Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

У серпні 2020 р. Акціонерне товариство «Альфа - Банк» (далі також - АТ «Альфа-Банк», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач), третя особа: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі також - третя особа), про звільнення з-під арешту нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , накладеного на підставі постанови від 22.06.2017 відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, серія та номер: 52789176. Позов обґрунтований такими обставинами. В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за укладеним ним з АТ «Укрсоцбанк» кредитним договором на підставі іпотечного договору від 11.12.2007 № MRTG-000000009698/S в іпотеку банку було передано квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа-Банк» позивач став правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк». У зв`язку з неможливістю виконання умов кредитного договору та значної заборгованості [PERSON] позивач змушений розпочати процедуру звернення стягнення на іпотечне майно, якій перешкоджає арешт предмета іпотеки, накладений постановою від 22.06.2017 відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві, серія та номер: 52789176. Таким чином, позивач вважає, що існування вказаного арешту порушує його право як іпотекодержателя, а тому просить скасувати арешт. Ухвалою суду від 26.08.2020 позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. 26.10.2020 позивач подав заяву про усунення недоліків. Ухвалою суду від 26.10.2020 відкрито провадження за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 24.02.2021, а також суд даною ухвалою зобов`язав третю особу надати до суду належним чином завірену постанову про арешт майна боржника, серія та номер: 52789176, від 22.06.2017, видавник: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві. 24.02.2021 розгляд справи відкладено на 27.07.2021 у зв`язку з неявкою сторін. 27.07.2021 розгляд справи відкладено на 09.09.2021 у зв`язку з неявкою сторін. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача [PERSON] направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою «адресат відсутній за даною адресою». З огляду на вжиття судом всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання відповідачем у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 11.12.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УніКредит Банк» (далі - ТОВ, «УніКредит Банк» (іпотекодержателем) та [PERSON] (іпотекодавцем) було укладено іпотечний договір № MRTG-000000009698/S, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З. З., зареєстрований в реєстрі за № 7635. Відповідно до умов цього договору [PERSON] передав в іпотеку банку нерухоме майно, яке належало йому на праві власності, а саме квартиру [ADDRESS] . Згідно з умовами, визначеними даним договором, предмет іпотеки передається в іпотеку на забезпечення виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит № MRTG-000000009698від 11.12.2007 на суму 120 000 дол. США зі строком повернення до 11.12.2022. 11.12.2007 відомості про іпотеку (номер запису про іпотеку: 7525980) та заборону відчуження предмету іпотеки були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Згідно з даними статуту ПАТ «Укрсоцбанк», затвердженого рішенням позачергових загальних зборів акціонерів від 18.07.2017, погодженого Національним Банком України 27.07.2017, у грудні 2013 р. ПАТ «Укрсоцбанк» стало правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «УніКредит Банк», яке в свою чергу, було правонаступником низки банківських установ, в тому числі і ТОВ «УніКредит Банк». 10.09.2019 єдиний акціонер АТ «Укрсоцбанк»» прийняв рішення про його припинення шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно рішень єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» та загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 та відповідно до затвердженого передавального акту правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» є АТ «Альфа-Банк». З позовної заяви вбачається, що [PERSON] не виконує зобов`язань за кредитним договором, авідтак за умовами статті 7 іпотечного договору іпотекодержатель набув право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки. Постановою від 22.06.2017 відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві, серія та номер: 52789176, було накладено арешт на майно боржника. Відповідно до статті 9 іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до іпотекодержателяправа власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань по кредитному договору в порядку, встановленому законодавством України (в т.ч. статтею 37 Закону України «Про іпотеку») та умовами цього договору; продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-які особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку,встановленому законодавством України (в т.ч. статтею 38 Закону України «Про іпотеку»). За рішенням іпотекодержателя задоволення його вимог може здійснюватися в позасудовому порядку шляхом переходу до іпотекодержателяправа власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання згідно з цим застереженням про задоволення вимог іпотекодержателявідповідно до наведених нижче умов. У випадку набуття іпотекодержателем права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодавець за цим договором підтверджує свою згоду на передачу у власність іпотекодержателяпредмета іпотеки. Підписанням цього договору іпотекодавець засвідчує, що він надає іпотекодержателю згоду на прийняття іпотекодержателем одностороннього рішення про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя (придбання предмету іпотеки у власність) у випадку виникнення у іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства України. Цей договір та письмове рішення іпотекодержателя про придбання предмета іпотеки у власність мають силу правовстановлюючих документів та засвідчують право власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя. Право власності на предмет іпотеки переходить до іпотекодержателя з дати прийняття ним письмового рішення про прийняття предмета іпотеки у власність. Водночас згідно з даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 06.08.2020 № 219227945 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про обтяження (арешт) належної відповідачу квартири, внесений 22.06.2017 відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (реєстраційний номер обтяження: 21056824). Підставою внесення відомостей про обтяження нерухомого майна послугувала постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 52789176, виданий 22.06.2017, видавник: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35817849 від 22.06.2017. Третя особа не виконала вимоги ухвали судді від 26.10.2020 про відкриття провадження в справі і не надала до суду належним чином завірену постанову про арешт майна боржника, серія: 52789176, виданий 22.06.2017, видавник: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві. Внаслідок винесення постанови про накладення арешту на квартиру порушено права позивача, як власника відповідного майна. Відповідно до положень статей 3, 15 ЦК України підставою для судового захисту цивільного права або інтересу є його порушення, невизнання або оспорювання. За нормами частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон № 898-IV) іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону № 898-IV у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття його у власність іпотекодержателем встановлює стаття 37 Закону № 898-IV. Згідно цієї норми іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Наведене означає, що в межах процедури звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель має право звернутися до державного реєстратора з метою державної реєстрації за собою права власності на об`єкт нерухомого майна і документом, який підтверджуватиме відповідний перехід права власності, є або окремий договір між іпотекодавцем та іпотекодержателем, або застереження в іпотечному договорі. Правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV). Згідно з частиною 1 статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 18 Закону № 1952-VI державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. За нормою статті 24 Закону № 1952-IV наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно є підставою для відмови у державній реєстрації прав, зокрема, права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦПК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За правилами ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешт. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Право про зняття арешту з майна може бути пред`явлено власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що пріоритет права іпотекодержателя на задоволення своїх вимог виникає з моменту державної реєстрації іпотеки, а порушення боржником кредитного зобов`язання є умовою реалізації прав кредитора, гарантованих іпотекою. За обставинами справи установлено, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором позивач як іпотекодержатель набув права задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, при цьому іпотека виникла і була зареєстрована до того, як відбулося накладення на арешту на предмет іпотеки в порядку забезпечення позову в рамках цивільної справи. Отже ураховуючи, що накладення арешту на майно порушує право позивача на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, вимоги позову про звільнення майна з-під арешту суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх. З огляду на результат розгляду справи суд на підставі статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved