Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

У червні 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), у якому просило стягнути з відповідача на його користь шкоду в сумі 1 154,81 грн. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» [PERSON]. Починаючи з 01 вересня 2010 року по 31 березня 2011 року виникла переплата пенсії в сумі 1 154,81 грн. у зв'язку з приведенням пенсійної справи у відповідність. На підставі викладеного позивач звернувся з позовом до суду. Представик позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві та додаткових поясненнях. Відповідач проти позовних вимог заперечував та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва м. Києва відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення». За період з 01 вересня 2010 року по 31 березня 2011 року виникла переплата пенсії в сумі 1 154,81 грн. у зв'язку з приведенням пенсійної справи у відповідність. Про факт переплати свідчить лист управління з координації та контролю за виплатою пенсій головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 30 листопада 2011 року № 2356. Листом від 15 травня 2014 року за № 7104/07 відповідача повідомлено про виникнення переплати пенсії. Механізм утримання надміру виплачених сум пенсій встановлено ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", частина перша якої передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України №374/7695 від 15.05.2003 року. Разом з тим, відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно з п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Позивачем у встановленому законом порядку не доведено автоматизовану (програмну) помилку, внаслідок якої у відповідача виникла переплата пенсії. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі №6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Таким чином, сумлінність поведінки одержувача коштів [PERSON] презумуються, та у зв'язку з тим, що позивачем не доведено, що перерахування пенсії сталося з причин, пов'язаних з автоматизованою помилкою, існують правові підстави для відмови в задоволенні позову про стягнення з відповідача переплаченої пенсії в розмірі 1 154,81 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необгрунтовними та безпідставними, а позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed