overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

У березні 2016 року позивачі звернулися до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивували тим, що 02 березня 2016 року в них, народився син [PERSON]. Оскільки на час народження дитини пройшло менше місяця після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], відомості про батька дитини внесено до актового запису саме за імям останнього. Вказуючи на дані обставини, позивачі просять визнати батьківство [PERSON] відносно [PERSON], [INFO], виключити відомості про батьківство відповідача [PERSON], внести зміни до актового запису № 3, зазначивши позивача - [PERSON] - батьком дитини, змінивши прізвище на "Хрущ", по-батькові на "Васильович". Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги на підставі обставин, викладених в позові, просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, також пояснив суду, що вони з [PERSON] проживали разом і він є біологічним батьком дитини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, до початку судового засідання надав суду заяву про визнання позову, та просив суд розглянути справу за його відсутності. Вислухавши пояснення позивачів та дослідивши наявні у матеріалах справи докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: по справі судом встановлено, що рішенням Гусятинського районного суду від 12.02.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] перебуває у фактичних сімейних відносинах, спільно проживає та веде спільний побут з [PERSON], а 02 березня 2016 року в них народилася спільна дитина - [PERSON]. Однак, у зв'язку з тим, що дитина народилася до спливу 10 місяців після розірвання вищевказаного шлюбу, походження дитини було визначено від колишнього подружжя. У свідоцтві від 14.03.2016 року, серія І-ИД №233344, про народження дитини батьком дитини було записано [PERSON], а по батькові дитини як «Ігорович». Згідно з ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до вимог частини 1 ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має прав пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодекс України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За таких обставин, з актового запису про народження [PERSON] виключити запис про відповідача, як батька дитини, визнати позивача батьком [PERSON], внести відповідні зміни у актовий запис про її народження. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У березні 2016 року позивачка звернулась до суду з зазначеною вище позовною заявою посилаючись на те, що 19 грудня 2003 року між нею та відповідачем [PERSON], Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 77. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка в позовній заяві просить розірвати шлюб між нею та відповідачем з підстав того, що вони однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть. Позивачка в судове засідання не з"явилась, але звернулась до суду із заявою про підтримання позову, який просила розглянути у її відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з"явився. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 19 грудня 2003 року між позивачкою та відповідачем [PERSON], Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 77. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

У березні 2016р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 36205грн., посилаючись в обґрунтування вимог на те, що з 01.09.2009р. по 01.09.2015р. вона працювала у відповідача, при звільненні вона не отримала розрахунку з виплати заробітної плати, у зв'язку з чим звертається до суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, пояснила, що отримала гроші через ДВС у лютому 2016р. з затримкою в шість місяців. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, явку свого представника до суду не забезпечив вдруге. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що позивач [PERSON] з 01.09.2009р. по 01.09.2015р. перебувала в трудових відносинах з підприємством ТОВ "Пелла-Дизайн", де працювала інженером-конструктором першої категорії. При звільненні за згодою сторін з 01.09.2015р. позивач повного розрахунку не отримала. Зазначене встановлене рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 21.01.2016р., яким з ТОВ "Пелла-Дизайн" на користь позивача [PERSON] стягнута заборгованість невиплаченої заробітної плати у сумі 5479,27грн. Згідно наданої позивачем копії постанови державного виконавця Заводського ВДВС ММУЮ від 10.03.2016р., стягнута заборгованість сплачена боржником 29.02.2016р. Відповідно до вимог ст.116КзПП України, при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. Відповідно до ст.117 КЗпП України підприємство, винне у затримці розрахунку при звільненні, несе відповідальність у вигляді виплати звільненому працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про суми розрахунку, який вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування визначається органом, який виносить рішення по суті спору. На підставі копії відомостей пенсійного органу, заробітна плата позивача за липень 2015р. складає 5650,16грн., за серпень 2015р. - 4269,66грн та 1209,61грн. Отже, середньомісячна заробітна плата позивача за останні два місяці, що передували місяцю її звільнення склала 5565грнгрн. Суд визнає, що затримка розрахунку з позивачем тривала з 01.09.2015р. по 29.02.2016р., тобто шість місяців. Отже, позивач має право на відшкодування у розмірі 33388,80грн. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 05.10.2008 року уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрований відділом РАЦС Житомирського МУЮ, про що зроблено запис №1976. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позов обгрунтовувався тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім"ю, шлюб між ними фактично розпався, проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб та залишити сина на подальше проживання з матір"ю [PERSON] Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, додатково пояснив, що з жружиною тривалий час не проживає, кожен має своє особисте життя, у зв"язку з чим вказував на неможливість примирення та просив розірвати шлюб. Відповідач у судовому засіданні поясила, що тривалий час разом з дитиною проживає окремо від чоловіка та через бажання дитини бути поруч з батьком не бажал б розривати шлюб, однак враховуючи небажання позивача зберегти сім"ю, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які регулюються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що 05.10.2007 року між [PERSON]М та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, за актовим записом №1976, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП №036386 від 05.10.2007 р. (а.с. 3). Згідно положень частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту позовної заяви та пояснень сторін вбачається, що останні не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу є неможливим. За викладених обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки в порушення ч.1 ст.24 СК України не відповідає його волі, а існування сімї сторін носить формальний характер протягом тривалого часу, спор про виховання та утримання спільних дітей у сторін відсутній, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

у березні 2017 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" у м. Полтаві звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, отриманому 12 грудня 2013 року позичальником на підставі договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 8152628502ГМ/2013-12 укладеного між позивачем та відповідачем щодо надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту з лімітом не більше 4000 грн. Згідно з умовами кредитування [PERSON] повинна була погашати кредит та відсотки по ньому, але відповідач своїх зобов'язань не виконує, тому позивач змушений звернутися до суду для стягнення заборгованості з боржника в сумі 1383 грн. 95 коп. Представник ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення в матеріалах справи, причину неявки відповідач суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 12 грудня 2013 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" у м. Полтаві на підставі договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 8152628502ГМ/2013-12 надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту не більше 4000 грн. Згідно розрахунку ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» прострочена сума заборгованості [PERSON] станом на 1 лютого 2017 року становить - 1383 грн. 95 коп., яка складається з суми простроченої основної заборгованості 713 грн.; пені на суму основної заборгованості 548,92 грн., суми прострочених відсотків 118 грн.; пені на суму прострочених відсотків 4,03 грн. Відповідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язання по умовах кредитування, за яким кредитодавець виконав умови повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови та правила кредитування, порушено майнові права ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», тому слід задовольнити позов в межах заявлених позовних вимог. Суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

У березні 2017 року позивач акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі - АТ "Укрсоцбанк") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 526, 530, 533, 536, 549-552, 553-554, 610, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати відповідача - [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS]. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що їй [PERSON] належить на підставі договору дарування № 675 від 19.04.2001 року будинок [ADDRESS]. В належному їй будинку зареєстрований, але, понад чотири роки, не проживає її колишній чоловік - [PERSON] Відповідач не сплачує комунальні послуги, не підтримує будинок у належному стані, перешкод для проживання у спірному будинку для відповідача позивач не створює, останній за власним бажанням та з власної волі не проживає за місцем своєї реєстрації. Посилаючись на викладене, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач, вимоги, викладені у позові підтримала, просила суд задовольнити їх. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, будь - яких заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача та свідків, дослідивши надані письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування № 675 від 19.04.2001 року (а.с.9). Згідно довідки КП ДЕЗ "Океан" від 18.05.2017 року № 1626 (а.с.7) в спірному будинку зареєстровані: - позивач, як власник, [PERSON] - колишній чоловік та [PERSON] - дочка. Відповідач з 2013 року за місцем своєї реєстрації не проживає, не сплачує комунальні послуги, не підтримує будинок у належному стані, що підтверджується актом о не проживанні (а.с.8) та показами свідка [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як надані позивачем докази у своїй сукупності вказують на те, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила суд визнати обмежено дієздатним її сина [PERSON], [INFO] та призначити її піклувальником. Ані заявниця, ані представник зацікавленої особи в судове засідання не з"явилися, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому згідно із заявою зацікавленої особи, Миколаївська сільська рада не заперечує проти призначення [PERSON] піклувальником її сина [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Так судом встановлено, що заявниця [PERSON] є матір"ю [PERSON], [INFO]. Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 241 від 06.06.2018 року, [PERSON] страждає на психічний розлад здоров"я у вигляді органічного непсихотичного розладу внаслідок важкої травми головного мозку у вигляді помірно-виражених астено-невротичного синдрому та зниження когнітивних функцій. Наявний у [PERSON] психічний розлад здоров"я не позбавляє, але істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З урахуванням обставин справи суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У березні 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначив, що 04 листопада 2014 року між ним та відповідачкою, Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 277. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~ Позивач посилаючись на те, що вони з відповідачкою однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть, просить шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~ Сторони в судове засідання не з"явилися, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач\~ проти задоволення позову не заперечував. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: \~ \~ \~ \~ Так судом встановлено, що 04 листопада 2014 року між позивачем та відповідачкою, Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 277. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~ Сторони однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть. \~ \~ \~ \~ При таких обставинах суд вважає, що сім"я сторін існує формально та її збереження не можливе. \~ \~ \~ \~ При цьому відповідач\~ проти задоволення позову не заперечував. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

У березні 2018 року позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом до відповідача, в якому зазначила, що 17 лютого 2017 року між нею та відповідачем, Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 54. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка посилаючись на те, що вони з відповідачем однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть, просить шлюб розірвати та малолітню доньку залишити їй на виховання. Сторони в судове засідання не з"явилися, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Згідно з положеннями ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Так судом встановлено, що 17 лютого 2017 року між позивачкою та відповідачем, Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 54. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах суд вважає, що сім"я сторін існує формально та її збереження не можливе. При цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON]. звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування , яку у подальшому уточнила та просила суд надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, відкритої після смерті померлої [INFO] її матері [PERSON]., посилаючись на поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не з"явилася, але звернулася до суду із заявою про підтримання позову, який просила розглянути у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, звернувся до суду із заявою про визнання позову. Згідно з положеннями ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у разі визнання відповідачем позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців , який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] Позивачка [PERSON] є донькою померлої [INFO] [PERSON] Інших спадкоємців після смерті [PERSON]. не має. Позивачка звернулася до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини , відкритої після смерті її матері, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв"язку з пропуском строку прийняття спадщини . Але наявні в матеріалах справи докази підтверджують поважність причин пропуску строку прийняття спадщини позивачкою, у зв"язку з чим позов підлягає задоволенню. При цьому суд вважає достатнім надати строк для прийняття спадщини у три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved