Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

01.07.2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. щомісячно на утримання повнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , на час її навчання в Навчально-науковому інституті мистецтв ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника», починаючи з 01.06.2019 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років. Стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць просить звернути до негайного виконання. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, натомість подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просила їх задоволити в повному обсязі. Справу просить розглянути без її участі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією. Крім того, про час і місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, однак як з`ясовано судом, в 2006 році даний шлюб між ними розірвано, актовий запис №199 від 14.09.2006 року (а.с.6). За час перебування в шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , батьками якої є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про її народження, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.4). Після розірвання шлюбу повнолітня дочка залишилися проживати з позивачем та на даний час навчається в Навчально-науковому інституті мистецтв ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника», що підтверджується довідкою даного навчального закладу за № 159-06/04 від 09.07.2020 року, яка долучена до матеріалів справи (а.с.11, 22). Як вбачається із вказаної довідки, форма навчання - денна, спеціальність 023 «Образотворче мистецтво, декоративнее мистецтво та реставрація», ОР «бакалавр», рівень акредитації - IV, на умовах оплати. Згідно договору 70-06-04 про надання освітніх послуг між ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» та фізичною (юридичною) особою, копія якого міститься в матеріалах справи, він чинний з 01.09.2019 року до 01.07.2023 року (а.с.7-8). Судом з`ясовано, що позивач не взмозі самостійно утримувати дочку, яка продовжує навчання. Відповідач добровільно не надає коштів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , на час її навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України (статті 198 - 201). Згідно із ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У п.20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Дитина має отримати освіту, направлену на її загальний культурний розвиток і завдячуючи якій дитина могла б, виходячи із рівності можливостей, розвивати свої здібності і особисте судження, а також усвідомлення моральної і соціальної відповідальності та стати корисним членом суспільства. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кого покладена відповідальність за її освіту та навчання; така відповідальність у першу чергу покладена на її батьків. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища дитини, а також матеріального стану платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати свою дитину, в розмірі, достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку, а будь-яких належних доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров`я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, відповідач суду не надав. За вказаних обставин і з врахуванням того, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , на час її навчання, в твердій грошовій сумі, однак в меншому розмірі ніж просить позивач [PERSON] , а саме в сумі по 1500 грн. щомісячно, починаючи з 01.07.2020 року і до 01.07.2023 року. Що стосується вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення аліментів починаючи з 01.06.2019 року, суд констатує наступне. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд встановлює, що згідно вимог ст.191 СК України аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 01.07.2020 року. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України - 840 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.182, 184, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: approved