Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно. Під час судового розгляду позивач зменшив позовні вимоги та просив скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] яке було видане приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] 20 червня 2015 року на імя відповідача [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що по вул. [PERSON] № 660 в с. Хряцька Герцаївського району Чернівецької області. На обґрунтування своїх вимог послався на те, що 01 листопада 2012 року помер його батько [PERSON], а 04 грудня 2014 року померла його матір [PERSON] Оскільки матір [PERSON] на час смерті батька була непрацездатною, з урахуванням заповіту залишеного батьком на його імя та імя відповідача [PERSON], то відповідно матір прийняла спадщину після смерті чоловіка у розмірі 1/12 (обов'язкова частка як непрацездатна вдова, виходячи з кількості спадкоємців : дружина (матір) та п'ятеро дітей). Після смерті матері він звернувся до приватного нотаріуса Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом від 13 жовтня 2014 року, за яким мати заповіла йому успадковане нею майно після смерті чоловіка [PERSON] З огляду на те, що спадкоємцями після смерті батька є [PERSON] (дружина) та [PERSON], ураховуючи заповіт батька на ім'я [PERSON] на 1/2 частину майна, то спадкове майно батьків мало ділиться наступним чином : 1/12 обов'язкова частка непрацездатній дружині; 11/24 спадщина по заповіту ([PERSON] 1/2); 11/24 частка, що не охоплена заповітом ділиться між [PERSON] та [PERSON] по 11/48 частки кожному. Відповідно частка матері в спадковому майні після смерті батька складає 1/12+11/48 = 15/48 частки. Проте, нотаріусом на вказане не було звернуто уваги та безпідставно видано на імя відповідача [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Т. Шевченко, 660 в с. Хряцька Герцаївського району Чернівецької області. Тому, спірне свідоцтво підлягає скасуванню так як видано без достатніх правових підстав. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та просили їх задовольнити. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зменшені позовні вимоги не визнали з огляду на те, що відсутній цивільно-правовий спір відповідно до якого в позивача були перепони в одержані свідоцтва про права на спадщину після смерті матері. Так як нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину на спірне володіння лише на ? частину. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.11.2012 року помер батько сторін по справі - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про його смерть серії І-МИ №110744 від 01.11.2012 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема і на житловий будинок літ."А" загальною площею 62,60 кв.м., у тому числі 27,40 кв.м. житлової площі, з господарськими будівлями та спорудами: сараєм літ."Б", огорожею №1, що по вул. Т. Шевченко, 660 в с.Хряцька Герцаївського району Чернівецької області та належав йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.02.2006 року. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст.1223 ЦК). Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] все майно яке належало йому на день смерті на випадок своєї смерті заповів в рівних частках [PERSON] та [PERSON], згідно заповіту від 09.08.2012 року посвідченого секретарем виконкому Хряцьківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області та зареєстрований в реєстрі за №50. Як свідчать матеріали спадкової справи до майна померлого [PERSON] вбачається, спадкоємець [PERSON], тобто відповідач, спадщину прийняв, а спадкоємець [PERSON] позивач, спадщину не прийняв оскільки на момент смерті спадкодавця проживав окремо від спадкоємця і у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся. Таким чином, спадкування 1/2 частини спадкового майна проводиться за заповітом, а іншої 1/2 (не успадкованої по заповіту) частини за законом. Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадщину після смерті [PERSON] ? частину спадкового майна що успадковується по закону, як спадкоємці за законом першої черги, прийняли [PERSON] та відповідач у справі [PERSON], так як постійно проживали разом із спадкодавцем, чоловіком та батьком відповідно, по день його смерті, про що свідчать довідки виконкому Хряцьківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області № 999 та № 1002 від 22.05.2013 року. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як діти спадкодавця [PERSON], спадщину після смерті батька не прийняли, оскільки на момент смерті спадкодавця проживали окремо і у встановлений законом строк для прийняття спадщини із заявами про її прийняття не звернулися. Крім того, [PERSON], як непрацездатна вдова спадкодавця, успадкувала і обов'язкову частку у спадковому майні, успадкування якого проводилося за заповітом (із 1/2 його частини). А тому, зважаючи на той факт, що заявленими спадкоємцями після смерті батька є [PERSON] та [PERSON] та з урахуванням заповіту на ім'я [PERSON] на 1/2 частину майна, спадкове майно ділиться наступним чином : 1/24 (1/12 із 1/2 частини спадкового майна по заповіту, або ж 1/24 частка зі всього спадкового майна) обов'язкова частка непрацездатній вдові [PERSON]; 11/24 (11/12 із 1/2 частини спадкового майна по заповіту, за виключенням обоязкової частки [PERSON] (1/12 зі цієї 1/2), або ж 11/24 часток зі всього спадкового майна) спадщина по заповіту [PERSON]; 1/2 частка, що не охоплена заповітом (12/24 - всього майна) ділиться між [PERSON] та [PERSON] по 6/24 частки кожному. Відповідно частка [PERSON] в спадковому майні після смерті спадкодавця-чоловіка складає 7/24 (1/24+6/24 =7/24), а частка відповідача у справі [PERSON] 17/24 (11/24+6/24=17/24). 04 грудня 2014 року померла [PERSON] Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на: 7/24 частин житлового будинок з господарськими будівлями та спорудами, як набутих останньою після смерті чоловіка. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] успадковане нею майно після смерті чоловіка [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла позивачу [PERSON] згідно заповіту від 30 жовтня 2014 року посвідченого секретарем виконкому Хряцьківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області та зареєстрований в реєстрі за № 276. З матеріалів спадкової справи до майна померлої [PERSON] вбачається, що спадкоємець [PERSON], як спадкоємець за заповітом спадщину прийняв. Спадкоємців, які би мали право на обов'язкову частку в спадщині після смерті [PERSON] не залишилось, що підтверджується довідкою виконкому Хряцківської сільської ради №1042 від 08.05.2015 року. За таких обставин справи, суд приходить до висновку про наявність у позивача [PERSON] права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON], а саме на 7/24 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Т. Шевченко, 660 в с. Хряцька Герцаївського району Чернівецької області як набутих [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON], якому спірний житловий будинок належав на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно відповідно. Разом з тим, 20 червня 2015 року нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] було видане на ім'я відповідача [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Т. Шевченко, 660 в с. Хряцька Герцаївського району Чернівецької. Пленум Верховного суду України у п. 27 своєї Постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом (стаття 1301 ЦК України). Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у звязку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Отже, з видачею нотаріусом в цілому на імя відповідача [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 спірного спадкового будинку порушуються права позивача [PERSON], який як спадкоємець за заповітом має право на отримання спадщини після смерті [PERSON], зокрема, право на отримання 1/12 обов'язкової частки у спадковому майні (що спадкується по заповіту) набутої останньою після смерті чоловіка. Таким чином, оскільки спірне свідоцтво про право на спадщину за заповітом було видане з порушенням ст. 1241 ЦК України, зокрема не було визначено обов'язкову частку непрацездатної вдови [PERSON] [PERSON], то її слід визнати недійсне. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1234, 1241, 1247, 1248, 1251, 1261, 1268-1270, 1296 ЦК України та

Outcome: approved