Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

01 квітня 2016 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь, 3 % річних від простроченої суми заборгованості станом на день ухвалення рішення у справі, а на 01 квітня 2016 року ця сума складає 8\~675,62\~грн., та встановлений індекс інфляції за весь час прострочення до дня ухвалення рішення у справі, розмір якого станом на 01 березня 2016 року складає 91\~200,80 грн. Заборгованість виникла у звязку з виконанням відповідачем представництва позивача з продажу автомобіля вартістю 109\~980 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач заперечень проти позову не надала, в судове засідання не зявилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила та про розгляд справи за її відсутності не клопотала, на підставі чого відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила та про розгляд справи за її відсутності не клопотала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2015 року, ухваленому у цивільній справі № 183/1197/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення коштів, яке набрало законної сили 06 грудня 2016\~року, встановлено, що відповідач [PERSON] має перед позивачем [PERSON] грошове зобов'язання в розмірі 109\~980\~грн., яке виникло 14\~серпня 2013\~року, і ця обставина, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не доказується при розгляді цієї справи. На день ухвалення рішення у цій справі доказів щодо виконання відповідачем грошового зобов'язання перед позивачем, матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням позовних вимог [PERSON] щодо стягнення з відповідача 3 % річних від простроченої суми та інфляційного збільшення суми боргу на день ухвалення рішення у справі, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 3 % річних від простроченої суми, яка станом на 06\~березня 2017\~року складає 11\~751,29\~грн., при цьому розрахунок трьох процентів річних здійснений за кожен день прострочення за формулою: сума боргу (109\~980) х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення (1300 (з 15 серпня 2013 року до 06\~березня 2017 року)); а також сума інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 109\~980\~грн. за період з 15 серпня 2013 року до 06 березня 2017 року, що складає 114\~489,18\~грн., виходячи з наступної формули: добуток суми заборгованості на момент її виникнення та сукупного індексу інфляції за період прострочення виплати заборгованості, з якого віднімається сума заборгованості (109\~980 х 2,041 109\~980). Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved