Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

01.02.2021 року позивач звернувся до суду з вказаною вище позовною заявою. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивача; в наслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] . При зверненні до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно позивач отримав відмову, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на таке майно. Нотаріусом надоно роз`яснення, які обґрунтовані тим, що на вказаний будинок відсутні правовстановлюючі документи; відтак, позивач просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно (а.с.13). Позивач в судове засідання не з`явився; надав суду заяву, якою просить проводити розгляд справи у його відсутність (а.с.75). Представник відповідача в судове засідання не з`явився; надав суду заяву, якою повідомив, що позов визнає повністю та просить розгляд справи проводити у його відсутність (а.с.40). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до свідоцтва про народження від 03.03.1962 року позивач є сином [PERSON] (а. с.7). Судом встановлено, [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12). Після смерті батька позивач звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Кулініч Н. А. для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] , однак отримав відмову у в`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно (а.с. 13-14). Зі змісту довідки виданою виконавчим комітетом Василівської сільської ради від 16 вересня 2020 року № 935, вбачається, що відповідно погосподарської книги № 13, особовий рахунок № [NUMBER] за 2016-2023, за покійним [PERSON] в [ADDRESS] (а.с. 10). Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме имайно № 252478930 від 13.04.2021 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано ( а.с. 76). Згідно із довідкою № 892, виданою виконавчим комітетом Василівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 19.08.2020 року, позивач проживав і був зареєстрований на день смерті зі спадкодавцем (а.с.61). На замовлення позивача було виготовлено технічний паспорт № 121 від 05.09.2018 року на садибний житловий будинок [ADDRESS] . (а.с.8-9). Право власності на спірний житловий будинок станом на 31.12.2012 року не зареєстровано, що підтверджується довідкою КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 19.09.2018 року № 5208 (а.с.11). Згідно копії спадкової справи № 74/2020 за 1996 рік (а.с.43-71), спадкоємцем померлого [PERSON] є [PERSON] . Померлий залишив заповіт, посвідчений 11.04.1990 року секретарем Василівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, згідно якого все своє майно заповів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 68). Зі змісту витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №00026907060 від 04.11.2020 року, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а. с. 77). Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до приписів ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно. п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності № 20 від 22.12.1995 року судам слід мати на увазі, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визнання права власності на майно. Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. З огляду на наведене, враховуючи те, що позивач є спадкоємцем померлого батька, зважаючи на відсутність у позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на майно у нотаріуса або в уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа, суд вважає за потрібне задовольнити позовну заяву та визнати за позивачем право власності на спадкове майно. Судові витрати зі сплати судового збору суд залишає за позивачем за його клопотанням.

Outcome: approved