Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

01.09.2014 року до Карлівського районного суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивач просить суд визнати спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] - зобов'язання у розмірі 22205,37 грн. по зведеному виконавчому провадженню, що перебуває на виконанні у ВДВС Карлівського РУЮ і в порядку поділу спільного майна подружжя, стягнути з відповідача на її користь компенсацію ? частки боргових зобов'язань у розмірі 11102,69 грн. Позивач також просить суд стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.11.1999 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 2000 р.н. Шлюб виявився невдалим і Карлівським районним судом розглядається позов про розірвання цього шлюбу. За час спільного шлюбу, сторони набули майно у виді зобов'язань. 06.06.2008 року між АБ «Київська Русь» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав останній кредит - 16000 доларів США, на строк до 06.06.2011 року, зі сплатою 16% річних за користування кредитом. Кредит було оформлено в інтересах та на потреби сім'ї, тому він створює зобов'язання для другого з подружжя. Зазначене підтверджується тим, що для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, в іпотеку було передано квартиру [ADDRESS], власником якої є мати відповідача - [PERSON] У зв'язку з неналежним виконанням умов договору, банком було подано позов, по якому винесено рішення, на підставі чого видано виконавчий лист, що перебуває на виконанні і боржником по якому є позивач. Загальна заборгованість по виконавчому листу - 22205,37 грн. Крім заборгованості, що сформувалася в результаті виконання, існує також заборгованість перед ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». Позивач вважає зазначені зобов'язання спільними і такими, що підлягають поділу у рівних частинах. На час винесення рішень у 2008-2012 роках, сторони проживали разом, вели спільне господарство і не мали наміру розлучатися, інакше позивач ставила б питання про визнання відповідача солідарним боржником. На даний час, позивач не може вирішити вказане питання, оскільки рішення набрали законної сили і боржником є лише вона. Тому позивач вважає, що має право на компенсацію ? частки боргу. В судовому засіданні позивач та її представник підтримують позовні вимоги у повному обсязі, з зазначених у позові підстав і просять суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином - за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 20). Причина неявки відповідача в судове засідання, суду не відома. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, її представника та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 СК - у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з роз'ясненнями пунктів 23-24 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. В судовому засіданні встановлено, що 06.11.1999 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER]. Позивач зазначила, що на даний час Карлівським районним судом розглядається справа про розірвання такого шлюбу, проте не надала доказів на підтвердження зазначених обставин. Суду не надано доказів того, що шлюб розірвано. В період шлюбу, а саме 06.06.2008 року, позивачем було укладено кредитний договір №1652-01-08-2, відповідно до умов якого їй надано кредит в сумі 16000 доларів США, строком з 06.06.2008 року по 06.06.2011 року. Кредит надається окремими траншами, згідно заяви позичальника на видачу готівкових коштів. Позичальник зобов'язалася повернути кредит щомісячними платежами, що вбачається з таблиці, яка міститься у договорі. За користування кредитом позичальник зобов'язалася сплачувати 16% річних. Пунктами 2.8, 2.9 договору, було передбачено штрафи у випадках порушення строків повернення кредиту чи відсотків. (а.с. 6-7) Цілі, на які було надано кредит, у договорі не зазначено. 10.12.2008 року між [PERSON] та банком укладено договір №4580-01 про внесення змін до кредитного договору №1652-01-08-2 від 06.06.2008 року. Договором було змінено графік погашення кредиту, а саме: змінено суми щомісячних платежів по договору, виключено сплату таких у грудні 2008 року, січні-травні 2009 року, включно. (а.с. 8) В матеріалах справи міститься заява [PERSON] від 06.06.2008 року, до керуючого Полтавської філії АБ «Київська Русь», якою він надав згоду його дружині [PERSON], з якою він перебуває у шлюбі і проживає сім'єю, на отримання кредиту в сумі 16000 дол.США, для поточних потреб, на умовах встановлених банком. [PERSON] зазначив, що не має жодних претензій, всі умови отримання та повернення кредитних коштів йому відомі і він зобов'язується нести солідарну відповідальність, щодо виконання всіх умов кредитного договору. (а.с. 53) Окрім того, 06.06.2008 року, між банком та [PERSON], було укладено договір іпотеки №1650-01. Договором забезпечено вимоги Іпотекодержателя (банк), що випливають з кредитного договору №1652-01-08-2 від 06.06.2008 року, а також усіх додаткових договорів (договорів про внесення змін) до нього. Відповідно до умов договору, Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги по кредитному договору, у разі невиконання умов договору [PERSON], за рахунок предмета іпотеки, що належить [PERSON], а саме: квартири [ADDRESS]. (а.с. 9-11) 26.12.2011 року Карлівським районним судом винесено заочне рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким задоволено позов банку до [PERSON] (іпотекодавець) та [PERSON] (позичальник). Заочним рішенням суду встановлено, що [PERSON] не повністю виконувала умови кредитного договору і станом на 29.06.2011 року у неї утворилася заборгованість перед банком, у розмірі 25043 доларів США 46 центів, яку стягнуто рішенням з [PERSON] В рахунок погашення заборгованості, заочним рішенням суду звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], шляхом її продажу відповідно до ЗУ «Про іпотеку». Заочним рішенням також стягнуто з [PERSON] на користь банку сплачений ними судовий збір у розмірі 850 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 60 грн. З [PERSON] стягнуто судові витрати в такому ж розмірі. (а.с. 12-13) В матеріалах справи міститься заява КБ «Київська Русь» до ВДВС Карлівського РУЮ від 05.09.2012 року, в якій вони просять відкрити виконавче провадження по боржнику [PERSON], на підставі виконавчого листа від 06.01.2012 року, на користь банку заборгованість за кредитним договором №1652-01-08-2 від 06.06.2008 року, у розмірі 25043 доларів США 46 центів, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS], шляхом її продажу відповідно до ЗУ «Про іпотеку». (а.с. 14) 27.05.2014 року банком написано заяву про закінчення виконавчого провадження, на ім'я начальника ВДВС Карлівського РУЮ. У заяві банк просив закінчити виконавче провадження, у зв'язку з повним погашенням суми заборгованості боржником по кредитному договору №1652-01-08-2 від 06.06.2008 року. Банком повідомлено, що на час пред'явлення виконавчого листа, сума заборгованості становила 25043 доларів США 46 центів, що в гривневому еквіваленті - 200172,38 грн. (а.с. 15) В матеріалах справи також міститься довідка начальника ВДВС Карлівського РУЮ від 23.12.2014 року. У довідці зазначено, що на виконанні у ВДВС Карлівського РУЮ перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-587/11 виданого 06.01.2012 року Карлівським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованості за кредитним договором №1652-01-08-2 у розмірі 25043 доларів США 46 центів, згідно повідомлення стягувача, на час пред'явлення виконавчого листа до виконання, сума заборгованості у гривневому еквіваленті становила 200172,38 грн. 13.06.2014 року, державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по п. 8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактичне виконання рішення).

Outcome: partial