Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про скасування усиновлення, посилаючись на те, 03.10.2009р. між нею та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції.Від першого шлюбу має дитину [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Фрунзенського райсуду м. Харкова від 12.03.2010р. відповідачем усиновлена її донька, що підтверджується відповідними документами. З 2011 року [PERSON] став періодично скандалити вдома та бити її на очах у дітей, внаслідок чого з жовтня 2014 року шлюбні стосунки з ним були припинені, спільне господарство не ведуть і вони фактично роз'їхалися, і на теперішній час мешкає з дітьми окремо від відповідача за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] не надає та ніколи не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, не спілкується з нею, не виконує свої батьківські обов'язки, донька почала негативно до нього відноситися, фактично не вважає його батьком.Вважаэ, що відповідач не може бути батьком її дитини, займатися її вихованням та приймати участь у її житті, як повноцінний батько, тому відповідно до ст. ст. 239 -240 СК України просить скасувати усиновлення. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та дали пояснення про обставини викладені вище, а також [PERSON] зазначила, що донька із-за відношення батька з 2011 року мешкала разом з бабусею, так як відповідач до неї відносився погано і дитина не бажає, щоб [PERSON] був її батьком. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи сповіщався за останнім відомим місцем проживання. Представник третьої особи Служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради Майба Д.Л. проти задоволення позову не заперечувала, виходячи з інтересів дитини. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані у справі докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Із матеріалів справи встановлено, що 03.10.2009р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Від першого шлюбу позивач має дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Дзержинського районного суду від 13.12.2004 року її батька [PERSON] було позбавлено батьківських прав. На підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.03.2010р. відповідачем усиновлена [PERSON] [INFO] про що отримано свідоцтво про усиновлення, видане 23 липня 2010 року центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області. Також, 23 липня 2010 року центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області в актовий запис № 331 від 06.03.2000 року про народження дитини внесені зміни, а саме: батьком дочки позивачки записаний відповідач, змінене прізвище дитини з "[PERSON]" на "[PERSON]". Відповідно до ст. 238 Сімейного кодексу України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення, між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків. З 2011 року між подружжями стали виникати конфлікти, внаслідок чого з жовтня 2014 року шлюбні стосунки між сторонами були припинені, а згідно рішення Фрунзенського райсуду м. Харкова від 11.02.2015 р. шлюб був розірваний, спільне господарство не ведуть . Позивач на теперішній час мешкає з дітьми окремо за адресою: [ADDRESS]. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засідання, що дійсно відношення між онукою [PERSON], [INFO] та [PERSON] не склалися і вона з 2011 року мешкала разом з нею. Дитина не бажає спілкуватися з [PERSON], який міг її образити, штовхнути. Відповідач міг також застосувати насильство відносно матері, а також застосовував його і відносно неї. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не спілкується з нею, не виконує свої батьківські обов'язки, [PERSON] почала негативно до відноситися до [PERSON] та фактично не вважає його батьком. Таким чином, усиновлення суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання, та між відповідачем та [PERSON] склалися стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем вдповідачем своїх батьківських обов'язків. Згідно ч.5 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв'язку з усиновленням. Відповідно до ст. 240 СК України, право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення чи визнання його недійсним мають батьки, усиновлювач, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор, а також усиновлена дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані.

Outcome: approved