Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

01.04.1994 року [PERSON] повністю сплатив пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ЖСК «Космос-12». Відповідно до ст.15 ЗУ «Про власність» №697-ХІІ від 07.02.1991р. (в редакції, яка діяла станом на 01.04.1994 року) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Приписами ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.384\~ЦК України\~визначено,\~що член\~житлово-будівельного\~(житлового)\~кооперативу має\~право володіння\~і користування,\~а за\~згодою кооперативу\~-\~і розпоряджання\~квартирою,\~яку він\~займає в\~будинку кооперативу,\~якщо він\~не викупив\~її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Таким чином, [PERSON] 01.07.1994 року став власником квартири [ADDRESS] . При цьому суд зазначає, що станом на 01.07.1994 року відповідно до ЗУ «Про власність»\~право власності члена житлового кооперативу на квартиру виникало з моменту виплати паю і не вимагало державної реєстрації прав власності на нерухоме майно. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 24.10.2003. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, земельної ділянки [ADDRESS] , квартири [ADDRESS] , грошових внесків, акцій ВАТ «КЗВВ». У відповідності до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги після його смерті були син [PERSON] (родинний зв`язок підтверджено копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00015976494) та донька [PERSON] (родинний зв`язок підтверджено копією свідоцтва про народження від 02.12.1954 року та копією свідоцтва про шлюб від 15.06.1974 року). Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 09.03.2004 року [PERSON] звернувся до Третьої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. 16.04.2004 до Третьої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька також звернулася [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються копіями заяв про прийняття спадщини, які надані на запит суду Третьою державною нотаріальною конторою та зберігаються у нотаріальному архіві. 06.07.2005 року [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на Ѕ частку житлового будинку [ADDRESS] , Ѕ частку земельної ділянки [ADDRESS] , на Ѕ частку грошових внесків. При цьому судом встановлено, що через відсутність державної реєстрації права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , нотаріус свідоцтв про право на спадщину на вказану квартиру не видавав жодному із спадкоємців. Суду не надано належних доказів отримання [PERSON] свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті батька прийняли, а [PERSON] також отримала свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна. Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як встановлено судом, у встановлений законом строк [PERSON] , звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у квартирі не отримала, так як спадкодавець не зареєстрував своє право власності у Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Таким чином, у зв`язку з неможливістю державної реєстрації права власності за померлою особою, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частку квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Також судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді Ѕ частки житлового будинку [ADDRESS] , Ѕ частки земельної ділянки [ADDRESS] , та Ѕ частки грошових внесків та Ѕ частки квартири [ADDRESS] . Як встановлено судом, вказане майно успадковане [PERSON] після смерті [PERSON] , але документально не оформлено у зв`язку зі смертю [PERSON] через 9 місяців після смерті [PERSON] . У відповідності до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги після його смерті були дружина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 09.12.1981 року, та донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 06.05.1987 року. 25.09.2004 [PERSON] та [PERSON] подали до Першої краматорської державної нотаріальної контори спільну заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджується копією заяви, яка надана нотаріальною конторою на запит суду. 06.07.2005 [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на частки житлового будинку [ADDRESS] , частку земельної ділянки [ADDRESS] , на частку грошових внесків. При цьому судом встановлено, що через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] , нотаріус свідоцтв про право на спадщину на частку вказаної квартири не видавав жодному із спадкоємців. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняли. При цьому суд зазначає, що [PERSON] не відмовлялася від спадщини після смерті батька. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] , а саме в частині визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Щодо позовних вимог [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] суд зазначає, що вони задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-VІ від 01.07.2004 підставою для державної реєстрації прав є судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Статтею 31-1 цього Закону визначено, що реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Таким чином, враховуючи, що у даній справі судом визнано право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом на Ѕ частку квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , необхідності у додатковому скасуванні державної реєстрації права власності попереднього власника не має, так як саме рішення суду про визнання права власності є визначеною законом підставою для державної реєстрації прав. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією від 14.04.2016, у зв`язку з чим виходячи з розміру задоволених позовних вимог, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 137 грн. 80 коп. При зверненні до суду третьою особою [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 1\~988 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією від 20.04.2021, у зв`язку з чим виходячи з розміру задоволених позовних вимог, з відповідача [PERSON] на користь третьої особи підлягає стягненню судовий збір у розмірі 497 грн. 00 коп., з відповідача [PERSON] на користь третьої особи підлягає стягненню судовий збір у розмірі 497 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial