Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

01.04.2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт капітал», треті особи приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник О.І., приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 21.01.2021 року, реєстровий №7233, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт капітал» заборгованості у розмірі 10296,60 грн. Таким, що не підлягає витконанню. Свої вимоги\~обґрунтувала тим,\~що 20.01.2021року\~приватним нотаріусом\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай О.С.\~вчинено виконавчий\~напис,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№7233,\~на підставі\~якого приватним\~виконавцем виконавчого\~округу Донецької\~області Олійником\~О.І.\~відкрито виконавче\~провадження,\~про стягнення\~з неї\~ на\~користь ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Профіт капітал»\~заборгованості у\~розмірі 10296,60\~грн.. Зазначена сума боргу нею не визнається, з тих підстав, що ніяких кредитних договорів із відповідачем нею не укладалось, їх походження їй не зрозуміле, ніяких вимог про погашення заборгованості вона не отримувала, про існування виконавчого напису їй стало відомо з листа приватного виконавця з постановою про відкриття виконавчого провадження від 15.03.2021 року. Позивач вважає виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 20.01.2021 року таким, що не підлягає виконанню, оскільки розмір її боргових зобов`язань перед ТОВ «Фінансова компанія «Профіт капітал» не є підтвердженим, що є порушенням вимоги п. 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, а також відсутні докази належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень у не менш ніж тридцятиденний строк, що є обов`язковою вимогою відповідно до п. 6 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Всупереч наведеному, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора та в порушення встановленого порядку, що змушує позивача звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Із заявою про розгляд справи у відсутність представника відповідача та з повідомленням причин неявки до суду не звертався. Відзив на позовну заяву до суду не надавав. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення судових повісток, із заявою про відкладення розгляду справи до суду не зверталися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі наявні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно Договору позики №8529167 від 06.11.2019 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Позикодавець) зобов`язалося передати [PERSON] (Позичальник) у власність грошові кошти у розмірі 5200,00 грн. на 30 днів до 06.12.2019 року з базовою процентною ставкою на день 1,60%, а позичальник зобов`язалася повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики та сплатити проценти від суми позики. 20.01.2021 року, за заявою правонаступника ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» - ТОВ «Фінансова компанія «Профіт капітал», приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт капітал» заборгованості за кредитним договором №8529167 від 06.11.2019 року, по якому строк платежу настав та боржником допущено прострочення платежів, у сумі 10 296,00 грн. за період з 12.03.2020 року по 06.01.2021 року, яка становить прострочена заборгованість за сумою кредиту 5200,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам 5096,00 грн.. 15 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64833730 з виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Відповідно до п. 10 Узагальнення «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Як вбачається з матеріалів справи саму процедуру винесення виконавчого напису було проведено відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. 29.06.1999 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». (далі Постанова № 1172) 26.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі Постанова № 662), якою, окрім іншого, викладено п.2 Постанови № 1172 таким змістом: «Для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині: пункт 2 змін, що вносяться до переліку документів (Переліку №1172), за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/1 постанову Київського апеляційного адміністративного суду України було залишено без змін. Отже приватний нотаріус Горай О.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису керувався пунктом 2 Переліку №1172, який втратив чинність 22.02.2017 року, тобто до вчинення виконавчого напису. Таким чином суд приходить до висновку, що на момент вчинення спірного виконавчого напису приватний нотаріус мав керуватися пунктом 1 Постанови № 1172, котрий визначає, що документом за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів є нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису є окремим, самостійним способом захисту цивільних прав серед інших способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених главою 3 розділу 1 ЦК України, а тому виконавчий напис у розумінні ЦК України (ч.1 ст. 202 ЦК України) не є правочином, а тому його недійсність не може бути встановлена судом (ст. 215 ЦК України). З огляду на вищевикладене, суд погоджується з обраним позивачем способом захисту своїх прав шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позивач звільнена від сплати судового збору та позовні вимоги задоволено у повному обсязі, стягнути з відповідача судовий збір на користь держави, у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved