Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

01 червня 2016 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах з врахуванням заяви про зміну предмету позову від 02.12.2016 року позивач просить: -визнати недійсним правочин з відчуження транспортного засобу КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, колір оранжевий, шасі [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 23.08.2007 року, державний номерний знак [NUMBER], оформлений довідкою-рахунком №755031 від 16.11.2012 року, виданої ТОВ «Корн-Сервіс»; -визнати недійсним правочин з відчуження транспортного засобу КАМАЗ 5320, 1987 року випуску, колір оранжевий, шасі [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 24.06.2010 року, державний номерний знак [NUMBER], оформлений довідкою-рахунком №755082 від 16.11.2012 року, виданої ТОВ «Корн-Сервіс»; -визнати недійсним правочин з відчуження транспортного засобу екскаватор марки ZEPPELIN ZM13, заводський номер [NUMBER], двигун [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]; -застосувати наслідки недійсності правочинів, зобов'язавши [PERSON] повернути [PERSON] транспортний засіб КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, колір оранжевий, шасі [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 23.08.2007 року, державний номерний знак [NUMBER], транспортний засіб КАМАЗ 5320, 1987 року випуску, колір оранжевий, шасі [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 24.06.2010 року, державний номерний знак [NUMBER], транспортний засіб екскаватор марки ZEPPELIN ZM13, заводський номер [NUMBER], двигун [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він був власником зазначених автомобілів та екскаватора, 14.11.2012 року відповідачам надав нотаріально посвідчені довіреності на розпорядження цими транспортними засобами. Як зазначає позивач, після посвідчення довіреностей всі три транспортні засоби були вилучені у позивача відповідачем [PERSON], яка користується ними на даний час. Після закінчення дії довіреностей позивач звернувся до [PERSON] з проханням повернути транспортні засоби, а якщо вони продані, то повернути виручені кошти. Проте відповідачі прохання проігнорували. Пізніше позивач намагався з'ясувати в чиїй власності перебувають транспортні засоби та згідно письмових відповідей вони зареєстровані за [PERSON] Позивач зазначає, що у всіх випадках відчуження спірних транспортних засобів [PERSON] діяв від імені позивача як продавець, а [PERSON] як покупець від власного імені. Так як відповідачі вчинили оспорювані правочини як представники, позивач вважає, що на підставі п.3 ст.238 ЦК України ці правочини мають бути визнані недійсними та на підставі статті 216 ЦК України суд має застосувати наслідки недійсності правочину та повернути транспортні засоби позивачу. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що позивач не надав суду довідки-характеристики, якими оформлено правочин; не доведено на підставі чого зроблено висновок про те, що [PERSON] вчиняла правочин від імені позивача і на свою користь. [PERSON] була стороною правочину не на підставі довіреності, а на підставі довіреності в інтересах позивача діяв [PERSON] Крім того, представник просив застосувати наслідки пропуску строку звернення до суду з позовом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, до суду не надійшли пояснення чи заперечення на заявлені вимоги. Третя особа в судове засідання представника не направила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила пояснення до суду не направила. А тому на підставі статті 169 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи за відсутності сторін, які не з'явились в судове засідання. Вислухавши позивача, представників позивача та відповідача, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Стаття 215 ЦК України визначає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У відповідності до частин 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. У відповідності до ч.3 ст.238 ЦК України, представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Як встановлено в судовому засіданні, 14.11.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забігайло С.Ю. були посвідчені три довіреності за якими [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON] бути його представниками у відповідних органах Державтоінспекції, Міністерстві транспорту, на митниці або в будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією та відчуженням належних йому транспортних засобів КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, колір оранжевий, шасі [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 23.08.2007 року, державний номерний знак [NUMBER], транспортний засіб КАМАЗ 5320, 1987 року випуску, колір оранжевий, шасі [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 24.06.2010 року, державний номерний знак [NUMBER], транспортний засіб екскаватор марки ZEPPELIN ZM13, заводський номер [NUMBER], двигун [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Довіреності були зареєстровані в реєстрі за відповідними номерами 4500,4496 та 4498. З копії довідки №01-11/972 від 27.05.2016 року, яка видана Державною інспекцією сільського господарства в м.Києві вбачається, що за [PERSON] був зареєстрований екскаватор марки ZEPPELIN ZM13, заводський номер [NUMBER], двигун [NUMBER] 26.09.2012 року та знятий з обліку 28.11.2012 року. Станом на 27.05.2016 року зазначений транспортний засіб з 10.12.2012 року зареєстрований за [PERSON] Транспортні засоби КАМАЗ 5320, шасі [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 23.08.2007 року, державний номерний знак [NUMBER] та КАМАЗ 5320, шасі [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 24.06.2010 року, державний номерний знак [NUMBER] з 23.08.2007 року та 24.06.2010 року відповідно по 16.11.2012 року перебували у власності [PERSON] та з 16.11.2012 року перебувають у власності [PERSON], що підтверджується довідками №№ВН-216 та ВН-217 від 26.05.2016 року, виданими Регіональним сервісним центром в місті Києві територіальний сервісний центр 8041 та відповіді Регіонального сервісного центру в м.Києві від 21.11.2016 року №31/26-1538916. Крім того Регіональний сервісний центр в м.Києві повідомив суд, що документи які стали підставою перереєстрації права власності відсутні так як закінчились строки їх зберігання. Державною інспекцією сільського господарства в м.Києві ухвала суду про забезпечення доказів щодо перереєстрації права власності на екскаватор не виконана, оскільки інспекція ліквідована. Отже, суд позбавлений можливості дослідити безпосередньо в судовому засіданні документи, які стали підставою для перереєстрації права власності. Позивач та його представник пояснювали в судовому засіданні, що правочин було вчинено на підставі довіреності. Представник [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що саме за особистою заявою [PERSON] транспортні засоби були зняті з реєстраційного обліку. Також суду пояснив, що договір від імені [PERSON] вчиняв [PERSON] на підставі довіреності, а [PERSON] діяла у власних інтересах, а не в інтересах [PERSON] та не на підставі довіреності. Проте суд не може взяти до уваги пояснення сторін щодо підстав переходу права власності на транспортні засоби, оскільки такі пояснення є суперечливими та не є належними доказами, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що відповідачі діяли він імені позивача у своїх інтересах, судом не встановлено підстав для визнання правочинів недійсними, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог позивача. Так як суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог по суті, суд не вбачає підстав для застосування наслідків спливу строків позовної давності. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed