Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з вказаним позовом і просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором звернути стягнення на належний їй предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 19травня 2008 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір №2354-н та надано кредит в сумі 933 500,00 гривень. У якості забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору, між Позивачем та [PERSON] 20 травня 2007 року був укладений Іпотечний договір, посвідчений Калгановою М.В., приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрований за № 504, згідно якого Банку було передано в іпотеку наступне нерухоме майно: -земельна ділянка, загальною площею 0,1000 га, що розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, [ADDRESS], цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. 23 вересня 2008 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Калгановою М.В. 20 травня 2008 року, відповідно до якого предметом іпотеки є земельна ділянка, загальною площею 0,1000 га, що розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, [ADDRESS], кадастровий номер - [NUMBER], цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Положеннями ст.7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Враховуючи, що наразі зобов'язання за кредитним договором відповідачем не виконуються, позивач вважає, що його права як кредитора порушені, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися з позовом до суду. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив суд розглянути справу за його відсутності, стосовно розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовом підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засідання встановлено, що 19 травня 2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2354-н та надано кредит в сумі 933 500,00 гривень. У якості забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору, між Позивачем та [PERSON] 20 травня 2007 року був укладений Іпотечний договір, посвідчений Калгановою М.В., приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрований за № 504, згідно якого Банку було передано в іпотеку наступне нерухоме майно: -земельна ділянка, загальною площею 0,1000 га, що розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, [ADDRESS], цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. 23 вересня 2008 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Калгановою М.В. 20 травня 2008 року, відповідно до якого предметом іпотеки є земельна ділянка, загальною площею 0,1000 га, що розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, [ADDRESS], кадастровий номер - [NUMBER], цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору Позичальник зобов'язався щомісячно до останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом рівними платежами в сумі 15 130,00 грн., шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з червня 2008 р. на відповідні рахунки Позичальника, відкриті у Банку. Крім цього, відповідно до п. 5.2. Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту, своєчасної сплати відсотків за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за Кредитним договором, Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі 17% (сімнадцять відсотків) від суми несплаченого платежу. Згідно з підп. 4.2.1, 4.2.3. п. 4.2. Кредитного договору, Банк вправі, вимагати від Позичальника належного виконання взятих на себе зобов'язань по Кредитному договору та, при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більш ніж на 2 (два) місяці, а також інших випадках, передбачених цим Договором, достроково стягнути кредитні кошти, нараховані відсотки та інші платежі, що підлягають сплаті в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором. Відповідно до п. 3.1.3. Іпотечного договору, у разі порушення Іпотекодавцем зобов'язань за Кредитним договором та/або зобов'язань за Іпотечним договором, Іпотекодержатель вправі задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмету іпотеки. У зв'язку із невиконанням Відповідачем умов Кредитного договору та Іпотечного договору виникла заборгованість за кредитом, яка на теперішній час не погашається та станом на 10.08.2015 р. складає 2 726 812,28 грн., з яких: -931 407,96 грн. - прострочений основний борг по кредиту; -1 089 058,35 грн. - прострочені проценти за користування кредитом; -280 978,72 грн. - пеня за прострочений основний борг по кредиту; -425 367,25 грн. - пеня за прострочені відсотки. Ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530, 612 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч.2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71(ст.1046-1053) ЦК України. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Також відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. В ч. 1 ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок сплати яких встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, у строк та порядку, що встановлені договором. Статтею 590 ЦК України, якою встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк. Згідно ст. 572 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про заставу», ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» кредитор (іпотекодержатель, заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (іпотекодавець, заставодавець) забезпеченого заставою (іпотекою) зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» та ст. 20 Закону України «Про заставу», у разі порушення іпотекодавцем (заставодавцем) обов'язків, встановлених іпотечним договором (договором застави), іпотекодержатель (заставодержатель) має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (застави). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.Статтею 7 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 ЗУ «Про іпотеку». Пунктом 6.1 Іпотечного договору визначено право Банку достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання умов кредитного договору. Пунктом 6.2 Іпотечного договору також передбачено право Іпотекодержателя застосувати один із способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задовольнити вимоги Іпотекодержателя в т.ч. за рішенням суду. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку». Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішення суду зазначаються, серед іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Позивачем надано висновок про ринкову вартість об'єкту оцінки, складений ТОВ «Компанія «Парус» 19.01.2017р., відповідно до якого вартість іпотечного майна складає 334 820,00 гривень. В той же час, суд,

Outcome: partial