Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

01 липня 2016 року [PERSON] звернувся до Іванківського районного суду Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 19.10.2015 року померла його бабуся (по лінії батька) [PERSON]. На випадок своєї смерті вона уклала заповіт, згідно якого заповіла все своє майно позивачу. Останній і успадкував спадкове майно після її смерті, подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса. [PERSON] на праві особистої приватної власності мала домоволодіння в с. Нові Соколи Іванківського району Київської області по вул. Центральна, 26, яке збудувала у 1960-х роках власними силами та за власні кошти, але не провела реєстрації права власності у належному порядку. Приватним нотаріусом [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Інших спадкоємців після смерті [PERSON], окрім позивача, немає. Позивач просить визнати за ним право приватної власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], [INFO], а саме: на домоволодіння, що знаходиться за адресою с. Нові Соколи Іванківського району по вул. Центральна, 26. У судове засідання сторони не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно. Позивач подав до суду заяву про те, що позов підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу без його участі. Відповідач сільська рада також направив до суду заяву про те, що позов визнає, заперечень не має, та просить розглядати справу без участі їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності встановив наступне. Судом встановлено, що 19 жовтня 2015 року померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОК № 346415, видано Виконкомом Старосоколівської сільської ради. 13.01.2015 року [PERSON] на випадок своєї смерті уклала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповіла позивачу [PERSON]. Заповіт посвідчено секретарем виконкому вищевказаної сільської ради та станом на 09.03.2016 року не змінювався та не відмінявся. 15.06.2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, але йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. За даним нотаріальної контори спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] шляхом подачі заяви від 24.03.2016 р., на підставі якої заведена спадкова справа № 11/2016. Крім нього спадщину ніхто не прийняв. Згідно зі ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як зазначено в листі ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 при вирішенні спорів даної категорії слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності на жилі будинки у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинку. З матеріалів справи вбачається, що спадковий жилий будинок з надвірними будівлями був побудований у 1970 році, а решту наявних біля нього господарських будівель і споруд в період з 1970 по 1994 роки, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із по господарських книг. З наданої довідки № 151 від 15.06.2016 року згідно погосподарської книги житловий будинок в с. Нові Соколи Іванківського району Київської області по вул. Центральна, 26, належить [PERSON]. З довідки № 150 від 15.06.2016 р. Старосоколівської сільської ради слідує, що за [PERSON] обліковується земельна ділянка площею 0,4200 га, в тому числі: 0,1900 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель; 0,2300 га для ведення ОСГ. У звязку з тим, що записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, суд вважає доведеним, що домоволодіння із спорудами та будівлями в селі Нові Соколи Іванківського району по вул. Центральна, 26 дійсно належало на праві особистої приватної власності [PERSON] У звязку з цим суд вважає, що є всі правові підстави для визнання права власності в порядку спадкування за позивачем [PERSON] на спадкове нерухоме майно, що знаходиться в селі Нові Соколи Іванківського району Київської області по вул. Центральна, 26, яке належало спадкодавці [PERSON] Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Судові витрати позивач згоден понести самостійно, тому судовий збір був сплачений ним при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved