Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

У липні 2021 року до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, у якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 15 524,47 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.05.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4024335. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Volvo FH12», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 16.08.2018 року, о 11 год. 21 хв. в м. Кропивницькому, по вул. Героїв України, 35б, водій [PERSON] керуючи автомобілем «Volvo FH12», д.р.н. « [NUMBER] », з напівпричепом «Fruehauf», д.р.н. « [NUMBER] » здійснив зіткнення з автомобілем Chevrolet Tracker», д.р.н. « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Chevrolet Tracker», д.р.н. « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Кіровоградського районного суду м. Кіровограда від 17.08.2018 року по справі №404/5582/18, вказана ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, чим останній скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, 124 КУпАП. З огляду на вищевказане, власник пошкодженого автомобіля «Chevrolet Tracker», д.р.н. « [NUMBER] » звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АМ4024335 від 10.05.2018 року. На підставі страхового акту №ОЦ/173/037/18/0233 від 08.11.2018 року потерпілому, внаслідок ДТП ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмір 15 524 грн. 47 коп. З огляду на вищезазначене, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АМ4024335 від 10.05.2018 року. 01.10.2020 року між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор, позивач, отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування. Позивач [PERSON] , який повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов просив задовольнити. Відповідач та його представник - адвокат Швець Р.Ю. в судове засідання, яке було призначене на 24.11.2021 року на 14 годину 00 хвилин не з`явилися, при цьому судова повістка на вказану дату направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення через «Укрпошту» та вручена 18.11.2021 року представнику відповідача - адвокату Швецю Р.Ю., що згідно ст.130 ч.5 ЦПК України свідчить про те, що відповідач також отримав судову повістку. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач та його представник повідомлені у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи. Клопотань або заяв про відкладення розгляду справи відповідач та його представник до суду не подавали. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ч.ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, серед іншого, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що 10.05.2018 року між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] укладено поліс № АМ/4024335 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо експлуатації автомобіля «Volvo FH12», д.р.н. [NUMBER] (а.с.16). 16.08.2018 року о 11 год. 21 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «Volvo FH12», д.р.н. [NUMBER] , з напівпричепом «Fruehauf», державний реєстраційний номер [NUMBER] , по вулиці Героїв України, 35б у м. Кропивницькому, перед початком руху не переконався в безпеці руху, не дотримався безпечної дистанції при русі назад та здійснив наїзд на транспортний засіб «Chevrolet Tracker», державний реєстраційний номер [NUMBER] , чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Chevrolet Tracker», державний реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. У подальшому [PERSON] , керуючи автомобілем «Volvo FH12», д.р.н. [NUMBER] , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.2.10 (а) Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП. Вказані обставини не потребують доказування, оскільки встановлені постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.08.2018 року (справа №404/5582/18), згідно якої відповідач повністю визнав свою вину та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.122-4 та ст.124 КУпАП України (а.с.22-23). 05 листопада 2018 року до ПрАТ «УПСК» звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування власник автомобіля «Chevrolet Tracker», д.р.н. [NUMBER] , [PERSON] (а.с.26). Відповідно до Акту огляду ТЗ від 10.09.2018 р. оглянуто пошкоджене майно та зафіксовано перелік пошкоджень (а.с.29-34). Відповідно до страхового акту №ОЦ/173/037/18/0233 від 08.11.2018 року [PERSON] внаслідок ДТП ПрАТ «УПСК» виплачено страхове відшкодування в розмір 15 524 грн. 47 коп. (а.с.40),що підтверджується копією платіжного доручення № 1766 від 08.11.2018 року (а.с.41). Згідно підпункту "в" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Згідно ст.1191 ЦК України, п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992 року з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов`язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Регресна вимога може бути пред`явлена протягом трьох років, з дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди. 01.10.2020 року між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредиторотримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору за договором страхування (а.с.7-12). Таким чином, у порядку регресу право на відшкодування збитків, завданих первісному кредитору, за договором страхування та договором про відступлення права вимоги має саме фізична особа-підприємець [PERSON] . Проте, як вбачається з поданої до суду позовної заяви, позивачем є фізична особа [PERSON] , а не фізична особа-підприємець [PERSON] (а.с.2). Провадження у справі №395/545/21 згідно ухвали Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 03.08.2021 року відкрито за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу (а.с.71). ЦПК України не передбачає заміну позивача у справі. Враховуючи положення ст.ст. 4 ч.1, 12, 13 ЦПК України, згідно яких кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, дотримуючись принципу змагальності сторін, згідно з яким саме позивач повинен довести, що його права порушені, суд вважає, що позивач [PERSON] не довів належними, достатніми і допустимими доказами, що його права порушені відповідачем, у зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, необхідно покласти на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Outcome: dismissed