Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» звернулося до Полтавського районного суду Полтавської області про стягнення з відповідача заборгованості з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач прохав стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 49\~023,53 дол. США, по відсотках 29\~226,04 дол.США, по пені за останній календарний рік 325\~522,95 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 23.10.2006 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник ПАТ «Свердбанк») та [PERSON] укладено кредитний договір №1603/1006/88-002 з подальшим внесенням змін та доповнень, згідно якого Банк зобовязується надати відповідачеві грошові кошти у розмірі 45\~000,00 дол. США, а відповідач зобовязується повернути наданий кредит та сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Враховуючи зміни та доповнення до кредитного договору, що внесені договором про внесення змін та доповнень №4 від 23.04.2010 року, розмір строкової заборгованості за кредитом складає 58\~166,34 дол. США. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит в сумі визначеній кредитним договором. В порушення умов договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого має прострочену заборгованість станом на 30.01.2017 року виникла заборгованість: за кредитом: 49\~023,53 дол. США, по відсотках: 29\~226,04 дол. США, по пені: 325\~522,95 грн., яку прохав стягнути з відповідача на його користь. Також посилався на те, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 14.07.2014 року у справі №545/539/14-ц встановлено обставини зміни кредитора в зобовязанні, обставини надання кредиту та не виконання умов кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не зявився, попередньо надавши клопотання про розгляд даної справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судові засідання 04.04.2017 року та 18.04.2017 року не зявилая, надавши заяви про перенесення розгляду справи в звязку із хворобою та зайнятістю представника , документів підтверджуючих поважність неявок не надала. Надавала суду письмові заперечення на позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк». Зазначила, що не погоджується з позовними вимогами Банку, вважає їх необгрунтованими та недоведеними. Вказала, що договір купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року, укладеного між ПАТ «Свердбанк» та ПАТ «Дельта банк» та договір купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року укладеного між ПАТ «Дельта банк» та ПАТ «Альфа-Банк» мають ознаки договору факторингу та на які також розповсюджуються норми ст.ст. 1077-1086 ЦК України. При цьому за вище вказаними договорами купівлі-продажу прав вимоги не можливо встановити обсяг прав та вимог які було відступлено (продано). Зазначила, що кредитний договір №1603/1006/88-002 від 23.10.2006 року укладений в період відсутності у АКБ «ТАС-Комерцбанк» відповідного дозволу на здійснення валютних операцій, та як наслідок такий договір є нікчемним, оскільки, не відповідає вимогам ч.3 ст.533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання», ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність регулювання ринків фінансових послуг». Окрім того, зазначила, що згідно з п.1.2 Кредитного договору від 23.10.2006 року №1603/1006/88-002, кредит надається Банком у готівковій формі через касу Банку. Тоді як, відповідач не отримувала від позивача готівкових коштів в доларах США в касі Банку на виконання Кредитного договору, а отримала від АКБ «ТАС-Комерцбанк» кошти у гривні. Також, зазначила про відсутність копії заяви на видачу готівки на суму 45\~000 доларів США, зі змістом операції: «Надання кредиту за кредитним договором №1603/1006/88-002 від 23.10.2006 року. Відповідно до ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Враховуючи відсутність доказів щодо поважності причини неявки відповідача у судові засідання, суд визнає повідомлені ними причини неявки не поважними. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за наявних у справі матеріалів відповідно до положень статей 224-233 ЦПК України. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 року № 1618-IV, (надалі ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 3 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 14.07.2014 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Так згідно рішення суду 25 травня 2012 року між ПАТ Сведбанк та ПАТ Дельта Банк, відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. В свою чергу, 15 червня 2012 року, між ПАТ Дельта Банк та ПАТ Альфа-Банк, був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. Згідно вищезазначених угод відбулося відступлення Права вимоги за Кредитним договором № 1603/1006/88-002 від 23.10.2006 року, що було укладено між Акціонерний комерційний банк ТАС-Комерцбанк (правонаступник - ПАТ Сведбанк) та фізичною особою - громадянкою України [PERSON], на користь ПАТ Альфа-Банк. Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним Кредитним договором належать ПАТ Альфа-Банк. 23.10.2006 року Акціонерний комерційний банк ТАС-Комерцбанк (правонаступник - ПАТ Сведбанк) та фізична особа [PERSON], уклали Кредитний договір № 1603/1006/88-002. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобовязується над Боржнику кредит у с 45000,00 доларів США, а боржник зобовязується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредиті договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на піде письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю. Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Банк свої зобовязання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 45000,00 доларів США. Також в рішенні суду, встановлено, що боржником, неналежно виконувались взяті на себе зобовязання, чим було грубо порушує істотні умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 10.12.2013р. виникла прострочена заборгованість: за кредитом - 49023,53 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 391845,08 грн., по відсотках - 2583,76 дол. США., що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 20651,99 грн., пеня - 58,43 дол. США., що по курсу НБУ на дату розрахунку складає - 467,03 грн. Окрім того судом встановлено наступне. Згідно п.п.1.3 п.1 кредитного договору №1603/1006/88-002 , укладеного 23.10.2006 року між АКБ «ТАС Комерцбанк» (правонаступник ПАТ «Свердбанк») та [PERSON]. (надалі Кредитний договір) передбачено, що позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 14 річних за весь строк фактичного користування кредитом. Відповідно до п.2 Кредитного договору, забезпеченням виконання зобовязання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у звязку з порушенням умов даного договору та інших витрат банку, повязаних з одержанням виконання виступає іпотека: будинок, земельна ділянка та споруди, що знаходяться за адресою: Полтавський район, с. Розсошенці, вулиця Західна, будинок 26. Умови передачі майна в іпотеку, звернення стягнення на предмет іпотеки, регулюються чинним законодавством України і іпотечним договором, що укладається між банком і [PERSON]. При непогашенні заборгованості перед банком у строки, передбачені даним договором, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки, та/або звернутися в суд. Відповідно до п.п.3.1. п.3 договору позичальник, зобовязувався погасити заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів на позичковий рахунок №22031320016001 щомісяця через касу банку згідно Додатку №1, що є невідємною частиною даного договору, крім випадків, передбачених п.3.8, 3.9 та 5.1.4 даного договору. Згідно п.п.10.2 п.10 кредитного договору, зміни та доповнення в договір, в тому числі щодо зміни суми кредиту, вносяться шляхом укладення сторонами додаткових письмових угод, що є невідємною частиною даного договору, крім випадків передбачених цим договором. 29.05.2007 року між АКБ «ТАС Комерцбанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №1603/1006/88-002 від 23.10.2006 року згідно якої п.1.1 договору викладено в наступній редакції: «Банк зобовязується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 52\~000 (пятдесят дві тисячі) доларів США (надалі Кредит) на строк з 23.10.2006 року по 23.10.2016 року та на умовах, передбачених у цьому Договорі…» (а.с.9-10). 23.10.2007 року між АКБ «ТАС Комерцбанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №1603/1006/88-002 від 23.10.2006 року згідно якої п.1.1 договору викладено в наступній редакції: «Банк зобовязується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 72\~000 (сімдесят дві тисячі) доларів США (надалі Кредит) на строк з 23.10.2006 року по 23.10.2016 року та на умовах, передбачених у цьому Договорі…» (а.с.11-12). Договором про внесення змін та доповнень №3 до кредитного договору №1603/1006/88-002 від 23.10.2006 року, кредитний договір викладено в новій редакції (а.с.13). 23.04.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Свердбанк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін та доповнень №4 до кредитного договору №1603/1006/88-002 від 23.10.2006 року згідно п.3 якого розмір строкової заборгованості за кредитом, що відображена на на позичковому рахунку Позичальника №2203.6.0703222.01 складає 58\~166,34 дол. США. Відповідно до п.3.1., 4 даного договору строк користування кредитом встановлено до 23.10.2021 року, розмір відсотків, що сплачує позичальник по Кредитному договору з 10.02.2012 року по 23.10.2021 року становить 17,32 % річних. Згідно п.5 договору сторони домовились п.3.1.1. викласти в іншій редакції та узгодили, що з 10 березня 2012 року Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 933,64 долларів США у встановлений цим договором термін 10 (десятого) числа кожного місяця.(т.1 а.с.18). Разом з тим, в порушення умов кредитного договору, а також ст. ст.\~509,\~526,\~1054 ЦК України, відповідач свої зобовязання не виконав, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. Згідно з ч. 1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися\~належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст. 549 ЦК України у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеню). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Статтею 550 ЦК України\~визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобовязання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками та неустойкою. У звязку з невиконанням зобовязань за кредитним договором №1603/1006/88-002 від 23.10.2006 року у відповідача станом на 30.01.2017 року виникла заборгованість: за кредитом: 49\~023,53 дол. США, по відсотках: 29\~226,04 дол. США, по пені: 325\~522,95 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитом. Доказів протилежного з боку відповідача суду не надано. Щодо заперечень відповідача на позовну заяву суд дійшов наступного. Наявність права вимоги Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до [PERSON] за Кредитним договором №1603/1006/88-002 від 23.10.2006 року встановлено рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 14.07.2014 року. Цим же рішенням встановлено розмір заборгованості відповідача перед позивачем по даному договору, станом на 10.12.2013 року у розмірі 49023,53 доларів США по тілу кредиту та 2583,76 доларів США по відсотках за користування кредитом. Збільшений розмір відсотків у розмірі 29\~226,04 дол. США, та заборгованість по пені у розмірі 325\~522,95 грн., станом на 30.01.2017 року підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитом та відповідачем не спростовано. Окрім того факт отримання [PERSON] кредитних коштів за кредитним договором підтверджується виписками по особовому рахунку №22036070322201 (т.1 а.с. 85-111). Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Послання відповідача про нікчемність кредитного договору в звязку із відсутністю в АКБ «ТАС-Комерцбанк» дозволу на здійснення валютних операцій є безпідставними, оскільки така підстава нікчемності правочину пряма не визначена законом, що суперечить ст. 215 ЦК України Окрім того, на сайті Національного банку України http://www.bank.gov.ua (https://bank.gov.ua/control/uk/publish/article?art_id=52047)є публічна загальнодоступна інформація, за якою АКБ «ТАС-Комерцбанк» мав банківську ліцензію №38 від 11.10.2001 року номер бланку 0135 та дозвіл №38-2 від 25.07.2005 року, згідно якого вбачається право на здійснення операцій з валютними цінностями. Крім того, враховуючи норми ст. 204 ЦК України закону суд не приймає до уваги заперечення щодо не правомірності додаткових угод до Кредитного договору №1 від 29 травня 2007 року та №2 від 23 жовтня 2007року в звязку із відсутністю на останніх печатки АКБ «ТАС-Комерцбанк». За таких обставин суд дійшов висновку про те що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved