Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз» ( надалі ПАТ «Криворіжгаз») звернулось до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу, справу скеровано до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу за підсудністю. Під час розгляду Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу, позивач 22 грудня 2015 року надав уточнений позов, який в подальшому підтримав під час розгляду справи. В обґрунтування уточненого позову, позивач посилався на ті обставини, що 17 січня 2008 року між сторонами укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання № 7091560. Згідно п. 25 зазначеного Договору розмір заборгованості по газопостачанню станом на 01.01.2008 року становить 2672,95 грн. 24 квітня 2013 року ПАТ «Криворіжгаз» звернувся до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ. На момент подачі заяви про видачу судового наказу договір про реструктуризацію існуючого боргу не укладено. 18.02.2014 року судовий наказ від 29.04.2013 року № 211/2496/13-ц було скасовано. Станом на 01.07.2011 року на особовому рахунку відповідача існувала переплата у розмірі 367,99 грн. За період з 01.07.2011 року по 01.07.2015 року було поставлено природного газу на загальну суму 6662,96 грн. Відповідач за даний період сплатив 4878,56 грн. Таким чином, станом на 01.07.2015 року борг за спожитий газ складає 1416,40 грн., який ПАТ «Криворіжгаз» просить суд стягнути з боржника на свою користь, а також 875,64 грн. інфляційних витрат, та 153,49 грн. - 3% річних та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити з мотивів, викладених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з мотивів їх необґрунтованості, та зазначив, що між позивачем та відповідачем у 07 серпня 2013 року був укладений договір, згідно умов якого заборгованість за природній газ була відсутня, а розрахунок суми позову, які містяться в позовній заяві не відповідають дійсності. Крім того, наданий розрахунок не відповідає показам лічильників, які періодично знімались представниками позивача, при тому, що відповідач своєчасно та в повному обсязі сплачує спожитий газ на підставі показів лічильника. Просив у позові відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. Статтями\~3,11 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір № 7091560 від 17 січня 2008 року про надання населенню послуг з газопостачання. Як убачається у п. 25 визначена заборгованість по газопостачанню станом на 01.01.2008 року в сумі 2672,95 грн. Біля підпису споживача міститься застереження про незгоду із розміром боргу (а.с. 5-6). Згідно умов цього договору ПАТ "Криворіжгаз" (виконавець послуг) зобов'язався безперервно надавати споживачу, а також членам його сім»ї, іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного газу для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величини тиску, а споживач зобов'язався своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених договором (а.с. 5-6). Відповідно до розрахунків, наданих позивачем, в якості підстав звернення до суду, відповідач не в повному обсязі сплачувала грошові кошти за спожитий природний газ (а.с., 4, 43). Довгинцівським районним судом міста [PERSON] 29 квітня 2013 року за заявою ПАТ «Криворіжгаз» винесено судовий наказ, згідно якого з [PERSON] стягнута заборгованість за природний газ за період з 01 серпня 2011 року по 01 березня 2013 року у сумі 1433,69грн., 19,62грн. інфляційні витрати, 59,56грн. 3% річних, та судовий збір у розмірі 114,70грн. (а.с. 49). Ухвалою Довгинціського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 лютого 2014 року вищевказаний судовий наказ скасовано (а.с. 7, 50). Дослідивши представлені позивачем розрахунку, а також акт звіряння показів лічильника, докази сплати заборгованість, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого розрахунку, та не доведеності позовних вимог, виходячи з наступного. Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 № 2246 (далі Правила). Правила надання населенню послуг з газопостачання» затв. Постановою Кабінету Міністирів України від 09.12.1999 р. № 2246 (надалі Правила) передбачають, що розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється за роздрівними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання та/або видів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу. Застосування роздрібюних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу ( зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році. Перегляд категорії споживання здійснюється у січні та липні на підставі показів лічильника газу станом на перше січня або липня відповідного року. Відповідно до п.29 вищевказаних Правил та Договору про надання послуг з газопостачання, укладеного між ПАТ «Криворіжгаз» та позивачем, споживач зобов'язаний своєчасно та в повному розмірі вносити плату за надані послуги з газопостачання. Згідно з пунктом17 Правил, розрахунковим періодом для визнання розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим. Газопостачальне підприємство має право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів (в редакції, що діяла у період з січня 2012 року по лютий 2015 року). Пунктом 17 цих же Правил, але в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2015 р. N 74, визначено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно абзацу 2 цього ж пункту зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим та зазначаються споживачем у платіжних документах. Газопостачальне та газорозподільне підприємства мають право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів. Роздрібні ціни на природний газ, що використовується для потреб населення, затверджено постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13 липня 2010 року № 812 (далі Роздрібні ціни). За змістом указаного документа за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 2500 куб. м на рік ціна (коп/куб. м) становить: за наявності газових лічильників 72,54 коп/куб. м, за відсутності газових лічильників 79,80 коп/куб. м; за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 6000 куб. м на рік: за наявності газових лічильників\~109,80 коп. за 1куб.м, за відсутності газових лічильників - 120,78 коп/куб. м; за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 12000 куб. м на рік: за наявності газових лічильників 224,82 коп/куб. м, за відсутності газових лічильників 247,32 коп/куб. м; за умови, що обсяг споживання природного газу перевищує 12000 куб. м на рік: за наявності газових лічильників\~268, 56 коп/куб. м, за відсутності газових лічильників 295, 41 коп/куб. м. Відповідно до пункту 10 Правил (в редакції, чинні до 25 березня 2014 року) розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році. Річні обсяги споживання природного газу у попередньому році визначаються: - у разі нового підключення внутрішньобудинкової системи газопостачання споживача до газорозподільної мережі або зміни власника об'єкта споживача - залежно від обсягів використаного природного газу з моменту підключення або зміни власника об'єкта споживача до кінця попереднього року; - у разі підключення окремих газових приладів і пристроїв споживача до внутрішньобудинкової системи газопостачання в газифікованому житловому фонді протягом попереднього року (за відсутності лічильника газу) - шляхом додавання визначеного за нормами споживання обсягу природного газу з початку попереднього року до моменту підключення та обсягів фактично використаного природного газу з моменту підключення до кінця попереднього року; - у разі встановлення в газифікованому житловому фонді протягом попереднього року лічильника газу - шляхом додавання визначеного за нормами споживання обсягу природного газу з початку попереднього року до моменту встановлення лічильника газу та обсягів фактично використаного природного газу за показаннями лічильника з моменту його встановлення до кінця попереднього року. Під час визначення річних обсягів споживання природного газу у попередньому році обсяги, оплата яких зарахована в погашення заборгованості за минулі роки, не враховуються. Газопостачальні підприємства проводять щороку станом на 1 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу використання газу у попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. Якщо за підсумками попереднього року використання природного газу споживачем не відповідає обсягам, на підставі яких визначалась ціна на природний газ, зокрема: - у разі перевищення обсягу використаного природного газу порівняно з встановленим у попередньому році (V 2 > V 1), споживач зобов'язаний протягом трьох місяців з дати здійснення перерахунку сплатити газопостачальному підприємству різницю його вартості, розрахунок якої здійснюється за формулою: В с = (Ц 2 х V 2) - (Ц 1 х V 2), де Ц 1 - роздрібна ціна на природний газ, встановлена для оплати природного газу у попередньому році; V 1 - річний обсяг, згідно з яким була визначена ціна у попередньому році; Ц 2 - встановлена для оплати природного газу роздрібна ціна, що застосовується для споживача згідно з використаним у попередньому році обсягом; V 2 - річний обсяг, використаний споживачем у попередньому році; В с - вартість природного газу, яку споживач повинен сплатити за результатами перерахунку; В гп - вартість природного газу, яку газопостачальне підприємство зараховує на особовий рахунок споживача в рахунок майбутніх платежів; у разі зменшення обсягу використаного природного газу порівняно з встановленим у попередньому році (V 2 < V 1), різниця у вартості газу залишається на особовому рахунку споживача і зараховується в рахунок майбутніх платежів. Розрахунок вартості у цьому разі здійснюється за формулою: В гп = (Ц 1 х V 2) - (Ц 2 х V 2). Такий перерахунок здійснюється до 1 лютого поточного року. За ініціативою газопостачального підприємства або заявою споживача газопостачальне підприємство проводить станом на 1 липня перерахунок оплати вартості використаного природного газу залежно від обсягу його використання у першому півріччі поточного року та від роздрібних цін, що діяли в першому півріччі поточного року, аналогічно перерахунку, який проводиться за підсумками року станом на 1 січня. При цьому слід враховувати, що обсяг використаного споживачем природного газу у першому півріччі поточного року становить 60 відсотків річного обсягу споживання природного газу, згідно з яким застосовуються роздрібні ціни на природний газ. Такий перерахунок здійснюється до 1 серпня поточного року. Визначення річного обсягу використання природного газу здійснюється шляхом додавання обсягу використаного природного газу згідно з показниками лічильника з початку попереднього року до зняття показників лічильника у грудні попереднього року та розрахункового обсягу використання природного газу за необліковані дні грудня у разі незняття показників лічильника газу газопостачальним підприємством станом на 1 січня. Розрахунковий обсяг використання природного газу за необліковані дні грудня розраховується як різниця між контрольними зняттями показників лічильника газопостачальним підприємством у січні поточного року та грудні попереднього року, що помножена на кількість днів, не облікованих до 1 січня поточного року, та поділена на кількість днів між зазначеними контрольними зняттями показників лічильника. Визначення річного обсягу використання природного газу в попередньому році з урахуванням розрахункового обсягу використання природного газу за необліковані дні здійснюється за формулою: V р = V г + [n х (V с - V г) / N], де V р - обсяг природного газу, використаний споживачем у попередньому році; V с - обсяг фактично спожитого природного газу за контрольним зняттям показників лічильника газопостачальним підприємством у січні поточного року; V г - обсяг фактично спожитого природного газу за контрольним зняттям показників лічильника газопостачальним підприємством у грудні попереднього року; N - сумарна кількість днів між контрольними зняттями показників лічильника газу в січні поточного року та грудні попереднього року; n - кількість днів, не облікованих до 1 січня поточного року. У разі незняття станом на 1 липня показників лічильника газу газопостачальним підприємством визначення обсягу природного газу, використаного споживачем у першому півріччі поточного року, здійснюється шляхом додавання обсягу використаного природного газу згідно з показниками лічильника з початку поточного року та розрахункового обсягу використання природного газу за необліковані дні червня з урахуванням контрольних показників лічильника, знятих газопостачальним підприємством у червні та липні поточного року. Розрахунки за надання населенню послуг з газопостачання у разі використання лічильників газу (будинкових або на групу будинків) провадяться відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу (будинкових або на групу будинків), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 р. N 620. Згідно з абзацу першого пункту 10 Правил (в редакції, що діяла до 02 березня 2015 року) розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання та/або видів (напрямів) споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Відповідно до пункту 10 Правил (в редакції, що діє з 02 березня 2015 року), розрахунок населення за надані послуги з газопостачання починаючи з 1 квітня 2015 р. здійснюється за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, диференційованими залежно від місячного обсягу та видів споживання, що встановлені НКРЕКП, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 16 1 цих Правил). Якщо у споживача, який використовує природний газ комплексно (для опалення, приготування їжі та/або підігріву води), на дату контрольного зняття показань лічильника газу контрольні показання лічильника газу менші, ніж зазначені споживачем у платіжному документі за попередній місяць в опалювальний період, то ці контрольні показання вважаються фактичними показаннями лічильника природного газу станом на 1 число місяця, в якому провадиться таке контрольне зняття. Переплата, яка утворилась, залишається на особовому рахунку споживача виключно в грошовому еквіваленті і зараховується в рахунок майбутніх платежів. Про наявність такої переплати газопостачальне підприємство письмово повідомляє споживача протягом 10 робочих днів. Розрахунки за надання населенню послуг з газопостачання у разі використання лічильників газу (будинкових або на групу будинків) проводяться відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу (будинкових або на групу будинків), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 р. N 620. Згідно з пунктом 5 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу (будинкових або на групу будинків), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 р. N 620 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), обсяги використаного споживачами газу визначаються: а) у будинках, де не встановлено квартирних лічильників газу, - за показаннями лічильників газу (будинкових або на групу будинків) з подальшим розподілом обсягів спожитого газу між споживачами пропорційно кількості мешканців у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні; б) у будинках, де частково встановлено квартирні лічильники газу: для споживачів, що мають квартирні лічильники газу, - за показаннями цих лічильників; для споживачів, що не мають квартирних лічильників газу, - за показаннями лічильників газу (будинкових або на групу будинків), з яких виключаються сумарні показання квартирних лічильників газу, встановлених у цьому будинку або групу будинків, з подальшим розподілом цієї різниці газорозподільною організацією між споживачами, які не мають квартирних лічильників газу, пропорційно кількості мешканців у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні. Зняття показань лічильників газу (будинкових або на групу будинків) провадиться представниками власника будинку (квартири) та газопостачальної організації щомісяця станом на останній робочий день звітного місяця. Показання цих лічильників газу фіксуються в акті прийняття-передавання газу, який складається у двох примірниках та зберігається протягом трьох років. При знятті показань можуть бути присутні представники державних контролюючих органів (пункт 6 Тимчасового положення). Таким чином, для розрахунку вартості природного газу, використаного [PERSON] у спірний період, необхідно встановити обсяг використаного газу за цей же період, види та напрями споживання, визначити заплановий обсяг споживання газу; визначити різницю між фактично використаним у період із 01 серпня 2011 року по 30 червня 2015 року обсягом газу із запланованим, а також встановити покази лічильника, та лише на підставі встановленого здійснювати розрахунок спожитого газу. Як вбачається з матеріалів справи, спір виник з приводу нарахування газопостачальною організацією з липня 2011 року по червень 2015 року споживачу заборгованості. При цьому, як вбачається з розрахунку, станом на липень 2011 року у відповідача малася передплата у розмір 367,99грн. Однак в липні 2011 року [PERSON] нараховують до сплати 1690,16грн. Будь-яких належних та допустимих доказів виникнення, а так само і підстав нарахування вищевказаної суми, а саме 1690,16грн., що нараховано в липні 2011 року,позивачем не надано. Так, відповідно до розрахунку заборгованості за період з вересня 2010 року по серпень 2014 року, заборгованість [PERSON] за вказаний період становить 1378,28грн., покази лічильника 63610, нараховано інфляційні втрати в розмірі 183,74грн. та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України 111,03грн. (а.с.4). Згідно з попередження 7091560 на ім»я [PERSON] станом на 25 липня 2013 року заборгованість за спожитий газ становить 1270,25грн., покази лічильника 62074см.куб. При цьому, при отриманні попередження [PERSON] зазначила, що не погоджується з нарахованим боргом, оскільки сплачує спожитий газ на підставі показів лічильника (а.с. 6). Крім того, згідно з іншого попередження 7091560 на ім»я [PERSON] станом на 25 липня 2013 року заборгованість за спожитий газ становить 1228,05грн., з сумою боргу [PERSON] не погоджується (а.с. 47). Тобто, на одну й ту ж саму дату позивач видає попередження з різними сумами заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з вересня 2010 року по червень 2015 року, заборгованість [PERSON] за вказаний період становить 1416,40грн., покази лічильника 65043 (а.с.43). Згідно з наданого реєстру газових лічильників за серпень 2010 року, покази лічильника, встановленого за адресою: Алітна, буд. 40, споживач [PERSON], становить 56426 см.куб. (а.с. 44). Як вбачається з Акту 7091560контрольного зняття показів лічильника для визначення фактичного розходу газу, складеного у січні 2012 року, за адресою Алітна, буд. 40, покази лічильника у [PERSON] становлять 59526см.куб. (а.с. 45). В той же час, з розрахунку сум заборгованості з індексом інфляції та 3% річних за період з вересня 2010 року по липень 2015 року, з графи «покази лічильника» за січень 2012 року становить 59800 см.куб, а за грудень взагалі відсутні відомості щодо обсягу спожитого газу (а.с. 43). Відповідно до акту контрольного зняття показів лічильника для визначення фактичного розходу газу за грудень 2012 року, покази лічильника, встановленого у [PERSON] за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Алітна, б. 40 становлять 60969см.куб., і таке ж значення відображено в розрахунку заборгованості (а.с. 43). З акту 7091560 контрольного зняття показів лічильника для визначення фактичного розходу газу за грудень 2013 року, за адресою Алітна, буд. 40, покази лічильника у [PERSON] становлять 62359см.куб. (а.с. 46, 64), в той час як з розрахунку розміру заборгованості з графи «покази лічильника» за грудень 2013 року становить 62540 см.куб.(а.с. 43). Відповідно до акту контрольного зняття показів лічильника для визначення фактичного розходу за січень 2014 року покази лічильника, встановленого у [PERSON] за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Алітна, б. 40 станом на 11 січня 2014 року становлять 62638см.куб., а станом на 30 грудня 2013 року 62524см.куб (а.с. 66). В той же час, згідно наданого розрахунку до позову за грудень 2013 року показники лічильника становлять 62540см.куб. (а.с. 43). Згідно з листа № 06/7801 від 09 жовтня 2014 року заборгованість [PERSON] за спожитий газ станом на 01.10.2014 року становить 1388,99грн., а згідно з розрахунку, за цей же період заборгованість становить 1378,41грн. (а.с.43, 48) Як вбачається з договору № 7091560 від 07 серпня 2013 року, укладеного між ПАТ «Криворіжгаз» та [PERSON] про надання населенню послуг з газопостачання, заборгованість по газопостачанню станом на 01.09.2013 року відсутня. При цьому, на момент укладання договору покази лічильника становлять 62129 см.куб. (а.с. 56). В той же час, згідно представленого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача станом на 01 вересня 2013 року становить 1304,22грн. (а.с. 43) Згідно умов цього договору ПАТ "Криворіжгаз" (виконавець послуг) зобов'язався безперервно надавати споживачу, а також членам його сім»ї, іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного газу для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величини тиску, а споживач зобов'язався своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених договором (а.с. 53-61). Тобто при підписанні договором між позивачем та відповідачем у серпні 2013 року, відповідач констатував відсутність заборгованості за користуванням газом. З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що відповідач постійно сплачувала кошти за послуги газопостачання. Так, з розрахунку заборгованості вбачається, що станом на липень 2011 року у відповідача малась переплата. Згідно укладеного між сторонами 07 серпня 2013 року, договору у № 7091560 станом на 01.09.2013 року заборгованість відсутня. Також з матеріалів справи встановлено, що за період з січня 2014 року по грудень 2014 року [PERSON] нараховано за послуги газопостачання 1712,84грн, при цьому [PERSON] сплачено 1712,08грн. Також судом встановлено, що за період з січня 2015 року по червень 2015 року підприємством відповідача нараховано до сплати 786,32грн., та фактично сплачено 878,20грн. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Оскільки протягом розгляду справи позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у [PERSON] заборгованості за спожитий газ,підстав для задоволення позову не вбачається. У звязку із тим, що вимоги про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних є похідними та застосовуються, як санкція за порушення виконання грошового зобовязання, вони не підлягають задоволенню. З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача не знайшли своє доведення в судовому засіданні, з підстав викладених вище, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог з підстав їх недоведеності. Питання про стягнення судових витрат в порядку ст. 88 ЦПК України судом не вирішується, оскільки у задоволенні позову суд відмовляє.

Outcome: dismissed