Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

У жовтні 2017 р. КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» в особі представника Парфенюк В.А. звернулось до суду з позовом, за вимогами якого в останній редакції просить зобов'язати [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 634,13 кв.м., що знаходиться на території, яка відведена КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. [ADDRESS] після сплати комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» [PERSON] компенсації в розмірі 979 902,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Київської міської ради від 28.12.2010 №529/5341 «Про надання земельної ділянки комунальному підприємству "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Сад-будівник» до залізниці Дарниця-Петрівка) у Дніпровському районі м. Києва комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» надано в постійне користування вказана земельна ділянка та видано державний акт від 14.02.2011 р. Згідно ст. 149 ЗК України, з метою створення умов для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві 16.12.2005р. Київською міською радою було прийнято Рішення № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів», зі змінами та доповненнями, яким затверджено перелік земельних ділянок на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, що підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва при будівництві Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, згідно якого КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» доручено викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі відповідно до законодавства або забезпечити компенсацію громадянам, ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, за земельні ділянки, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, що підлягають знесенню в зв'язку з будівництвом Подільського мостового переходу та лінії метрополітену. Серед цього переліку зазначено земельну ділянку [ADDRESS], яка входить до меж площі земель, що відведена КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» і знаходиться на території Садового товариства «Південтеплоенергомонтаж» та підпадає під межі будівництва Подільського мостового переходу. Відповідно до кадастрового номеру 66:531:008 зазначена земельна ділянка знаходиться на території садового товариства «Рубін» за адресою: [ADDRESS], площею 634,13 кв.м. і перебуває у фактичному користуванні [PERSON]. 29.07.2013 р. між КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» та відповідачем був укладений Договір про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу, що розташована на території садового товариства «Рубін» за адресою: [ADDRESS]. 03.03.2016 року КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» звернулося з листом до відповідача, з пропозицією укласти додаткову угоду для можливості перерахування грошової компенсації передбаченої умовами Договору, у зв'язку зі зміною банківських реквізитів. Однак, відповідач, який фактично здійснює постійне користування земельною ділянкою, не надав згоди на укладення вищезазначеної додаткової угоди, чим порушив права землекористувача на використання вказаної земельної ділянки. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.10.2017 р. відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 21 листопада 2017 року та залучено до участі у справі у якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, садове товариство «Рубін» (а.с.30). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.11.2017 р. задоволено клопотання представника позивача КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» Парфенюк В.А. про призначення судової будівельно-технічної експертизи та призначено у справі за позовом Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» до [PERSON], третя особа: Садове товариство «Рубін» про зобов'язання звільнити земельну ділянку судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту [PERSON]. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с. 44-46). 27.11.2017 р. [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про стягнення грошових коштів, в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з КП "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» 589730,00 грн. заборгованості, 80947,00 грн. - 3 % річних та 792020,17 грн. інфляційного збільшення боргу, а разом суму 1462697,17 грн. (а.с. 49-53, 157-161). Позовні вимоги зустрічного позову обґрунтовані тим, що відповідно до умов виконання Рішення Київської міської ради від 16.12.2005 року № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів», 29.07.2013р. між КП "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» та [PERSON] укладено Договір про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу, згідно умов якого розмір компенсації за земельну ділянку становить 589730,00 грн. виплата якої здійснюється не пізніше терміну дії [PERSON], що встановлений Розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 03.04.2013 р. № 448 акт, комісії має строк 28 місяців з дня його затвердження. Граничною датою виконання зобов'язань позивачем за договором є 04.04.2014 р. Посилаючись на статті 525, 526, 530, 625 ЦК України [PERSON] просить стягнути заборгованість за договором, три відсотки річних та інфляційні нарахування. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.06.2018 р. поновлено провадження по справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 17 липня 2018 року (а.с. 87). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.09.2018 р. задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про прийняття зустрічного позову та вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» про стягнення коштів об'єднано в одне провадження з первісним позовом Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» до [PERSON], третя особа: Садове товариство «Рубін» про зобов'язання звільнити земельну ділянку (а.с. 125-126, 127-128). 02.10.2018 р. від представника Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» Парфенюк В.А. на адресу суду надійшла заява про застосування строку позовної давності до зустрічної позовної заяви (а.с. 135, 136). 09.10.2018 р. від представника Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» Парфенюк В.А. на адресу суду надійшов відзив на зустрічну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні зустрічного позову (а.с. 137-139). 30.10.2018 р. від представника [PERSON] [PERSON] на адресу суду надійшла відповідь на відзив КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» (а.с. 144-149). 01.11.2018 р. від представника [PERSON] [PERSON] на адресу суду надійшла заява про збільшення вимог за зустрічним позовом та визнання частини позовних вимог за первісним позовом, в якому просив збільшити період нарахування 3 % річних та інфляційних нарахувань. Визнав позовні вимоги в частині зобов'язання звільнити земельну ділянку після сплати позивачем суми компенсації у розмірі 1462697,17 грн., що є ціною позову за зустрічною позовною заявою (а.с. 157-161). 30.11.2018 р. від представника [PERSON] [PERSON] на адресу суду надійшли заперечення на заяву про застосування строків позовної давності, в яких зазначив, що оскільки КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» визнала своє зобов'язання зі сплати компенсації, то строк позовної давності перервався (а.с. 170-172). 25.01.2019 р. від представника Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» Харнам М.В. на адресу суду надійшла відповідь на заперечення на заяву про застосування строку позовної давності. В судовому засіданні представник КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» первісний позов підтримала з підстав зазначених у позовній заяві. Проти зустрічного позову заперечувала, просила застосувати строк позовної давності. [PERSON] та представник третьої особи за первісним позовом СТ «Рубін» в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. З урахуванням викладеного суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, який є позивачем зустрічним позовом, та представника третьої особи СТ «Рубін» на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши представника КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва», вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться на території Садівницького товариства «Рубін» за адресою: [ADDRESS] та перебуває у користуванні [PERSON] (а.с.21). Згідно статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). 16.12.2005 року рішенням Київської міської ради № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» зі змінами та доповненнями, затверджено перелік земельних ділянок на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, що підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва при будівництві Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену (зі змінами та доповненнями), згідно якого позивачу доручено викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі відповідно до законодавства або забезпечити компенсацію громадянам, ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, за земельні ділянки, земельні насадження, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, що підлягають знесенню в зв'язку з будівництвом Подільського мостового переходу та лінії метрополітену (а.с. 5-13). У зазначений перелік включена земельна ділянка № 78 по вул. 26 Садова, яка входить до меж площі земель, що відведена позивачу і знаходиться на території садових товариств та підпадає під межі будівництва Подільського мостового переходу (а.с. 10). Надання земельних ділянок підприємствам, установам та організаціям, що належать до державної або комунальної власності, у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Порядок надання у постійне користування земельних ділянок цим суб'єктам передбачено статтями 122 і 123 Земельного кодексу України. Рішенням Київської міської ради від 28.12.2010 року № 529/5341 надано Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» в постійне користування земельну ділянку загальною площею 5,3552 га для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Сад-будівник до залізниці Дарниця-Петрівка) у Дніпровському районі м. Києва (а.с.24-25) та видано державний акт від 14 лютого 2011 року (серія ЯЯ № 938959) (а.с. 26). Право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її користувачем документа, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. 29.07.2013 р. між КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» та [PERSON] укладено договір про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу, відповідно до якого сторони погодили умови і підстави вилучення земельної ділянки для суспільних потреб та розмір компенсації в сумі 589730,00 грн. (а.с. 14-15зв.). 14.03.2014 р. між КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб-будівництва Подільського мостового переходу посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського округу 29.07.2013р. за реєстровим номером 611, відповідно до якого змінено розрахунковий рахунок дирекції (а.с. 16). 03.03.2016 р. КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» зверталось до [PERSON] з пропозицією укласти додаткову угоду, якою продовжити строк дії договору до 30.06.2016 р. (а.с. 17), однак, як встановлено судом, додаткова угода між сторонами укладена не була. Згідно висновку експерта № 120/2017/2018 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, складеного 07.06.2018 року, ринкова вартість земельної ділянки площею 634,13 кв.м., що знаходиться на території садівницького товариства «Рубін» по за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 66:531:008) в Дніпровському районі м. Києва становить 979902,00 грн. (а.с. 77-85). Відповідно до статті 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності. Громадяни та юридичні особи набувають право постійного користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України (ст. ст. 9, 12 Земельного кодексу України). За нормою ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно положень ст. 149 Земельного кодексу України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об'єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров'ю населення) в строки, встановлені вказівками (приписами) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі; в) конфіскації земельної ділянки; г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов'язаннях власника цієї земельної ділянки; д) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Отже, оскільки КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві відведено земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 66:531:008, тому позовні вимоги Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» до [PERSON] про зобов'язання звільнити земельну ділянку підлягають задоволенню повністю, зобов'язавши [PERSON] звільнити вказану земельну ділянку після сплати Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» [PERSON] компенсації у розмірі 979902 грн. 00 коп. Щодо вимог зустрічного позову суд зазначає наступне. Відповідно до п. 7, 8 укладеного між сторонами Договору про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу від 29.07.2013р., виплата компенсації, передбаченої пунктом 5 цього Договору, здійснюється Дирекцією по мірі надходження коштів бюджетного фінансування, але не пізніше терміну дії [PERSON] (дванадцять місяців з дня його затвердження), шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок, відкритий користувачем відповідно до п. 6 цього Договору. Користувач зобов'язується передати для знесення уповноваженому представнику Дирекції об'єкти, визначені у звіті, протягом 30 календарних днів після перерахування на рахунок користувача повної грошової компенсації, передбаченої пунктом 5 цього Договору. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 03.04.2013 р. № 448 затверджено акти від 20.02.2013 № 45 та від 20.02.2013 № 46 комісії з вирішення земельно-майнових питань з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам і встановлено строк дії актів комісії - дванадцять місяців з дня його затвердження (а.с. 150). Отже, враховуючи умови вищенаведеного пункту 7 укладеного між сторонами договору про вилучення земельної ділянки та термін дії акту комісії, виплата [PERSON] грошової компенсації за вилучення земельної ділянки у розмірі 589730 грн. мала бути здійснена до 03.04.2014 року включно. На вказані обставини також посилається [PERSON] у зустрічному позові, заявляючи при цьому вимоги про застосування норми частини 2 ст. 625 ЦК України про стягнення основної суми заборгованості, 3 % річних та інфляційних нарахувань за порушення КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» грошового зобов'язання з 06.04.2014 року. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Зустрічний позов поданий 27.11.2017 року, тобто з пропуском встановленого законом строку позовної давності. Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Представник КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» подала суду заяву про застосування строку позовної давності за вимогами зустрічного позову. Відповідно до ч. 3. ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. За нормою ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З дослідженого судом договору укладеного сторонами 29.07.2013 р., вказано порядок та термін виконання умов договору, про існування яких [PERSON] знав, при цьому за захистом свого права не звертався, жодних заяв про поновлення строку позовної давності з обґрунтуванням поважності причин його пропуску до суду не надходило. Відповідно положень ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. До доводів представника [PERSON] з посиланням на те, що строк позовної давності за укладеним між сторонами договором перервався відповідно ч. 1 ст. 264 ЦК України у зв'язку з тим, що КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва», звертаючись з позовом до суду визнало своє зобов'язання зі сплати компенсації, суд відноситься критично, оскільки у первісному позові зазначається про те, що додаткова угода, яка була запропонована з боку комунального підприємства, відповідачем укладена не була, також вимоги первісного позову грунтуються не на укладеному правочині, за яким ставиться питання про відшкодування обумовленої договором суми коштів вартості земельної ділянки, а на підставі проведеної судової експертної оцінки та положень чинного законодавства стосовно примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності. Також суд не може прийняти до уваги, як обставини переривання строку позовної давності, прийняте розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 24.07.2015 р. № 736, яким внесено зміни до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 03.04.2013 р. № 448 та встановлено строк дії актів комісії до 30.06.2016 року, оскільки КМДА не є стороною вищевказаного договору про вилучення земельної ділянки від 29.07.2013 року та такі зміни щодо строків виконання зобов'язань, що є істотними умовами правочину, не вносились до укладеного сторонами договору. За приписами ч. 1 ст. 638, ч. 1 ст. 651 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч. 3 ст. 12; ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що зустрічний позов [PERSON] до КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» про стягнення коштів є таким, що не підлягає задоволенню у зв'язку з пропущенням строку позовної давності. За нормою ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи зміст заявлених вимог та наявні у справі докази, суд вважає, що судові витрати по справі слід покласти на КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва», оскільки спір не відбувся б у разі своєчасного виконання позивачем за первісним позовом умов укладеного з відповідачем договору.

Outcome: partial