Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

01.04.2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог, позивачем зазначено, що 22.10.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір № 2001247290 про надання споживчого кредиту для: придбання товару - 17 927, 80 грн.; послуг зі страхування - 4 302, 67 грн. Загальний розмір кредиту 22 230, 28 грн., розмір процентної ставки 0,01 % річних, строком на 24 місяці з остаточною датою повернення не пізніше 22.10.2014 року. 18.12.2013 року між банком та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 18/12/2013, за умовами якого останньому передано право вимоги до позичальника, що випливає з умов зазначеного кредитного договору. 27.12.2013 року фактором на адресу позичальника листом з описом вкладенням направлено повідомлення № 200067252 від 20.12.2013 року, яким було повідомлено останнього про заміну кредитора у зобов»язанні, а також здійснено вимогу дострокового повернення суми заборгованості за кредитним договором. Зазначена вимога підлягала виконанню протягом тридцяти днів з дня її отримання позичальником, але станом на дату подання позовної заяви не виконана. Просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, загальний розмір якої складає - 26 985, 71 грн., а також відшкодувати судові витрати. У судове засідання представник позивача не з»явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, про дату, час та місце судового засідання, повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, однак судову повістку повернуто до суду з відміткою відділу зв»язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п.5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. З огляду на викладене, врахувавши думку представника позивача, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених до [PERSON] позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.10.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір № 2001247290 про надання споживчого кредиту для: придбання товару - 17 927, 80 грн.; послуг зі страхування - 4 302, 67 грн., в загальному розмірі 22 230, 28 грн., зі сплатою процентів за користування кредитними коштами 0,01 % річних, строк користування 24 місяці з остаточною датою повернення не пізніше 22.10.2014 року (а.с. 8-11). Умовами кредитного договору передбачено погашення кредиту та сплата комісії за користування кредитними коштами щомісячно до 22 числа кожного календарного місяця у розмірі щомісячного платежу - в середньому 1 371, 00 грн. (а.с. 12). Відповідно до статей 1049,1050,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася , та сплати процентів. Зобов»язання згідно статті 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства. За правилами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом. 18.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, за умовами якого ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № 2001247290 від 22.10.2012 року. Відповідно до статей 512,514 ЦК України, кредитор у зобов»язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 27.12.2013 року направлено на адресу [PERSON] повідомлення № 200067252 в якому зазначено, що на підставі договору факторингу від 18.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги ПАТ «ОТП Банк» до [PERSON] по кредитному договору № 2001247290 від 22.10.2012 року відступлене ТОВ «ОТП Факторинг Україна», заборгованість на дату відступлення перед ПАТ «ОТП Банк» склала 26 985, 71 грн. Згідно умов кредитного договору та ч. 2 ст. 1050 ЦК України в разі виникнення заборгованості (прострочення обов»язкових платежів) кредитор має право вимагати дострокового повернення всієї суми боргу, яка станом на 20.12.2013 року склала 26 985, 71 грн. (а.с. 17). Зазначеним вище повідомленням відповідачу запропоновано у добровільному порядку протягом десяти днів з моменту його отримання погасити заборгованість, яка не була погашена [PERSON] Звертаючись в суд з позовом, позивач просить стягнути з відповідача передані у користування грошові кошти, відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачено п. 1.1. кредитного договору № 2001247290 від 22.10.2012 року, укладеного з відповідачем [PERSON], оскільки останній не виконує свої зобов»язання за кредитним договором у добровільному порядку. За наведеним ТОВ «ОТП Факторинг» розрахунком, заборгованість [PERSON] станом на 01.04.2014 року складається з: залишку заборгованості за кредитом 21 275, 27 грн.; відсотків за користування кредитом 2, 28 грн.; комісії за РО 5 708, 16 грн., що разом складає 26 985, 71 грн. (а.с. 19). З огляду на викладене, заявлені ТОВ «ОТП Факторинг» позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 2001247290 від 22.10.2012 року підлягають задоволення у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати за розгляд справи судом відповідно до розміру задоволених вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved