Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

У квітні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському районну, Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському районну, Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про усуненні перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення способів участі у вихованні дитини, позов обґрунтовує наступним. З 16.08.2013 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі.Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] .Рішенням суду від 26.07.2018 року шлюб між сторонами розірвано.Після фактичного припинення шлюбних відносин дитини [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] мешкає окремо від відповідача.Сторонами у позасудовому порядку було досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дитини разом із матір`ю. Проте, наразі, як зазначає позивач, відповідачка чинить перешкоди позивачу у спілкуванні та в участі у вихованні дитини та фактично не допускає зустрічей з дитиною.Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району м. Запоріжжя №498р від 09.10.2018 «Про надання права [PERSON] зустрічатися з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] » [PERSON] надано право зустрічатись з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , який мешкає з матір`ю [PERSON] наступним чином: за попередньою домовленістю між батьками малолітньої дитини, враховуючи графік роботи батька, без обмеження в часі, в присутності матері [PERSON] . Проте, [PERSON] встановлений органом опіки та піклування графік фактично не виконується, що підтверджується листами Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від, також факт вчинення перешкод у спілкуванні з дитиною з боку відповідача підтверджується листом Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 27.05.2019. Позивач також зазначає, що він належним чином ставиться до виконання батьківських обов`язків, вчасно та в повному обсязі сплачує аліменти, має позитивні характеристики. За результатами обстеження умов проживання [PERSON] , Відділом служби (управління) у справах дітей ЗМР по Заводському району складено акт, відповідно до якого встановлено, що для виховання, розвитку та проживання дитини створено належні умови, санітарно-гігієнічні умови - добрі, чисто та придбано. Посилаючись на викладене, позивач просить суд зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні [PERSON] із малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] .. Визначити час спілкування та способи виховання неповнолітнього [PERSON] [INFO] , встановивши для [PERSON] , систематичні побачення батька дитини із дитиною без обмежень місць зустрічей, з можливістю з можливістю один раз на тиждень залишати дитину на ніч за місцем мешкання батька дитини, а саме: кожної середи з 16:00 до 20:00 години та кожної суботи з 10:00 години до 10 години неділі з правом батька дитини забирати дитину у дні побачень із дошкільного закладу або школи; можливість спільного відпочинку батька дитини із дитиною шляхом відвідування розважальних дитячих закладів, дитячих кафе, гральних майданчиків, гральних дитячих закладів, кінотеатрів, театрів, вистав, лекцій, кружків, тощо, за погодженням з матір`ю дитини, але не рідше одного разу на два тижні; телефонні розмови з дитиною за допомогою засобів зв`язку та мессенджерів, тощо, - один раз в три дні у проміжок часу з 18:00 години до 20:00 години, але не менше однієї години, - до утримання дитиною у користування власного засобу зв`язку і зобов`язанням в такому разі будь-яким чином не блокувати спілкування дитини із батьком; можливість спільного відпочинку батька дитини із дитиною (на морі, в горах, оздоровчих, відпочивальних центрах, курортах, еко-садибах, заміських клубах, тощо) два рази на календарний рік по сім календарних днів кожен раз, без урахування часу на дорогу до місця відпочинку, незалежно від графіку систематичних побачень; періодичні побачення батька дитини із дитиною в день народження батька дитини, кожного року, та за день до дня народження батька дитини, кожного року, або на наступний день після дня народження батька дитини, кожного року, незалежно від графіку систематичних побачень; періодичні побачення батька дитини і дитиною в день народження дитини кожного року, та за день до дня народження дитини, а саме кожного року, або на наступний день після дня народження дитини, а саме кожного року, незалежно від графіку систематичних побачень; періодичні побачення батька дитини із дитиною в святкові дні - Новий рік (31 грудня кожного року або 01 січня кожного року), Різдво Христове (7 січня кожного року), День святого Миколая (19 грудня кожного року) День захисту дітей (1 червня кожного року), День батька (третя неділя червня кожного року), День перемоги (9 травня кожного року) ,незалежно від графіку систематичних побачень. Ухвалою суду від 17.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 15.04.2020 року від [PERSON] надійшли письмові пояснення на позовну заяву, у яких відповідач проти позовних вимог заперечує. Щодо позовної вимоги про систематичні побачення батька дитини [PERSON] із дитиною [PERSON] без обмежень місць зустрічей, без обмежень зустрічей присутністю іншої особи, з можливістю відвідування місця проживання батька дитини [PERSON] 2 (два) рази на тиждень з можливістю один раз на тиждень залишати дитину на ніч за місцем мешкання батька дитини, а саме: кожної середи з 16-00 годин до 20-00 годин та кожної суботи з 10-00 годин суботи до 10-00 годин неділі; з правом батька дитини [PERSON] забирати дитину у дні побачень із дошкільного навчального закладу або школи, відповідач заперечує з тих підстав, що [PERSON] , відвідує Сімейний Монтессорі клуб "Острів Чомучок" з вересня 2019 року. Так, по буднім дням (з понеділка по п`ятницю) син зайнятий в сімейному клубі з 9-00 години ранку до 18-00 години вечора. Крім того, [PERSON] щопонеділка та щосереди з 19-00 до 20-00 займається з логопедом. При чому в літній період зайняття з логопедом не припиняються. Відповідач вважає, що по буднім дням систематичні побачення позивача з сином не можливі, оскільки вони будуть порушувати звичайний уклад життя дитини та завдавати шкоди його вихованню та нормальному розвитку. Вважає, що дитина зможе залишатись на ніч у позивача лише після досягнення дитиною 14-ти років. Щодо позовної вимоги про можливість спільного відпочинку батька дитини [PERSON] із дитиною [PERSON] шляхом відвідування розважальних дитячих закладів, дитячих кафе, гральних майданчиків, гральних дитячих закладів, кінотеатрів, театрів, вистав, секцій, кружків, тощо, - за погодженням з матір`ю дитини [PERSON] , але в будь-якому випадку не рідше одного разу на два тижні, незалежно від графіку систематичних побачень, відповідач заперечує з посиланням на те, що дитина потребує особливого харчування та ретельного догляду, а позивач не має досвіду виховання дитини, рекомендацій щодо харчування не дотримується, тому а думку відповідача будь-які зустрічі позивача з дитиною повинні відбуватись виключно у її присутності за попередньою домовленістю з нею. Також відповідач заперечує щодо позовної вимоги про телефонні розмови з дитиною за допомогою засобів зв`язку та месенжерів, тощо, з посиланням на шкідливий вплав гаджетів на дитячий організм. В решті позовних вимог відповідач ґрунтує свої заперечення на тому, що будь-які зустрічі, побачення позивача з дитиною можливі лише у присутності відповідача, вона проти спільного відпочинку позивача з сином, з тих самих причин, що він не зможе забезпечити дитині належний догляд та харчування. Ухвалою суду від 18.05.2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду, витребувано від Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району висновок щодо вирішення вимог позивача. 06.08.2020 року від Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району надійшов письмовий висновок щодо вирішення вимог позивач. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити. Позивач зазначив, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з сином, пояснивши, що усі його намагання отримати дозвіл відповідачки на побачення з сином натикаються на відмову з боку відповідачки, яка керується надуманими приводами або вона просто не відповідає на дзвінки. Пояснив, що протиправна заборона матері на його особисті побачення з сином, і безпідставні наполягання на тому, щоб спілкування відбувалося у її присутності, завдає йому емоційних страждань, оскільки він дуже любить сина, має потяг до вільного спілкування з ним у відсутність контролю і тиску з боку матері. Численні заклики позивача до відповідачки вирішити це питання за домовленістю, спроби переконати її у необхідності припинення такої поведінки результатів не принесли. Позивач має постійну роботу та стабільний заробіток, має житло, у якому створив належні умови для перебування сина. Зазначив, що має певний графік роботи, однак буде намагатися зустрічатися з сином у визначений день зустрічей, а коли у сина з`явиться телефон бажає з ним спілкуватися. Представник позивача підтримав доводи свого позивача. Просить про задоволення позову. Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково. Заявила, що жодних перешкод у здійсненні спілкування з сина з батьком вона не чинить. Відповідач вважає, що як звернення позивача до органу опіки та піклування, так і чисельні звернення до поліції з приводу створення нею перешкод у спілкуванні з дитиною мають штучний характер, та не можуть бути враховані при вирішенні цієї справи. Проте позивач, обираючи дні побачень на власний розсуд, при цьому заздалегідь про свої наміри не повідомляє, тому, коли він телефонує і повідомляє про бажання побачитися з сином, ці дзвінки зазвичай застигають її зненацька. Вважає, що батько немає досвіду спілкування з сином, а за час подружнього життя намірів оздоровити дитину не виказував, чомусь після розірвання шлюбу згадав про те, що бажає спілкуватися з сином. У зв`язку з викладеним просить визначити способи спілкування відповідача з сином один раз на тиждень на протязі двох годин за попередньою домовленістю між батьками малолітньої дитини в присутності матері. Від представників третіх осіб надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, просять винести рішення на підставі чинного законодавства з урахуванням інтересів малолітньої дитини [PERSON] . Частиною 1ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку про таке. Судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] та [PERSON] 16.08.2013 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №682. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка: [PERSON] , дружини - [PERSON] . Батьками [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано Вознесенівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №245. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2018 року по справі №332/1585/18 провадження №2/332/927/18 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16.03.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №682. Рішення набрало законної сили 28.08.2018 року. Згідно розпорядження голови районної адміністрації від 09.10.2018 року №498р «Про надання [PERSON] зустрічатися з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] » - надано право [PERSON] зустрічатися з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , який мешкає з матір`ю [PERSON] , наступним чином: за попередньою домовленістю між батьками малолітньої дитини, враховуючи графік роботи батька, без обмежень в часі, в присутності [PERSON] [PERSON] звертався до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області із зверненнями з приводу відмови [PERSON] бачитися з дитиною, що підтверджується відповідями Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 27.03.2019 року №2202/48/03/3-219, 23.04.2019 року №2833/48/03/3-2019, 06.05.2019 року №3195/48/3-2019. 13.05.2019 року [PERSON] звертався до органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району з питань невиконання [PERSON] розпорядження голови районної адміністрації від 09.10.2018 року №498р. На звернення [PERSON] , останньому листом від 27.05.2019 року №С-0428, було повідомлено, що відповідно до Закону України «Про звернення громадян», гр. [PERSON] та заявник листом були запрошені 24.05.2019 року до відділу адміністративно - правової роботи районної адміністрації. Мати неповнолітньої дитини, [PERSON] з невідомих причин не з`явилася, письмових пояснень по предмету конфлікту не надала . Місце її мешкання та працевлаштування на період запрошення до районної адміністрації не встановлено. Згідно ст.ст. 254-256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складається уповноваженою особою у разі присутності правопорушника, до протоколу вносяться відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та засвідчуються його підписом надані пояснення . У разі ухилення матері від виконання рішення органу опіки та піклування, згідно ст. 159 Сімейного Кодексу України , спір щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї вирішується в судовому порядку. З відповіді Заводського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 04.09.2019 року №17739 вбачається, що у провадженні відділу знаходиться виконавче провадження №57610719 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 доходу усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 26.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 04.09.2019 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня. [PERSON] працевлаштований машиністом парових турбін цеха ТЕЦ ПАТ «Запоріжсталь» по змінному графіку роботи з продовженням зміни 12 год., за час трудової діяльності зарекомендував себе як відповідальний порядний працівник, в роботі виявляє лідерські якості, ініціативність у вирішенні виробничих питань, відповідально виконує покладені на нього задачі, в конфлікти з колегами не вступав, за час роботи дисциплінарних стягнень не має, що підтверджується характеристикою ПАТ «Запоріжсталь» та довідкою. Згідно актом обстеження умов проживання від 28.08.2018 року головними спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради на підставі заяв [PERSON] проведено обстеження умов проживання батька за адресою: [ADDRESS] , санітарно гігієнічні умови добрі, чисто та прибрано; для виховання та розвитку та проживання дитини створено такі умови - є окреме спальне місце, багато іграшок та розвиваючих ігор. [PERSON] на території України станом на 14.01.2020 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується довідкою №20014432480700263414 МВС України. Згідно медичної довідки серії 12ЯЯФ №196600 від 005.07.2017 року [PERSON] пройшов обов`язковий попередній та психіатричний огляд, результат огляду: психіатричних протипоказань до виконання роботи з підвищеною небезпекою не має. Окрім того, згідно з сертифікатом про проходженні профілактичного наркологічного огляду серії 10ААє №574480 від 23.07.2019 року - [PERSON] за результатами огляду наркологічних протипоказання до виконання роботи у шкідливих умовах - відсутні. Згідно довідки ФОП [PERSON] - [PERSON] [INFO] , відвідує Сімейний Монтессорі клуб "Острів Чомучок" з вересня 2019 року. Графік зайнятості додано до довідки, відповідно до якого дитина займається з понеділка по п`ятницю з 09-00 до 18-00 год. Відповідно до висновку №0899/01-34/09 від 04.06.2020 року про визначення [PERSON] , 1983р.н., який мешкає за адресою: [ADDRESS] способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , який мешкає з матір`ю, [PERSON] , 1986р.н., за адресою: [ADDRESS] - районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, на виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, розглянувши матеріали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 04.06.2020 року протокол № 13, вважає за доцільне визначити [PERSON] , 1983р.н., наступний спосіб участі у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає з матір`ю, [PERSON] , 1986р.н., за адресою: [ADDRESS] наступним чином: за попередньою домовленістю між батьками малолітньої дитини, враховуючи графік роботи батька, без обмежень в часі, в присутності матері дитини [PERSON] . Відповідно достатті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 ч. 1, 2 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Стаття 153 СК України гарантує право мати, батька та дитини на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Як вказує ст. 155 ч. 1, 2 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 157 ч. 2, 3 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремою, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року (далі Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як вказує ст. 9 ч. 3 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини; поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, суд при вирішенні спору насамперед виходить з принципів рівності прав батьків щодо участі у вихованні дитини та забезпечення вільного та безперешкодного спілкування батьків з дитиною. Суд наголошує на тому, що у вказаному спорі чітко спостерігається деградація відносин між колишнім подружжям, зокрема, у цій справі сторони весь час знаходяться у стані конфлікту, який позивач намагається вирішити шляхом звернень до правоохоронних органів, органу опіки та піклування. Такі відносини вбачались і під час судового розгляду, де сторони замість конструктивного вирішення питання щодо інтересів дитини вдались до обвинувачень один одного щодо упущень у взаєминах із дитиною кожним з них. У даній справі судом розглядається питання про усунення перешкод у спілкуванні батька з сином, якому на час прийняття судом оскаржуваного рішення виповнилось чотири роки. За матеріалами справи встановлено, що [PERSON] до подання цього позову до суду неодноразово звертався до Національної поліції з приводу відносин з [PERSON] щодо створення нею перешкод у його участі у вихованні дитини та у спілкуванні з сином, що підтверджується відповідями Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 27.03.2019 року №2202/48/03/3-219, 23.04.2019 року №2833/48/03/3-2019, 06.05.2019 року №3195/48/3-2019. 13.05.2019 року [PERSON] звертався до органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району з питань невиконання [PERSON] розпорядження голови районної адміністрації від 09.10.2018 року №498р. На звернення [PERSON] , останньому листом від 27.05.2019 року №С-0428, було повідомлено, що відповідно до Закону України «Про звернення громадян», гр. [PERSON] та заявник листом були запрошені 24.05.2019 року до відділу адміністративно - правової роботи районної адміністрації. Мати неповнолітньої дитини, [PERSON] з невідомих причин не з`явилася, письмових пояснень по предмету конфлікту не надала . Місце її мешкання та працевлаштування на період запрошення до районної адміністрації не встановлено. На переконання суду, відповідачем не спростовано тверджень позивача про те, що він не має можливості в достатній мірі та вільно спілкуватись із сином та саме відповідачем для того створені перешкоди, а час спілкування та кількість відвідувань сина визначається відповідачем на власний розсуд. Суд критично відноситься к твердженням відповідача, що вона не перешкоджає позивачу у спілкуванні з сином. Дана обставина спростовується зверненням позивача до органу опіки, правоохоронного органу та суду. Таким чином, суд вважає, що позивач позбавлений можливості безперешкодно спілкуватися із сином і тому він був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Згідно із ст. 142 СК України діти мають рівні права та обов`язки по відношенню до батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою, а в силу ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Частина друга ст. 157СК України додатково підкреслює обов`язок того з батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні, а праву на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто проживає окремо від дитини, кореспондує обов`язок того, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні цього права. На користь зазначеного висновку свідчать численні звернення позивача до органів Національної поліції, а звернення позивача до органу опіки та піклування одразу після розлучення сторін з метою впорядкування способів його участі у спілкуванні з дитиною та її виховання враховуються судом на користь висновку про наявність перешкоджання з боку матері у здійсненні батьком зустрічей з сином. Сам факт звернення позивача до суду, на думку суду, є достатнім підтвердженням порушення прав позивача, відповідачем наявність перешкод у вільному спілкуванні позивача із сином не спростована, а відтак суд вбачає підстави для захисту таких прав в судовому порядку і, оскільки відповідачем не спростовано той факт, що перешкоди з її боку у спілкуванні з дитиною існують, а відтак, суд вважає за необхідне зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні [PERSON] із малолітньою дитиною-сином [PERSON] та визначення способів участі у вихованні дитини, незалежно від наявності розпорядження органу опіки та піклування. З наданих позивачем фактичних даних, що досліджені судом, випливає наявність передумов, які утворюють сприятливу обстановку для спілкування дитини з позивачем, а саме: вік батька, задовільний стан його здоров`я, відсутність шкідливих звичок, його соціальну зайнятість, гідний заробіток, участь в утриманні дитини не лише шляхом сплати присуджених судом аліментів, належний рівень його емоційно-вольових якостей, його потяг до спілкування з сином, задовільні побутові умови, у зв`язку з чим суд вважає, що відсутні будь-які підстави для встановлення обмежень у праві батька та дитини на спілкування між собою, гарантоване міжнародним та національним законодавством, а таке спілкування буде повною мірою відповідати інтересам гармонійного розвитку дитини та його виховання. З урахуванням наведених позитивних характеристик позивача, проти яких не заперечує відповідач, яка хоча й наполягає на обмеженому спілкуванні батька сином, суд не вбачає обставин, за яких в силу Конвенції про права дитини або сімейного законодавства України спілкування батька з сином могло б суперечити інтересам дитини. На відсутність таких обставин вказують і висновки, викладені в рішення суду про розірвання шлюбу сторін, відповідно до яких причиною розриву батьків стали не аморальні та шкідливі звички будь-кого з них, а відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на проблеми сім`ї. Звернення батька до органу опіки та піклування з заявою про встановлення графіку побачень, а в подальшому до органів поліції та до суду підтверджує також небайдужість позивача до реалізації свого права. Враховуючи задоволення максимальних інтересів дитини, наявний спір, що виник між батьками з приводу способу участі батька у спілкуванні з дитиною, враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має гарантоване законом, рівне з матір`ю дитини право на спілкування зі своїм сином та право на його виховання, а встановлення графіку такого спілкування в судовому порядку сприятиме більш чіткому розмежуванню прав та обов`язків батька і буде сприяти задоволенню інтересів дитини в частині наявності регулярного спілкування з ним, а не періодичного та невизначеного, що суперечило б гарному психоемоційному стану дитини. Визначаючи способи участі у вихованні з дитиною судом враховується той факт, що рішення суду має невизначений строк дії, отже встановлений судом графік може застосовуватись і під час навчання дитини у майбутньому, якщо не буде змінений за угодою сторін або в судовому порядку. Щодо доводів відповідача у судовому засіданні про негативний вплив батька, слід зазначити, що відповідачем жодних доказів на підтвердження своїх доводів суду надано не було, зокрема, медичні висновки, висновки відповідних органів, психологів тощо. Вирішуючи вказані обставини, з урахуванням віку дитини на час розгляду позову, що характеризується певною залежністю від матері в організації власної життєдіяльності, у зв`язку з чим при встановленні певних форм і способів участі батька в спілкуванні з сином та у його вихованні вважає за доцільне обмежити спілкування, пов`язане з проведенням спільного дозвілля протягом тривалого часу (кілька днів), до досягнення сином шести років. При цьому, після досягнення шкільного віку, коли син зможе перебувати певні періоди часу без матері, адже фізично він від матері не буде не залежить, суд не вбачає причин для обов`язкової присутності матері дитини під час спілкування [PERSON] із сином. Умову матері про її неодмінну присутність при спілкуванні батька з дитиною суд вважає обґрунтованою лише до досягнення дитиною шкільного віку, а у подальшому знаходить такою, що не лише не обґрунтована інтересами дитини, а навпаки, є безпідставною, реалізація якої може нанести шкоди якості цього спілкування. Обмеження ж спілкування батька і сина, який в силу віку буде здатен будувати свої відносини з оточенням без участі матері, може посягнути на свободу такого спілкування, свободу вибору його способів, призвести до замикання хлопчика, сформувати відчуття необхідності вибору між висловлюваними батьками позиціями. При цьому визначаючи участь батька у вихованні дитини, суд враховує і ту обставину, що позивач є батьком хлопчика, у вихованні якого роль батьківського впливу є необхідною і її не можна переоцінити. Твердження відповідача про неспроможність батька вжити заходів щодо організації нешкідливих умов перебування сина під час його побачень з ним суд знаходить неспроможними, так як акт обстеження умов проживання свідчить про належний рівень санітарно-гігієнічних умов в житлі позивача, його оснащення індивідуальними водопостачанням, водовідведенням, газо- та електропостачанням, сучасною побутовою технікою, необхідними меблями і предметами побуту, наявність достатньої для організації спальних місць для дитини площі. Наведені процесуальні джерела з іншими дослідженими судом доказами свідчать про можливість для батька, який виявляє турботу про благополуччя сина і протипоказань до особистого спілкування якого з сином судом не встановлено, вжити заходів для організації безпечного для сина довкілля. Статтею 159 СК України встановлено право батька дітей, який проживає окремо, звернутися до суду з позовом про усунення перешкод, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 19СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Не вбачаючи жодних обставин, які могли б унеможливити спілкування батька з дитиною, суд не може повністю погодитись з запропонованим органом опіки і піклування способом участі батька у спілкуванні з ним та його вихованні, оскільки висновок органу опіки та піклування у даній справі дублює розпорядження районної адміністрації по Шевченківському району м.Запоріжжя від 09.10.2018 року, яке належним чином відповідачем не виконувалося, а спілкування у присутності матері, з якою у позивача, як вже зазначено, склалися неприязні стосунки ,після досягнення сином шкільного віку судом визнається таким, що може посягнути на свободу такого спілкування. Також, суд, не погоджуючись з запропонованим органом опіки та піклування графіком, який визначено як, «за попередньою домовленістю між батьками малолітньої дитини, враховуючи графік роботи батька, без обмежень в часі, в присутності матері дитини [PERSON] », вважає, що такий спосіб є неконкретним і невизначеним, і фактично не вирішує сталий спір між сторонами, який існує між сторонами з моменту розірвання шлюбу. На думку суду, крім звуження права батька, який не зможе забезпечити всіх заходів, необхідних для нормального розвитку і виховання дитини, дотримання такого графіку зашкодить і реалізації права дитини на отримання від батьків в рівних частках турботи, піклування, догляду та реалізації права на спілкування з обома батьками. Оскільки зазначений доказ, як і інші, не має для суду наперед встановленого значення, а оцінюється лише у сукупності з іншими фактичними даними, всебічно та повно встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами,

Outcome: partial