Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

02.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 11.03.2006 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, між ними склалися неприязні відносини. В кожного склалися свої погляди на життя, які несумісні з поглядами іншого з подружжя. Шлюбно - сімейні відносини між ними припинені з 2012 року. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був належним чином повідомлений про дату судового засідання, не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судовим розглядом з'ясовано, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 березня 2006 року. (а.с. 3 ). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4 ) Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, між ними склалися неприязні відносини, що призвели до втрати почуттів любові і поваги один до одного. Шлюбно - сімейні відносини між сторонами припинені з 2012 року. Спільне господарство сторонами не ведеться. Спору про поділ майна немає. Подальше спільне проживання та збереження сім»ї неможливе. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права та обов»язки. Зазначене конституційне положення знайшло своє закріплення у ст. 21 СК України, відповідно до якої, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. ( ст. 55 СК України ) Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. ( ст. 56 СК України ) Відповідно до ст. 110 СК України кожен із подружжя має право на пред»явлення позову про розірвання шлюбу, тобто про припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між подружжям [PERSON] фактично вже вичерпалися. Позивач не має наміру відновлювати сімейні стосунки із відповідачем та категорично проти подальшого збереження сім»ї. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. З позовної заяви вбачається, що після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище - [PERSON]. Згідно ст. 4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу складає 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved