Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (Позивач, Банк) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач), про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги Банк обґрунтовує тим, що 15 листопада 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір кредиту № 030.29-50/264-К, відповідно до якого Позивач надав Відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 200 000доларів США, зі сплатою 11,75% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 11 листопада 2022 року. 21 жовтня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] підписано додаткову угоду № 1, відповідно до якої сторони змінили процентну ставку до 14%, починаючи з 03.11.2008р. Свої зобов'язання, визначені п. 3.1.1. Договору кредиту Позивачем виконано належним чином в повному обсязі, разом з тим, Позичальником не виконуються умови Договору кредиту - порушують строки повернення кредиту, в результаті чого станом на 03.07.2015р. заборгованість Відповідача за Кредитним договором складає 241 134,20 доларів США (еквівалент у гривні - 5 066 617,59 грн.), що складається з: - суми заборгованості за кредитом - 143 288 доларів США (еквівалент у гривні - 3 010 711,43 грн.); - суми заборгованості за відсотками 67 835,47 доларів США (еквівалент у гривні - 1 425 332,32 грн.); - розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту - 15 230,04 доларів США (еквівалент у гривні - 320 007,74 грн.); - розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків - 14 780,69 доларів США (еквівалент у гривні - 310 566,10 грн.). Враховуючи вищевикладене, Позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором кредиту в сумі 241 134,20 доларів США (еквівалент у гривні 5 066 617359 грн.) та судовий збір в сумі 75 999,26 грн. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.05.2016р. позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено частково, стягнуто з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (код ЄДРПОУ00039019) заборгованість за Договором кредиту № 030.29-50/264-К від 15.11.2007р. станом на 03.07.2015р. у сумі 213 650,04 дол. США, що по курсу НБУ станом на 03.07.2015р. - становить еквівалент 4 489 129,57грн., та судовий збір в межах задоволених позовних вимог - 67 336,94 грн. В червні 2016 року представник Відповідача подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19.05.2016р., яка ухвалою суду від 08.08.2016р. - задоволена, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19.05.2016р. у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості - скасовано, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 23.09.2016р. Представником відповідача подано до суду заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості (а.с. 35-36, 40), в яких він зазначив, що не визнає подану Позивачем позовну заяву та заперечує проти її задоволення, з наступних підстав. Як зазначає Представник відповідача, позивачем пропущено строк позовної давності щодо стягнення заборгованості. Враховуючи, що з дня останнього платежу по кредиту (02.02.2012р. по кредиту 2 850,00 доларів США, а з березня 2012р. по липень 2012р. часткова оплата - 10.07.2012р. 100 доларів США по процентах) - 10 липня 2012 року і до дня звернення Позивача до суду з даним позовом - січень 2016 року пройшло більше трьох років, тобто на час звернення до суду сплинули строки позовної давності, а відтак Відповідач зазначив, що суд повинен відмовити Позивачу у задоволенні позову, у зв'язку із спливом позовної давності. З огляду на положення пунктів 4.5, 7.4, 3.3.8, 3.3.9 Договору представник відповідача вважає, що строк повного погашення кредиту і процентів для [PERSON] настав через 90 днів починаючи з 10.03.2012р. (дати прострочення), а саме 07.06.2012р. та наступного дня - 08.06.2012р. згідно п.4.5, 7.4 Договору сплив строк користування кредитом та виник обов'язок сплати кредиту та процентів у повному обсязі. Відповідно 08.06.2012р. виникло право банку вимагати такої сплати (права на позов). Враховуючи переривання строку позовної давності сплаченого 100 доларів США 10.07.2012р. представник Відповідача вважає, що 3 річний строк позовної давності закінчився -10.07.2015р. Представником Відповідача подано заяву про застосування наслідків сплину позовної давності (а.с.40). Крім того представником Відповідача в письмових запереченнях на позов (а.с.75-78) додатково зазначено, що до вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення кредитної заборгованості сплинув строк позовної давності, відтак позовна давність щодо вимог про стягнення процентів за кредитом та пені також спливла. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і дату судового розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, у матеріалах справи наявна заява повноважного представника позивача про розгляд справи за його відсутності, в якій він позовні вимоги підтримував (а.с.23, 44), а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача. Представник Відповідача - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні з підстав, зазначених у запереченнях. Суд, заслухавши пояснення представника Відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає з огляду на таке. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 15.11.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] (Відповідач) було укладено Договір кредиту № 030.29-50/264-К (далі - Кредитний договір) (а.с.6-8). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 200 000 доларів США зі сплатою 11,75% річних, та з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 14 листопада 2022 року (включно), на умовах визначених цим Договором. Згідно п.п.1.1.1. Кредитного договору погашення кредиту та сплата нарахованих процентів за користування Кредитом здійснюється наступним чином: починаючи з місяця, що слідує за місяцем надання Кредиту, Позичальник щомісячно 10-го числа сплачує Кредитору рівну суму грошових коштів, кожна з яких включає в себе заборгованість за Кредитом та процентами, розрахованих за весь строк користування Кредитом в сумі 1 112,00 доларів США (Ануїтетний платіж). За умовами Кредитного договору визначено, що надання кредиту на цілі, визначені п.1.2. цього Договору проводиться після укладення договорів, визначених в п.п.1.3. цього Договору шляхом видачі Кредитором кредитних коштів Позичальнику готівкою в іноземній валюті (в гривні) з позичкового рахунку останнього № 22386030844541 в Радянському відділенні АКБ «Укрсоцбанк». Моментом (днем) надання кредиту вважається день видачі Позичальнику готівкових коштів в сумі кредиту безпосередньо з позичкового рахунку. Моментом (днем) повернення Кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки Кредитора: суми Кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій, визначених цим договором, якщо інше не випливає з умов цього Договору. Кредитним договором встановлено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті Кредиту в останній робочий день місяця без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця, проценти нараховуються з розрахунку факт/360. Сплата процентів здійснюється у валюті Кредиту на рахунок № 22386030844541 в Радянському відділенні АКБ «Укрсоцбанк» 10 числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти. Згідно п.4.2 Договору у разі прострочення Позичальником терміну сплати комісії за дострокове погашення кредиту (частини кредиту) визначеного в п.3.3.16 цього договору строків сплати процентів визначених п.2.4 цього Договору, а також прострочення строків повернення кредиту визначених п.п.1.1,2.6.3,3.2.3,4.4.,5.4 цього Договору позичальник сплачує Кредиторові пеню відповідно до подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасної сплати суми за кожний день прострочення , що діє у цей період. Крім того, п.4.5 Договору визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків визначених п.п.3.3.8., 3.3.9. цього договору протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичне використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). 21.10.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] (Відповідач) було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору кредиту № 030.29-50/264-К від 15.11.2007р., за умовами якої сторони домовилися збільшити розмір процентної ставки за користування кредитом, передбаченої п.1.1. Договору, встановивши її на рівні 14,00 процентів річних (а.с.9). 05 травня 2009 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, за умовами якої сторони дійшли згоди про відміну комісії за дострокове погашення кредиту та виключення пункту 2.7. та 3.4.1. з Договору кредиту, згідно протокольного рішення від 23.12.2008р. (а.с.10). Як встановлено у судовому засіданні Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором та надав Відповідачу грошові кошти у розмірі та порядку, визначеними Кредитним договором, що підтверджується Заявою на видачу готівки № 025 від 15.11.2007р. (а.с.20). Разом з тим, Відповідач своїх зобов'язань за Договором кредиту № 030.29-50/264-К від 15.11.2007р. належним чином не виконує в частині своєчасної сплати заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитними коштами, на підтвердження чого Позивачем надано розрахунок заборгованості Позичальника за кредитним договором, згідно якого станом на 03.07.2015р. заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 241 134,20 доларів США (еквівалент у гривні - 5 066 617,59 грн.), що складається з: - суми заборгованості за кредитом - 143 288 доларів США (еквівалент у гривні - 3 010 711,43 грн.); - суми заборгованості за відсотками 67 835,47 доларів США (еквівалент у гривні - 1 425 332,32 грн.); - розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту - 15 230,04 доларів США (еквівалент у гривні - 320 007,74 грн.); - розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків - 14 780,69 доларів США (еквівалент у гривні - 310 566,10 грн.) (а.с. 11-15). З вказаного розрахунку вбачається, що Позичальник здійснив останній платіж на погашення кредитної заборгованості - 10.07.2012р. (100 доларів США), що не заперечується Відповідачем і у розрахунку заборгованості (а.с.14) та підтверджується також квитанцією № FJB1219203000122 від 10.07.2012р. (а.с.39). Згідно п.7.3 Договору, він набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов'язань. В липні 2015 року Банк надіслав Відповідачу вимогу про усунення порушення зобов'язань № 08.305-87/96-11922, в якій Банк повідомив Відповідача, що станом на 03.07.2015р. розмір заборгованості за кредитом складає 241 134, 20 доларів США (еквівалент у гривнях- 5 066 617,59 грн.) та вказав, що у випадку непогашення заборгованості протягом 30 днів банком будуть вжиті заходи примусового стягнення заборгованості (а.с.19). Позивач зазначив, що вказану вимогу було отримано Відповідачем 11.07.2015р., на підтвердження чого надав зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.18). Разом з тим, представник Відповідача зазначив, що [PERSON] не могла отримувати вказану вимогу Банку, оскільки в період з 29.06.2015р. по 10.09.2015р. була за кордоном, на підтвердження чого надав лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 10.05.2016р. № 64/Ч-1478 (а.с.60). Згідно ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Разом з тим, згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно правової позиції висвітленій в Постанові Верховного Суду України від 19.03.2014р. у справі № 6-14цс14 відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, Верховний Суд України прийшов до висновку, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Як вже зазначалось, пунктом 4.5 Кредитного договору визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків визначених п.п.3.3.8. (сплата процентів), 3.3.9 (своєчасна та в належному розмірі сплата кредиту й процентів), цього договору протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичне використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів. Судом встановлений, що останній платіж за кредитним договором [PERSON] було здійснено 10.07.2012р., а тому у відповідності до пункту 4.5. Кредитного договору, строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 90 днів, тобто з 11 жовтня 2012 року. Відтак, в зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем умов договору(останній платіж на погашення кредитної заборгованості - 10.07.2012р. (100 доларів США), змінився строк виконання основного зобов'язання у відповідності до п.4.5. Кредитного договору, відтак Банк мав право з 12.10.2012р., й протягом трьох років від вказаної дати звернутися до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся до суду з зазначеним позовом лише 19.01.2016р., що підтверджується печаткою поштового відділення на конверті (а.с.24), тобто зі спливом строку позовної давності. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у своїх постановах від 02.12.2015р. у справі № 6-249цс15, від 29.06.2016р. у справі № 6-188цс16. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмета спору, суд дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, - не підлягає задоволенню в зв'язку зі спливом строків позовної давності щодо заявлених вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed