Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулась до суду з даною позовною заявою мотивуючи вимоги тим, що 17.09.2020 року вона дізналась, що у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни перебуває на виконанні виконавче провадження щодо стягнення з неї коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Про існування виконавчого провадження їй стало відомо від співробітників ТОВ «Амбар-Маркет», де вона раніше працювала та на їх адресу надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. До цього дня вона не отримувала будь-яких листів ні від ТОВ «Вердикт Капітал», ні від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни. З постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04.09.2020 року стало відомо, що 14.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 17380 про стягнення заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал» з [PERSON] у сумі 20122,64 грн. Вказаний виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням чинного законодавства, оскільки приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем не перевірено безспірність заборгованості, що є основною вимогою ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Заборгованість має бути підтверджена первинними обліковими документами, а сам по собі розрахунок заборгованості або довідка про заборгованість, складені банком не є підтвердженням безспірності заборгованості. Більше того, жодних договорів з ТОВ «Вердикт Капітал» вона не укладала, кредитів не отримувала. Тому даний виконавчий напис вчинений з порушенням чинного законодавства та не підлягає виконанню. 22 вересня 2020 року ухвалою судді Краснопільського районного суду Сумської області відкрито провадження по справі, призначено справу до підготовчого судового засідання. 16.10.2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, обґрунтовує тим, що з 25 жовтня 2015 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 482209388 за умовами якого Банк надав Позичальнику грошові кошти на умовах строковості, платності та цільового характеру. За умовами Кредитного договору, Кредитодавець зобов`язувався надати Позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному Кредитним договором, а Позичальник в свою чергу зобов`язувався здійснювати сплату грошових коштів і погашення заборгованості за виданим Кредитом та нарахованими процентами. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, за період користування кредитними коштами, Позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість Позичальника за Кредитним договором в повному обсязі не погашена. 28 січня 2019 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено договір про відступлення прав вимоги №2019-1АБ/ВЕСТА відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА», а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 482209388 від 25 жовтня 2015 року, укладеному між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт- Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 29-01/19/2 відповідно до якого ТОВ ФK «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту 482209388 від 25 жовтня 2015 року, укладеному між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» наділене правом грошової вимоги до [PERSON] . Беручи до уваги фактичне невиконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань за Договором кредиту № 482209388 від 25 жовтня 2015 року, 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис № 17380 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Посилаючись на норми ст.ст.1054,525,526,611,1049,530, 631, 625, 548,610,599 ЦК України відповідач зазначає, що у Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на час вчинення приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем виконавчого напису № 17380 від 14 серпня 2020 року, існувало реальне право на стягнення. Щодо порушення процедурних вимог під час вчинення приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем виконавчого напису № 17380 від 14 серпня 2020 року, з посиланням на норми ст.ст. 87,88 Закону України "Про нотаріат" та п.282, п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року N 20/5, ТОВ «Вердикт Капітал» зазначає, що наведені позивачем положення тільки вказують на обов`язковість процедури встановлення безспірності, але аж ніяк не корелюються з її порушенням. Сам факт звернення до суду не є підставою для визнання заборгованості спірною, позаяк спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, а за об`єктивним закріпленням такого виду заборгованості у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Вирішуючи питання правомірності вчинення виконавчого напису у розумінні статті 88 Закону України «Про нотаріат» слід враховувати, що наявність спору в суді не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника та жодним чином не свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису. Велика Палата Верховного Суду також звертає увагу на те, що спір про право, який унеможливлює вчинення виконавчого напису і, як наслідок, зумовлює певну правову реакцію нотаріуса, міг вбачатися нотаріусом винятково із заяви боржника про зупинення виконавчого провадження, поданої відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про нотаріат» і обґрунтованої тим, що боржник звернувся до суду із відповідною позовною заявою про оспорювання заборгованості, а також на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження його позовної заяви. Але навіть такі обставини свідчили б про існування спору про право, проте не змінювали б правової характеристики цього виду заборгованості як безспірної. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Посилаючись на перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, п. 10 Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні від 31.01.1992 року № 2 , постанови Верховного Суду України від 20.05.2015 р. у справі № 6- 158цс15 ТОВ «Вердикт Капітал» вважає, що при вчиненні виконавчого напису № 17380 від 14 серпня 2020 року у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича були усі підстави вважати безспірною заборгованість за Договором кредиту № 482209388 від 25 жовтня 2015 року, укладеному між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , відтак, вказану нотаріальну дію приватним нотаріусом вчинено з дотримання вимог ст. 88 Закону України "Про нотаріат", п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року N 20/5. Щодо орієнтовного розміру судових витрат, які Позивач поніс і очікує понести в зв`язку із розглядом справи, відповідач зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду мають бути надані такі документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, довіреність); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги; детальний опис вчинених дій (наданих послуг). Надання суду вказаних документів є базовою та необхідною умовою для розподілу витрат на правничу допомогу, а їх задоволення залежить від рівня деталізації та обґрунтованості. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved