Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

01.10.2019 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 20.05.2017 вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 365. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя між ними погіршилося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Між ними постійно виникають сварки. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного. Позивачка просить шлюб розірвати, оскільки не вбачає можливості примирення. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду\~від 06\~грудня 2019\~року по\~вищезазначеній справі\~закрито підготовче\~провадження та\~призначено справу\~до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає, шлюб розривати не планує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.05.2017 Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 365, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.05.2017. Дітей від шлюбу не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушувати до припинення шлюбних відносин, примушувати до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення відповідно до ст. 112 СК України. Згідно до ст.109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Суд не\~приймає до\~уваги заяву\~ [PERSON] \~від 12.02.2020\~проневизнання позову [PERSON] , та не бажання розривати шлюб, оскільки він свою позицію щодо збереження сім`ї не аргументував, не надав суду доказів на підтвердження своїх доводів та не звертався до суду про надання строку на примирення. Також, матеріали справи містять заяву [PERSON] про визнання позову та розгляд даної справи за його відсутності за наявними у матеріалах справи доказами. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбних відносин подружжя є непорозуміння, а також різні погляди на сімейні відносини та на обов`язковість ведення спільного господарства. Як зазначила позивач у позові, сімейні стосунки між подружжям вже припинені, примирення небажане та неможливе, на теперішній час шлюб має лише формальний характер, отже його збереження суперечитиме інтересам подружжя. Таким чином, оскільки примирення між сторонами є неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про втрату почуття любові та поваги сторонами один до одного, та призвело до фактичного розпаду сім`ї і примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити, шлюб між позивачем та відповідачем розірвати. Відповідно до ч. 1 ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище позивачки залишити « [PERSON] » на підставі її особистої заяви. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн

Outcome: approved