Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між АТ "Державний ощадний банк України" в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10026/0790 філії - Головного управління по м Києву та Київській області та [PERSON] , 08 травня 2018 року укладено договір на підставі заяви про приєднання та заяви про встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредит) № 450556711 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). За умовами договору відповідачці відкрито поточний рахунок в гривнях на умовах тарифного пакету "Мій комфорт", тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та інформаційних стендах в приміщеннях установ банку. В заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою заяви на приєднання, відповідачка просила банк надати їй кредит на споживчі потреби, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на її кредитний рахунок. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачці кредит у встановленому договором розмірі. Проте з жовтня 2018 року відповідачка почала порушувати умови договору, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. Сума заборгованості відповідачки станом на 27 травня 2020 року становить 10 096,06 грн. Тому просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 06 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідачка ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримала, у встановлені судом строки відзив не подала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору відповідачка отримала кредит у розмірі визначеному договором, що підтверджується копіями: договору з додатками, заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) (а.с.5-10). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.11-14) станом на 27 травня 2020 року заборгованість по кредитному договору відповідачки становить 10 096,06 грн., з яких: 8393,45 грн. - основний борг, 202,84 грн. - комісія, 764,14 грн. - пеня за несвоєчасне погашення боргу (кредиту), 334,44 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів, 293,35 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту, 57,22 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів, 14,61 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту, 36,01 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачкою він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 9745,49 грн., оскільки підстав для стягнення 350,57 грн. (293,35 грн. + 57,22 грн. не вбачається, враховуючи, що розмір відсотків, що нараховується внаслідок непогашення кредиту встановлений договором, а тому підстав для стягнення додатково 3% річних не вбачається. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 2102,00 грн.

Outcome: partial