Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-кв. [ADDRESS] . Позов обгрунтований з посиланням на ст.ст.71, 72 ЖК УРСР, та тим, що позивач є наймачем даної квартири на підставі ордеру №243 від 10 лютого 1977 року, відповідач [PERSON] є її дочкою, [PERSON] - онуком, які останні п`ять років проживають за кордоном та не спілкуються з позивачем. Відповідачі не беруть участі в утриманні квартири, реєстрація відповідачів у квартирі впливає на обчислення розміру субсидії. Договір найму із відповідачами не укладався. Просить позов задовольнити. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Положеннями ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до повідомлення відділу квартирного обліку, приватизації житла та ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 26 вересня 2019 року відповідачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мають зареєстроване місце проживання в [ADDRESS] . Ухвала про відкриття провадження у справі вручена сторонам, відповідачами, яким вручена ухвала про відкриття провадження у справі в порядку ч.ч.6, 7, 8, 11 ст.128 ЦПК України шляхом надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою згідно позовної заяви, яка є адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та шляхом розміщення інформації про виклик на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України 23 жовтня 2019 року, відповідачами, не подано: заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що дочка [PERSON] вдруге вийшла заміж та переїхала проживати с онуком за кордон, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Свідок [PERSON] у судовому засідання показала, що є сусідкою позивача, останніх п`ять років відповідачі не проживають у кв. [ADDRESS] , їх особистих речей немає. Враховуючи сповіщення відповідачів про розгляд справи в суді, відсутність їх заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, положення ст.279 ЦПК України щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, положення ст.281 ЦПК України щодо заочного розгляду справи за правилами загального чи спрощеного позовного провадження,-наявні підстави в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Позивач [PERSON] є невісткою основного наймача кв. [ADDRESS] [PERSON] , що підтверджується копією ордера №243 від 10 лютого 1977 року, виданого на підставі рішення виконкому міської Ради депутатів трудящих м.Ніжина від 10 лютого 1977 року. Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Вичерпного переліку поважних причин щодо збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами житлове законодавство не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 року № 2 передбачено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до Акту підтвердження від 25 грудня 2015 року , складеного за участі комісії КП СЕЗ», відповідачі [PERSON] та [PERSON] у кв. [ADDRESS] не проживають останніх пів року. Актом про не проживання від 13 вересня 2019 року засвідчено, що відповідачі з 2014 року у кв. [ADDRESS] не проживають. Докази на підтвердження поважності не проживання відповідачів у даній квартирі суду не подані, що є підставою для застосування до спірних правовідносин положень ст.ст.71, 72 ЖК УРСР та визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням-кв. [ADDRESS] . Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду справи відповідачі [PERSON] та [PERSON] своїми діями не засвідчили те, що не втратили інтерес до вищезазначеної квартири, в якій мають своє зареєстроване місце проживання, також останніми не надано суду у встановленому порядку відзиву на позов чи заперечення, у зв`язку з чим вони несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved