Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

У листопаді місяці 2013 року позивач звернувся до суду із заявою в якій вказав, що 24 січня 2008 року між ПАТ "Альфа-банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір за №700003181, згідно умов якого банк надав у тимчасове користування кредит на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 49 239, 92 доларів США строком на 84 місяці із сплатою річних відсотків в розмірі 13% з кінцевим терміном повернення заборгованості до 25 січня 2015 року. Відповідно до умов укладеного договору, зокрема до додатку №1 до кредитного договору, позичальник зобов'язаний повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами шляхом сплати необхідного мінімального платежу згідно графіка. Позичальник належним чином зобов»язань за кредитом не виконував, допустив заборгованість по кредиту, і станом на 15.10.2013 року заборгованість позичальника по простроченому кредиту складає 1 257 028,0 грн., з них заборгованості по кредиту 48 176,26 доларів США, що еквівалентно 385 072,85 грн., заборгованості по відсотках 22 240,50 доларів США, що еквівалентно 177 768,32 грн., пені 694 186,83 грн. 24 січня 2008 року в забезпечення зобов»язань за кредитним договором ЗАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №700003181. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю, просить стягнути заборгованість із поручителя [PERSON] заборгованість в сумі 1 257 028,00 грн. Представник позивача вважає, що у зв»язку із наявністю рішення Постійно діючого третейського суду від 19.11.2008 року про стягнення достроково заборгованості із позичальника [PERSON] в сумі 268 893,54 грн. по означеному кредитному договору, котре по суті на даний час не виконане, не є перешкодою та не є подвійним стягненням заборгованості з поручителя [PERSON] Не заперечує, що банк скористався правом дострокового повернення кредиту, однак рішення про стягнення кредитної заборгованості з позичальника [PERSON] взагалі не виконане. Представник відповідача в судовому засіданні заявлених вимог не визнала. Посилається на те, що рішенням постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 19.11.2008 року достроково стягнута заборгованість з позичальника [PERSON] в сумі 268 893,54 грн., тому із вказаної дати вимога до поручителя про виконання зобов»язань мала б бути пред»явлена впродовж шести місяців, починаючи з часу винесення рішення третейським судом. [PERSON] заявлених вимог банку не визнав та просив у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши доводи представника позивача, заперечення представника відповідача та третьої особи, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 24 січня 2008 року між ПАТ "Альфа банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір за №700003181, згідно умов якого банк надав у тимчасове користування кредит на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 49 239, 92 доларів США строком на 84 місяці із сплатою річних відсотків в розмірі 13% з кінцевим терміном повернення заборгованості до 25 січня 2015 року. Відповідно до умов укладеного договору, зокрема до додатку №1 до кредитного договору, позичальник зобов»язаний повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами шляхом сплати необхідного мінімального платежу згідно графіка. В забезпечення кредитних зобов»язань позичальника [PERSON] із відповідачем [PERSON] 24 січня 2008 року був укладений договір поруки за №700003181-П, котра поручилась за належне виконання позичальником зобов»язань, що витікають з Кредитного договору №700003181 від 24 січня 2008 ороку Як вважає позивач, що позичальник [PERSON] умов договору в повному обсязі не виконував, і загальний розмір заборгованості по простроченому кредиту складає 1 257 028,00 грн., з них заборгованості за кредитом 48 176,26 доларів США, заборгованості за відсотками 22240,50 доларів США., пені 694 186,83 грн. При цьому кредитор за цим договором набуває права вимагати від поручителя виконання зобов»язання, що витікає із кредитного договору при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобов»язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані. Однак, рішенням постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський Фінансовий союз» від 19.11.2008 року з [PERSON] стягнута заборгованість за кредитним договором в сумі 268 893,54 грн. На підставі означеного рішенням ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова 29 грудня 2008 року виданий виконавчий лист та міським відділом виконавчої служби Хмельницького МРУЮ відкрито виконавче провадження. Згідно довідки ДВС будь-які стягнення по ньому не проводились, цих обставин не заперечують і сторони. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Умовами кредитного договору сторони встановили, що договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором (пункт 11.2 цього договору), кінцевий строк повернення кредиту - не пізніше 25 січня 2015 року (пункт 2.3 основного договору). За змістом договору поруки, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язанням за договором. Суд приходить до висновку, що умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України - порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пунктом 10.1 основного договору встановлено право кредитора у разі невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов'язань за цим договором вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в частині або в цілому тощо. Таке право було кредитором реалізовано шляхом звернення його до третейського суду, котрий задовольнив його вимоги та стягнув достроково кредит. Цих обставин представник позивача не заперечує. Таким чином, банк відповідно до положень статті 1050 ЦК України та пункту 10.1 основного договору скористався правом на повернення кредиту достроково, чим змінив дату виконання основного зобов'язання. У разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за основним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. У матеріалах справи відсутні докази про те, що банк звертався до поручителя з вимогами протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язань, який був змінений ним відповідно до пункту 10.1 кредитного договору. Крім того, як слідує із пояснень представника позивача, що вимога поручителю [PERSON] не направлялась. У силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково не пред'явить вимоги до поручителя. З часу постановлення рішення третейського суду з вимогою до поручителя упродовж шести місяців банк не звертався, внаслідок чого порука вважається припиненою. Тому з наведених підстав позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed