Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

01.12.2016 р. та уточнено 13.12.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради, виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м.Кривого Рогу про визнання права власності. В обґрунтування позову позивач вказує, що 13.09.2004 р. між нею, [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу домоволодіння, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Вольська, буд. № 15, який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної ради «[PERSON] БТІ» 17.09.2004 р. за № 56207, про що видано відповідний витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 4778585. Згідно умов договору купівлі-продажу, вона отримала у власність домоволодіння, що складається з А житлового будинку, Б літньої кухні, В погріба, Г вбиральні, Д сараю, Е сараю, II замощення, І-3 огорожі. Вказане нерухоме майно, належало продавцям на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого державним нотаріусом Першої [PERSON] державної нотаріальної контори Шабліян Є М. за реєстром № 2-1814 та за реєстром № 2-1816, після смерті їхньої матері [PERSON], померлої 26.04.2003 р. Земельна ділянка, під вказаним домоволодінням також належала їй померлій матері. В звязку з тим, що право власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку під домоволодінням №15 по вул. Вольська, що в м.Кривому Розі, після померлої [PERSON] до кінця належним чином оформлено не було, вони з продавцями домовилися укласти договір купівлі-продажу будинку з надвірними спорудами, а згодом, після завершення оформлення всіх необхідних документів, укласти додаткову угоду щодо переходу права власності на земельну ділянку під зазначеним домоволодінням. Після завершення обумовленого часу, вона звернулася до [PERSON] та [PERSON] з приводу укладення угоди про перехід права власності на земельну ділянку під домоволодінням, але вони, знаходячи різні підстави, відмовлялися від зустрічей, а згодом і зовсім перестали відповідати на телефонні дзвінки. Відсутність у позивача правоустановчих документів на земельну ділянку під домоволодінням № 15 по вул. Вольська, в м.Кривому Розі, перешкоджає їй в повноцінній реалізації свого права щодо розпорядження і володіння як придбаним будинком так і зазначеною вище земельною ділянкою. Для вирішення даного питання, вона звернулась до Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу з позовом про визнання права власності на вказану вище земельну ділянку, залучивши в якості відповідачів [PERSON] та [PERSON] В процесі розгляду справи судом було встановлено, що відповідачі також померли і за життя їх право на спірну земельну ділянку оформлено не було. [PERSON] помер 27.05.2009 р., а [PERSON] 03.06.2005 р. Після смерті [PERSON] у передбачений законом строк із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, а після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась його дружина [PERSON], яка відносно задоволення її вимог заперечень не мала, однак їй було відмовлено в позові, оскільки право на земельну ділянку відповідачами за життя належним чином оформлено не було. Управління держземагенства у [PERSON] районі Дніпропетровської області в своєму листі від 21.01.2013 р. № 132/7 повідомило, що згідно даних управління, земельна ділянка площею 0,0519 га по вул. Вольській, 15 перебуває у власності [PERSON], що посвідчено актом на право приватної власності на землю від 21.07.1998 р. №6317. Для припинення права власності за померлою [PERSON] вона звернулася до Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради з відповідною заявою та доданими документами, однак листом від 14.06.2016 р. № Л-1038-Л їй було відмовлено, з розясненням звернення до суду для вирішення відповідного питання. Просить суд право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0519 га, розташовану за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Вольська, буд.15 припинити, та визнати за нею право власності на вказану вище земельну ділянку. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність та заперечення, позов не визнає, вказує, що при укладенні договору купівлі-продажу домоволодіння між позивачем, [PERSON] та [PERSON] не вирішувалося питання про земельну ділянку, та згідно правових норм земельного та цивільного законодавства, яке діяло на момент укладення вищевказаного договору позивач немає правових підстав для набуття на неї права власності. Представник відповідача виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м.Кривого Рогу [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просить суд прийняти законне, обґрунтоване рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13.09.2004 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 12334, на праві приватної власності належить домоволодіння № 15 по вул.Вольська в м.Кривому Розі, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.09.2004 р. а.с.7,8, згідно державного акту на право приватної власності на землю, земельна ділянка площею 0,0519 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташованої за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Вольська, буд.15, належить [PERSON] а.с.11. Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 14.08.2013 р., [PERSON] відмовлено в позові про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0519 га, розташовану за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Вольська, буд.15, в звязку з тим, що за життя [PERSON] та його правонаступником [PERSON] не було оформлено спірну земельну ділянку. Судом було встановлено, отже в силу вимог ч.3 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає, що [PERSON] помер 27.05.2009 р., а [PERSON] 03.06.2005 р. Згідно листа Першої [PERSON] державної контори від 05.02.2013 р. № 199/01-16, після смерті [PERSON] у передбачений законом строк із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Із листа наданого Жовківською державною нотаріальною конторою від 14.05.2013 р. № 563/01-16 вбачається, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась його дружина [PERSON] а.с.12-13, місцезнаходження якої в даний час невідоме. Листом виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м.Кривого Рогу від 14.06.2016 р. позивачу відмовлено у припиненні права власності на спірну земельну ділянку після смерті [PERSON], оскільки законодавством України не передбачено оформлення (переоформлення) права власності на обєкти нерухомості, в тому ж числі земельні ділянки, особами, які мають цивільні права, що виникають в момент його народження і припиняються зі смертю а.с.9. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно ст.131 ЗК України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до ЦК України з урахуванням цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.ст.125, 126 ЗК України, в редакції, що діяла на момент смерті [PERSON] (26.04.2003 р.), право власності на право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвічує право власності чи право постійного користування земельної ділянки, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом. Спадкоємці [PERSON] [PERSON] та [PERSON] не зареєстрували право власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку та не отримали відповідні державні акти. Відчуження обєктів нерухомого майна в період з 01.02.2002 р. по 20.06.2007 р. (під час дії ст.120 ЗК України в редакції від 25.10.2001 р.) не тягнуло автоматичного переходу права власності на земельну ділянку під будівлями та спорудами. Тобто, при переході права власності на будівлю, право власності на земельну ділянку може переходити на підставі цивільно-правових угод. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні і зазначені вище фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, які є обовязковими для виконання сторонами спору, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] в частині припинення права власності померлої [PERSON] на спірну земельну ділянку підлягають задоволенню, разом з тим, суд не вбачає правих підстав для задоволення позову в частині визнання права власності на спірну земельну ділянку за позивачем, оскільки останньою в силу вимог ст.60 ЦПК України не виконано свого процесуального обовязку із подання належних доказів обґрунтованості заявлених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial