Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Третя особа, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що її мати [PERSON] працювала в Ананьївському цукровому комбінаті, в подальшому реорганізованого в ВАТ «Ананьївське», що підтверджується архівною довідкою №01-36/236 від 13.10.2015 року. На момент розпаювання земель ВАТ «Ананьївське» відповідно до Указу Президента України №720 від 8 серпня 1995 року [PERSON] мала право на земельну частку (пай), однак під час складання списку - додатку до Державного акту на право колективної власності на землю ВАТ «Ананьївське» її прізвище було помилково пропущено, хоча її прізвище було включене до списку акціонерів ВАТ "Ананьївське" для розпаювання землі під №530. [INFO] [PERSON] померла, і в зв'язку зі смертю сертифікат на земельну частку (пай) вона не отримала. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв її чоловік, а батько позивача [PERSON], проживаючи разом з [PERSON] на момент її смерті, про що свідчить довідка Каплунівської селищної ради. [INFO] [PERSON] - помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 5,84 умовних кадастрових гектар по ВАТ «Ананьївське». На даний час третя особа, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті батька [PERSON], оскільки являється спадкоємцем за законом першої черги, в зв'язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить: поновити строк для звернення з позовом до суду та визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], виділити їй земельну частку (пай) розміром 5,84 умовних кадастрових гектарів із земель не витребуваних паїв, розташованих на території Костянтинівської селищної ради, за межами населеного пункту. У відкрите судове засідання представник третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору не з'явилася, однак надала заяву про підтримання вимог [PERSON] та про слухання справи у її відсутність. Представник відповідача - Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у відсутність представника та при розгляді справи покладалася на розсуд суду. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: - перебування в членах КСП на час паювання; - включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; - одержання КСП цього акта. Таким чином, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. Судом встановлено, що мати позивача - [PERSON] працювала в Ананьївському цукровому комбінаті, в подальшому перейменованому у ВАТ «Ананьївське», що підтверджується архівною довідкою архівного відділу Краснокутської РДА №01-36/236 від 13.10.2015 року, але з невідомих причин не була включена до списку - додатку до Державного акту на право колективної власності на землю по ВАТ «Ананьївське» серії [NUMBER], про що свідчить відповідь відділу Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області від 04.12.2015 року №9-20.25-0.4-579/2-15), хоча була включена до списку акціонерів ВАТ «Ананьївське» для розпаювання земель під №530, що підтверджується списком акціонерів ВАТ «Ананьївське» для розпаювання землі, затвердженого Головою Правління ВАТ «Ананьївське». Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що мати позивача [PERSON] набула законне право на земельну частку /пай/ з не витребуваних паїв, однак до списку осіб, доданого до державного акту, включена не була. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що мати позивача [PERSON] набула законне право на земельну частку /пай/ з не витребуваних паїв, однак до списку осіб, доданого до державного акту, включена не була. Відповідно до відповіді відділу Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області від 04.12.2015 року № 9-20.25-0.4-579/2-15 розмір земельної частки (паю) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) по ВАТ «Ананьївське» Костянтинівської селищної ради становить 5,84 умовних кадастрових гектар. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК (2768-14). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку (пай). [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Костянтинівською селищною радою Краснокутського району Харківської області, в зв'язку з чим сертифікат на право на земельну частку (пай) на її ім'я не був виготовлений і не видавався. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 5,84 умовних кадастрових гектар по ВАТ «Ананьївське». Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв її чоловік, а батько позивача [PERSON], проживаючи разом з [PERSON] на момент її смерті, про що свідчить довідка виконавчого комітету Каплунівської селищної ради Краснокутського району Харківської області від 04.03.2016 року №215, однак юридично її не оформив, про що свідчить відповідь Харківського обласного державного нотаріального архіву від 09 грудня 2015 року №3320/01-21. [INFO] батько позивача [PERSON] - помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 5,84 умовних кадастрових гектар по ВАТ «Ананьївське». Відповідно до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця. Факт, що позивач являється донькою померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про її народження та про одруження, копії яких маються в матеріалах справи. Також спадкоємцем після смерті [PERSON] є його донька - [PERSON], яка відмовляється від прийняття спадщини, про що свідчить відповідна заява, посвідчена секретарем Костянтинівської селищної ради Краснокутського району Харківської області. В нотаріальному порядку спадщина після смерті свого батька [PERSON] позивачем була прийняла та їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, про що свідчить відповідь Краснокутської нотаріальної контори Харківської області від 13.07.2016 року №1062/01-16, а тому відповідно до ч.1,ч.2 ст.1268 ЦК України, згідно яких спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням, позивач [PERSON] фактично прийняла всю спадщину після смерті свого батька [PERSON] Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Крім того, [PERSON] пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. Окрім цього, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що третя особа, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що третя особа, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця - [PERSON], має право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved