Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] просив винести рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відносно їх неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] та призначити його піклувальником неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , а також стягнути з відповідачів на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1500,00 грн. щомісячно на кожного з урахуванням індексації, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказав, що з 1992 року проживав зі своєю дружиною [PERSON] , яка померла [INFO] . Від спільного шлюбу у них дітей немає, але у покійної дружини була дочка [PERSON] , яка одружилась з [PERSON] . Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сім`я [PERSON] проживали за адресою [ADDRESS] , однак згодом вони розлучилися і діти переважно почали проживати зі своєю бабусею та з ним. В березні 2018 року мати дітей [PERSON] поїхала працювати за кордон, а батько [PERSON] залишився та проживає в смт. Крижопіль, однак не цікавиться життям дітей. На даний час діти проживають із позивачем. Відповідно до висновку комісії з захисту прав дитини Крижопільської РДА від 22.05.2019 № 6 «Щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно їх дітей [PERSON] та [PERSON] , які проживають із [PERSON] » - комісія зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно їх дітей [PERSON] та [PERSON] . Свої батьківські обов`язки не виконують, не піклуються про дітей. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, а також просив справу розглянути заочно. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач до суду та учасникам справи відзив не надіслав. Розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду з повідомленням сторін у відповідності із ст.ст. 223, 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на даний час із позивачем [PERSON] проживають неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , онуки покійної його дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . У покійної дружини була дочка [PERSON] , яка одружилась з [PERSON] . Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сім`я [PERSON] проживали за адресою [ADDRESS] , однак згодом вони розлучилися і діти переважно почали проживати зі своєю бабусею та з ним. В березні 2018 року мати дітей [PERSON] поїхала працювати за кордон, а батько [PERSON] залишився та проживає в смт. Крижопіль, однак не цікавиться життям дітей. Відповідно до висновку комісії з захисту прав дитини Крижопільської РДА від 22.05.2019 № 6 «Щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно їх дітей [PERSON] та [PERSON] , які проживають із [PERSON] » - комісія зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно їх дітей [PERSON] та [PERSON] та стягнення аліментів на утримання дітей. Суд приймає до уваги даний висновок Служби у справах дітей Крижопільської РДА, оскільки цей висновок узгоджується з іншими дослідженими судом доказами та встановленими обставинами. Вирішуючи даний спір суд враховує наступне. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблею ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересів дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Згідно із п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх неповнолітніх дітей знайшов своє підтвердження, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Ст. 50 СК України передбачені обов`язки по вихованню та розвитку дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей являється підставою для позбавлення батьківських прав. \- При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Вирішуючи питання про стягнення аліментів суд враховує обставини, визначені в ст. 182 СК України. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову. Враховуючи задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі в розмірі 1536, 80 грн., з яких 768,40 грн. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав та 768,40 грн. за вимогу про стягнення аліментів з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved