Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

01.02.2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому прохав суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.09.2011 р. станом на 22.01.2019 р. у сумі 15066,60 грн., з яких: 4801,00 грн. - заборгованість за кредитом; 3036,37 грн. - заборгованість за процентами; 6035,58 грн. - пеня, а також штрафи: 500 грн. (фіксована частина), 693,65 грн. (процентна складова). В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 30.09.2011 року між відповідачем та представником Банку шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання к Умовам та правилам надання банківських послуг, було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, відповідно до якого взяв на себе обов`язок повернути кредит та сплатити відсотки згідно з діючими Тарифами банку, що є додатком до Договору. Позивачем зазначено, що своїм особистим підписом в Анкеті-заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Банк відповідно до умов договору збільшував кредитний ліміт, а відповідач використовував грошові кошти, однак не повернув своєчасно, що і стало підставою звернення до суду із вказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві прохав суд розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] 04.07.2019 р. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає, прохав відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відзив на позов, а також доказу на рахунок своїх заперечень відповідачем не надано до суду. В матеріалах справи наявна заява відповідача від 05.03.2019 року, відповідно до якої останній прохав суд скасувати борг перед АТ КБ «ПриватБанк», оскільки вважає борг невірно нарахованим. Зазначав, що договір з Банком не укладено. В матеріалах справи наявна заява відповідача від 15.05.2019 року, відповідно до якої останній зазначав, що фактично його борг перед позивачем становить 4801,00 грн. (тіло кредиту), а відсотки та пеня нараховані позивачем невірно; прохав взяти до уваги те, що він є безробітнім, доходів не має, перебуває у скрутному становищі. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 30.09.2011 року відповідач став клієнтом АТ КБ «Приватбанк» (правонаступник ПАТ КБ «ПриватБанк»), ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-заяви від 30.09.2011 р. Заява також підписана представником Банку, підпис якого скріплений печаткою. Відповідно до вказаної Анкети-заяви відповідач своїм особистим підписом надав свою згоду на те, що підписана ним Заява, разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Разом з тим, своїм особистим підписом відповідач підтвердив факт свого ознайомлення та згоди з Умовами та правилами надання банківських послуг. Укладений між сторонами договір відповідає порядку укладення договорів приєднання відповідно до положень ч. 1 ст. 634 ЦК України. Законом не заборонено укладати кредитні договори у такий спосіб. Таким чином, між сторонами виникли кредитні правовідносини. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач не заперечував проти факту користування ним кредитними коштами. Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг сторони узгодили право Банку в односторонньому порядку змінювати розмір кредитного ліміту. Судом встановлено, згідно з розрахунком заборгованості, що Банком збільшувався кредитний ліміт, а відповідач використав кредитні кошти у розмірі 4801,00 грн., однак своєчасно не повернув їх, що стало підставою нарахування відсотків, пені та штрафів. За користування кредитними коштами Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, що викладені на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів. З розрахунку заборгованості вбачається, що Тарифами банку передбачалась процентна ставка з 05.09.2013 р. по 29.08.2014 р. - 30,00% на рік; з 01.09.2014 р. - 34,80% на рік; з 01.06.2015 р.- 43,20 % на рік, що нараховувались на суму залишку заборгованості за кредитом. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 22.01.2019 р. утворилась заборгованість у сумі 15066,60 грн., з яких: - 4801,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 3036,37 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; - 6035,58 грн. - пеня; А також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500 грн. (фіксована частина), -693,65 грн. (процентна складова). Сума заборгованості підтверджена наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Відповідач, в рахунок своїх заперечень щодо нарахування відсотків та пені, не надав суду жодного належного доказу, а також правових обґрунтувань неправомірності розрахунку, як доказу, що наданий Банком. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано суду належних, допустимих доказів щодо свого скрутного матеріального становища, а також доказів неправильного нарахування Банком відсотків та пені за Договором, що свідчить про неможливість покладення цих обставин в основу доказування. Згідно з умовами Договору (п. 1.1.7.11) договір діє протягом 12 місяці з моменту його підписання, та пролонгується на той самий строк, якщо сторонами не було заявлено про його розірвання. Відповідно до п. 1.1.7.43 Договір діє до повного погашення заборгованості за кредитом. Договір не припинено належним виконанням. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що встановлено ст. 610 ЦК України. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зі змісту ч. 1 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Беручи до уваги, що відповідач порушив виконання зобов`язання щодо повернення кредиту, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. В силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 1 762,00 грн.

Outcome: approved