Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні (надалі ТОККПНЛ ) [PERSON] П звернулася до суду із заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що в [PERSON] наявний психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], які надійшли від його матері [PERSON] На підставі цих відомостей [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ТОККПНЛ, яка прийшла до висновку, що [PERSON] потребує госпіталізації та лікування у психіатричному закладі. Комісія лікарів-психіатрів підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня, тому просить винести рішення про його примусову госпіталізацію. У судовому засіданні представник ТОККПНЛ, лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримала і пояснила, що [PERSON] у мовний контакт вступає, проте веде себе зверхньо, зухвало, спричиняє конфліктну ситуацію, не реагує на зауваження, намагався покинути межі відділення, робив неодноразові спроби вдарити молодшого медпрацівника. Прокурор Колесник Г. М. в судовому засіданні підтримала заяву про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню без його згоди. [PERSON] щодо задоволення заяви заперечив, оскільки вважає,що він є здоровим. Законний представник [PERSON] його мати [PERSON] не заперечила щодо задоволення заяви про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню без його згоди, вважає, що йому необхідно пройти курс лікування, оскільки поведінка сина на даний час є неадекватною. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], мешканець м. Тернополя, вул. Руська, 2/13 поступив на стаціонарне обстеження та лікування в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню 24 серпня 2016 року з діагнозом поліморфний психотичний розлад. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром бригади швидкої допомоги ТОККПНЛ, який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність його госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв'язку з наявністю у нього психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], які надійшли від його матері [PERSON] На підставі цих відомостей [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром [PERSON] [PERSON], який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. Також , [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, у складі: голови комісії [PERSON], виконуючого обовязки завідуючого відділенням Гач М, П. , яка є лікуючим лікарем [PERSON] Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України Про психіатричну допомогу та прийшла до висновку, що [PERSON] потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON], [INFO], мешканець м. Тернополя, вул. Руська, 2/13 поступив на стаціонарне обстеження та лікування в 2 психіатричне відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної пихоневрологічної лікарні, діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Доставлений в ТОККПНЛ бригадою швидкої допомоги у супроводі працівників поліції. У вказаному висновку також зазначено, що [PERSON] в 2012 році перебував на стаціонарному обстежені та лікуванні в умовах ТОККПНЛ. На час огляду пацієнт в свідомості, всі види орієнтації збережені. В мовний контакт вступає, проте веде себе зверхньо, зухвало, спричиняє конфліктну ситуацію, не реагує на зауваження, відповідає на поставлені питання ухильно, не завжди по суті, запитанням на запитання. Під час розмови періодично виникає на обличчі недоречна посмішка, в інший відрізок часу стає озлобленим, негативі стичним, різким. Намагався покинути межі відділення, робив неодноразові спроби вдарити молодшого медпрацівника, інтелектуально-мнестичні функції не порушені, критика до свого стану хвороблива. Комісія лікарів психіатрів прийшла до висновку, що [PERSON] потребує примусової госпіталізації та лікування в психіатричний стаціонар без його згоди, оскільки внаслідок психічного розладу він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази та вимоги законодавства, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу, а тому заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні слід задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 14, 16 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved