Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

У червні 2014 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача 1302,06 гривень заборгованості за Кредитним договором та судові витрати. В своїй позовній заяві посилались на те, що 18.12.2007 року між ТОВ „Комерційний Банк „Дельта", правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-14106-181207, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 1670,00 грн. на придбання певного майна/послуг на умовах, визначених договором із остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів і комісійних не пізніше, ніж 17.12.2008р. Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 08.04.2014р. має заборгованість у сумі 1302,06 грн., які позивач просить стягнути в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував просили віднести до судових витрат 220,0 гривень, які були витрачені на публікацію оголошення в газеті. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя", через що вважається повідомленим належним чином у відповідності з ч.9 ст.74 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.12.2007 року між ТОВ „Комерційний Банк „Дельта", правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-14106-181207, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 1 670,00 грн. на придбання певного майна/послуг на умовах,визначених договором із остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів і комісійних не пізніше, ніж 17.12.2008р. Відповідно до п.2.3 Кредитного договору відповідач повинен був сплачувати кредитору проценти, виходячи зі ставки 12% на рік, а також відповідно до п.2.5 Кредитного договору сплачувати плату в розмірі 3,25% в місяць за ведення кредитної справи. Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 1670,00 гн., про що свідчить рахунок-фактура № V492019313 від 18.12.2007р. Проте відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 08.04.2014р. має заборгованість у сумі 1 302,06 грн., з яких: 791,99 грн.- заборгованість за кредитом; 23,75 грн.- заборгованість за відсотками; 486,32 грн.- заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 629 ЦК зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов'язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов'язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Згідно зі ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст.615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн., який останній сплатив при зверненні до суду. Представником позивача також було заявлено клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов'язаних з наданням оголошення у пресі у сумі 220,00 грн. Відповідно до п.6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Проте суд не вбачає підстав для задоволення цієї вимоги, оскільки на підтвердження сплати понесених витрат на публікацію оголошення позивачем не було надано належного підтверджувального документу про сплату саме цієї суми, як то платіжне доручення або квитанція, а тому відмовляє в її задоволенні.

Outcome: partial