Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

02.06.2014 року позивака [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 03.09.2014, просить визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування вимог зазначає, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частину у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Згідно заповіту померлої [PERSON] спадкоємицею вказаного майна є позивачка, у зв'язку з чим останньою подано до Дев'ятої київської державної нотаріальної контори подано заяву про прийняття спадщини. За сплином шестимісячного строку після смерті спадкодавця, позивачка звернулася до Дев'ятої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва з посиланням на те, що у правовстановлюючому документі - свідоцтві про право власності на житло, не зазначено яка саме частина квартири належить померлій. Посилаючись на зазначені вище обставини [PERSON] просить задовольнити його позовні вимоги. Ухвалою суду від 03.09.2014 до участі у справі залучено [PERSON] в якості співвідповідача та Реєстраційну службу ГУЮ у м. Києві в якості третьої особи. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти визнання за позивачкою права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, з заявою про розгляд справи у їх відсутності до суду не звертались. Третя особа - Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не направила свого представника для участі в розгляді справи, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. З огляду на належне повідомлення відповідачів та третьої особи про час та місце розгляду справи в суді, а також виходячи з приписів ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності вказаних осіб на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є онукою [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, що вбачається із свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. За життя [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності частина квартири [ADDRESS]. Таким чином після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй частину спірної квартири. Як визначено статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Так, згідно матеріалів спадкової справи відкритої 9-ою Київською державною нотаріальною конторою 19.03.2014 року щодо майна померлої [INFO] [PERSON] слідує, що спадкоємцем її майна за законом є її дочка - відповідач [PERSON], яка 19.03.2014 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з цим, згідно заповіту учиненого 20.09.2006 [PERSON] на випадок її смерті належну їй на праві власності частину квартири [ADDRESS] заповідала позивачці [PERSON], яка доводиться їй онукою. Вбачається, що позивачка [PERSON] 18.04.2014 подала до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, яку їй заповідала [PERSON] Згідно листа Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори від 16.04.2014 року №1855/07-14 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом оскільки у правовстановлюючому документі, свідоцтві про право власності на житло, не зазначено, яка саме частина квартири належить померлій. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.ст. 1216, 1222 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. За ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 30.08.1993 органом приватизації Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва на підставі розпорядження від 30.08.1993 №2573, за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровано право спільної сумісної приватної власності на квартиру [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. В силу положень ч. 2 ст. 372 ЦК України, презюмується, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. В судовому засіданні позивачкою та відповідачкою підтверджено відсутність домовленості між співвласниками спірної квартири щодо визначення їх часток у праві власності. Таким чином, виходячи з рівності часток співвласників у спільному сумісному майні, судом встановлено, що померлій [PERSON] на час смерті належала 1/4 частина спірної квартири. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи обставини викладені вище, зокрема те, що позивачка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, до складу якої входить право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], а згідно заповіту спадкодавця право на дану частку спірної квартири переходить до [PERSON], суд знаходить вимоги позивачки законними та обґрунтованими, а тому приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved