Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

01.12.2014 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що 10.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів. Договір укладено в присутності чотирьох свідків. Відповідно до умов Договору, [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 144 000,00 грн., що на день підписання договору еквівалентно 17 663,00 дол. США, з кінцевим терміном повернення 10.09.2014 року. 19.09.2014 року [PERSON] було направлено лист-претензію з вимогою щодо сплати боргу. Позивач зазначає, що саном на дату подання позову позичальник грошові кошти не сплатив. Оскільки, відповідно до умов договору [PERSON] взяв на себе зобов'язання повернути грошові кошти в гривнях в сумі, яка буде еквівалентна 17 663,00 грн. на курсом НБУ на момент проведення розрахунків, позивач просив стягнути з відповідача 228 767,54 грн. заборгованості за договором, а також інфляційні втрати в розмірі 11 278,24 грн. та три відсотки річних в розмірі 1 410,21 грн.. Представник позивача надав суду заяву по розгляд справи за його відсутності та зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до законодавства. За таких обставин, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом достовірно встановлено, що 10 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів. Факт укладення договору підтверджується підписами свідків, які містяться на його примірнику: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до п.1 Договору, [PERSON] надав, а [PERSON] прийняв грошові кошти в розмірі 144 000,00 грн., що становить 17 663,00 дол. США за комерційним курсом, узгодженим сторонами. Сума позики в повному обсязі передана в процесі оформлення договору. Відповідно до п. 2 [PERSON] взяв на себе зобов'язання повернути грошові кошти, отримані за договором, в гривнях в розмірі, який буде еквівалентний 17 663,00 дол. США на курсом НБУ на момент проведення розрахунків, у строк до 10.09.2014 року. Відповідно до п.7 Договору, у разі, якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також при проценти річних від простроченої суми. З позовної заяви судом також встановлено, що станом на дату розгляду справи сума боргу позивачу не повернута. Оскільки відповідач грошові кошти за Договором позики не повернув, враховуючи витяг з офіційного сайту НБУ щодо курсу валют, здійснюючи розрахунок станом на 10.09.2014 року, з [PERSON] підлягає стягненню сума в розмірі 228 767,54 грн., що еквівалентно 17 663,00 дол. США на зазначену дату. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунків в матеріалах справи, починаючи з дати обрахунку, а саме з 11.09.2014 року та до дати подання позову, сума інфляційних втрат становить 11 278,24 грн., три відсотки річних від простроченої суми за час прострочення - 1 410,21 грн.. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач в судове засідання не з'явися та своїх заперечень щодо позову не надав, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, знайшли підтвердження в ході розгляду справи, відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2414,56 грн..

Outcome: approved