Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

01 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після [PERSON], що померла [INFO], протягом трьох місяців. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON], яка є матір`ю [PERSON]. Позивач є єдиним спадкоємцем після померлої за законом. З метою прийняття спадщини, [PERSON] звернувся до державного нотаріуса П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Дямяносової В.Ф., однак постановою від 28 грудня 2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із пропуском передбаченого чинним законодавством шестимісячного строку на звернення із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи ту обставину, що померла була зареєстрована на непідконтрольній Україні території, а саме у селі Шевченко Донецької області, позивачем пропущено встановлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини, оскільки останній займався оформленням необхідних документів. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року відкрито провадження у справі, у порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суд подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, надав на позовну заяву відзив, згідно якого щодо вирішення спору по суті покладався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, перевіривши матеріали справи доказами, суд встановив. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року, яким встановлено факт смерті останньої. Відповідно до Заповіту від 07 травня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Подолян О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1428, [PERSON] заповіла своєму сину [PERSON], [INFO], все своє майно. [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON], однак постановою державного нотаріуса П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Дямяносової В.Ф. відмовлено позивачу у відкритті спадкової справи на підставі пропущення строку, встановленого законодавством для прийняття спадщини. Як зазначено позивачем у позові та встановлено в судовому засіданні, позивачем встановлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини після померлої матері було пропущено через необхідність оформлення відповідних документів, а саме встановлення факту смерті [PERSON] у зв'язку із проживанням останньої на тимчасово окупованій території. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268, ч. 2 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому, за ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1272 ЦК України суд, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини щодо майна [PERSON] поважними, а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визначає позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини терміном у три місяці з моменту набрання даним рішенням суду законної сили.

Outcome: approved