21021267 Відомостей з єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого мана щодо об'єкта нерухомого майна - Вид обтяження: арешт нерухомого майна, підстава: постанова, Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: № 42176924, виданий 20.02.2014, видавник: [PERSON], Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Харківська обл., особа, майно/права якої обтяжується - [PERSON]; Запис про обтяження № 4736796 (спеціальний розділ) Відомостей з єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого мана щодо об'єкта нерухомого майна - Вид обтяження: арешт нерухомого майна, підстава: постанова, Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: № 42176924, виданий 20.02.2014, видавник: [PERSON], Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Харківська обл., особа, майно/права якої обтяжується - [PERSON]; Існуючі на даний час арешти нерухомого майна повністю унеможливлює реалізацію ПАТ «ПУМБ» своїх прав та інтересів щодо володіння та розпорядження належним йому майном, у зв'язку з чим банк звернувся з даним позовом до суду і просить звільнити з-під арешту квартиру, загальною площею: 66,4 кв.м., житловою площею: 46,2 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке належить позивачу. Представник позивача надав суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутністю, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач (його представник) в судове засідання не з'явився, причини не явки суду не повідомив, хоча з датою проведення судового засідання був ознайомлений під підпис, неодноразово з'являвся в судові засідання та з різних підстав просив суд оголосити перерви у розгляді справи по суті. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, причини не явки суду не повідомили. Суд, вивчивши матеріали справи та представлені докази приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що 28.07.2008 р. між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6542102, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] грошові кошти у розмірі200 000,00 доларів США. [PERSON] зобов'язався сплатити проценти за користування кредитними коштами та повернути кредит в порядку та у строки, визначені кредитним договором, але не пізніше 28.07.2018 р. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами було укладено договір іпотеки № 6630244 від 28.07.2008 р., зареєстровано в реєстрі № 2346, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, розташоване за адресою : [ADDRESS]. На підставі договору іпотеки, у зв'язку з неналежним виконанням боржником зобов'язань за кредитним договором, державним реєстратором Зміївської міської ради Харківської області Калініною Л.М. було прийнято рішення про передачу вищевказаного нерухомого майна, переданого в іпотеку, в приватну власність Позивачу, про що в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно державним реєстратором було прийнято відповідне рішення № 35782790 та внесено відповідні записи про право власності за № 21021191. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, оскільки позивач має право задоволення своїх забезпечених вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, а постанови винесені органами виконавчої служби порушують права банку, суд вважає, що квартира, загальною площею: 66,4 кв.м., житловою площею: 46,2 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належне на праві власності Публічному акціонерному товариству "Перший Український Міжнародний банк" слід звільнити із під арешту. Відповідно до положень ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Outcome: approved