Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У травні 2015р. [PERSON] (Позивач) звернулась до суду з позовом, згідно якого просить розірвати шлюб нею та Відповідачем - [PERSON], зареєстрований 18 січня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 39. Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що з 18 січня 2014 року вона перебуває у шлюбі з Відповідачем. Разом з тим, спільне сімейне життя з Відповідачем не склалося з причини різності характерів відсутності між сторонами взаємопорозуміння та довіри. Позивач також акцентувала увагу на тому, що шлюб між нею та відповідачем є формальним, оскільки відносини між сторонами мають негативний характер. У судове засідання сторони не з'явились. Про час і дату судового розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку (а.с. 25,26). Однак через канцелярію суду Позивачка подала заяву. (а.с.27), в якій зазначла, що позовні вимоги підтримує, просила суд розглянути справу за її відсутності, та змінити прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Відповідач через канцелярію суду також подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти розірвання шлюбу не заперечує, та просив суд розглянути справу за його відсутності ( а.с.28). Від так суд приходить до висновку про можливість слухання справи за відсутності сторін. Судом з'ясовано, що 18 січня 2014 року між [PERSON] (Відповідач), [INFO], та [PERSON] (Позивач), [INFO], у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві зареєстровано шлюб, про що 18 січня 2014 року здійснено відповідний актовий запис № 39 та видано Свідоцтво про шлюб. Після державної реєстрації шлюбу прізвища сторін визначені так: чоловіка - "[PERSON]", дружини "[PERSON]". Реєстрація шлюбу підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 18 січня 2014 року (а.с. 4). Також встановлено, що сторони не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1.ст. 110 СК України). Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із заявлених позовних вимог та встановлених у судовому засіданні обставин вбачається, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують сімейно-шлюбних відносин, окремо ведуть господарство, тобто стали чужими людьми. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому шлюб потрібно розірвати. За ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на положення вказаної статті Кодексу вимога Позивачки про відновлення їй після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища «[PERSON]» підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved