Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

01 лютого 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON], в якій позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбних відносинах, від даного шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Син [PERSON] є повнолітнім, однак продовжує навчатись на денному відділенні Інституту електоромеханіки, енергозбереження і системи управління Кременчуцького національного університету імені [PERSON] ІV рівня акредетації. Оскільки син навчається на денній формі навчання, то він не має можливості працевлаштування та потребує матеріальної допомоги. Позивачка є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, вважається малозабезпеченою і не має змоги сама утримувати сина. Позивачка, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення суду не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.6). Між позивачем та відповідачем шлюб розірвано (а.с.5). [PERSON] продовжує навчання та є студентом денного відділення Інституту електромеханіки, енергозбереження і систем управління Кременчуцького національного університету імені [PERSON] ІV рівня акредетації. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року (а.с.8). [PERSON] проживає разом із позивачкою, перебуває на її утриманні (а.с.7). Згідно з ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.200 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за №3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.72 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дати звернення до суду - 01.02.2017 року, та до закінчення навчання - 30.06.2020 року. Враховуючи те, що позивачка відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, суд відповідно до ст.88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved