Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

01 листопада 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів. Відповідно до уточненої позовної заяви про зміну розміру аліментів, поданої позивачем 27 листопада 2017 року на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] з 2007 по 2009 рік. В період спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Далі в позові зазначила, що 09 вересня 2009 року за рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області з [PERSON] на її користь було стягнуто на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.06.2009 року до досягнення дитиною повноліття. 12.09.2014 року рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області було змінено спосіб присудження аліментів, призначених до сплати [PERSON] на її користь за рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 09.09.2009 року та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з дня, коли дане рішення суду набуде законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Як слідує далі з позову, розмір аліментів, призначений за рішенням суду, є меншим ніж встановлений законом та не є достатнім для утримання дитини. Вона одна не може в повному обсязі забезпечувати дитину, тому батько, який працездатний, тимчасово офіційно не працює, має земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дорожнянської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, зможе сплачувати на утримання дитини 1/4 частку від його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Інших дітей відповідач не має, стан здоровя дозволяє йому працювати. Прохає суд змінити розмір аліментів, який стягується на підставі рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 12.09.2014 року з [PERSON] на її користь на утримання [PERSON], [INFO], збільшивши їх розмір до 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Відповідач надав до суду письмовий відзив на позов від 20.12.2017 року (а.с.31-32), в якому зазначив, що проти позовних вимог заперечує, обґрунтовуючи це тим, що з моменту винесення рішення від 12.09.2014 року його життєві обставини не змінилися, з ним проживає хвора мати [INFO], яка потребує постійного догляду, він ніде не працює, отримує компенсаційну виплату за догляд матері, яка за річний період склала 1995,00 грн., отримує орендну плату за паї 1 раз на рік, тобто його доходи мізерні, тоді як позивач працює на керівній посаді та отримує гідну заробітну плату. Зазначив, що позивачем не надано доказу щодо того, що в її житті відбулися зміни матеріального або сімейного стану, доказів погіршення стану її здоровя. Прохав позов залишити без задоволення (а.с. 32-36). До початку судового засідання позивач надала до суду письмові пояснення на відзив відповідача від 24.01.2018 року, в якому зазначила, що відповідачем не подано довідки про доходи фізичної особи або довідку про отримання орендної плати, відомостей про майно та доходи [PERSON]. Вказала на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження. Зауважила, що відзив відповідача суперечить інтересам дитини та прохала задовольнити позов у повному обсязі (а.с. 47-48, 49-50). Надала копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2 відділення мікрохірургії ЛОР-органів МЦ ТОВ «ЛЕКАР», згідно якої перебувала у стаціонарі з 09.01.2018 року по 13.01.2018 року, їй встановлено діагноз: викривлення перегородки носа. Хронічний двосторонній гаймороетермоідіт. Здійснено операцію підслизову резекцію перегородки носа. Ендоскопічна ендоназальна полісінусотомія (а.с.47-48). В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності у звязку з сімейними обставинами (а.с. 49). В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відзиві, поданому на позовну заяву, прохав розглянути справу без його участі з причини неможливості прибути у судове засідання в звязку з необхідністю невідлучно знаходитися поряд з хворою матірю (а.с. 31-36,41-42, 51). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 086781 виданого 21.08.2008 року Виконавчим комітетом Долинської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, 24 липня 2008 року народився [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 02, батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). 09 вересня 2009 року позивачці Гуляйпільським районним судом Запорізької області видано виконавчий лист у справі № 2-501/2009 р., про стягнення щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.06.2009 року до досягнення сином повноліття (а.с. 9). За рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 12.09.2014 року, задоволено позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: відділ державної виконавчої служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати суми заборгованості по аліментам задоволено частково та змінено спосіб присудження аліментів за рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 09.09.2009 року, а саме вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня, коли рішення суду набуде законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 05.11.2014 року (а.с. 10-11, 33-35). Відповідно до довідки про отримання допомоги УСЗН Гуляйпільської РДА № 1138 від 12.12.2017 року, виданої [PERSON], він перебуває на обліку в УПСЗН Гуляйпільської РДА та йому відповідно до Порядку призначення з 09.10.2014 року до 31.07.2029 року призначено компенсаційну виплату за надання соціальних послуг хворій особі матері [PERSON], [INFO], загальна сума доходу за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року за винятком аліментів становить 1995,00 грн. (а.с. 36). Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2 відділення мікрохірургії ЛОР-органів від 13.01.2018 року [PERSON], [INFO], згідно якої остання перебувала у стаціонарі МЦ ТОВ «ЛЕКАР» з 09.01.2018 року по 13.01.2018 року, їй встановлено діагноз: викривлення перегородки носа. Хронічний двосторонній гаймороетермоідіт. Здійснено операцію підслизову резекцію перегородки носа. Ендоскопічна ендоназальна полісінусотомія (а.с.50). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В цьому випадку, згідно рішень Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 09.09.2009 року та від 12.09.2014 року судом були встановлені певні обставини, які додатковому доведенню не підлягають. На час розгляду даного позову сторонами будь-які інші обставини, ніж ті, що викладені в обох рішеннях, додатково не зазначені. Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст.184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, у разі зміни матеріального становища платника аліментів, він має право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. (справа № 143 цс 13). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому визначення розміру аліментів за рішенням суду у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, законом не передбачено. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). З 01.05.2017 року згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення захисту права дитини на належне утримання» від 18.05.2017 року для дитини віком від 6 до 18 років складає 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на дитину на 2018 рік в Україні з 1 січня пo 30 червня відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» складає для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв - 1860 гpивeнь. [PERSON] на теперішній час досяг 9-ти років. Тобто 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку повинно скласти 930 грн.. За таких обставин, суд вважає, що для повноцінного захисту інтересів малолітньої особи розмір аліментів не може бути меншим ніж визначено в законодавстві. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, оскільки обставин, які б давали суду підстави для зміни способу стягнення аліментів, а саме у розмірі визначеної частки заробітку (доходу) відповідача позивачем не зазначено. При цьому, в рішенні Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 12.09.2014 року судом були враховані доводи відповідача щодо його матеріального стану, зокрема і перебування на утриманні матері похилого віку. Встановлені в цьому рішенні обставини стали підставою для задоволення позову [PERSON] щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, враховуючи розяснення викладені у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню від дня набрання рішенням суду законної сили. Приймаючи до уваги встановлені обставини справи щодо матеріального становища сторін, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і обов'язок кожного з батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання малолітнього [PERSON] необхідно збільшити, визначивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 930 грн. з дня набрання чинності рішенням суду до повноліття дитини. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн..

Outcome: partial