Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

У березні 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідачів , мотивуючи його тим, що 17 листопада 1998 року вона уклала з [PERSON] , в інтересах якого на підставі довіреності діяла [PERSON] договір купівлі- продажу квартири в житловому будинку , розташованої за адресою м. Горлівка вул. Совхозна буд. 44 кв .2. Зазначений правочин зареєстровано у Горлівській універсальній товарній біржі « Лівіалія» , а також зареєстрований в КП бюро технічної інвентаризації» м. Горлівка Донецької області на її ім *я. Вказаний договір вони не посвідчили нотаріально, оскільки відповідач не побажав посвідчити його нотаріально бо вважав договір дійсним та таким що відповідає вимогам закону. Всі сторони договору купівлі- продажу умови угоди виконали. На даний час позивачка не може розпорядитися придбаною квартирою, оскільки угода не була посвідчена нотаріально. Просила визнати угоду купівлі- продажу квартири , зареєстровану на Горлівській універсальній товарній біржі дійсною. Заочним рішенням Слов*янського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення суду та ухвали нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, на не з*ясування та недоведеність обставин, що мали значення для справи. Позивачка не з*явилася до суду апеляційної інстанції, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до рекомендованого повідомлення, просила розглянути справу без її участі відповідно до заяви . Відповідачі не з*явилися до суду апеляційної інстанції, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України . Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги , апеляційний суд вважає , що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення за таких підстав. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що момент вчинення таких правочинів згідно зі статєю 657, 227 ЦК України ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пов*язується з нотаріальним посвідченням угоди, а тому оскільки нотаріальне посвідчення не відбулося та вона є недійсною. Позивачкою не доведений факт ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення договору купівлі- продажу. Проте з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки його зроблено у зв*язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ч.1 п.4 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення за таких підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Судом встановлено, що 17 листопада 1998 року між [PERSON] та [PERSON], від імені якого на підставі довіреності діяла [PERSON] на Горлівській товарній біржі« Лівіалія» був укладений договір купівлі-продажу нерухомості , відповідно до якого позивачка купила квартиру № 2 житловою площею 38,7 кв.м, загальною площею 57,2 кв.м в житловому будинку №44, розташованого на земельній ділянці загальною площею по усьому будинку 1185 кв.м. по вул. Совхозная м. Горлівка Донецької області . По плану житловий будинок А-1, сарай ? Б, огородження №51-5, замощення 11-111, за 6500 грн. Згідно зі ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. На виконання вимог ст.227 ч.2 ЦК УРСР 18 листопада 1998 року договір був зареєстрований в КП Горлівське міське бюро технічної інвентаризації , відповідні відомості про нового власника [PERSON] були внесені в технічний паспорт на квартиру (а.с.8-9). Таким чином на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР , чинних на час їх виникнення . За змістом ст. ст.128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов'язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Відповідно до ст. 49 Закону України „Про власність", чинного на час виникнення спірних правовідносин, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Реєстрація КП Горлівське міське бюро технічної інвентаризації за позивачкою права власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на листопад 1998 року не суперечила чинному законодавству. Правила державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею. Відповідно до п. 5 ст. З Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004р. за №1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Оскільки покупець [PERSON]. повністю виконала умови договору купівлі-продажу квартири, сплатила за придбане майно 6500 грн., з листопада 1998 року зареєструвалася в спірній квартирі, договір у відповідності з вимогами ч.2 ст.227 ЦК УРСР зареєстрований в КП Горлівське міське бюро технічної інвентаризації у передбаченому законом порядку, угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавалася недійсною, позивачка на підставі ст.ст. 128, 153 ЦК УРСР і ст.49 Закону України „Про власність" набула право власності на спірну квартиру і правомірно володіє нею. Передбачених законом підстав для визнання дійсним неоспореного договору купівлі-продажу спірної квартири в судовому порядку не має. За вказаних обставин апеляційний суд вважає за необхідне скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволені позовних вимог.

Outcome: partial