Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" далі - позивач, Банк), в особі філії Черкаське обласне управління АТ "Ощадбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про\~стягнення заборгованості.\~Обгрунтовують позов\~тим,\~що 02\~грудня 2020\~року між\~АТ «Державний\~ощадний банк\~України» та\~відповідачем укладено\~договір про\~споживчий кредит\~№ 59-039,\~відповідно до\~умов якого\~останній отримав\~кредит у\~розмірі 19700,00\~грн.\~строком на\~60\~місяців з\~терміном остаточного\~погашення не\~пізніше 01\~грудня лютого\~2025\~рокузі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 56% річних. Кредит надано на споживчі цілі. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 06 липня 2021 року становить 22660,60 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача кредитну заборгованість у розмірі 22660,60 грн. та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. 20 липня 2021 року судом відкрито провадження за даним позовом та постановлено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив задоволити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Виходячи з приписів ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників та провести заочний розгляд справи. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до Договору про споживчий кредит № 59-039 від 02 грудня 2020 року (а.с.10-15), 02 грудня 2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого ТВБВ № 10023/039 філії - Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 19700,00 грн. строком на 60 місяців з терміном остаточного погашення не пізніше 01 лютого 2025 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 56% річних. Відповідно до п. 2.1., п. 2.2., п. 2.4. Кредитного договору, банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 19700,00 грн., а позичальник зобов`язується отримати, належним чином використати та повернути в передбачені цим договором строки кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 56% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Згідно п.п. 3.3.3. Кредитного договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 328,33 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 31 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з січня 2021 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 06 липня 2021 року становить 22660,60 грн. і складається з: 19043,34 грн. - заборгованість по кредиту; 3486,92 грн. - сума процентів за користування кредитом; 58,43 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 19,90 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 14,12 грн - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 37,89 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За умовами укладеного між сторонами договору банк надав позичальнику кредитні кошти до 01 грудня 2025 року. Відповідач не виконує належним чином зобов`язання за кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Право банку на дострокове повернення кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за договором також передбачено пунктом 3.9. договору. Пунктом 4.3.3 передбачено, що позичальник зобов`язаний у випадку порушення умов цього договору сплатити неустойку. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача 19043,34 грн. - заборгованість по кредиту; 3486,92 грн. - сума процентів за користування кредитом; 14,12 грн - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 37,89 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У позовній заяві позивач також просив стягнути з відповідача 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу у розмірі 58,43 грн. та 3 % річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам у розмірі 19,90 грн. В цій частині у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 зазначено, що згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Проценти за користування кредитом - проценти які нараховуються в межах строку кредиту (позики) визначеного в договорі, і такі проценти розуміються як «проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами», розмір яких визначається договором або законом, і які сплачуються позичальником та порядок виплати яких урегульовано ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами - проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати яких урегульовано ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування. У правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідач правомірно користувався грошовими коштами на підставі укладеного кредитного договору, а, відтак, він має сплатити позивачу проценти на підставі ст. 1048, 1054 ЦК України. Три відсотки річних за ст. 625 ЦК України стягненню не підлягають, оскільки нараховані банком за час чинності кредитного договору, тобто, за час правомірного користування коштами, за який відповідачу нараховані відсотки. У пункті 8.3 кредитного договору сторони погодили, що за порушення взятих на себе зобов`язань позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню. Тобто, за прострочення сплати певних платежів під час чинності кредитного договору на відповідача покладено обов`язок сплачувати пеню. За таких обставин не підлягає до стягнення 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу у розмірі 58,43 грн. та 3 % річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам у розмірі 19,90 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду\~на часткове\~задоволення позовних\~вимог про\~стягнення заборгованості,\~а саме\~у розмірі\~22582,27\~гривень,\~що становить\~99,65%\~(22660,60\~/\~22582,27\~х 100)\~від заявлених\~позовних вимог,\~ підлягають\~відшкодуванню понесені\~та документально\~підтверджені вимоги\~позивача про\~стягнення судових\~витрат в\~розмірі 2262,06гривень (2270,00 / 100 х 99,65). На підставі викладеного вище,

Outcome: approved