Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

01 квітня 2014 р. Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу»» в особі Кіровського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства звернулося до Кіровського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті за комунальні послуги водопостачання та водовідведення, як з наймача квартири [ADDRESS] за період з 01 листопада 2009 р. до 01 липня 2013 р. у розмірі 7886 грн. 68 коп., нараховані на трьох проживаючих, які він, незважаючи на попередження, не сплатив. Представник позивача Анісімова О.В. під час судового засідання змінила свої позовні вимоги, зменшивши їх, та просила стягнути заборгованість за водопостачання та водовідведення з наймача квартири [ADDRESS] [PERSON] за період з 01 листопада 2009 р. до 01 липня 2013 р. у розмірі 7151 грн. 87 коп., зменшення позовних вимог викликано перерахунком заборгованості з розрахунку проживання в цей період не трьох (як вказано у позові), а двох членів родини. Відповідач [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованими судовими повістками, що були направлені за місцем реєстрації відповідно до повідомлення адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Донецькій області на 25 квітня 2014 р. та на 30 квітня 2014 р.; причину неявки відповідач суду не повідомив, не заявив клопотання про перенесення розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справі, суд вважає, що позовні вимоги повинні бути задоволені повністю. Згідно із ст. ст. 67,68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, каналізація, теплова енергія ) наймачами повинна проводиться щомісячно. Це ж положення міститься в ст. ст. 815, 816, 820 ЦК України та у п.14, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та при будинковою територією, затверджених Постановою КМ України № 572 від 8 жовтня 1992 р. Згідно ст. 815 ч.3 ЦК України наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги. [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]; згідно з довідкою адресного бюро зареєстрований за даною адресою та проживає в даній квартирі з 18 липня 2001 р.; за повідомленням БТІ дана квартира не приватизована, нараховується плата за водопостачання та водовідведення згідно затверджених виконкомом тарифів на двох осіб згідно останнім та уточненим даним про реєстрацію; відповідач повинен нести відповідальність по виконанню обов'язків по сплаті за комунальні послуги водопостачання та водовідведення, як наймач квартири. На відміну від імперативної норми ст. 75 ЦК УРСР 1963 р., яка передбачала обов'язковість застосування позовної давності, ч.3 ст. 267 ЦК України 2004 р. передбачає можливість застосування даного правового інституту лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення судом рішення. Оскільки в судовому засіданні під час розгляду справи судом і до моменту винесення рішення по суті заявлених вимог ні однією із сторін не була зроблена заява про застосування строку позовної давності, то у суду нема підстав для його застосування. Дане положення є додатковою гарантією захисту прав кредитора та законодавчо закріпленим підтвердженням того, що навіть в разі спливу строку позовної давності суб'єктивне право продовжує існувати. При цьому суд бере до уваги, що факт необізнаності боржника про закінчення строку позовної давності юридичного значення не має. За первинним позовом згідно з випискою із особистого рахунку з відповідача [PERSON] підлягало стягненню заборгованість за послуги водопостачання та каналізації в квартирі [ADDRESS] за період з 01 листопада 2009 р. до 01 липня 2013 р. у розмірі 7886,68 грн., що було нараховано із розрахунку користування послугами водопостачання та каналізації в даній квартирі трьох осіб. Оскільки зараз уточнено представником позивача відповідно до наданої 25 квітня 2014 довідки ОСББ «Шахтарська 27», що склад осіб становить дві особи, то підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 5257,79 грн. із розрахунку : 7886,68 грн. нарахованих на трьох осіб : 3 осіб х 2осіб = 5257,79 грн., які потрібно стягнути з відповідача на користь позивача, оскільки доказів, які б спростовували наявність даної заборгованості суду не надано. В решті позовних вимог слід відмовити за їх необґрунтованістю. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, до яких, згідно ст. 79 ЦПК України належать витрати на сплату судового збору. Оскільки позивачем при подачі позову сплачено 243,60 грн. , суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача вказані понесені позивачем судові витрати у сумі 243,60 грн. , що відповідає вимогам ст .88 ЦПК України.

Outcome: partial