Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

01.08.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 13.11.2018 року уточнила та просить встановити факт\~прийняття спадщини\~[PERSON] після [PERSON], померлої 28.10.1996 року; встановити факт родинних відносин, а саме того, що [PERSON], померла 26.03.1999 року, є донькою [PERSON], померлої 28.10.1996 року; визнати за [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON], померлої 28.10.1996 року, право на земельну частку (пай) по КСП «Україна» на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), мотивуючи тим, що вищевказане майно належить [PERSON]. 28.10.1996 року\~ [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина до якої входить право на земельну частку (пай) по КСП «Україна» на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Заповіту спадкодавець не залишила. Спадкоємців згідно ст.ст. 1261-1264 ЦК України відсутні. Спадкоємцем пятої черги після [PERSON], являється її онука [PERSON], яка прийняла спадщину, шляхом проживання разом із спадкодавцем за однією адресою. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вислухавши думку представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) по КСП «Україна» на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0234311), що підтверджено довідкою міськрайонного управління в Ізмаїльському районі та м. Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 2566/126-18 від 04.09.2018 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 122656 від 23.10.1996 року, виданого Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла 28.10.1996 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку (пай) по КСП «Україна» на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0234311). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 53279682 від 13.09.2018 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлої 28.10.1996 року відсутня. Спадкоємців за законом першої та другої черги які прийняли спадщину відповідно до ст. 529, 530 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON], померлої 28.10.1996 року, немає. Згідно п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи, що спадкоємців за законом першої та другої черги після смерті [PERSON] немає, спадщина після його смерті відкрилась, але ніким не була прийнята до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, діє правило застосування норм книги шостої Цивільного кодексу України 2003 року. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємців за законом першої, другої, третьої, четвертої черги відповідно до ст. ст. 1262-1264 ЦК України після смерті [PERSON], немає. Згідно ст. 1265 ЦК України, у пяту чергу спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, при цьому ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Спадкоємцем за законом пятої черги відповідно до ст. 1265 ЦК України після смерті [PERSON] являється онука [PERSON], що підтверджено: - свідоцтвом про народження серії ІІ-УР №050671, виданим Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 05.08.1959 року, згідно якого батьками [PERSON] значаться [PERSON] та [PERSON]; - свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД №254803, виданим Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 17.12.1979 року, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «Плешу»; - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00016755604 від 11.06.2016 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «Станкова». Крім того, допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], підтвердили факт родинних відносин, а саме того, що [PERSON], померла 26.03.1999 року, є донькою [PERSON], померлої 28.10.1996 року. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Осипенка, 36, що підтверджено показами допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що [PERSON], на час відкриття спадщини мешкала разом з [PERSON], померлої 28.10.1996 року, за адерсою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Осипенка, 36, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у звязку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved