Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

01.06.2021 позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 07.06.2013 між ним та [PERSON] укладено шлюб. На теперішній час шлюб розірвано. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . На виконання рішення суду позивачем на утримання сина сплачуються аліменти у розмірі 1\\4 частина заробітку щомісяця, починаючи з 20.01.2014. За весь час з дня народження дитини відповідачка не дає спілкуватись з дитиною, неодноразово заявляла, що [PERSON] не є біологічним сином позивача. Позивач звернувся з позовом до суду про визнання факту відсутності кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням суду від 16.12.2020 визнано факт відсутності кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком [PERSON] , просить звільнити його від обов`язку утримувати дитину та скасувати заборгованість по аліментам. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, уповноважив адвоката Агаєву С.М. представляти його інтереси в суді. Представник позивача Агаєва С.М. у судовому засіданні підтримала позов, просила задовольнити, з підстав викладених у ньому. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, зазначила, що дитина [PERSON] дійсно не є біологічним сином позивача, а отже не заперечує проти звільнення [PERSON] від обов`язку утримувати дитину та від звільнення його від заборгованості по аліментам. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи приходить до наступного: Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, що підтверджується заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.08.2015 у справі №755/9796/15. Рішення набрало законної сили. З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2846, вбачається, що [PERSON] записаний батьком [PERSON] , [INFO] , в графі мати зазначено [PERSON] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.03.2014 у справі №755/1738/14 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) щомісячно, проте не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.01.2014 до повноліття дитини. Рішення суду набрало законної сили та пред`явлено [PERSON] до виконання. Відповідно до частини першої статті 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.12.2020 у справі №643/11493/20 визнано факт відсутності кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] та виключено відомості про батьківство [PERSON] з актового запису №2846 від 11.10.2013, вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (частина 2 статті 136 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.180 СК України, обов`язок утримувати дитину лежить на її батьках Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм, обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитині саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку у особи, яка не визнана батьком дитини не виникає. Відповідно до статті 188 Сімейного кодексу України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно з частиною другою статті 197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (частина четверта статті 273 ЦПК України). Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько. Враховуючи викладене, з урахуванням того, що [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] , суд приходить до висновку, що у позивача відсутній обов`язок утримувати дитину [PERSON] та сплачувати заборгованість по аліментам, яка утворилась або могла утворитись. В судовому засіданні представник позивача, в разі задоволення позовних вимог, не наполягала на стягненні з відповідача на користь [PERSON] понесених ним судових витрат по справі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених судових витрат.

Outcome: approved