Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

01.09.2014 року звернулася до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що 19.08.1988 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. На підставі свідоцтва про право власності на житло № 179 від 28.01.2000 року на праві приватної спільної сумісної власності їм належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Квартира приватизована, свідоцтво видане згідно з розпорядженням від №Д 856 від 03.12.1999р. На час придбання вказаного майна сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, вели спільне господарство. В звязку з тим, що згоди на добровільний поділ вказаного майна між сторонами не досягнуто, позивач просила суд визначити частки у праві спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], визнавши за кожним право власності на 1/2 частину квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], загальною площею 48,36 кв.м., яке складається з двох кімнат житловою площею 29,1 кв.м., у тому числі 1-а кімната 17,4 кв.м., 2-а кімната 11,7 кв.м., кухні площею 6,9 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м., вбиральні (поєднаної) 1,0 кв.м., вбудованої шафи 0,3 кв.м., коридору 7,5 кв.м., балконом (терасою) 3,2 кв.м. та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по справі. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідач заперечень щодо вимог позивача не надав (а.с.15, 18 повідомлення). Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. (а.с.19 заява). Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 19.08.1988 року про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис №821. Відповідно свідоцтва №179 на право власності на житло, [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 48,36 кв.м., яке складається з двох кімнат житловою площею 29,1 кв.м., у тому числі 1-а кімната 17,4 кв.м., 2-а кімната 11,7 кв.м., кухні площею 6,9 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м., вбиральні (поєднаної) 1,0 кв.м., вбудованої шафи 0,3 кв.м., коридору 7,5 кв.м., балконом (терасою) 3,2 кв.м. (а.с.7 копія свідоцтва про право власності на житло, а.с.8 копія технічного паспорту на квартиру). Відповідно ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, а згідно частини 1ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зважаючи на викладені обставини, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача. Згідно ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved