Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

01.11.2016 року АТ АБ «Укргазбанк», в особі Сумської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і просить стягнути з останніх солідарно на користь АБ «УКРГАЗБАНК», заборгованість по процентах та пені по Кредитному договору № 70-ІКФ від 27 квітня 2007 року в сумі 705,36 доларів США та 56040,04 грн., а також витрати по оплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. В обгрунтування позову вказує, що між АТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 70- ІКФ від 27 квітня 2007р. (далі - Кредитний договір), за умовами якого позичальнику надано кредит у сумі 19550 дол. США 00 центів на строк з 27.04.2007р. по 24.04.2015р. зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5 % річних у межах строку кредитування. Умовами кредитного договору, а саме п. 3.3.1, 3.3.2 передбачено, що позичальник здійснює повернення суми кредиту згідно графіку погашення кредиту (додаток 1 до кредитного договору), який є невід`ємною частиною кредитного договору. Сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, виходячи з 12,5 % річних, не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п. 1.1. кредитного договору. У разі виникнення простроченої заборгованості за простроченим кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п. 3.2.8. кредитного договору (13,5 % річних), починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір поруки № 59-ПФО від 27 квітня 2007 р. Також в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір поруки № 60-ПФО від 27 квітня 2007 р. Відповідно до зазначених договорів поруки [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися нести солідарну відповідальність з [PERSON] , за порушення виконання зобов`язання по Кредитному договору (п. 1.2. Договорів поруки). Також згідно п. 1.3. Договорів поруки, «Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об`ємі, що і Позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань - в повному об`ємі». В процесі користування кредитними коштами [PERSON] неодноразово порушувала свої зобов`язання по Кредитному договору щодо своєчасного погашення кредитних платежів, відповідно графіку погашення, та сплати процентів за користування кредитними коштами. 23.12.2014 року Роменським міськрайонним судом винесено рішення по справі №585/3818/14-ц, відповідно до якого постановлено стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 3269,31 доларів США та пеню за прострочення строків сплати процентів та повернення кредиту в сумі 9135,33 грн. На даний час рішення суду в повній мірі не виконано, користування кредитними коштами не припинено, при цьому існує заборгованість за користування кредитом, яка виникла після 01.12.2014 року (дата, на яку здійснювався розрахунок заборгованості при подачі першого позову) по сьогоднішній день. Так, загальна заборгованість [PERSON] за період 02.12.2014 року - 17.10.2016 року перед позивачем становить 705,36 доларів США та 56040,04 грн., а саме: 705,36 дол. США - прострочена заборгованість по процентах; 56040,04 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та сплату процентів. Позивач зазначає, що відповідно до п. 17 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «…..наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК». Представник відповідача [PERSON] , за довіреністю [PERSON]., в письмовому запереченні на позовну заяву від 05.12.2016 в задоволенні позову прохав відмовити. Зазначив, що рішенням Апеляційного суду Сумської області від 04.08.2016 року у справі №585/1384/15-ц, рішення Роменського міськрайсуду від 13 травня 2016 року скасовано, позов «Укргазбанк» задоволено, звернуто стягнення на трикімнатну квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рахунок погашення заборгованості боржника за кредитним договором №70-ІКФ від 27 квітня 2007, яка складається з простроченої заборгованості по кредиту - 2280 доларів 19 центів США, простроченої заборгованості по процентах - 629 доларів 30 центів США, та 58683 грн. 86 коп. пені за прострочення строків сплати процентів та повернення кредиту, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною 747478 грн., але на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Зазначеним рішенням апеляційного суду Сумської області від 04.08.2016 року встановлено, що згідно довідки АТ АБ «Укргазбанк» станом на 18 липня 2016 року фактична заборгованість відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 70-ІКФ від 27 квітня 2007 року складається з таких грошових сум: 2280 доларів 19 центів США простроченої заборгованості по кредиту, 629 доларів 30 центів США простроченої заборгованості по кредиту та 58683 грн. 86 коп. пені за прострочення строків сплати процентів та строків повернення кредиту. Таким чином, наданий позивачем в обґрунтування позову розрахунок заборгованості за кредитним договором №70-ІКФ від 27 квітня 2007 року суперечить заборгованості [PERSON] , встановленій рішення Апеляційного суду Сумської області від 04.08.2016 року у справі №585/1384/15-ц та є незаконним. Після прийняття Роменським міськрайонним судом рішення від 23.12.2015 у справі №585/3818/14-ц, [PERSON] в добровільному порядку було погашено заборгованість в розмірі 100,00 дол. США, що в гривнях становить 1933,11 грн. (квитанції від 12.12.2014 року, 10.02.2015 року та 09.06.2015 року). Згідно платіжних доручень №3220 від 23.09.2015 року, №3604 від 23.10,2015 року, №4255 від 16.12.2015 року, №4347 від 23.12.2015 року, №400 від 03.02.2016 року, №693 від 26.02.2016 року, №924 від 23.03.2016 року, №1311 від 22.04.2016 року, №1637 від 27.05.2016 року, №2238 від 06.07.2016 року, №2925 від 02.09.2016 року, №3355 від 03.10.2016 року, №3610 від 26.10.2016 року, №3993 від 23.11.2016 року [PERSON] сплачено заборгованість по кредитному договору №70-ІКФ від 27 квітня 2007 року в розмірі 19551,11 грн. Згідноплатіжних доручень №4346 від 23.12.2015 року, №401 від 03.02.2016 року, №692 від 26.02.2016 року, №925 від 23.03.2016 року, №1310 від 22.04.2016 року, №1636 від 27.05.2016 року, №2237 від 06.07.2016 року, №2928 від 02.09.2016 року, №3356 від 03.10.2016 року, №3611 від 26.10.2016 року, №3992 від 23.11.2016 року [PERSON] сплачено заборгованість по кредитному договору №70-ІКФ від 27 квітня 2007 року в розмірі 8335,48 грн. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 19.08.2015 року та платіжних доручень №2569 від 09.12.2015 року, №39 від 13.01.2016 року, №305 від 19.02.2016 року, №513 від 11.03.2016 року, №746 від 15.04.201, №984 від 11.05.2016 року, №1266 від 13.06.2016 року, №1513 від 08.07.2016 року [PERSON] сплачено заборгованість по кредитному договору №70-ІКФ від 27 квітня 2007 року в розмірі 5550,11 грн. Однак, в наданому позивачем в обґрунтування позову розрахунку заборгованості за кредитним договором №70-ІКФ від 27 квітня 2007 року погашення боргу згідно наведених первинних платіжних документів - не враховано (а.с. 53-55). Представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги і просив їх задоволити. Суду пояснив, що 23 грудня 2014 року було рішення суду про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Проте, на даний час виникла заборгованість по процентам за період з грудня 2014 року по 17.10.2016 року. Просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в сумі позову. Заборгованість була погашена в травні 2018 року. Відповідач [PERSON] - позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що стягнення процентів та пені суперечать нормам чинного законодавства. З сумою вона не згодна тому, що при аналізі платіжних доручень від відповідачів, вбачається, що кошти надходили на транзитний рахунок і на цих рахунках кошти перебували строк від 20 до 120 днів, тому вважає, що сума заборгованості має бути менша. Вона зверталася в банк з цим питанням, але банк повідомляв, що це перший раз виникло таке питання, тому воно не вирішено. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Судом встановлено, що 27 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним банком «Укргазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 70-ІКФ за умовами якого: банк надає позичальнику кредит на споживчі цілі, в сумі 19550,00 доларів США 00 центів строком з 27 квітня 2007 року по 24 квітня 2015 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 12,5% річних (п. 1.1); в забезпечення зобов`язань за дійсним договором банком прийнято в іпотеку нерухоме майно - трикімнатна квартира, загальною площею 64,6 кв.м., житловою 39,3 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] , що є предметом іпотеки згідно з умовами договору іпотеки № 51-ІФ від 27 квітня 2007 року. Договори поруки № 59-ПФО, №60-ПФО …також є невід`ємною частиною дійсного договору (п. 2.1). Графік погашення капіталу та процентів визначено в Додатку № 1 до вказаного кредитного договору. Відповідно до п.3.2.8 кредитного договору банк має право на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом проценти нараховувати, виходячи з 13,5% річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості (а.с.14.-19) 27 квітня 2007 року ВАТ АБ «Укргазбанк» укладено договори поруки : № 59-ПОФ з [PERSON] (поручитель) та [PERSON] , № 60-ПФО з [PERSON] (поручитель) та [PERSON] Згідно п.п. 1.2, 1.3 кожного з договорів поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об`ємі, що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені), за невиконання або неналежне виконання зобов`язань в повному обсязі (а.с. 20-23). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 70-ІКФ від 27.04.2007 року заборгованість по процентах за період з 02.12.2014 по 17.10.2016 року становить: заборгованість по процентах поточна - 0,00 доларів США, заборгованість по процентах прострочена 705,36 долл. США; пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності - 49724,39 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів - 6315,65 грн., всього заборгованість по пені за період з 02.12.2014 по 17.10.2016 (включно) 56040,04 грн (а.с. 24-26). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2014 року у справі № 585/3818/14-ц стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 70-ІКФ від 27.04.2007, яка виникла станом на 01.12.2014 року, в розмірі 3269,31 доларів США та пеню за прострочення строків сплати процентів та строків повернення кредиту в сумі 9135,33 грн., а також з кожного по 194,53 коп. сплаченого судового збору. Відстрочено виконання рішення терміном на один місяць з дня набрання рішенням законної сили (а.с. 27-28). Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2016 року розстрочено виконання вищевказаного рішення суду від 23 грудня 2014 року у справі № 585/3818/14-ц в частині стягнення в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 70-ІКФ від 27.04.2007 в сумі 2916 доларів США на 36 місяців рівними частинами по 81 долару США щомісячно кожного першого числа місяця; в частині стягнення пені за прострочення строків сплати процентів та строків повернення кредиту в сумі 9135,33 грн. - одним платежем до 01.03.2019 (а.с. 60). На погашення кредитної заборгованості згідно договору №70-ІКФ від 27.04.2007 [PERSON] , в тому числі за виконавчим листом 2/585/1172/14 сплачено згідно квитанцій: 12.12.2014 - 628,43 грн., 10.02.2015 - 249,56 грн., 09.06.2015 - 1055,12 грн. Крім того, на погашення заборгованості [PERSON] сплачено згідно платіжних доручень: №3220 від 23.09.2015 року, №3604 від 23.10.2015 року, №4255 від 16.12.2015 року, №4347 від 23.12.2015 року, №400 від 03.02.2016 року, №693 від 26.02.2016 року по 1276,32 грн. за кожним платіжним дорученням. За платіжними дорученнями №924 від 23.03.2016 року сплачено 2004, 30 грн.; № 1311 від 22.04.2016 року, №1637 від 27.05.2016 року, №2238 від 06.07.2016 року, №2925 від 02.09.2016 року, №3355 від 03.10.2016 року, №3610 від 26.10.2016 року, №3993 від 23.11.2016 року сплачено по 1458,67 грн. за кожним платіжним дорученням (а.с. 61-71). [PERSON] на погашення кредитної заборгованості згідно договору №70-ІКФ від 27.04.2007 за виконавчим листом 2/585/1172/14 відповідно до платіжного доручення №4346 від 23.12.2015 року сплачено 637,18 грн.; згідно платіжних доручень №401 від 03.02.2016 року, №692 від 26.02.2016 року, №925 від 23.03.2016 року, №1310 від 22.04.2016 року, №1636 від 27.05.2016 року, №2237 від 06.07.2016 року сплачено по 708,01 грн. за кожним платіжним доручення; №2928 від 02.09.2016 року, №3356 від 03.10.2016 року, №3611 від 26.10.2016 року, №3992 від 23.11.2016 року сплачено по 833,57 грн. за кожним платіжним дорученням (а.с. 72-77). [PERSON] на погашення кредитної заборгованості згідно договору №70-ІКФ від 27.04.2007 за виконавчим листом 2/585/1172/14 відповідно до платіжних доручень № 2569 від 09.12.2015 року сплачено 420,60 грн.; №39 від 13.01.2016 року - 501,46 грн., №305 від 19.02.2016 року - 451,13 грн, №513 від 11.03.2016 року - 476,84 грн., №746 від 15.04.2016 - 565,30 грн., №984 від 11.05.2016 року - 527,92 грн., №1266 від 13.06.2016 року - 1281,66 грн., №1513 від 08.07.2016 року -717,31 грн. (а.с. 81-83). Згідно постанови заступника начальника відділу Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області від 19.08.2016 в зв`язку погашенням боргу закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №585/3818/14 про стягнення заборгованості з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» за кредитом в розмірі 3269,31 доларів США та пеню за прострочення строків сплати процентів та строків повернення кредиту в сумі 9135,33 грн. (а.с. 78). Рішенням апеляційного суду Сумської області від 04 серпня 2016 року скасовано рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 травня 2016, позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Звернуто стягнення на трикімнатну квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рахунок погашення заборгованості боржника за укладеним між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] кредитним договором №70-ІКФ від 27 квітня 2007, яка складається з простроченої заборгованості по кредиту - 2280 доларів 19 центів США, простроченої заборгованості по процентах - 629 доларів 30 центів США, та 58683 грн. 86 коп. пені за прострочення строків сплати процентів та повернення кредиту, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною 747478 грн., але на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (а.с.88-90) Постановою Верховного Суду від 10 січня 2019 року по справі № 585/1384/15-ц рішення Апеляційного суду Сумської області від 04 серпня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до Сумського апеляційного суду (109-117). Рішенням Сумського апеляційного суду від 05 березня 2019 року у справі № 585/1384/15-ц рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 травня 2016 змінено в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог (а.с. 118-120). В мотивувальній частині рішення Сумського апеляційного суду від 05 березня 2019 року, зокрема, зазначено, що ПАТ АБ «Укргазбанк» у 2014 року звернулося з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, тобто вважається що станом на день звернення з даним позовом настав строк виконання договору в повному обсязі. Отже, такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів та користування кредитом, із чим погодився й Роменський міськрайонний суд, задовольнивши позовні вимоги ПАТ «АБ «Укргазбанк» від 23 грудня 2014 року. Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився з тридцятого дня з дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв`язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі. Також зазначено, що згідно з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 921/107/15-г/16 (провадження № 12-117гс18), наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Разом з тим, ПАТ «АБ «Укргазбанк» у своєму клопотанні від 21 лютого 2019 року, поданого до апеляційного суду, повідомив про те, що станом на 21 лютого 2019 року рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2014 року по справі за № 585/3818/14-ц виконано в повному обсязі. Ураховуючи обставини того, що на даний час рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2014 року по справі за № 585/3818/14-ц про стягнення кредитної заборгованості виконано в повному обсязі, тобто, позичальник виконав свої зобов`язання за кредитним договором від 27 квітня 2007 року, а забезпечувальне зобов`язання, тобто, договір іпотеки, має додатковий (акцесорний) характер і залежить від основного зобов`язання, при припиненні основного зобов`язання він також припиняє свою дію, тому колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення позову іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже, саме із вказаних підстав позов ПАТ «АБ «Укргазбанк» не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року по справі №202/4494/16-ц вказано, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18). Крім того, згідно положень абзацу 2 та 3 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, і не надає права на нарахування і отримання відсотків за Кредитним договором (нарахування і отримання яких можливо лише у разі стягнення коштів за виконавчим написом нотаріуса, згідно положень абзацу 3 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5). Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 564/2199/15-ц, оскільки Верховний суд у своєму рішенні від 14.02.2018р., №564/2199/15-ц, встановив, що кредитний договір припиняє свою дію з дати направлення боржнику вимоги про дострокове погашення всієї суми боргу, тому вимоги про стягнення процентів після цієї дати задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду від 23 грудня 2014 стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 70-ІКФ від 27.04.2007, яка в розмірі 3269,31 доларів США та пеню за прострочення строків сплати процентів та строків повернення кредиту в сумі 9135,33 грн. Факт дострокового стягнення з відповідачів заборгованості за вказаним кредитним договором, зокрема встановлено рішенням Сумського апеляційного суду від 05.03.2019 (а.с. 120). За таких обставин, в задоволенні позову слід відмовити. Виходячи з висновку суду про відмову в задоволенні позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України підстави для стягнення з відповідачів судового збору відсутні. На підставі ст. ст. 526, 530, 610, 612, 625, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 12,13, 18, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

Outcome: dismissed