Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

01.02.2017 позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що під час перебування у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], 09.11.2015 вона народила доньку [PERSON]. Донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач в добровільному порядку не надає, чим поставив позивача у скрутне матеріальне становище. Відповідач знаходиться в працездатному віці, є фізично здоровим, інших аліментних зобовязань не має, а тому у нього є можливість щомісячно сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримували, просили задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнавав, просив стягувати з нього аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 щомісяця. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.11.2015 під час перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] 09.11.2015 [PERSON] народила доньку [PERSON], батьком якої є відповідач (а.с.4). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 13.04.2017 видно, що підставою внесення відомостей про батька в актовий запис про народження дитини [PERSON] є спільна заява батьків про визнання батьківства (а.с.36-38). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, про що засвідчує довідка про склад сімї від 22.12.2016 № 1366, видана Надеждівською сільською радою, сторони в судовому засіданні даний факт не заперечували (а.с.5). Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що угоди про добровільну сплату аліментів на утримання малолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], між позивачем та відповідачем досягнуто не було. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. За приписами ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд, при визначені частини заробітку (доходу), що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], приймає до уваги те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, є фізично здоровим, інші аліментні зобовязань відсутні, аліменти, які підлягають до стягнення на утримання доньки в мінімальному розмірі, а право визначати вид та порядок стягнення аліментів (в частині від заробітку, або твердій грошовій сумі) залишається за позивачем, крім того проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки, [PERSON], фактично не заперечував. Отже, з урахуванням вищевикладеного, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що відповідач, в силу ст. ст. 180 - 183 Сімейного кодексу України, зобов`язаний та має можливість щомісячно сплачувати на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 01.02.2017 та до досягнення дитиною повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved