Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

01.12.2014 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено кредит договір - заява № 313731/45733/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на три місяці у національній валюті на суму 100000 гривень. На виконання умов зазначеного договору банківського вкладу позивач передав відповідачу готівкою 100 000 гривень. 01.03.2015 року строк банківського вкладу у національній валюті на суму 100 000 грн. закінчився, але працівник банку відмовилися віддавати гроші, письмову відмову також відмовилися надавати. 01.12.2014 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено кредит договір - заява 313731/45732/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на п»ять місяців у іноземній валюті на суму 6000 доларів. На виконання умов зазначеного договору банківського вкладу позивач передав відповідачу готівкою 6 000 доларів. 01.05.2015 року строк банківського вкладу у іноземній валюті на суму 6 000 доларів закінчився, але працівник банку відмовилися віддавати гроші, письмову відмову також відмовилися надавати. 02.03.2015 року, 10.03.2015 року, 19.05.2015 року позивач письмово звертався до банку для розірвання договору і повернення коштів, надання довідки про заборгованість, інформації про відмову в поверненні грошей, однак відповідач у визначений договором термін кошти не повернув, обґрунтованої відмови не надав. Позивач повідомив відповідача, що йому терміново необхідні кошти, але його вимоги були проігноровані. Позивач в судове засідання не з»явився, надав судові письмову про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про дату та місце судового засідання, причини неявки суду невідомі, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв»язку з чим суд вважав можливим на підставі ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи , вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 1.12.2014 року між [PERSON] та Публічним Акціонерним Товариством «Банк» Фінанси та Кредит» було укладено договір- заява № 313731/45733/3-14 про банківський строковий вклад ( депозит) « Нові гроші» на три місяці в національній валюті на суму 100 000 ( сто тисяч гривень), на виконання умов зазначеного договору банківського вкладу позивач передав відповідачу готівкою 100 000 ( сто тисяч гривень). Також судом встановлено, що 1.12.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір заява № 313731/45732/5-14 про банківський строковий вклад ( депозит) « Нові гроші» на 5 місяців в іноземній валюті на суму 6 тисяч доларів ( шість тисяч доларів) США., на виконання умов зазначеного договору банківського вкладу позивач передав відповідачу готівкою шість тисяч доларів ( шість тисяч доларів) США. Судом встановлено, що на 01.03.2015 року закінчився строк дії договору банківського вкладу у національній валюті на суму 100 000 гривень і на 01.05.2015 року закінчився строк банківського вкладу в іноземній валюті на суму 6 тисяч доларів США, що еквівалентно на день ухвалення рішення за офіційним курсом НБУ - 228 340 гривень. Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з письмовими заявами про повернення вкладів, але до теперешнього часу відповідач кошти не повернув, про що свідчать видані виписки по особовим рахункам [PERSON] від 02.03.2015 року та 19.05.2015 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходиться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Таким чином, суд оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним судові витрати у вигляді судового збору стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 526, 1058, 1060, 1074 ЦК України і

Outcome: approved