Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

У січні місяці 2016 року позивач звернувся до суду із заявою в якій вказав, що 27 вересня 2006 року між ВАТ " Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений договір кредиту №014/2184/74/851, згідно умов якого банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 28 000 доларів США у вигляді не відновлювальної кредитної лінії строком на 120 календарних місяців із сплатою річних відсотків в розмірі 14,0% з кінцевим терміном повернення заборгованості до 26.09.2016 року. Позивач виконав умови укладеного договору та надав кошти позичальнику у сумі 28 000 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки та випискою по рахунку. Відповідно до умов договору позичальник зобов»язаний здійснювати погашення кредиту шляхом сплати ануїтетних платежів та сплати нарахованих відсотків. Позичальник порушила умови укладеного договору, тому відповідно до пункту 6.5 Кредитного договору кредитор має право вимагати дострокового виконання зобов»язань у випадку порушення сплати кредиту та процентів за користування ним. Заборгованість позичальника станом на 01.12.2015 становить 4 326,88 доларів США, що еквівалентно 103 620,5 грн., з них: заборгованості за кредитом 3 813,48 доларів США, що за курсом НБУ становить 91 325,55 грн., заборгованості по відсотках 513,4 доларів США, що еквівалентно 12 294,95 грн. Просить стягнути заборгованість за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду справи у передбаченому законом порядку. Суд, вислухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 27 вересня 2006 року між ВАТ " Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений договір кредиту №014/2184/74/851, згідно умов якого банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 28 000 доларів США у вигляді не відновлювальної кредитної лінії строком на 120 календарних місяців із сплатою процентів в розмірі 14,0% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 26.09.2016 року. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав повністю, перерахувавши грошові кошти на поточний рахунок позичальника, що підтверджується випискою по рахунку та заявою на видачу готівки. Як убачається із матеріалів справи позичальник [PERSON] умов договору належним чином не виконувала, і станом на 01.12.2015 заборгованість становить 4 326,88 доларів США, що еквівалентно 103 620,5 грн., з них: заборгованості за кредитом 3 813,48 доларів США, що за курсом НБУ становить 91 325,55 грн., заборгованості по відсотках 513,4 доларів США, що еквівалентно 12 294,95 грн. Пунктом 6.5 кредитного договору та законом передбачено дострокове стягнення кредитної заборгованості та процентів по ньому, позичальнику у передбаченому законом порядку направлялась вимога про погашення заборгованості. Термін погашення кредиту настав згідно умов договору та закону (статті 1049 ЦК України), і позивач вправі вимагати від позичальника повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та дострокового погашення кредиту відповідно до умов договору за умови порушення зобов'язань за договором. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок за договором та погасити заборгованість перед банком. Тому стягненню з відповідачів в солідарному порядку підлягає сума заборгованості у розмірі 4 326,88 доларів США, що еквівалентно 103 620,5 грн. та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved