Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

02.05.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником, на підставі договору купівлі-продажу, квартири номер [ADDRESS] . В квартирі, яка є предметом договору було зареєстровано постійне місце проживання відповідача, інші особи, в тому числі малолітні та неповнолітні діти, не зареєстровані та не мають права на проживання. На теперішній час у належній позивачу квартирі зареєстрований відповідач, який не перебуває з позивачем в будь-яких родинних відносинах. На час укладення вище зазначеного правочину позивач перебував за межами України, тому не зміг знятися з реєстрації. Однак між позивачем та відповідачем була усна домовленість, що відповідач протягом 10 днів з дня укладення договору купівлі-продажу зніметься з реєстрації, однак відповідач ухиляється від виконання домовленості, чим створює перешкоди у користуванні вищезазначеної квартири, оскільки позивач змушена нести тягар утримання квартири, сплачуючи комунальні послуги за відповідача, який не проживає в квартирі та не користується комунальними послугами, тому на підставі вище вказаного просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. За твердженням ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 08.04.2019 року (а.с.6 - 8). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 162707388 від 08.04.2019 року встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 08.04.2019 року належить [PERSON] (а.с.9) Судом встановлено, що відповідач за вищевказаною адресою не проживає, однак зареєстрований, тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає за місцем реєстрації більше ніж шість місяців, тому він повинен бути визнаний такими, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved