Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до Фортечного відділу Державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 2, яким просить зняти (скасувати) арешт нерухомого майна з квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , померлої [INFO] , зазначений в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 6767230, зареєстровано 12.03.2008 реєстратором Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, підстава обтяження: постанова, б/н, 23.07.2001 року, Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ, об`єкт обтяження: квартира [ADDRESS] . Вимоги мотивує тим, що їй на праві спільної часткової власності належала 1 / 2 частина квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] Інша 1 / 2 частина вказаної квартири також на праві спільної часткової власності належала [PERSON] . Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 26.07.2001 року вищевказана квартира була продана та право власності зареєстровано за [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, після смерті якої прийняла спадщину шляхом подачі заяви до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2. Державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Ляшенко В.Є. 16.10.2019 року в усній формі, а листом від 08.11.2019 року №2511/01-16 в письмовій формі повідомив їй, що за даними програми, яка використовується в роботі державного нотаріуса, за адресою [ADDRESS] рахується арешт нерухомого майна та у зв`язку із зазначеним надав усні та письмові роз`яснення, згідно з якими, якщо на спадкове майно накладено арешт майна видача свідоцтва про право на спадщину призупиняється до зняття (скасування) такого арешту. Видати свідоцтво про право на спадщину не є можливим. Звернувшись до Фортечного відділу Державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області із запитом щодо зняття арешту з будинку, отримала відповіді від 31.10.2019 р. №51943, від 13.11.2019 р. №35640, від 20.11.2019 р. №4143 про те, що за даними автоматизованої системи виконавчих проваджень та АСВП - спецпідрозділ, виконавчі документи про стягнення боргів, штрафів, аліментів, де боржником є [PERSON] у відділі на примусовому виконанні не перебувають, станом на 20.11.2019 року архівні виконавчі провадження знищені та рекомендовано звернутися до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мохонько В.В. для розгляду справи. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 листопада 2019 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання /а.с.23-24/. Відповідно до ухвал суду від 23 грудня 2019 року за клопотанням позивача витребувано з Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 належним чином завірену копію спадкової справи та інформацію: хто та коли звертався із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , кому видавалось свідоцтво про право на спадщину, чи є в наявності заповіт. Закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні /а.с. 33-34, 35-36/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2020 року за клопотанням позивача змінено процесуальний статус Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області у цивільній справі- з відповідача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Залучено до участі у справі в якості відповідача [PERSON] . Судове засідання відкладено /а.с. 105-107/. В судове засідання позивач не з`явилась, через канцелярію суду, подала заяву, якою просила розглядати справу у її відсутності, вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання також, через канцелярію суду, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. В судове засідання представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Фортечний відділ Державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 2 також не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись, письмових пояснень не подали. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Судом з`ясовано, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 26.07.2001 року №1497 посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Качан Л.Л., зареєстрованого Кіровоградським БТІ 30.07.2001 року /а.с.12, 13/. [INFO] [PERSON] померла /а.с. 14/. Згідно свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу, повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, /а.с.54, 52, 55/ [PERSON] є донькою [PERSON] . Як вбачається із Спадкової справи №1065, [PERSON] 10 серпня 2008 року звернулась до Другої кіровоградської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва після смерті матері - [PERSON] /а.с. 46/. Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 6767230 зареєстровано реєстратором Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області 12 березня 2008 року арешт нерухомого майна, підстава обтяження: постанова, б/н, 23.07.2001 року, Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ, об`єкт обтяження: квартира [ADDRESS] /а.с. 65, 76/. Заступником начальника Фортечного відділу Державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Чубара Л.В. на заяву [PERSON] щодо зняття арешту з майна, що належить [PERSON] 31.10.2019 року за вих. №51943, 13.11.2019 року за вих. №35640, 20.11.2019 року за вих. №4143 повідомлено, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень та АСВП- спец розділ, встановлено, що у відділі на виконанні не перебувають виконавчі провадження про стягнення аліментів, боргів, штрафів та ін.., де є боржником [PERSON] , [INFO] . Надати інформацію в межах якого виконавчого провадження накладався арешт не є можливим, оскільки згідно п. 9 Наказу від 25.12.2008 року №2274/5 «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» станом на 20.11.2019 року архівні виконавчі провадження знищені. Оскільки інформацію про виконавче провадження у межах якого винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження встановити неможливо, відповідно до вимог ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту /а.с. 19-21/. Крім того, 20 січня 2020 року в.о. керівника апарату Кіровського районного суду м. Кіровограда на заяву [PERSON] від 13 січня 2020 року повідомлено, що кримінальна справа №1-23/2001 по обвинуваченню [PERSON] , за ч. 3 ст. 140 УК України знищена, відповідно до Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання, затверджених Наказом Державної судової адміністрації України 11.02.2010 року № 22 та акту «Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду» погодженого протоколом ЕПК Державного архіву Кіровоградської області № 11 від 30.11.2017 року та затвердженого головою Кіровського районного суду м. Кіровограда 04.12.2017 року. Таким чином, надати відомості про виконання вироку по вищезазначеній справі, в частині стягнення моральних та матеріальних збитків з [PERSON] на користь [PERSON] не є можливим /а.с. 77/. Державною виконавчою службою у Кіровському районі м.Кіровограда розглянуто звернення [PERSON] , яке прийнято на особистому прийомі з приводу неналежного виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , повідомлено, що на виконанні знаходились виконавчі листи № 1-23 від 16.01.2001 року Кіровського районного суду про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 2 139,52 грн. та боргу в сумі 114,19 грн. 23.02.2005 року на підставі ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено виконавчий лист № 1-23 про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 114,19 грн. за місцем ув`язнення боржника, а саме: Піщанська ВК № 59, Вінницької області, с. Трудове. 23.02.2005 року державним виконавцем згідно ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 1-23 про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 2139,52 грн. та направлено в Кіровський районний суд як виконано, згідно довідки Пенсійного фонду України № 85 від 04.02.2005 року борг утримано у повному обсязі. З питань, що стосуються неперерахування коштів з ПФУ на користь [PERSON] пропоновано звернутися за роз`ясненням до Пенсійного фонду України за адресою: м. Кіровоград, вул. Калініна, 32. Державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Ляшенко В.Є. 08 листопада 2019 року за вих.№2511/01-16 на звернення [PERSON] від 08.11.2019 року, про надання роз`яснення щодо можливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на квартиру [ADDRESS] за наявності арешту на дану квартиру, Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 2 повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно - квартиру [ADDRESS] , за наявності арешту на квартиру, не є можливим /а.с. 18/. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України). Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільного права та інтересу, перелік яких не є виключним. За змістом ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно пункту 4.15. глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. пп. 4.17 п. 4 глави 10 розділу II вказаного Порядку передбачено, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Згідно із 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ч.4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права власності є непорушним. Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Згідно ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Частиною четвертою ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, частиною п`ятою цієї статті встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Як вбачається, на час звернення позивача до суду з позовом не існує відкритого виконавчого провадження щодо [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також не встановлено будь-яких відкритих виконавчих проваджень відносно самого позивача. Таким чином, оскільки арешт на квартиру [ADDRESS] порушує права позивача щодо можливісті отримати у спадщину вказану квартиру, що належала її матері [PERSON] , а відтак ці права підлягають судовому захисту, шляхом звільнення майна з-під арешту. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Рішення про зняття арешту з майна є підставою для зняття його заборони в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Тому,

Outcome: approved