Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" (далі за текстом ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду з позовом до [PERSON], яким просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 23 травня 2008 року в розмірі 14 001,27 грн., а також судові витрати з судового збору в розмірі 243, 60 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що, відповідно до укладеного договору б/нвід 23 травня 2008 року, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В період дії кредитного договору [PERSON] не дотримувався його умов, внаслідок чого, станом на 30 квітня 2015 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 28 071,77 грн., з яких: 6 603,11 грн. - заборгованість за кредитом, 17 656,45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 березня 2012 року з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість в розмірі 15 213,42 грн., у зв'язку з чим, з [PERSON] підлягає стягненню 12 858,35 грн., а також 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 642,92 грн. - штраф (процентна складова), всього - 14 001,27 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діяв на підставі довіреності, надав суду уточнену позовну заяву, якою просив стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 23 травня 2008 року в розмірі 14 001,27 грн., а також судові витрати. В обґрунтування уточненої позовної заяви зазначалося, що, згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 12 липня 2011 року, саме [PERSON] заволодів кредитною картою, що належала [PERSON], та кредитними коштами ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 7 000,00 грн. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 14 001,27 грн., а також судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з'явився, надав суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, через оголошення у пресі - газеті «Урядовий кур'єр» від 16 квітня 2016 року № 73, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надавав. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи умови, встановлені ст. 224 ЦПК України, судом, за згодою представника позивача, розглянуто справу в заочному порядку. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що, згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 12 липня 2011 року у кримінальній справі № 2018/1-589/11, [PERSON] заволодів кредитною картою, яка належала [PERSON], та кредитними коштами ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 7 000,00 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За змістом ст.ст. 526, 1054 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. За п.п. 3.2., 3.3. кредитного договору, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до п. 6.5. кредитного договору, позичальник зобов'язався погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, за перевиплати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Таким чином, станом на 30 квітня 2015 року [PERSON] перед позивачем має заборгованість в розмірі 28 071,77 грн., з яких: 6 603,11 грн. - заборгованість за кредитом, 17 656,45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 812,21 грн. -комісія. Судовим розглядом встановлено, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 березня 2012 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н в розмірі 15 213,42 грн. У відповідності до положень ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. В судовому засіданні встановлено, що судове рішення про задоволення вимог кредитора [PERSON] не виконано. Таким чином, відповідно до наданого позивачем розрахунку, з урахуванням раніше стягнутої за рішенням суду заборгованості в розмірі 15 213,42грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 14 001,27 грн., з яких: 12 858,35 грн. - заборгованість за кредитом, а також 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 642,92 грн. - штраф (процентна складова). В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок, правильність якого перевірено судом під час розгляду справи. Розрахунок заборгованості відповідає умовам договору. Пунктом 9.12. кредитного договору передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання є неприпустимою. За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно п. 8.6. кредитного договору, при порушенні Клієнтом строків платежів з будь-яких грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Пунктом 9.6. кредитного договору передбачено, що у разі відсутності на Картрахунку карти грошових коштів у розмірі, достатньому для сплати послуг банку для продовження дії Карти та у разі не надходження грошових коштів на протязі 3 місяців з моменту спливу строку дії Карти, Банк стягує комісію за обслуговування рахунку згідно з діючими Тарифами щомісяця. Згідно ст.ст. 549, 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). У відповідності до положень ч. 3 ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. З огляду на наведене, суд знаходить позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved