Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

01.10.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить змінити розмір стягуваних з нього аліментів за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.06.2011 р. у справі № 2-1798/11 на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , зменшивши його з ј його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Позов пред`явлено з тих підстав, що позивачу матеріально важко сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , оскільки він проживає у фактичних шлюбних відносинах та на його утриманні знаходяться ще двоє неповнолітніх дітей. У підготовче засідання позивач не з`явилася. До суду спрямував заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідачка, згідно поданої заяви визнала позов та просить справу слухати за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд постановляє рішення у підготовчому судовому засіданні у випадку визнання відповідачем позову. За положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.06.2011 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки від доходу на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з 11 травня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 8). У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до свідоцтв про народження, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 12,13). З медичних документів вбачається, що діти позивача народилися недоношеними, перебували після народження на лікування та потребували реабілітації ( а.с. 15,16). З довідки МКП ВЖРЕП № 7 вбачається, що [PERSON] проживає спільно із [PERSON] та їх дітьми [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 19). Відповідно до довідки про розмір доходів, заробітна плата [PERSON] за період з березня до серпня 2019 років без урахування аліментів, склала 46 308 грн 88 коп. ( а.с .14). Таким чином, доведено, що з часу ухвалення рішення змінився сімейний стан позивача, оскільки він проживає у фактичних шлюбних відносинах та на його утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей. А отже, наявні підстави для зменшення розміру аліментів. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд у відповідності ст. 182 СК України та з урахуванням визнання позову відповідачкою стягує аліменти в розмірі 1/6 частки доходів позивача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на визнання відповідачкою позову, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд повертає позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 384,20грн.

Outcome: approved