Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

У липні 2014 р. ТОВ «Факторингова компанія «Аврора Стайл» звернулось в суд з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у м. Києві, ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві, третя особа [PERSON], в якому просить суд зняти арешти з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 155,40 кв. м., накладені постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у м. Києві за підписом старшого державного виконавця Григорян О.Г. від 04.04.13 р., виконавче провадження № 35998778 та постановою органу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві за підписом старшого державного виконавця Шеремет Ю.М. від 28.05.14 р., виконавче провадження № 43360157; зобов'язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у м. Києві та державного виконавця органу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві винести постанову про зняття арештів з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 155,40 км. м. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що за кредитним договором № 1266 - Ф від 13.08.2008 р. ПАТ «Сведбанк», що є правонаступником ЗАТ «Сведбанк Інвест», відкрив [PERSON] кредитну лінію, яка відновлюється, із загальним лімітом заборгованості 1 250 000,00 доларів США. В якості забезпечення зобов'язання за кредитним договором між [PERSON] та ПАТ «Сведбанк» був укладений іпотечний договір № Ф/ІП-1 від 13.08.08 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 5050, за яким [PERSON] передав ПАТ «Сведбанк» в іпотеку трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 155,40 кв. м. За договором факторингу № 15 від 28.11.12 та договором відступлення прав за іпотечним договором від 28.11.12 р. права кредитора та іпотекодержателя за кредитним договором та іпотечним договором було передано ТОВ «ФК «Вектор Плюс», яке, в свою чергу, 28.11.12 р. за такими ж договорами відступило свої права кредитора та іпотекодержателя ТОВ «Кредитні ініціативи». 02.06.2014 р. між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Факторингова компанія «Аврора Стайл» були укладені договір факторингу та договір передачі прав за іпотечним договором, за якими позивач набув права кредитора та іподекодержателя за кредитним договором та іпотечним договором. За отримання цих прав позивач сплатив на розрахунковий рахунок ТОВ «Кредитні ініціативи» суму в розмірі 3 061 499,22 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. Незважаючи на неодноразові вимоги, [PERSON] не виконав свого обов'язку перед Позивачем щодо погашення заборгованості за Кредитним договором, не скористався своїм правом першочергового викупу предмета іпотеки - квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 155,40 км. м. Про укладання вищевказаних договорів факторингу та договорів про передачу прав за Іпотечним договором був належним чином письмово повідомлений. Тому позивач має намір скористатись своїм правом, передбаченим ст. 38 Законом України «Про іпотеку» та п. 4.2.2. іпотечного договору. Але, під час підготування правочину, позивачу стало відомо, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.07.12 р. задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 17.02.09 р. в розмірі 4 131 841,16 грн. На підставі цього рішення 17.01.13 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ Мурихіним С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 35998778 на підставі виконавчого листа № 2604/13457/2012 виданого 11.01.13 р. Дніпровським районним судом м. Києва. Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у м. Києві Григорян О.Г. від 04.04.13 р. накладено арешт на все майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, що належить [PERSON], в тому числі на квартиру [ADDRESS]. Також, за виконавчим листом № 2-1938/12, виданим Печерським районним судом м. Києва 28.04.14 р., старшим державним виконавцем Шеремет Ю.М. органу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ в м. Києві 19.05.14 р. відкрите виконавче провадження № 43360157, його ж постановою від 28.05.14 накладено арешт на все майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, що належить [PERSON], в тому числі на квартиру [ADDRESS], в межах суми 398 752,34 грн. по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухомого майна. Позивач запропонував [PERSON] викупити у нього предмет іпотеки - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], загальною площею 155,40 км. м., але [PERSON] цю пропозицію проігнорувала, своїм правом не скористалась. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представники відповідачів у судовому засіданні покладались на розсуд суду при вирішені розгляду справи. Від третьої особи через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому вона просить розглядати справу за її відсутністю, підтримує позовні вимоги позивача та просить задовольнити позов в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, оголосивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» № 1255-IV від 18.11.2003 передбачає, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Позивачем в судове засідання надані докази того, що він є правонаступником ПАТ «Сведбанк» за іпотечним договором № 1266 Ф/ІП-1 від 13.08.08 р., обтяження (заборона) за яким зареєстрована приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 13.08.08 року за № 5051, тоді, як обтяження (арешти), встановлені в інтересах [PERSON] були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в 2013 році. Отже, перебування квартири [ADDRESS] під арештами згідно вищевказаних постанов відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у м. Києві та органу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ в м. Києві перешкоджає позивачу в реалізації його законних прав та обов'язків, на яке він, у відповідності до норм законодавства України, має першочергове право. Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Аналіз зазначених положень Закону дає суду підстави для висновку, що безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду. Право зняття арешту з майна належить лише державному виконавцю того органу державної виконавчої служби, який цей арешт накладав. Таким чином вимога позивача підлягає задоволенню, оскільки ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає право суду зняти арешт з майна, оскільки виконавче провадження ще не завершене. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved