Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

01.04.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суд з позовом до СБУ, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 340618,80 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 400000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 01.12.2014 року в результаті попадання реактивного снаряду була зруйнована його квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В цілому по квартирі розбиті всі внутрішні не несучі перегородки (до розкриття тріщин), значно пошкоджено підлогове покриття. Крім того, було пошкоджено все майно, що знаходилось в квартирі. На момент попадання снаряду в квартиру у ній був лише позивач, і лише завдяки ударній хвилі залишився живим, однак отримав баготочислені тілесні ушкодження. Згідно висновку ОБСЄ снаряд, що попав до квартири позивача належить до українського озброєння, а тому позивач звернувся з даним позовом до суду. Судом в порядку ст. 33 ЦПК України до участі в справі в якості співвідповідачів було залучено: Антитерористичний центр при службі безпеки України та Державну казначейську служба України, до яких представником позивача були заявлені позовні вимоги. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. Представник Антитерористичного центру при службі безпеки України в судовому засіданні позов не визнав, вважає його безпідставним та необґрунтованим, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Крім того надав суду свої письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що матеріальну та моральну шкоду йому було завдано саме внаслідок дій відповідача та з його вини. Крім того, до повноважень представників ОБСЄ не віднесено проведення балістичних експертиз, здійснення відповідних розрахунків і визначення району застосування артилерійського озброєння та надання висновків з цього приводу. Представник СБУ в судовому засіданні позов не визнав, вважає його безпідставним та необґрунтованим, просив відмовити у його задоволенні. Надав суду свої письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що висновки позивача є безпідставними та ніяким чином не свідчать про вину відповідача. Крім того з матеріалів справи не можливо ідентифікувати належність зазначеного снаряду до українського озброєння, оскільки всі твердження позивача ґрунтуються виключно на припущеннях. Також, за інформацією Генерального штабу ЗСУ Міністерства оборони України бойових дій у ніч з 30.11.2014 року на 01.12.2014 року за участі підрозділів ЗСУ на території м.Донецьк та його околицях не було. Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення всіх учасників судового процесу, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що згідно довідки ТОВ «Текстильник-2005» 01.12.2014 року при артобстрілі мікрорайону «Текстильник» в м.Донецьк прямим попаданням реактивного снаряду в квартиру [ADDRESS] була знищена вищевказана квартира. На даний момент квартира непридатна для проживання до проведення відповідних відновлюваних робіт (а.с.16). Відповідно до акту обстеження житлового будинку [ADDRESS], який був пошкоджений під час проведення антитерористочної операції 01.12.2014 року була пошкоджена конструкція зазначеного житлового будинку, зокрема: зовнішня блочна стіна, віконні блоки квартири [NUMBER], балкона плита квартири [NUMBER], а також ушкоджені пластикові склопакети зазначеної квартири (13,4 кв.м.) (а.с.17-18). Згідно з Актом №10 від 02.12.2014 року в квартирі [ADDRESS], у квартирі сталися наступні пошкодження: пошкоджена зовнішня капітальна стіна будинку на 70%, знищені всі міжкімнатні панелі, у підлозі утворилася діра, знищена вся побутова техніка, меблі, одяг, дитячі книги, підручники, навчальне приладдя та дитячі іграшки. Трикімнатна квартира повністю знищена і непридатна для життя (а.с.19). Згідно договору купівлі-продажу квартири від 26.05.2004 року власником квартири [ADDRESS] є позивач (а.с.8-9). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Разом з тим, відповідно до листа Генерального штабу ЗСУ Міністерства оборони України №300/1/С/29/22 від 05.06.2015 року бойових дій у ніч з 30.11.2014 року на 01.12.2014 року за участі підрозділів ЗСУ на території м.Донецьк та його околицях не було. Обстріли м.Донецьк та його околиць з позицій українських військ, залучених до проведення антитерористичної операції, у тому числі з використанням артилерійського та важкого озброєння, не здійснювалися (а.с.125). Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Разом з тим, у відповідності з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За змістом ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що в матеріалах справи відсутні жодні докази вини відповідачів у заподіянні вищезазначеної матеріальної шкоди позивачу, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення на його користь 340618,80 грн. на відшкодування йому матеріальної шкоди завданої в результаті пошкодження його квартири. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи, що судом не було встановлено, що з боку відповідачів було було порушено права позивача, в тому числі і завдання позивачу матеріальну шкоду, суд також не вбачає підстав для задоволення вимог щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 400000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed