Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

У липні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» предявило через суд зазначений позов до [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору про іпотечний кредит № DNUHGI0000003767 від 28 лютого 2008 року відповідач отримала кредит в сумі 151500,00 грн. зі сплатою за користування коштами 15% на рік на суму залишку заборгованості строком повернення до 28 лютого 2033 року, проте позичальником в порушення умов договору сплата коштів систематично у визначені строки не здійснювалась в результаті чого виникла заборгованість станом на 25 червня 2015 2015 року в сумі 1020229,10 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 151271,45 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 311160,84 грн., заборгованості по пені в сумі 557796,81 грн., частина якої вже стягнуто за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2011 року в розмірі 298000,37 грн., тому позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь решту заборгованості станом на 25 червня 2015 року в сумі 1020229,10 грн. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, у поданій заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності, наполягаючи на задоволенні вимог з наведених у позовній заяві підстав, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надала, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, причин не повідомила, свого представника до суду не направила, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Однією з основних засад цивільного законодавства є свобода договору, а сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами та відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, вибрати на власний розсуд контрагента, про що говорить ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України. Судом встановлено, що 28 лютого 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений договір про іпотечний кредит № DNUHGI0000003767 (а.с.13-20), за умовами якого, що є обовязковими для сторін згідно ст. 629 ЦК України, банк надає позичальнику кошти загальним розміром 151500,00 грн. на поліпшення якості окремої квартири, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Кірова, 45, корп. «а», кв.18, строком повернення до 28 лютого 2033 року зі сплатою за користування коштами 15,00% на місяць на суму залишку заборгованості (п.п.1.1-1.3 договору). Відповідач за умовами цього договору, отримавши 28 лютого 2008 року на відкритий відповідно до п.2.3 договору рахунок №29096050258527 в розмірі 151500,00 грн., що об'єктивно підтверджується випискою по рахунку (а.с.8-12), зобов'язалася використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредит і сплатити проценти за його користування - 15% річних, сплачуючи ануїтетними платежами щомісяця до 28 числа кожного місяця не менше 1964,98 грн., які зараховуватимуться кредитором згідно черговості, встановленій п.2.6 договору (п.1.1., п.2.4, п. 2.6, п.5.3 договору). За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки відповідно до ст. ст.1048, 1056-1 цього Кодексу України. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язання за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с.8-12), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що останньою не заперечувалось та не спростовано. Оскільки іншого не доведено, суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ст.ст. 526, 530, 1049, 1054, 10561 ЦК України не сплачувала тіло кредиту і з порушенням ст. 529 ЦК України відступила від умов про частину, виконуваного обов'язку, і строків виконання, у зв'язку з чим станом на 25 червня 2015 року прострочила виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення позивачу частини кредиту в сумі 151271,45 грн., відсотків 311160,84 грн. Разом з тим, за розгляду справи встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2011 року позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ТОВ «УФА «Верус», [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено; стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № DNUHGI0000003767 від 28 лютого 2008 року станом на 20 вересня 2010 року в розмірі 297800,37 грн.; з [PERSON] та ТОВ «УФА «Верус» солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 200,00 грн.; вирішено питання розподілу судових витрат (а.с.6-7). При цьому, вказаним рішенням суду встановлено, що зазначена заборгованість загальним розміром 298000,37 грн. складається з заборгованості за кредитом 151271,92 грн., заборгованості по процентам 89062,00 грн., заборгованості по пені 429999,77 грн., заборгованості по штрафам 500,00 грн. (фіксована частина), 14166,68 грн. (процентна складова) (а.с.6-7). Таким, чином, за вирахуванням стягнутої за рішенням суду суми боргу за вказаним договором, а також наведеного позивачем детального розрахунку боргу, з відповідача на користь позивача підлягаю стягненню сума боргу за період з 21 вересня 2010 року по 25 червня 2015 року за тілом кредиту 0,00 грн., за процентами 222098,84 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до п.6.1 договору у випадку порушення позичальником зобов'язання щодо повернення основної суми кредиту, передбаченого п.п. 2.4, 6.2 договору, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки. За перевіреним в судовому засіданні розрахунком позивача, на його користь згідно зі ст. 550 ЦК України та п.6.4 договору відповідач зобовязана сплатити пеню, з урахуванням стягнутої суми пені та штрафів за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2011 року в розмірі в сумі 57666,45 грн., розмір якої за період з 21 вересня 2010 року по 02 липня 2015 року складатиме 500130,36 грн. Крім того, відповідно до п.6.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по зобов?язанням, передбаченим цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов?язаний сплатити банку штраф в розмірі 10% суми невиконаного зобов?язання, що за розрахунком позивача станом на 25 червня 2015 року складає 72222,87 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial