overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

01 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 31 жовтня 2009 року у відділі РАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №161. Від даного шлюбу народилась одна дитина: син [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. В судове засідання відповідач не з'явився, однак надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечував. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 31 жовтня 2009 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом РАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №161 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, малолітня дитина після розірвання шлюбу залишається з матірю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання [PERSON] та [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

01 вересня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, який має доходи, що мають мінливий характер від тимчасових заробітків, коштів на утримання дитини добровільно не надає. В суд адвокат позивачки [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, згідний на ухвалення заочного рішення. Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, в суд не прибув, заперечень проти позову та заяви про відкладення розгляду справи до суду не подав. Суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони в шлюбі. Між сторонами не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення їх дочки [PERSON], яка проживає з позивачкою. Дані обставини встановлені з письмових доказів свідоцтвом про народження дочки, паспортом позивачки та свідоцтвом про шлюб сторін. Згідно ст.ст. 182,184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню. Суд визначає розмір аліментів згідно позовних вимог, оскільки заперечень проти суми позовних вимог та доказів про неможливість платити аліменти в сумі позовних вимог від відповідача не поступило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

01 вересня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання їх малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], в розмірі по 1/3 частині його заробітку (доходу), тому що вони з відповідачем живуть окремо, відповідач не надає коштів на утримання дитини, яка перебуває на її утриманні. Відповідач отримує пенсію біля 3 тисяч гривень. В суді позивачка доводи позову підтримує повністю і пояснила, що працює медсестрою в Полонській ЦРЛ та її заробітку не вистачає на утримання дочки. Відповідач в суді позов визнає частково, пояснив, що він отримує пенсію приблизно 3\~000 грн, не працює, згідний сплачувати аліменти в розмірі ? частки від пенсії. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 2006 року, проте проживають окремо. Між сторонами не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення їх неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачкою. Позивачка працює. Відповідач отримує пенсію в сумі близько 3000 грн. Дані обставини встановлені з пояснень сторін, письмовими доказами свідоцтвом про народження дитини, свідоцтвом про шлюб сторін, довідкою про проживання дитини з позивачкою. Згідно ст.ст. 180, 182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення ними повноліття, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню, але частково, враховуючи такі обставини. Відповідно до ст..7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» (далі Закон) прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 травня 2016 року становить 1531 грн. Мінімальний розмір стягнення повинен бути не менше 30% від цієї суми, що становить 459 грн. 30 коп. на одну дитину. З врахуванням розмірів пенсії, яку отримує відповідач, стягнення аліментів щомісячно у розмірі по 1/3 частині від його заробітку (доходів) призведе до порушення його інтересів щодо забезпечення його права на мінімальний прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність, оскільки буде меншим від цього мінімуму, що встановлений статтею 7 Закону для осіб, які втратили працездатність. Тому суд визначає розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходів). Такий розмір аліментів не порушує інтересів дитини та відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

01 вересня 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про слухання справи в її відсутність. У заяві зазначає, що заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про судове засідання, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. А тому на підставі статті 169 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяву позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 25 серпня 1979 року, який зареєстрований відділом записів актів цивільного стану Шевченківського району м.Києва, про що складено актовий запис №945. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з 2014 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як зазначено в позові. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

01 вересня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр.\~[PERSON], 03.05.1999 р.\~н., який мешкає за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с.\~Партизанське, вул.\~Жовтнева, буд.\~29. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 01.09.2016 р. о 01 год. 30 хв. гр.\~[PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку гр.\~[PERSON], які надійшли від матері [PERSON] За думкою комісії лікарів хворий є небезпечним у звязку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР» не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 01.09.2016\~р. о 01\~год. 30\~хв. гр.\~[PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» за направленням лікаря-психіатра [PERSON], КЗ «Дніпропетровська ЦРЛ» ДОР». При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР» комісія лікарів виявила, що хворий напружений, тривожний, злобний. Афективно заряджений, негативно налаштований на адресу матері. Поведінка не виключає наявність обманів сприйняття. Не заперечує, що розбив телевізор. Свій стан та поведінку не оцінює. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, симплекс-синдром, безперервний перебіг, змішаний тип дефекту. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

01 вересня 2016 року Мелітопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 42. У шлюбі народилася діти: син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. У травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. За час проживання у шлюбі, погляди подружжя на життя та у побуті розходилися, у зв'язку з чим у сім'ї виникали непорозуміння. Створити нормальні сімейні стосунки та взаємоповагу один до одного за час проживання у шлюбі сторонам не вдалося. Навпаки, їх ставлення до сім'ї призвели до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. У зв'язку з цим позивач на теперішній час фактично припинила шлюбні стосунки та вести з останнім спільне господарство. З 2017 року сторони проживають окремо один від одного та ведуть окремо господарство. Посилаючись на ці обставини, позивач просила шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, судовий збір покласти на відповідача, розглянути справу за її відсутності. Відповідач також у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позов визнав повністю та просив розглянути справу за його відсутності. За таких обставин у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того закон\-них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 2017 р. сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинено, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін,інтересам дітей подружжя, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у сумі 704 грн. 80 коп. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

01 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів\~ [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням -\~ будинком 51 по вулиці Родини Линтварьових м. Суми. Свої вимоги мотивує тим, що на праві приватної власності позивачу належить житловий будинок з надвірними будівлями під №51 по вул. Родини Линтварьових / колишня вул. Орджонікідзе/ в м. Суми. Вказаний житловий будинок був позивачем придбаний у [PERSON], в той час коли житловий будинок належав продавцеві в ньому прописалися його родичі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] На час укладання договору купівлі-продажу попередній власник будинку, [PERSON] обіцяв виписати відповідачів самостійно, однак після посвідчення договору купівлі-продажу своєї обіцянки не виконав. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить задовольнити із зазначених вище підстав. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] П в судове засідання не зявились по не відомій суду причині, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не з'явившихся учасників процесу з урахуванням доказів, що є у справі. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу позивач є власником житлового будинку за адресою м. Суми, вул.. Родини Линтварьових / колишня вул. Орджонікідзе/, 51 (а.с.6-7). Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом , звернутися до суду за захистом своїх\~ порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, однак позивач не надав жодного доказу, який би свідчив про порушення його прав зі сторони відповідачів, а саме як вбачається з даних відділу реєстрації місця проживання управління ЦНАП у м. Суми Сумської міської ради відповідачі в Сумській області, станом на 28.09.2016 року, зареєстрованими не значаться За таких обставин\~ суд вважає, що оскільки позивачем\~ не було доведено, що відповідачі зареєстровані за даною адресою та порушують його права, тому вимога про втрату останніми права користування житловим приміщенням - будинком 15 по вулиці Родини Линтварьових м. Суми задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

01 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 2010 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В даний момент шлюбні стосунки між сторонами припинено. Причинами їх зупинення є непорозуміння, відсутність кохання та поваги один до одного. Вони не мають наміру поновлювати шлюбні стосунки. Позивач просить шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити їй як [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином: судовою повісткою, про що у справі є розписка. Надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її присутності, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] також не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином: судовою повісткою, про що у справі є розписка. Надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його присутності, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 16 квітня 2010 року сторони [PERSON] та [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Новомосковському району Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровсьокї області зареєстрували шлюб, актовий запис № 05. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони проживають окремо один від одного і фактично сімейних відносин між ними не має. Суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

01 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2008 року. Мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які в теперішній час мешкають разом з нею. У квітні 2016 року вони з відповідачем припинили спільне проживання, оскільки між ними постійно виникали сварки, що призвело до втрати розуміння та поваги. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, зберегти її неможливо. Просить шлюб розірвати, дітей залишити мешкати разом з нею, залишити їй прізвище [PERSON], стягнути з відповідача на її користь судові витрати. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свій позов і просить шлюб з відповідачем розірвати, оскільки з квітня 2016 року вони з чоловіком разом не мешкають. Їм важко найти спільну мову один з одним, вона не бажає поновлювати з ним сімейні стосунки, оскільки у кожного з них різні погляди на сімейні відносини. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, вона не бачить ніякого сенсу зберігати шлюб. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден на розірвання шлюбу з дружиною, проти проживання дітей з матір'ю не заперечує, але не згоден із стягненням з нього судових витрат. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони проживають окремо один від одного з квітня 2016 року і фактично сімейних відносин між ними не має. Спільним господарством вони не пов'язані, за цей час поновляти сімейні стосунки ніхто з них не намагався, що свідчить про незаінтересованість сторін у збереженні родини. Суд вважає, що зобов'язати їх проживати у шлюбі не можливо, це суперечить їх інтересам. Суд встановив, що сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Суд вважає за можливе залишити дітей проживати з матір'ю, оскільки батько не заперечує проти цього. Після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище [PERSON]. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі, то, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивач підлягають стягненню судові витрати у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

01 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та зміну прізвища на дошлюбне «Айамепа», мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. У судове засідання сторони не з'явилися, у поданих письмових заявах просили справу слухати за їх відсутності, а позов задовольнити. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 липня 2013 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримують, поновлювати їх наміру не мають, примирення та збереження сім'ї вважають неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін та дитини. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому згідно ч. 6 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Таким чином, зміна прізвищ громадян України знаходиться поза компетенцією суду, а тому вимога позивача про зміну її прізвища не підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: partial