Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

01 липня 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеною позовною заявою до Очаківської міської ради Миколаївської області. Свої вимоги позивачки обґрунтовували тим, що їм на праві спільної часткової власності належить житловий будинок, за адресою: [ADDRESS], розташований на земельній ділянці площею 0,0287 га за цільовим призначенням - будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Звернувшись до нотаріуса щодо укладення договору про поділ нерухомого майна, вони одержали відмову у вчиненні цієї нотаріальної дії через відсутність документу, що підтверджує присвоєння кожному з об'єктів майна окремої адреси. Посилаючись на те, що, незважаючи на неодноразові звернення до відповідача, вказане питання вирішити не представилось можливим, просили провести реальний розподіл вказаного житлового будинку та визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій він розташований. В судовому засіданні позивачки та представник позивачки [PERSON] заявлені вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, відповідач надав заяву про розгляд справи без участі його представника. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, а також інвентарну справу на спірне домоволодіння, суд дійшов такого. 07 квітня 2012 року [PERSON] продала [PERSON] та [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS], що розташований на земельній ділянці площею 0,0287 га за цією ж адресою за цільовим призначенням - будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а. с. 9). Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №№ [NUMBER], [NUMBER] від 05 грудня 2013 року, позивачки зареєстрували за собою право власності на зазначене домоволодіння - по ? частці за кожною (а. с. 10, 11). Земельна ділянка площею 0,0287 га, на якій розташований будинок позивачок, належала попередній власниці [PERSON] на підставі рішення Очаківської міської ради № 18 від 15 жовтня 2010 року, про що30 грудня 2010 року на її ім'я було видано державний акт на право власності на землю (а. с. 16). Статтею 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. 12 грудня 2013 року позивачками було одержано технічний висновок Очаківської районної філії ММБТІ щодо можливості поділу об'єкта нерухомого майна, яким встановлено, що у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться 32/100 реальної частки спірного будинку, у користуванні позивачки [PERSON] - 68/100 реальної частки (а. с. 14). Рішенням Очаківської міської ради № 16 від 30 травня 2014 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі; при цьому у власність позивачці [PERSON] виділяється окрема земельна ділянка площею 0,0141 га, у власність позивачки [PERSON] - земельна ділянка площею 0,0146 га (а. с. 23). В судовому засіданні встановлено, що позивачки дійшли згоди про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України, а також про зміну часток у спільній частковій власності, у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦК України. 03 березня 2015 року позивачки звернулись до нотаріуса щодо укладення договору про поділ нерухомого майна, однак у вчиненні цієї нотаріальної дії їм було відмовлено через відсутність документу, що підтверджує присвоєння кожному з об'єктів майна окремої адреси (а. с. 26). Як вбачається з відповідей на неодноразові звернення до Очаківської міської ради (а. с. 24. 25), у присвоєнні часткам будинку окремої адреси відповідачем було відмовлено. 10 квітня 2015 року [PERSON] та [PERSON] одержали роз'яснення начальника Очаківського міськрайонного управління юстиції, в яких їм рекомендовано звернутися до суду з позовом про поділ у натурі майна, що є у спільній частковій власності (а. с. 28). Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання цього права. Проаналізувавши викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскількиіншого шляху реалізувати своє право на виділення в натурі часток в спільній власності у позивачок немає, обставин, які б вказували, що поділ в натурі майна порушує права чи інтереси інших осіб, в суді не встановлено, а тому вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved