Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

ТОВ «АНСУ» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. В обґрунтування вказує, що в провадженні Оболонського районного суду міста Києва знаходилась цивільна справа № 756/10212/15-ц за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 29 червня 2016 року по справі №756/10212/15-ц позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було задоволено частково та вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»заборгованість за кредитним договором від 13 червня 2008 року №42-87/08-А, що виникла за період з 13 червня 2008 року по 24 липня 2015 року, а саме заборгованість за основною сумою кредиту у сумі 32273 доларів США 67 центів, заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами в сумі 20 761 долар США 19 центів та пеню в сумі 191 000 гривень та 1205 грн. 82 коп. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 29 вересня 2016 року по справі №756/10212/15-ц апеляційну скаргу [PERSON] було відхилено рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року залишеної змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року по справі № 756/10212/15-ц касації скаргу [PERSON] було відхилено, рішення суду першої інстанції залишити без змін. На виконання вищезазначеного рішення було видано відповідні виконавчі листи. 21 листопада 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»та ТОВ «АНСУ» відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір про відступлення прав вимоги. Згідно даного договору відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором № 42-87/08-А від 13 червня 2008 року, що був укладений між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»та [PERSON]. Відповідно до Договору відступлення ТОВ «АНСУ» набуло прав кредитора до [PERSON] за Кредитним договором № 42-87/08-А від 13 червня 2008 року. З цих підстав заявник просить суд замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» його правонаступником - ТОВ «АНСУ». [PERSON] в судовому засіданні 25.03.2019 року не заперечував проти заяви про заміну сторони виконавчого провадження. Інші сторони в судове засідання призначене на 25.03.2019 р. не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Зважаючи на положення ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності вказаних осіб, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заяву ТОВ «АНСУ» необхідно задовольнити з огляду на таке. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 29 червня 2016 року позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» були задоволені частково, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»заборгованість за кредитним договором від 13 червня 2008 року №42-87/08-А, що виникла за період з 13 червня 2008 року по 24 липня 2015 року, а саме заборгованість за основною сумою кредиту у сумі 32 273 доларів США 67 центів, заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами в сумі 20 761 долар США 19 центів та пеню в сумі 191 000 гривень та 1205 грн. 82 коп. (а.с.95-99). Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 29 вересня 2016 року апеляційну скаргу [PERSON] було відхилено, рішення Оболонського районного суду м.Києва від 29 червня 2016 року залишено без змін (а.с.114-116). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року касаційну скаргу [PERSON] було відхилено, рішення Оболонського районного суду м.Києва від 29 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м.Києва від 29 вересня 2016 року залишено без змін (а.с.134-135). Як вбачається з матеріалів справи 21 листопада 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «АНСУ» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якогоТОВ «АНСУ» набуло статусу нового кредитора до боржника [PERSON] за кредитним договором № 42-87/08-А від 13 червня 2008 року (а.с.150-155). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Відповідно до правової позиці Верховного суду України висловленої у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи), та статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на час розгляду справи) у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником. Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на час розгляду справи), статті 378 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року N 6-122цс13. Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах. Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов'язковим до виконання. У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таким чином, з урахуванням викладеного та беручи до уваги, що право вимоги було відступлено за Договором відступлення права вимоги від 21 листопада 2018 року ТОВ «АНСУ», суд вважає за можливе замінити стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» його правонаступником ТОВ «АНСУ». За таких обставин,

Outcome: approved