Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

01.12.2020 [PERSON] звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовує позовні вимоги тим, що він є власником зазначеного будинку, розташованого за вищевказаною адресою. Відповідач зареєстрований у належному позивачу будинку, однак з середини 2015 року в ньому не проживає. Реєстрація відповідача у будинку є перешкодою у розпорядженні належним позивачу майном. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду з позовом. Позивач в судове засіданні не з`явився, надав до суду клопотання, в якому заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу житлового будинку від 08.02.1980 (а.с. 6). Балаклійське бюро технічної інвентаризації 29 листопада 1983 року зареєструвало право власності на вищевказаний житловий будинок за позивачем (а.с. 7). З домової книги вбачається, що в будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , з 29.05.2015 року зареєстрований [PERSON] (а.с. 8-9). З акту обстеження щодо не проживання в житловому будинку [ADDRESS] від 26.11.2020 року, складеного депутатом Донецької селищної ради Лебідь Р.О., в.о. старости Бабаковим Є.О. , свідків - сусідів [PERSON] та [PERSON] , при обстеженні виявлено, що будинок належить [PERSON] Зареєстрований, але фактично не проживає за даною адресою гр. [PERSON] - з 06.2015 року по теперішній час. При обстеженні особистих речей [PERSON] не виявлено (а.с. 10). Відповідно до ст.72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. За ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає сім`ю як спільне проживання осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що відповідач в будинку позивача не проживає з червня 2015 року. Оскільки відповідач у спірному житловому будинку не проживає понад 1 рік, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі у спільному побуті, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved