Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 003-11014-081211 у розмірі 9854,30 грн. та судового збору у розмірі 229,40 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.12.2011 року між публічним акціонерним товариством «Дельта» та [PERSON] укладено кредитний договір № 003-11014-081211, на підставі якого відповідачу надано кредит у сумі 9854,30 грн. на придбання певного майна/послуг. Відповідачем умови кредитного договору не виконані, в результаті чого станом на 05.08.2013 року виникла прострочена заборгованість. В судове засідання представник позивача Публічного акціонерного товариства " Дельта Банк" не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розглянути справу за відсутністю представника позивача. Відповідач у судові засідання двічі не з'явилась, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, про причини неявки суд не повідомила. Ухвалою Бахчисарайського районного суду АРК від 17.01.2014 року постановлено про заочний розгляд справи. Згідно з положеннями ст. 197 ч. 2 ЦПК України у зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не проводилось. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Частиною 1 ст.3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких між сторонами ті іншими особами, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 08.12.2011 року між публічним акціонерним товариством «Дельта» та [PERSON] укладено кредитний договір № 003-11014-081211, на підставі якого відповідачу надано кредит у сумі 9854,30 грн. на придбання певного майна/послуг. Відповідно до меморіального ордеру № 44661201 від 09.12.2011 року платником АТ «Дельта Банк» перераховано ТОВ «Комфі трейд» суму 9854,30 грн. (а.с. 5) Згідно з рахунком-фактурою ТОВ «Комфі трейд» № СФSEB-0000005151 від 08.12.2011 року відповідач отримав товар на загальну суму 11627,95 грн. (а.с. 15). Відповідно до видаткової накладної № PHSEB-000000367 від 08.12.2011 року відповідач придбала товар у ТОВ «Комфі трейд» на суму 9845,30 грн. (а.с. 16) Зі змісту п. 2.3 Договору слідує, що за користування кредитом відповідач сплачує позивачу проценти, виходячи зі ставки 0,01 % в рік, а також, за ведення кредитної справи відповідач сплачує позивачу плату у розмірі 1,15 % в місяць (п.2.5 договору). Так, підписавши вказаний договір (а.с. 7-10) анкету позичальника (а.с. 11) [PERSON] взяла на себе зобов'язання щомісячно в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення суми заборгованості. Відповідно до розрахунку ціни позову станом на 05.08.2013 року за відповідачем склалась заборгованість на загальну суму 13 939,79 грн., яка складається з кредиту - 11 332,45 грн., відсотків - 0,94 грн., комісії за РО - 2 606,40 грн. (а.с. 6). Відповідно п. 6.1. вищезазначеного Договору при порушенні відповідачем строків сплати платежів, передбачених договором, позивач має право вимогати від відповідача оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку, згідно чинного законодавства України. Зі змісту п. 2.9. Договору вбачається, що починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит, відповідач щомісячно не пізніше восьмого числа кожного місяця зараховує на рахунок позивача рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості, у розмірі 728,00 грн. у відповідності до графіку платежів, наведеного у Додатку № 1 Договору, який є невід'ємною частиною Договору. В місяці, на який припадає закінчення терміну користування кредитом, зазначеного в п. 1.2 договору, платіж повинен бути сплачений відповідачем не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. У випадку, якщо день сплати платежу припадає на вихідний, святковий або колендарний день, котрий у поточному місяці відсутній, то відповідач зобов'язаний сплатити платіж у наступний робочий день. Добровільно відповідач зобов'язання за кредитним договором на час розгляду справи не виконав, будь-які докази на спростування факту наявності заборгованості, правильності її нарахування суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, а одностороння відмова від зобов'язання та одностороння зміна умов зобов'язання згідно зі ст. 525 ЦК України не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З вини відповідача умови по погашенню кредиту і відсотків по ньому належним чином не виконуються, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом на загальну суму 13 939,79 грн. яка і належить стягненню на користь позивача. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Тому, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 229,40 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved