Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

У липні 2020 року приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (далі - ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ») звернулось до суду з указаним позовом, просило стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у квартирі [ADDRESS] та вирішити питання ро розподіл судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на позивача покладено обов`язок із забезпечення підприємств, установ, організацій та населення міста Черкаси тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання, у тому числі й квартири [ADDRESS] . Відповідач, як власник зазначеної квартири, має заборгованість в розмірі 79 622 грн 05 коп., яку не погашає. Крім того, борг внаслідок інфляції зріс на 1 539 грн 19 коп. До того ж з відповідача підлягають стягненню три проценти річних від простроченої суми боргу - 5 785 грн 51 коп. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 липня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило. У судовому засіданні 11 листопада 2020 року представник позивача Лекіашвілі В.В. позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 11 листопада 2020 року позовні вимоги визнала та надала відповідну заяву. Згідно із ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» є виконавцем послуг з опалення та гарячого водопостачання будинку [ADDRESS] . Частиною 1 статті 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон) визначено, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Згідно із п.6 ч.1 ст.1 Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ч.1 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води передбачені статтями 21-22 Закону. При цьому, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. 18 лютого 2015 року між ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» та [PERSON] укладено договір № 2935/7 про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води (далі - Договір). (а.с. 9-10) Відповідно до п. 31 Договору, цей договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладання. Договір вважається щороку продовженим якщо за місяць до закінчення терміну його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. Згідно із п. 17.1 та п. 9 Договору, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Таким чином, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води встановлено, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі проводить оплату наданих позивачем послуг, що є порушення норм закону. Станом на 1 квітня 2020 року заборгованість [PERSON] за спожиту теплову енергію складає 79 622,05 грн. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Борг внаслідок інфляції зріс на 19 539,19 грн., а 3% річних складають 5 785,51 грн. Оскільки судом установлено, що позивач виконав свої обов`язки по наданню послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води перед відповідачем, надавав їй послуги, а остання плату за надані послуги належним чином не здійснювала та має заборгованість та враховуючи визнання відповідачем позову, то суд робить висновок про задоволення позову в цій частині. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання про судові витрати суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» підлягають стягненню судові витрати в загальному розмірі 2 102 грн.

Outcome: approved