Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

01.04.2021 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати дії Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» по незастосуванню постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 865 при нарахуванні плати за послугу з централізованого опалення в опалювальний сезон 2016/2017 років [PERSON] на квартиру [ADDRESS] неправомірними та зобов`язати відповідача здійснити нарахування плати за послуги з централізованого опалення в опалювальний сезон 2016/2017 років із застосуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 865. В обґрунтування позову зазначила, що є споживачем послуг, які надає АТ «Облтеплокомуненерго» за адресою: [ADDRESS] . В опалювальний сезон 2016/2017 років в будинку по [ADDRESS] , де на позивача відкрито особовий рахунок у квартирі [ADDRESS] був відсутній засіб обліку теплової енергії. В липні 2020 року позивачу стало відомо, що 09 червня 2020 року набрало законної сили рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.02.2020 року у справі №750/12545/19, яким визнано дії Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» по незастосуванню постанови Кабінету Міністрів України №865 «Про особливості нарахування плати за надану послугу з централізованого опалення населенню у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії в опалювальний сезон 2016/17 року» від 30.11.2016 року при нарахуванні плати за послугу з централізованого опалення в опалювальний сезон 2016/2017 років в м. Чернігові неправомірними та зобов`язано АТ «Облтелопокомуненерго» при нарахуванні плати за послугу з централізованого опалення для споживача м. Чернігова здійснити нарахування плати в опалювальний сезон 2016/2017 років із застосуванням норм Постанови. В серпні 2020 року позивач звернулася до відповідача з вимогою провести перерахунок нарахованих платежів, проте листом АТ «Облтеплокомуненерго» від 19.08.2020 відмовило застосувати Постанову №865, чим порушив право позивача мати тариф, встановлений вказаною постановою. У судовому засіданні позивач позов підтримала. Представники відповідача подали до суду клопотання про застосування позовної давності та відзив на позовну заяву. В судовому засіданні представники просили відмовити в задоволенні позову, пояснили суду, що в опалювальний період 2016/2017 років позивач отримувала субсидію, а тому розгляд справи також впливає на відповідача Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської міської ради, оскільки розмір нарахованої плати позивачу також залежав від розміру отриманої нею субсидії. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що AT «ОТКЕ» є ліцензіатом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП/ Регулятор). Має ліцензії, відповідно пункту 29) частини 1 статті 7 до Закону України «Про ліцензування господарської діяльності», на виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії. У відповідності до статті 3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Регулятор здійснює регулювання шляхом: ч.2) «ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг»; ч.3) «формування цінової та тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом;.» Отже, виключну компетенцію, відповідно до Закону, на встановлення тарифів для ліцензіатів НКРЕКП має Регулятор. Тариф в розмірі 33,88 грн/м2 (який застосовувався при здійсненні нарахувань в опалювальному періоді 2016/2017 років і зазначений в квитанціях позивача) встановлено постановою НКРЕКП № 1101 від 09.06.2016 року з 01.07.2016 року. При цьому, не застосування тарифів на послуги з централізованого опалення, що встановлені постановами НКРЕКП є прямим порушенням Закону та ліцензійних умов і є підставою притягнення до відповідальності та позбавлення Виконавця послуг ліцензії на виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії. Постанова Кабінету Міністрів України № 865 від 30.11.2016 року визначає порядок нарахування плати за послуги з централізованого опалення в опалювальному сезоні 2016/2017 років, залежно від оснащеності житлового фонду, що знаходиться на абонентському обліку виконавця послуг засобами обліку теплової енергії. Позивач до своєї позовної заяви додала лист № Г-55/01-09 від 24.02.2020 року адресований [PERSON] за адресою [ADDRESS] ., в якому місцевий орган державної виконавчої влади зазначає, що стан оснащеності житлового фонду, який знаходиться на абонентському обліку AT «ОТКЕ» становить 46,9 % дана інформація наводиться станом на 01.01.2017 року. Відсоток оснащеності житлового фонду, що знаходиться на абонентському обліку AT «ОТКЕ» є меншим 50%, що виключає обов`язок Виконавця послуг щодо застосування постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 30.11.2016 року. До того ж, в вищезгаданому листі визначено стан оснащеності житлового фонду, що знаходиться на абонентському обліку AT «ОТКЕ» станом на 01.01.2017 року. А період здійснення перерахунку охоплює опалювального періоду 2016/2017 років. Разом з тим, позивачем не надано доказу стану оснащеності житлового фонду, що знаходиться на абонентському обліку AT «ОТКЕ» протягом опалювального періоду (станом на 15.10.2016, 01.11.2016, 01.12.2016, 01.02.2017, 01.03.2017 та 01.04.2017р.). Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Aкціонерне товариство надавало звіти до Чернігівською міської ради, Чернігівської обласної адміністрації та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг. Протягом опалювального періоду 2016/2017 рр. відсоток оснащеності був меншим 50 %. Таким чином, підстав для перерахунку оплати за послуг відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 865 AT «ОТКЕ» не мало. В опалювальному періоді 2016/2017 років позивач отримала на оплату послуг з централізованого опалення субсидію в розмірі 7569 грн. 79 коп. Отже, оплата послуг проводилась коштами з Державного бюджету України, а не власними коштами позивача. Розмір субсидії визначався, відповідно до пункту 49 Правил надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 630 від 21.07.2005р. «49. Субсидії на оплату послуги з централізованого опалення нараховуються виходячи із встановлених тарифів (гривень за 1 кв. метр (гривень за 1 куб, метр) відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (ЗП України, 1996 р., № 2, ст. 76; Офіційний вісник України, 1997 р., число 39, с. 17). Виконавці за підсумками опалювального періоду подають інформацію про нарахування плати за послугу з централізованого опалення (у розрізі кожного місяця та з урахуванням усіх проведених перерахунків) структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад для здійснення перерахунку розміру призначених субсидій.» Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом норм процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи без згоди позивача залучати до участі у справі співвідповідача та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і щодо тих відповідачів, які зазначені в ньому. Частиною 4 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову. За змістом статей 51 та 175 ЦПК України на позивача покладений обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, зокрема відповідачів, які залучені до участі у справі позивачем. Оскільки оплата послуг з централізованого палення проводилася по кватирі позивача в тому числі і коштами Державного бюджету України, а не її власними котами, про що визнала позивач в судовому засіданні, тому позивачем не заявлено стороною у даній справі Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської міської ради. Суд з власної ініціативи позбавлений права залучати до участі у справі співвідповідача. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц (пункт 41); від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49); від 21.11.2018 у справі №127/93/17-ц (пункт 50); від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54); від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4)). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особоу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідачем заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності. Указом Президента України «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності», документ 503/97, поточна редакція - редакція від 23.11.2007, підстава - 607/2007, визначено, що офіційними друкованими виданнями є: «Офіційний вісник України» та газета «Урядовий кур`єр». Постанову Кабінету Міністрів України № 865 від 30.11.2016 року оприлюднено відповідно до порядку офіційного оприлюднення нормативно- правових актів та набрання ними чинності, в газеті «Урядовий кур`єр» № 232 0912.2016 та «Офіційний вісник України» від 20.12.2016 р. №98, стор. 61, стаття 3189. Таким чином, посилання позивача про її необізнаність, про наявність даної постанови є необгрунтованим. Рішення суду по справі № 750/12545/19 зобов`язано Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» здійснити [PERSON] перерахунок плати за послуги з централізованого опалення квартира [ADDRESS] , за опалювальний сезон 2016/2017 років з застосуванням Постанови Кабінету Міністрів України №865 від 30 листопада 2016 року, на яке позивач посилається в обгрунтування своїх позовних вимог жодним чином не стосується особисто правовідносин між [PERSON] та АТ «Облтеплокомуненерго». 11.08.2020 позивач зверталася до АТ «ОТКЕ» із заявою про проведення перерахунку по її квартирі за адресою [ADDRESS] та застосувати тарифи, визначені постановою КМУ № 865 від 30.11.2016 року. Позивачу було надано відповідь в порядку Закону України «Про звернення громадян» № 628 від 19.08.2020. Опалювальний період 2016/2017 років розпочато для житлового фонду з 00 год. 12.10.2016 р. та закінчено - з 00 год. 04.04.2017 року, відповідно до рішень Чернігівської міської ради № 320-р від 07.10.2016 р. «Про початок опалювального сезону 2016-2017 років.» та № 118-р від 03.04.2017 р. «Про закінчення опалювального сезону 2016-2017 років», (дані рішення розміщено на сайті Чернігівської міської ради і є в загальному доступі). Відповідно до умов типового договору про надання послуг та п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.05.2005, розрахунковим періодом для оплати послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Виходячи з викладеного, позивач до 20.05.2017 року мала здійснити останній платіж за опалювальний сезон 2016/2017 рр. за надані послуги з централізованого опалення відповідно до квитанції. При цьому, позивач була обізнана про порядок нарахування за послуги відповідно до норм споживання, оскільки отримувала на послугу з централізованого опалення субсидію, саме на норму споживання, тобто на метри квадратні. Отже, твердження позивача про те, що вона дізналася про порушення її права саме з рішення суду, яке жодним чином не стосується позивача по справі №750/12545/19 є необгрунтованим та суд не визнає поважними причинами пропущення позовної давності позивачем, яке позивач обгрунтовує судовим рішенням. З врахуванням вищевикладеного, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed