Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Приазовська селищна рада звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить: витребувати у відповідача [PERSON] на користь Приазовської селищної ради земельну ділянку площею 0,0300 га для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер земельної ділянки 2324584800:02:004:0723; припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0300 га для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер земельної ділянки 2324584800:02:004:0723; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0300 га для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером земельної ділянки 2324584800:02:004:0723, запис про реєстрацію речового права № 12597259 від 17 грудня 2015 року; визнати право комунальної власності на земельну ділянку площею 0,0300 га для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер земельної ділянки 2324584800:02:004:0723. Позов обґрунтовано тим, що Приазовська селищна рада є органом місцевого самоврядування, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб. Відповідно до рішення № 7 від 26 листопада 2020 року Приазовська селищна рада є повним правонаступником Ботіївської сільської ради. Земельна ділянка площею 0,0300 га для ведення садівництва з кадастровим номером 2324584800:02:004:0723 входить до складу земель Приазовської селищної ради. Розпорядником цих земель є місцева рада відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України. Згідно даних відділу у Приазовському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області земельна ділянка отримана у власність із земель комунальної власності на підставі Державного акту серії ЯГ № 314233, виданого начебто 28.07.2007 року. Однак, зазначений Державний акт в архіві відділу Держгеокадастру не зберігається та у відділі не реєструвався, тобто є підробленим. Протягом 2007-2015 років земельна ділянка перебувала у власності декількох осіб. 17 грудня 2015 року приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Чудською О.О. був посвідчений договір купівлі-продажу зазначеної вище земельної ділянки, у зв`язку з чим власником ділянки стала відповідачка. Оскільки жоден орган державної влади чи місцевого самоврядування не приймав рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером 2324584800:02:004:0723, Приазовська селищна рада як розпорядник земель на території с.Приморський Посад має право на витребування цієї земельної ділянки від добросовісного набувача за відплатним договором, яким є відповідачка. Ухвалою суду від 19.03.2021 року заяву Приазовської селищної ради в особі представника Ковальова Д.В. про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено [PERSON] та будь-яким іншим особам вчинення дій щодо відчуження земельної ділянки площею 0,0300 га для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер 2324584800:02:004:0723, та заборонено вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо відчуження цієї земельної ділянки. Ухвалою судді від 19.03.2021 року позовну заяву Приазовської селищної ради в особі представника Ковальова Д.В. залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. 24.03.2021 року адвокатом Ковальовим Д.В. до суду надано заяву про виконання ухвали від 19.03.2021 року та оригінал квитанції про доплату судового збору. Ухвалою судді від 23.04.2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом, призначено підготовче засідання у справі на 20 травня 2021 року, а також витребувано у приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Чудської О.О. в термін до 17 травня 2021 року копію нотаріальної справи договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.12.2015 року. 18.05.2021 року до суду від представника ГУ Держгеокадастр в Запорізькій області Бакум Д.О. надійшли письмові пояснення, у яких ГУ Держгеокадастр в Запорізькій області просить відмовити в задоволенні позову. Свою позицію обґрунтував тим, що Головне управління не може погодитися з твердженням позивача про підставу для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», оскільки вказаний закон регулює інші правовідносини, які стосуються земель колективної власності. А в позовній заяві відсутні будь-які аргументи та доводи щодо належності спірної земельної ділянки до земель колективної власності на момент її відведення у власність. В позовній заяві позивачем вказується, що земельна ділянка з кадастровим номером 2324584800:02:004:0723, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 314233 від 28.07.2007 року, протягом 2007-2015 перебувала у власності кількох осіб, у тому числі відповідача [PERSON] , і в силу п. 3 ст. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України ця земельна ділянка має бути витребувана у добросовісного набувача, який придбав її в особи, яка не мала права його відчужувати. При цьому, позивачем вказується, що жоден орган державної влади чи орган місцевого самоврядування не приймав рішення про передачу спірної земельної ділянки у приватну власність. Але жодного письмового доказу про попередніх власників спірної земельної ділянки, про відсутність розпорядчих документів стосовно передачі земельної ділянки у власність, позивачем не надається. Відсутність зазначених доказів не дає можливості встановити, що якась особа (попередній власник) не є добросовісним набувачем. Крім того, Державний земельний кадастр містить інформацію про: документ, що посвідчує право власності - державний акт від 28.07.2007 ЯГ №314233; документ, який є підставою для виникнення права - цивільно-правовий договір, договір купівлі-продажу земельної ділянки 27.02.2005 № 469, яка була відображена у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу: НВ-2301668772015, дата формування: 17.09.2015, надана за запитом [PERSON] . Тобто, зазначені дані вказують на те, що [PERSON] право власності на спірну земельну ділянку набуто не на підставі відведення земельної ділянки згідно ст. 118 Земельного кодексу України, а на підставі цивільно-правового договору. Також, Державний земельний кадастр (відомості, що містяться в Поземельній книзі) містить відомості про документ, що посвідчує право: Державний акт серія і номер: ЯГ 314233, дата державної реєстрації: 28.07.2007, реєстраційний номер 010727700100, прізвище та ініціали посадової особи, яка зареєстрував акт: [PERSON] . А згідно інформації відділу у Приазовському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 29.09.2020 № 0-8-0.32-618/111-20 державний акт на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 2324584800:02:004:0723 серії ЯГ № 314233 від 28.07.2007 в архіві не зберігається та у відділі не реєструвався. Позивач стверджує, що факт відсутності державного акта в архіві відділу Держгеокадастру та факт відсутності його реєстрації у відділі, є підставою вважати його підробленим. Проте зазначений факт про підроблення правовстановлюючого документу на землю не доведений (не встановлений) у визначеному законом порядку. Ухвалою суду від 20.05.2021 року підготовче засідання відкладено на 20 липня 2021 року та повторно витребувано у приватного нотаріуса Чудської О.О. в термін до 16 липня 2021 року копію нотаріальної справи договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.12.2015 року. 16.07.2021 року до суду від приватного нотаріуса Чудської О.О. надійшли витребувані документи. Ухвалою суду від 20.07.2021 року підготовче засідання відкладено на 11 серпня 2021 року та витребувано з відділу у Приазовському районі ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області архівну копію державного акту на право власності на землю ЯГ № 314223, виданого 28.07.2007 року Приазовською районною державною адміністрацією, а також всі наявні документи, на підставі яких цей державний акт був виданий. 11.08.2021 року представник позивача адвокат Ковальов Д.В. надав до суду заяву, в якій просив підготовче судове засідання провести без його участі та долучити до матеріалів справи копію розпорядження президента України про звільнення [PERSON] 11.08.2021 року на адресу суду надійшов лист з відділу у Приазовському районі ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області від 11.08.2021 року №0-17-0.20.2-194/39-21, з якого вбачається, що державний акт про право власності на землю ЯГ № 314223 від 28.07.2007 року та будь-яка документація, на підставі якої вищевказаний державний акт був виданий, в архіві відділу відсутній, на зберігання до відділу не передавались. 11.08.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі і призначено до судового розгляду на 09 вересня 2021 року. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Ковальов Д.В. підтримав вимоги з викладених у позові підстав. Зазначив, що Приазовською селищною радою в порядку інвентаризації земель було встановлено, що державний акт про право власності [PERSON] не видавався, рішення про надання вказаної земельної ділянки у власність - не приймалось. Також, у 2007 році [PERSON] не працював головою Приазовської районної державної адміністрації, і не міг підписувати державний акт. Крім того, ПП «ГЕО» не виготовляло технічну документацію. У зв`язку з цим, земельна ділянка незаконно вибула з володіння територіальної громади. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, відзив на позовну заяву не надіслала. Викликалася в судове засідання судовою повісткою, за адресою, вказаною у позові, яка була повернута без вручення, а також шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Треті особи - Мелітопольська районна державна адміністрація, ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області, в судове засідання уповноважених представників не направили, про дату час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не прибув. Судові повістки направлялися за його місцем мешкання і були повернуті до суду без вручення з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Представник третьої особи ПП «ГЕО» Кліменкова О.О. в судовому засіданні пояснила, що працює на посаді директора ПП «ГЕО». ПП «ГЕО» робила кадастрові зйомки на масиві території, до якої відносить державний акт на ім`я [PERSON] , але технічну документацію в той період взагалі не виготовляло, [PERSON] був на посаді геодезиста і не міг виготовляти технічну документацію. Цільове призначення всіх земельних ділянок у вказаному масиві було «дачне будівництво», а не для індивідуального садівництва, що не узгоджується і на той час було неможливим. В обмінному файлі системи ДЗК по вказаній земельній ділянці багато помилок, і він завантажувався він не ПП «ГЕО», зокрема неправильно вказано адресу ПП «ГЕО». Крім того, у файлі не вказаний перший державний акт, на підставі якого міг придбати земельну ділянку [PERSON] . [PERSON] вже не працював головою РДА і не міг підписати державний акт. Технічної документації на вказану земельну ділянку не існує. З метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без участі відповідача, на підставі ст. 280 ЦПК України за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з такого. Встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини. Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб Приазовська селищна рада має основний вид економічної діяльності - 84.11 Державне управління загального характеру. Згідно копії рішення № 7 Приазовської селищної ради від 26 листопада 2020 року Ботіївська сільська рада Мелітопольського району Запорізької області реорганізована шляхом приєднання до Приазовської селищної ради Приазовської селищної об`єднаної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області. Рішенням № 10 Приазовської селищної ради створено, зокрема постійну комісію з питань містобудування, будівництва, земельних та водних відносин …, до якої обрано Ковальова Д.В . Рішенням № 139 Приазовської селищної ради вирішено провести інвентаризацію земель на території Приазовської селищної ради. У відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №239122429 від 29.12.2020 року право власності на земельну ділянку площею 0,03 га для індивідуального садівництва з кадастровим номером 2324584800:02:004:0723 належить [PERSON] згідно договору купівлі-продажу № 4449 від 17 грудня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Чудською О.О. Право власності зареєстроване за [PERSON] з індексним номером рішення 27215754 від 17.12.2015 року, номер запису про право власності 12597259. Також з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2308008242020 від 21.09.2020 року вбачається, що земельна ділянка площею 0,03 га з кадастровим номером 2324584800:02:004:0723, власником якої є [PERSON] , зареєстрована в ДЗК Відділом Держземагенства у Приазовському районі Запорізької області 17.09.2015 року. Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі виконано 14.07.2005 року ПП ГЕО, [PERSON] . З листа Відділу у Приазовському районі ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області № 0-8-0.32-618/111-20 від 29.09.2020 року вбачається, що згідно бази даних місцевого архіву Відділу та Книг реєстрації Державних актів на земельні ділянки, державний акт на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 2324584800:02:004:0723 серії ЯГ №314233 від 28.07.2007 року на території Приморсько-Посадської сільської ради Приазовського району Запорізької області в архіві не зберігається та у відділі не реєструвався. Будь-яка землевпорядна документація на вищевказану земельну в архіві відділу не зберігається. З витребуваної у приватного нотаріуса Чудської О.О. копії нотаріальної справи вбачається, що згідно договору купівлі-продажу № 4449 від 17 грудня 2015 року [PERSON] передав у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,03 га з кадастровим номером 2324584800:02:004:0723. Вказана земельна ділянка належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 314223, виданого на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.2005 р. № 469, Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області 28.07.2007 р. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 50150002, виданим приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Чудською О.О. 17.12.2015 р., номер запису про право власності: 12596024, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 809046623245. На підтвердження викладеного в матеріалах нотаріальної справи наявні копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 314223 від 28 липня 2007 року за підписом голови Приазовської райдержадміністрації М.М. Калаянова, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2301668772015 від 17.09.2015 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 20150002 від 17.12.2015 року, звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 2324584800:02:004:0723, виконаний 14.12.2015 року оцінювачем [PERSON] . Згідно копії розпорядження Президента України В. Ющенко від 29.01.2005 року [PERSON] звільнено з посади голови Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області. На підставі розпорядження Президента України від 05.03.2005 року № 311/2005-рп, розміщеного у відкритому доступі в мережі інтернет, головою Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області призначено [PERSON] . Відповідно до встановлених правовідносин, суд керується такими нормами права. Статтею 14 Конституції України задекларовано, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 324 ЦК України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. В силу ст. 327 ЦК України, у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до статей 387, 388 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Статтями 392, 393 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно зі ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. На підставі ч. 1, 2 ст. 83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону. Статтею 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Оцінка доказів і мотиви суду. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 81 ЦПК України). Позивач стверджує, що земельна ділянка незаконно вибула з власності територіальної громади, оскільки державний акт на ім`я [PERSON] не видавався і рішення про передання у власність вказаної земельної ділянки наприймалось. Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 83 ЗК України, ст. 327 ЦК України, територіальна громада є самостійним суб`єктом права власності на землю і має право на захист права власності на рівні з іншими суб`єктами таких прав. Відповідно до копії матеріалів нотаріальної справи, встановлено, що право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] було посвідчено державним актом про право власності на землю ЯГ № 314223 від 28.07.2007, який виданий на підставі договору купівлі-продажу № 469 від 27.02.2005 року, за підписом голови Приазовської райдержадміністрації Калаянова М.М. Надаючи оцінку доводам позивача, суд враховує, що листом Відділу у Приазовському районі ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області № 0-8-0.32-618/111-20 від 29.09.2020 року підтверджено відсутність, згідно бази даних місцевого архіву Відділу та Книг реєстрації Державних актів на земельні ділянки, державного акту на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 2324584800:02:004:0723 серії ЯГ №314233 від 28.07.2007 року на території Приморсько-Посадської сільської ради Приазовського району Запорізької області, який в архіві не зберігається та у відділі не реєструвався. Будь-яка землевпорядна документація на вищевказану земельну ділянку в архіві відділу також не зберігається. Така ж інформація була надана на ухвалу суду у листі відділу у Приазовському районі ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області від 11.08.2021 року №0-17-0.20.2-194/39-21, а саме вказано, що державний акт про право власності на землю ЯГ № 314223 від 28.07.2007 року та будь-яка документація, на підставі якої вищевказаний державний акт був виданий, в архіві відділу відсутній, на зберігання до відділу не передавались. Таким чином, вказаними листами підтверджено те, що вказаний державний акт ніколи не реєструвався, і землевпорядна документація відсутня. При чому, така документація відсутня не тільки стосовно державного акту на ім`я [PERSON] , але й відсутні будь-які відомості про первісного власника (в т.ч. правовстановлюючі документи), від якого [PERSON] міг би отримати право власності на земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу. Крім того, представником ПП «ГЕО» в судовому засіданні були надані пояснення, що хоча їх підприємство вказано у ДЗК як розробник технічної документації по вказаній земельній ділянці, проте ПП «ГЕО» таку технічну документацію не виготовляло, [PERSON] був геодезистом і також не виготовляв технічну документацію. Крім того, представник ПП «ГЕО» також зазначив про помилки у файлі ДЗК та невідповідність цільового призначення земельної ділянки, вказаного у державному акті, іншим земельним ділянкам у тому ж масиві. Також, суд не може не звернути увагу на той факт, що у державному акті про право власності на земельну ділянку, за підписом [PERSON] , вказано що він виданий 28.07.2007 року. Проте, згідно з розпорядженням Президента України В. Ющенка від 29.01.2005 року [PERSON] було звільнено з посади голови Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області. Починаючи з 05.03.2005 року і до 04.06.2010 року посаду голови Приазовської районної державної адміністрації обіймав [PERSON] , на підставі розпорядження Президента України від 05.03.2005 року № 311/2005-рп. З наведеного слідує, що державний акт на ім`я [PERSON] не міг бути виданий Приазовською районною державною адміністрацією за підписом [PERSON] , оскільки в той час він вже давно не обіймав відповідну посаду. Крім того, суд звертає увагу на те, що дата договору купівлі-продажу № 469 вказана у державному акті як 27.02.2005 року, а дата виготовлення технічної документації за даними ДЗК - 14.07.2005, тобто вже після укладення договору. Аналіз вказаних доказів у сукупності, а саме: відсутність землевпорядної документації на вказану земельну ділянку, відсутність відомостей про реєстрацію державного акту або прийняття рішення про передання вказаної земельної ділянки у власність, неможливість видання такого державного акту за підписом [PERSON] , спростування розроблення технічної документації на вказану земельну ділянку ПП «ГЕО», дає підстави для висновку, що земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади незаконним шляхом. Водночас, жодних доказів на спростування позовних вимог суду не надано. Суд приймає до уваги, що відповідачка [PERSON] набула право власності на вказану земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу, тобто є добросовісним набувачем за відплатним договором. Проте, відповідно до обставин цієї справи, слід дійти висновку, що оскільки вказана земельна ділянка незаконно вибула з володіння територіальної громади, то таке відчуження відбулось поза волею територіальної громади, оскільки нею таке рішення не приймалось. З вказаного слідує, що територіальна громада має право витребувати земельні ділянки від добросовісного набувача за відплатним договором в порядку ст. 388 ЦК України. Зважуючи баланс права приватної власності та інтересів суспільства, а також враховуючи особливе значення землі серед інших об`єктів цивільних прав, суд вважає, що в цій справі інтереси суспільства (територіальної громади) на право володіння і розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення комунальної власності, а також на відновлення публічного порядку у цих правовідносинах, переважують над правом власності відповідача. На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволення позову, судові витрати у виді судового збору в загальній сумі 3178,00 грн. підлягають стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved