Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

01 червня 2018 року представник позивача, кредитної спілки «СуперКредит» м.Київ, звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 8344,84 грн., мотивуючи тим, що 28.01.2014 року кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №СК-42/0017/14/83/06, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в\~сумі 6 000,00 грн.. Також 28.01.2014 року між позивачем\~та [PERSON]\~було укладено\~додатковий договір\~№1 до договору, відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що кредитна спілка «СуперКредит» надає відповідачу транш у розмірі 6000 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору №1 складає 6000 грн. Водночас сторонами у п. 3 додаткового договору №1 було погоджено графік платежів по кредиту та відсоткам. Позивач виконав\~умови додаткового\~договору №1\~та надав\~[PERSON]\~ транш в\~сумі 6000\~грн.. Окрім того, 30.05.2015 року між позивачем\~та [PERSON] було укладено додатковий договір №2 до договору, відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що кредитна спілка «СуперКредит» надає відповідачу транш у розмірі 1170,76 грн. за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору №2 складає 3170,76 грн. Водночас сторонами у п. 3 додаткового договору №2 було погоджено графік платежів по кредиту та відсоткам. Позивач виконав\~умови додаткового\~договору №2\~та надав\~[PERSON] транш в сумі 1170,76 грн.. Відповідно до п. 3.2 договору, нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку 66% річних. Відповідно до п.п. 9 п.2.4 договору, відповідач зобов'язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 28-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в додатковому договорі. Відповідно до п. 3.4 договору у випадку прострочення позичальником термінів платежів, зазначених п.3 останнього укладеного сторонами додаткового договору, позивач має право стягувати з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від заборгованості по сплаті суми кредиту. Відповідачем порушено умови договору і вчасно не погашав кредит та нараховані проценти. Вищенаведене підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по договору станом на 14.05.2018 року, з якого вбачається, що на вказану дату заборгованість за кредитним договором становить 8344,84 грн, що складається з: заборгованості по тілу кредиту 1,00 грн., нарахованих відсотків 5291,96 грн. за період з 04.11.2015 року по 14.05.2018 року та пені в розмірі 3051,88 грн. за період з 04.11.2015 року по 28.02.2016 року. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору, а тому позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту в розмірі 8344.84 грн., а також судовий збір в розмірі 1762 грн.. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 08 червня 2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду клопотання, в якому просить справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій позов визнав частково, просив зменшити розмір пені в звязку з важким матеріальним становищем, про що подав підтверджуючі довідки та копію трудової книжки, а також просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що 28 січня 2014 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № СК-42/0017/14/83/06. Додатком до кредитного договору кредитної лінії № СК-42/0017/14/83/06 від 28 січня 2014 р. був укладений додатковий договір №1, в якому вказувалось, що позивач надає відповідачу транш по кредиту № СК-42/0017/14/83/06 у розмірі 6000 грн., сума залишку виданого кредиту на момент підписання договору складає 6000 грн., сукупна вартість кредиту складає 68,6% від суми кредиту, або 4116,39 грн., також сторонами було визначено графік платежів по кредиту та відсотках. Відповідно до п.3.1 кредитного договору, кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача. Позивач виконав умови договору та надав відповідачці кредит у сумі 6000 грн., а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером від 28 січня 2014 року зі сплатою за користування кредитом з розрахунку 66% річних. В послідуючому, додатком до кредитного договору кредитної лінії № СК-42/0017/14/83/06, 30 травня 2015 року був укладений додатковий договір №2, в якому вказувалось, що позивач надає відповідачу транш по кредиту № СК-42/0017/14/83/06 у розмірі 1170,76 грн., сума залишку виданого кредиту на момент підписання договору складає 3170,76 грн., сукупна вартість кредиту складає 24,56% від суми кредиту, або 779,02 грн., також сторонами було визначено графік платежів по кредиту та відсотках. Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредит у сумі 1170,76 грн., відповідно до Додаткової угоди №2, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером від 30 травня 2015 року зі сплатою за користування кредитом з розрахунку 66% річних. [PERSON] зобов'язався відповідно до договору проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 28-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в таблиці 1 п.3.3 договору. Відповідно до п. 6.1 Договору, сторони за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за Договором несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та умов цього Договору. Таким чином, за Договором відповідач був зобов'язаний повернути позивачу суму кредиту та сплатити проценти за користування ним. Згідно п. 3.4. Договору, зазначено, що у випадку прострочення відповідачем термінів платежів, позивач має право стягувати з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Таким чином, відповідачу необхідно сплатити позивачу також і неустойку у вигляді пені за порушення зобов'язання, передбаченого Договором у вказаному вище розмірі. Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 1\~ст. 552 ЦК України\~сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Тому, відповідач також має виконати перед позивачем передбачені Договором зобов'язання по сплаті відсотків. На виконання умов п.2.4 Договору відповідачем здійснювалися проплати не у відповідності сум і термінів платежів, зазначених у Таблиці 1 Договору, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за договором. Вказане підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по договору станом на 14.05.2018 року. У звязку із чим, станом на 14.05.2018 року сума заборгованості становить 8344,84 грн, що складається з: заборгованості по тілу кредиту 1,00 грн., нарахованих відсотків 5291,96 грн. за період з 04.11.2015 року по 14.05.2018 року та пені в розмірі 3051,88 грн. за період з 04.11.2015 року по 28.02.2016 року. Відповідно до п.п.3.5, 3.6 договору позивач та відповідач домовилися, що строк позовної давності за цими договорами складає 10 років, в тому числі й на стягнення пені. Прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. 20 лютого 2018 року [PERSON] був повідомлений листом №396/18 про те, що прострочена заборгованість по кредиту на дату написання даного листа складає 3170,76 грн., тому КС «СуперКредит» вимагала від боржника повернути суму простроченого боргу до 02 березня 2018 року, а у випадку невиконання вказаної вимоги, кредитодавець вказував, що буде звертатися до суду з позовом про розірвання Кредитного договору та повернення заборгованості за даним договором. Однак дій по виконанню покладених на нього обов'язків боржник не вчинив. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. У п. 5.1 даного Договору вказується, що договір набуває чинності з 27 березня 2017 року і діє до 27 березня 2022 року, 60 (шістдесят) місяців. Однак, в\~ст.1052 ЦК України\~вказується, що у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за\~\~обставин, за\~\~які\~\~позикодавець\~\~не\~\~несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Тому у п. 2.1. Договору зазначається, що кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів у разі затримання та сплати частини кредиту та процентів щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більше як на десять відсотків; несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує п'ять відсотків суми кредиту, або використання кредиту не за цільовим призначенням та невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його\~\~умов\~\~за\~\~обставин, за які кредитодавець не несе відповідальності. Таким чином із вказаного випливає, що позивач має повне право звернутися до суду із позовом до відповідача про повернення боргу, оскільки відповідач ніяких дій щодо повернення заборгованої суми не вчиняє. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Ст.525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч. 2\~ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч. ч. 1, 2\~ ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, відповідач має належним чином виконувати свої зобов'язання за договором по сплаті процентів, однак таке своє зобов'язання не виконує. Відповідно до ч. 1\~ст. 546 ЦК України\~виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Відповідно до ч.ч.1,3\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 3\~ст. 551 ЦК України\~передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення Отже, ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~з урахуванням положень\~ст. 3 ЦК України\~щодо загальних засад цивільного законодавства та обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Як роз'яснено в п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами в розумінні ч.3\~ст.551 ЦК України\~можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення ст.616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Суд з врахуванням положення ч. 3\~ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення,і зокрема враховуючи матеріальний стан відповідача, який ніде не працює ,господарства не веде, що підтверджується відповідними доказами і вважає розмір даної вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 3051,88 грн. необґрунтовано завищеним, оскільки він значно перевищує розмір простроченої заборгованості за кредитом. Тому, суд дійшов висновку, за необхідне зменшити розмір пені за прострочене зобов'язання, розмір якої визначити в сумі 500 грн. і саме дану суму стягнути з відповідача, як пеню за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Таким чином,\~судом встановлено,\~що відповідач\~[PERSON]\~отримав від\~позивача кредитної\~спілки «СуперКредит»\~кредитні кошти,\~однак у\~добровільному порядку\~виконати зобов'язання\~по договору\~№ СК-42/0017/14/83/06 відмовляється, а тому з врахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] за порушення ним зобовязань по поверненню кредиту та процентів за його користування необхідно стягнути заборгованість по кредиту станом на 14.05.2018 року в розмірі 5792,96 грн, що складається з: заборгованості по тілу кредиту 1,00 грн., нарахованих відсотків 5291,96 грн. за період з 04.11.2015 року по 14.05.2018 року та пені в розмірі 500 грн. за період з 04.11.2015 року по 28.02.2016 року, що підтверджується розрахунком суми заборгованості та умовами кредитного договору. Крім того в силу\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача слід також стягнути понесені судові витрати по справі в сумі 1762 гривень судового збору.

Outcome: partial