Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Прокурор Котовської місцевої прокуратури звернувся до Любашівського районного суду з даним позовом, в якому в обґрунтування вимог вказував, що відповідач [PERSON] будучи громадянкою Російської Федерації, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВРН № 462244 від 05.10.2011, отримала у власність спадкове майно, яке складалось: із права на земельну частку (пай) - 4,0 умовно-кадастрових гектарів, колишнього КСП «Зоря» та належали [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 011304, виданого Любашівською районною державною адміністрацією 10.07.1997; із права на земельну частку (пай) - 4,0 умовно-кадастрових гектарів, із земель колишнього КСП «Зоря» та належали [PERSON] , далі - [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 011249, виданого Любашівською районною державною адміністрацією 10.07.1997. Згідно виготовленої Любашівською філією ПП «Мередіан» технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку та встановлення меж земельної ділянки від 2012 року [PERSON] виділено в натурі: земельну ділянку загальною площею 2,9920 га., що розташована за межами населеного пункту на території Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області, масив № [NUMBER] ділянка № [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та присвоєно кадастровий номер: 5123355100:01:003:0261, а також виділено земельну ділянку загальною площею 2,9920 га, що розташована за межами населеного пункту на території Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області, масив № [NUMBER] ділянка № [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та присвоєно кадастровий номер 5123355100:01:003:0372. Окрім того, відповідачу на підставі вказаного, внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 2513891 та зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,9920 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 5123355100:01:003:0261 та запис №2513705 та зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,9920 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 5123355100:01:003:0372. Земельні ділянки за цільовим призначенням відноситься до земель сільськогосподарського призначення. Оскільки відповідач є іноземцем, а земельні ділянки які вона успадкувала відносяться до земель сільськогосподарського призначення, тому вона повинна була відчужити вказані земельні ділянки протягом року. Проте в порушення вимог ч. 4 ст.81 та ст.145 Земельного кодексу України протягом року відповідачка не здійснила відчуження земельних ділянок, отриманих у спадок. Посилаючись на викладене, прокурор просив суд припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,9920 га, кадастровий номер 5123355100:01:003:0261, розташовану на території Любашівської селищної ради Одеської області за межами населеного пункту, масив № [NUMBER] ділянка № [NUMBER] , та на земельну ділянку площею 2,9920 га., кадастровий номер 5123355100:01:003:0372, розташовану на території Любашівської селищної ради Одеської області за межами населеного пункту, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , витребувати вказані земельні ділянки та стягнути з відповідача судовий збір сплачений при подачі позову. Прокурор позов підтримала, просила суд його задовольнити. Представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Береснєва Є.С. позов підтримала. Третя особа - Любашівська селищна рада Одеської області просила справу розглянути у відсутність представника. Відповідач [PERSON] будучи допитаною 07.05.2020 року в порядку окремого доручення компетентним судом Російської Федерації, а саме: Волгодонським районним судом Ростовської області, позов не визнала та заперечувала проти розгляду справи у її відсутність. Також [PERSON] було роз`яснено, що у разі, якщо вона бажає особисто або через представника прийняти участь у судовому засіданні, то повинна з`явитись до суду на вказану в повідомленні дату та час. Як вбачається із підтвердження про вручення документів, [PERSON] у Вологдонському районному суді Ростовської області отримала повідомлення про день судового засідання 03.09.2020 року та резервну дату 05 жовтня 2020 р. , що підтверджується її особистим підписом. Проте, [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи зі слідуючого. Судом безспірно встановлено, що відповідач [PERSON] являється іноземцем, а саме: громадянином Російської Федерації (а.с. 157). Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВРН № 462244 від 05.10.2011, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкове майно, яке складалось: із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності бувшого КСП «Зоря» в розмірі 4,0 умовно-кадастрових гектар, без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, належного [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 011304, виданого Любашівською районною державною адміністрацією 10.07.1997 та із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності бувшого КСП «Зоря» в розмірі - 4,0 умовно-кадастрових гектарів, належного спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 011249, виданого Любашівською районною державною адміністрацією 10.07.1997. Згідно розпорядження Любашівської РДА № 812/Ад-2012 від 16.07.2012 року, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку та встановлення меж земельної ділянки в натурі [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності колишнього КСП «Зоря» на території Любашівської селищної ради виділено в натурі (на місцевості) і передано у власність земельну ділянку як власниці земельної частки (паю), загальною площею 2,9920 га. ріллі (масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] ) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва При цьому, [PERSON] попереджено про необхідність відчуження протягом одного року даної земельної ділянки у відповідності до вимог п.4 ст. 81 Земельного кодексу України (а.с. 15). Згідно розпорядження Любашівської РДА № 813/Ад-2012 від 16.07.2012 року, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку та встановлення меж земельної ділянки в натурі [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності колишнього КСП «Зоря» на території Любашівської селищної ради виділено в натурі (на місцевості) і передано у власність земельну ділянку як власниці земельної частки (паю), загальною площею 2,9920 га. ріллі (масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] ) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва При цьому, [PERSON] попереджено про необхідність відчуження протягом одного року даної земельної ділянки у відповідності до вимог п.4 ст. 81 Земельного кодексу України (а.с. 19). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5100107802013 станом на 01.04.2013 року року власником земельної ділянки площею 2,9920 га, кадастровий номер 5123355100:01:003:0372, розташовану на території Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва являється [PERSON] ( а.с. 13-14). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5100108452013 станом на 01.04.2013 року року власником земельної ділянки площею 2,9920 га, кадастровий номер 5123355100:01:003:0261, розташовану на території Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва являється [PERSON] ( а.с. 17-18). Частиною 2 ст. 81 Земельного кодексу України передбачено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності лише на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Вимогами даної статті визначено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки вищевказаних категорій з наступних підстав: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; прийняття спадщини. Правовідносини, пов`язані з набуттям прав на землі сільськогосподарського призначення, прийнятих у спадщину нерезидентами, у т. ч. іноземними громадянами, врегульовано ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України, якою передбачено, що нерезиденти, у т.ч. іноземні громадяни, які успадкували право на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, зобов`язані відчужити її після реєстрації вказаних прав протягом одного року. Згідно в ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Згідно пункту "е" ч. 1 ст. ст. 140 Земельного кодексу України однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Примусове припинення права власності, у відповідності до п. "д" ч. 1 ст. 143 Земельного кодексу України, здійснюється виключно у судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст.145 ЗК України у випадках, коли земельна ділянка не відчужена протягом одного року, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. Оскільки відповідачем [PERSON] протягом року з часу переходу права власності на земельну ділянку площею 2,9920 га., кадастровий номер 5123355100:01:003:0261 (масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] ) та земельну ділянку площею 2,9920 га., кадастровий номер 5123355100:01:003:0372 (масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] ), розташовані на території Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, дані земельні ділянки не відчужені, тому право власності на зазначені земельні ділянки слід примусово припинити. Згідно положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 348 ЦК України якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна. Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість. Суд вважає, що примусове відчуження спірної земельної ділянки без компенсації відповідачу її вартості буде порушенням права власності. Враховуючи вищенаведені обставини, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд прийшов висновку, що оскільки відповідачці [PERSON] - громадянці Російської Федерації, на праві приватної власності належать дві земельні ділянки , отримані нею у спадок, та добровільно, упродовж встановленого законодавством України річного строку, вони нею не відчужені, а томуправо власності відповідача на земельні ділянки підлягає примусовому припиненню, шляхом примусового відчуження земельних ділянок з поверненням виручених коштів, з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна, як-то передбачено ст.348 ЦК України, ст..140, 145 ЗК України. Разом із тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про витребування земельних ділянок, оскільки дія положення ст.387 ЦК України, на яку в обґрунтування вимог посилається прокурор, не поширюється на дані правовідносини. Так відповідно до ст..387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Як встановлено в судовому засіданні позивач не являється власником земельних ділянок, які просить витребувати, а відповідач правомірно набула на ці земельні ділянки право власності, отже підстави для задоволення позову в цій частині, відсутні. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2279 грн. 81 коп. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: partial