Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

02.03.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07.10.2006 року по теперішній час. Від шлюбу з відповідачем є донька [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач проживають разом в квартирі по [ADDRESS]. Чоловік працює па Криворізькій ТЕС майстром, має стабільний заробіток, однак останні декілька місяців став обмежувати право позивачки на придбання дитині тих чи інших харчів чи одягу, чим спровокував її звернення до суду з даним позовом. Позивачка не може утримувати сама дитину на 860 гривень на місяць, які отримує від Управління праці та соціального захисту населення у вигляді державної допомоги у зв'язку з народження першої дитини. Інших доходів позивачка не має, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач фізично здоровий, аліментів нікому не сплачує, може й зобов'язаний надавати грошову допомогу на утримання дружини у розмірі 1/4 частини свого заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною 3-х років, тому змушена звернутися з позовом до суду про стягнення аліментів на своє утримання. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.10.2006 року встановлено, що 07.10.2006 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, у результаті чого остання змінила своє прізвище на «[PERSON]» (а.с. 4). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.09.2014 року встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Також дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає дитина у разі розірвання шлюбу. Отже, позивачка має право на утримання від відповідача (батька дитини) до досягнення дитиною 3 років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає дитина у разі розірвання шлюбу. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу). З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі по 551 гр. 20 коп. на користь держави. На підставі ст. 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved