Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт її проживання у період з 1986 по 1992 роки в с. Карпилівка та смт Десна Козелецького району Чернігівської області, які відносяться до зони посиленого радіоекологічного контролю внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС. Свої вимоги заявник обгрунтовувала тим, що вона народилася в с. Карпилівка Козелецького району та до 28.08.1986 року була прописана за місцем проживання батьків в с. Карпилівка. З 1986 по 1991рік [PERSON] навчалась в Київському технологічному інституті харчової промисловості та була зареєстрована за місцем навчання, проте фактично постійно проживала у батьків, а з 07.03.1991 року проживала та була прописана в смт Десна. Заявник посилалась, що посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4, вона отримала від Чернігівської ОДА у травні 1995 року, однак в Чернігівській облдержадміністрації відсутні відомості про видачу вказаного посвідчення, а іншої можливості підтвердити проживання у згаданих населених пунктах, як звернення до суду із відповідною заявою, у неї нема. Необхідність встановлення зазначеного факту [PERSON] повязувала з реалізації нею права на підтвердження проживання в населених пукнтах, що знаходяться на території посиленого радіоекологічного контролю та законного отримання посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4 і заміни його на посвідчення категорії 1 у звязку з онкологічним захворюванням. Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 12 січня 2017 року встановлено факт, що [PERSON] у період з 1986 року по 1992 рік проживала в [INFO] та смт. Десна Козелецького району Чернігівської області, які відносяться до зони посиленого радіоекологічного контролю внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС. В апеляційній скарзі Чернігівська обласна державна адміністрація просить скасувати зазначене рішення суду і прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального і процесуального права. За доводами заінтересованої особи, у період з 1986 по 1991 рік [PERSON] навчалася в Київському технологічному інституті харчової промисловості, що підтверджується копією диплому УВ №844267, а отже не проживала, не працювала та не навчалася на території зони посиленого радіоекологічного контролю. Органами місцевого самоврядування не підтверджено факт проживання заявника на території с. Карпилівка Козелецького району. Крім того, Чернігівська обласна державна адміністрація вказує, що [PERSON] отримала посвідчення особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, без документального підтвердження. Заслухавши доповідача, учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до слідуючого висновку. Задовольняючи заяву [PERSON], суд першої інстанції дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання заявника у період з 1986 року по 1992 рік в с. Карпилівка Козелецького району Чернігівської області та смт Десна Козелецького району, які відносяться до зони посиленого радіоекологічного контролю внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС. Проте, такий висновок суду не грунтується на матеріалах справи та не відповідає вимогам закону. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, якщо - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. По справі встановлено, що [PERSON] народилась 24 липня 1969 року в с. Карпилівка Козелецького району Чернігівської області (а.с.3). Відповідно до довідки №408 від 15 червня 2016 року виконавчого комітету Козелецького району Чернігівської області та копії домової книги для прописки громадян, які проживають в [INFO], [PERSON] (дівоче прізвище Якименко) Т.М. була зареєстрована за вказаною адресою з 26 грудня 1985 року і виписана 28 серпня 1986 року (а.с.6-8,25). Згідно довідки №2196 від 15 червня 2016 року виконавчого комітету Деснянської селищної ради [PERSON] проживає в [INFO] з 07 березня 1991 року по теперішній час (а.с.26). [PERSON] Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23 липня 1991 року „Про організацію виконання постанов Верховної [PERSON] Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" с. Карпилівка та смт Десна Козелецького району були віднесені до 4 Чорнобильської зони посиленого радіоекологічного контролю. З копії диплому, виданого [PERSON], вбачається, що заявник з 1986 року по 1991 рік навчалася в Київському технологічному інституті харчової промисловості (а.с.27). Відповідно до п.6 Положення про паспортну систему в СРСР, затверджену [PERSON] Міністрів СРСР 28 серпня 1974 року за №677, яке було чинним до 1991 року, громадяни підлягали в установленому порядку прописці по місцю проживання, а також прописці чи реєстрації по місцю тимчасового проживання і виписці при виїзді з місця проживання. [PERSON] не була зареєстрована в [INFO] та смт Десна Козелецького району Чернігівської області з 29 серпня 1986 року по 07 березня 1991 року, оскільки навчалася у м. Києві. Статтею 11 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чоронобильської катастрофи встановлено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, а суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. [PERSON] не надано безспірних доказів, що вона станом на 1 січня 1993 року проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років. При цьому самі лише показання свідків не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки не узгоджуються з іншими доказами, а саме документами, які підтверджують, що заявник з 1986 року по 1991 рік навчалася в Київському технологічному інституті харчової промисловості, де і була зареєстрована. Враховуючи викладене, оскільки заявник не довела належними доказами факту, що має юридичне значення, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви [PERSON] Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. В звязку із задоволенням апеляційної скарги Чернігівської обласної державної адміністрації, якій було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення, із [PERSON] належить стягнути судовий збір в розмірі 303 грн 16 коп. за апеляційний розгляд справи.

Outcome: approved