Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

01 березня 2019 року позивачка [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на наступні обставини. Вона, [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] з 28 листопада 1998 року по 17 червня 2008 року. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 29.01.2008 року, з відповідача були стягнуті аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку і до його повноліття. [INFO] їхньому сину [PERSON] виповнилося 18 років . На сьогоднішній день їхній син [PERSON] навчається в Білоцерківському національному аграрному університеті на 2-му курсі, факультету права та лінгвістики, денної форми навчання, за спеціальністю «Філологія». Строк навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року. Навчання здійснюється за контрактом без отримання стипендії. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, а позивачка не в змозі повністю утримувати дитину,так як працює в ТОВ «Київхліб», де має мінімальну заробітну плату, а син окрім оплати за навчання, потребує значних витрат на проїзд до місця навчання, одяг, харчування, тощо. Відповідач здорова, працездатна людина та матеріально забезпечений, аліменти на користь інших осіб не сплачує. В добровільному порядку вирішити спір неможливо, в зв`язку з цим позивачка вимушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів з відповідача на період навчання сина. Просила суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на період його навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і по 30.06.2021 року (а.с. 2-4). Ухвалою судді від 28 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 18-19). 30 квітня 2019 року за вх. № 15915 судом отримано відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву позивачки, в якому просить залишити без задоволення позовні вимоги обґрунтовуючи наступним. В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду знаходиться цивільний позов [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Так, дійсно, він [PERSON] , перебував в зареєстрованому шлюбі з гр. [PERSON] до 2008 року. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . В 2008 році шлюб було розірвано за ініціативою позивачки в судовому порядку. Від шлюбу вони мають вже повнолітнього сина, [INFO] . В 2008 році з нього було присуджено до стягнення на користь позивачки аліменти до досягнення повноліття дитини, починаючи з листопада 2007 року. З даного приводу є відкрите виконавче провадження. Доводи позивачки про те, що він після повноліття сина не сплачує аліменти, не відповідають дійсності. Щомісяця адресним грошовим переказом через Укрпошту позивачка отримує від нього аліменти в сумі 1000,00 грн. Перерахування здійснювались: 18.10.2018 року, 17.11.2018 року, 18.12.2018 року, 19.01.2019 року, 18.02.2019 року, 18.04.2019 року. Таким чином, за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року відповідачем сплачено аліменти на суму 6000,00 грн. Також зауважує, що нажаль постійної роботи він не має і це обумовлено в першу чергу проблемами зі здоров`ям, які не дають змоги влаштуватися на нормальну постійну роботу. У нього прогресуюча хвороба - псоріаз, яка протікає з явними візуальними ознаками, а з такою хворобою, яка крім того має чітко виражені візуальні ознаки, на постійну роботу влаштуватись досить важко. А тому просить позовну заяву [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини до досягнення 23 років залишити без задоволення. В судове засіданні позивачка [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву, отримана судом 27.05.2019 року за вх. № 19236, в якій просила справу за її позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в відзиві на позовну заяву, яка отримана судом 30.04.2019 року за вх. № 15915 просив суд справу за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, розглянути за його відсутності. Позовні вимоги просить залишити без задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надано. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] з 28 листопада 1998 року по 17 червня 2008 року, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2008 року шлюб розірвано (а.с. 6). Встановлено, що від шлюбу у подружжя народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] , про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , видана відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області 07 листопада 2000року, актовий запис № 1429, де батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2008 року вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 грудня 2007 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11). Звертаючись до суду з вищевказаним позовом позивачка [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, так як їй одній важко утримувати сина. Вона працює в ТОВ «Київхліб», де має мінімальну заробітну плату, оплачує навчання сина [PERSON] , але син потребує більш значних витрат на харчування, одяг, проїзд, тощо. В досудовому порядку відповідач відмовляється врегулювати спір. Відповідач не має будь - яких поважних обставин, які б звільняли його утримувати дитину до досягнення 23-річного віку на період навчання. Він фізично здоровий, на утриманні недієздатних осіб не має, аліменти на користь інших осіб не платить, працює, але місце роботи їй не відомо. Тому вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] на період навчання. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). З довідки за вих. № 004 від 22 січня 2019 року, яка видана Білоцерківським національним аграрним університетом студенту [PERSON] убачається, що останній дійсно є студентом 2-го курсу факультету права та лінгвістики, денної форми навчання, за спеціальністю «Філологія». Термін Навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Навчання здійснюється за контрактом, без отримання стипендії (а.с. 7). Встановлено, що [PERSON] , [INFO] знаходиться на утриманні позивачки [PERSON] . Відповідно до довідки про місце проживання та склад сім`ї, яка видана Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради 15.02.2019 року за вих. № 764, вбачається що за адресою: [ADDRESS] зареєстровано та проживають двоє осіб: [PERSON] , позивачка по справі та її син [PERSON] , [INFO] . Відповідно ч.ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, направляючи до суду відзив на позовну заяву, відповідач [PERSON] належних доказів щодо сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання не надав, також не надав доказів своєї хвороби, на яку посилається у відзиві. Копії квитанцій, які були приєднані до відзиву на позовну заяву, не підтверджують факт сплати аліментів на утримання вже повнолітнього сина на період навчання. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, яка видана Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби, та приєднана позивачкою до заяви від 27.05.2019 року про розгляд справи у її відсутність вбачається, що станом на 10.10.2018 року згідно матеріалів виконавчого провадження заборгованість по сплаті аліментів становить - 31919,75 грн. (а.с. 35). Інших належних та допустимих доказів з боку відповідача до суду не надано. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Стаття 198 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тому, враховуючи вищенаведені обставини, матеріальне становище дитини та матері, матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] , [INFO] підлягають стягненню аліменти на користь позивачки [PERSON] , [INFO] , на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно починаючи з 01 березня 2019 року і до закінчення навчання, але не пізніш ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. Згідно п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 768,40 гривень (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок). Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved