Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

У листопаді 2016 року позивачі звернулися до суду з позовом де вказують, що позивач [PERSON] перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від цього шлюбу мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO] - співпозивача по справі. Остання навчається на 1-ому курсі денного відділення Харківського національного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди. У зв'язку з навчанням вона позбавлена можливості працювати і самостійно заробляти кошти на своє утримання, потребує матеріальної допомоги, просили стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітної дитини, у зв'язку з навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 річного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі. Співпозивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі. Не заперечувала проти стягнення аліментів на користь матері. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд справу розглядати у його відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечував. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. Згідно зі ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочки, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Аналогічна правова позиція викладена у п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як встановлено у судовому засіданні, що відповідач є батьком співпозивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6), який навчається на першому курсі денного відділення Харківського національного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди, у зв'язку з чим не має змоги працювати і потребує матеріальної допомоги свого батька. У п.20 своєї постанови від 15 травня 2006 року N3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з довідки з місця навчання співпозивача, що вона дійсно є студентом I курсу денної форми навчання Харківського національного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди, навчається на бюджетній формі навчання (а.с. 11). У судовому засіданні встановлено, що відповідач мешкає окремо. Від покладеного на нього, у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язку утримувати свою дитину у потрібному обсязі не ухиляється, що підверджується квитанціям за 2013-2016 роки, з яких вбачається, що відповідач добровільно перераховував аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] - на користь позивача [PERSON] (а.с.24-28). При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання позивача суд враховує те, що на утриманні у відповідача перебувають неповнолітні діти, матеріальний стан та стан здоров"я як дітей так і відповідача, та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини, у зв'язку з навчанням, у розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 25 листопада 2016 року і до закінчення донькою навчання, але не більш ніж до досягнення дитиною 23 річного віку, тобто [INFO]. Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому суд вважає можливим допустити рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини у зв'язку з навчанням в межах платежу за один місяць, до негайного виконання. Оскільки при зверненні до суду позивачі були звільнені від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., у відповідності зі ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави з відповідача. На підставі вищевикладеного, ст.ст.182, 198-201 СК України,

Outcome: partial