Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

У вересні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08 серпня 2013 р. відповідач [PERSON] напроти торгівельного центру "Капі" по вул.Ленінградській у м.Павлограді скоїв крадіжку товару на загальну суму 30230 грн. зі складу, який належить позивачу. Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.10.2013 р. було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Матеріальну шкоду, спричинену злочином, відповідач у добровільному порядку не відшкодував. Крім того, злочином позивачу спричинена моральна шкода, оскільки вона була позбавлена свого майна, спричинено багато незручностей та порушено її звиклий спосіб життя, позивач відчула сильний стрес. Тому просить стягнути з відповідача на її користь 30230 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги та обставини, викладені у позовній заяві визнав, проти стягнення з нього на користь позивача 30230 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди не заперечував. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2013 року, [PERSON] було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. ст.185 КК України. Як вбачається з вироку, [PERSON] 08 серпня 2013 року приблизно о 00 год. 30 хв. біля торгівельного центру "Капі" по вул.Ленінградська, 13 а у м.Павлограді, викрав зі складського приміщення майно, яке належить [PERSON] на загальну суму 30230 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Наявність матеріальної шкоди та її розмір встановлені вироком суду, який набрав законної сили, та визнані відповідачем, тому доказуванню не підлягає. Як пояснив у судовому засіданні відповідач, матеріальну шкоду, спричинену позивачу він не відшкодовував у зв'язку з відсутністю коштів. Суд вважає, що внаслідок вчинення злочину у відношенні потерпілої [PERSON]В у неї наявна моральна шкода, оскільки вона була позбавлена свого майна, чим створено незручності та порушено звиклий спосіб життя позивача. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Вирішуючи питання про розмір завданої [PERSON] моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини по справі, характер і тривалість фізичних і моральних страждань, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, з урахуванням вимог розумності і справедливості, а також враховуючи, що відповідач визнав розмір відшкодування моральної шкоди, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 10000 грн. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 1,3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved