Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі-позивач) звернулося до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказував, що відповідно до укладеного договору №ZPS0AN00000031 від 05.09.2007 року [PERSON] (далі - відповідач) отримав кредит у розмірі 15 447,67 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця починаючи з наступного місяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 221,20 доларів США для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості по Кредиту, відсоткам, винагороди. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач станом на 25.08.2015 року має заборгованість - 57 199,90 доларів США, яка складається з наступного: -12052,82 доларів США - заборгованість за кредитом; -11005,80 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; -906,08 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; -33235,20 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором. Посилаючись на ці обставини, Позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором №ZPS0AN00000031 від 05.09.2007 року у розмірі 57 199,90 доларів США, що за курсом 22,09 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.05.2015 року складає 1 263 545, 79 грн. та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 18 953,19 грн. 30.12.2015 року Веселівським районним судом Запорізької області в даній цивільній справі ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено повністю. Відповідач подав заяву про перегляд вищезазначеного заочного рішення, за результатами розгляду якої 12.07.2019 року Веселівським районним судом Запорізької області постановлено ухвалу про скасування рішення та призначення справи до розгляду за правилами загального позовного проваджнення. Представник позивача у судове засідання не з`яви\-вся. Про дату, час і місце судового розгляду справи позивач повідомлений належним чином, від нього надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав повністю, а також просив розглянути справу за відсутності його представника та не заперечував проти заочного розгляду справи. Позивачем позовні вимоги не змінювалися. Відповідач у судове засідання повторно не з`яви\-вся, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву та заперечень не подав,заяви про розгляд справи за його відсутності, інших заяв чи клопотань, у тому числі заяви про застосування строків позовної давності, від нього не надходило. За таких обставин зі згоди позивача, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановляє заочне рішення. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Судом встановлено, що 05.09.2007 року між Публічним Акціонерним Товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №ZPS0AN00000031 (далі - Кредитний договір). Згідно умов укладеного Кредитного договору, Банк надав Відповідачу строковий кредит у розмірі 15 447,67 доларів США (далі - Кредит) на строк 7 років з 05.09.2007 р. по 04.09.2014 р. включно, на наступні цілі: 10 884 доларів США на купівлю автомобіля - DAEWOO Nexia XWB 3D31UD7A124077(споживчі цілі), а також у розмірі 6,80 доларів США для сплати за реєстрацію Предмета застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, шляхом перерахування відповідно до п.1.2; на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ №ZPS0AN00000031 від 05.09.2007 року, договором особистого страхування № ZPS0LK00000031 від 05.09.2007 року на строк до 04.09.2008 року у сумі 556,00 доларів США, а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 108, 84 доларів США та у розмірі 3 892,03 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,14 % від суми виданого Кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення Кредиту згідно з п.3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п.6.2 даного Договору, в обмін на зобов`язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди. Сторонами досягнута згода щодо усіх істотних умов договору, волевиявлення сторін є вільним і відповідає їхній внутрішній волі. В день надання кредиту, тобто 05.09.2007 р., відповідно до умов Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит готівкою через касу Банку в сумі 10 884,00 доларів США для придбання автомобіля, за дорученням Позичальника, без додаткового узгодження, Банком було перераховано кошти: комісію Банку в сумі 108,84 доларів США на рахунок № [NUMBER] в ПриватБанку, МФО 305299, ОКПО 14360570, 2780,02 грн. на сплату страхових платежів на поточний рахунок Страхової компанії ТДВ СК «Кредо», МФО 305299, а також сплату за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в розмірі, вказаному в п. 7.1 даного Договору на рахунок ДП «Інформаційний центр» МЮУ 26002301813 в ГОУ ВАТ «Ощадбанк», МФО 300465 з призначенням платежу: « [NUMBER] /11 ДФДП «Інформаційний центр МЮУ «За реєстрацію обтяжень рухомого майна». Для виконання Позичальником зобов`язань Банк відкрив Позичальнику рахунок № [NUMBER] у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» для зарахування коштів спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам. Таким чином, Банком виконано зобов`язання за Кредитним договором. Відповідно до умов Кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з "05" по "09" число кожного місяця, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 221,20 доларів США для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді. Проте, як вбачається з виписки з розрахунку заборгованості, відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором не виконав. При цьому, причини невиконання таких зобов`язань правового значення для справи не мають. Згідно ст. 212 ЦК України, при порушенні Позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1., 2.2.4, 2.3.3 цього Договору, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі, зазначеному у п. 7.4 цього Договору на місяць, відповідно, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за Кредитом. Розраховані відповідно до цього пункту договору відсотки сплачуються Позичальником щомісяця в період сплати понад зазначену в п.1.1 суму щомісячного платежу за Кредитним договором. Згідно умов Кредитного договору, при порушенні Позичальником зобов`язань із погашення Кредиту, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору станом на 25.08.2015 р. у Позичальника, тобто Відповідача, утворилась заборгованість, яка згідно з розрахунком складає 57 199,90 доларів США, що за курсом 22,09 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.05.2015 року складає 1 263 545,79 (один мільйон двісті шістдесят три тисячі п`ятсот сорок п`ять) гривень 79 коп., з яких: -12052,82 доларів США - заборгованість за кредитом; -11005,80 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; -906,08 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; -33235,20 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором. Відповідно до п.4.1 Кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого зобов`язання, передбачених п.п. 2.2.2., 2.2.3, 7.5, даного Договору, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов`язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Оскільки виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, Кредитний договір було укладено сторонами в іноземній валюті. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон України не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Такий висновок виклав Верховний Суд України у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Поняття «значно» та «надмірно» є оціночними і мають конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку. Істотними обставинами відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. При цьому питання зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) вирішується в конкретній ситуації на підставі певних доказів і розрахунків. Позивачем нарахована пеня в розмірі 33235,20 доларів США. Розмір основного зобов`язання за кредитним договором складає 23 964,70 доларів США (12052,82 доларів США - заборгованість за кредитом; 11005,80 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 906,08 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом). З матеріалів справи вбачається, що відповідач фактично визнав основний борг за Кредитним договором. Статтею 611 ЦК України передбачено, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені). Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання, яке визначене ст. 610 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про відсутність підстав для застосування положень ч. 3 ст. 551 ЦК України і зменшення розміру пені. Враховуючи положення статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо балансу договірних прав та відносин, суд доходить висновку, що у даній справі розмір пені у сумі 33235,20 доларів США є таким, що відповідає загальним засадам цивільного судочинства. Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідачем у встановленому порядку не надано на адресу суду заяви з вимогою застосування строків позовної давності, відтак, відсутні підстави для вирішення питання про її застосування. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 18 953 грн. 19 коп. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved