Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з квартири [ADDRESS], що накладений постановою Корольовського відділу ДВС Житомирського міського управління юстиції від 24.09.2009 року. В обґрунтування позову зазначила, що під час оформлення спадщини після смерті чоловіка [PERSON] позивачу стало відомо, що квартира [ADDRESS] перебуває під арештом на підставі постанови АА 576429 від 24.09.2009 року виданої державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Яблонською М.В. Після звернення до Корольовського ВДВС позивач отримав відповідь, що зняти арешт з даної квартири виконавча служба не має можливості, оскільки відносно [PERSON] є в наявності інші незакінчені виконавчі провадження. Також роз'яснено, що встановити підстави та рік завершення виконавчого провадження не виявляється можливим оскільки виконавчі провадження та журнали реєстрації виконавчих проваджень, переданих державним виконавцем з 2002 по 2014 роки знищені за закінченням терміну зберігання. Посилаючись на те, що арешт майна порушує її права на володіння та розпорядження вказаним майном, просила позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити з викладених у позовній заяві підстав, після оголошеної перерви у судове засідання не з'явилася, просила закінчити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та просив позов задовольнити. Представник третьої особи - Корольовського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та надала суду пояснення щодо позову та доповнення до пояснень. Суд заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №112776319 відповідно до договору купівлі-продажу №6567 від 04.10.2000 року посвідченого приватним нотаріусом Сєтак В.Я - [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності (по 1/2 частки) належала квартира [ADDRESS]. 05.02.2014 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір дарування квартири, відповідно до умов якого [PERSON] подарував 1/2 частини квартири [ADDRESS] - [PERSON] (а.с.9). Тобто з 05.02.2014 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] (а.с.8). Як вбачається з довідки №575/02-14 від 14.12.2017 року до майна померлого [PERSON] приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Гораєм О.С. заведено спадкову справу №21/2017. Згідно даних спадкової справи спадкоємцем [PERSON] є його дружина- Глуходедова Л.Ф. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались (а.с.6). Постановою державного виконавця Корольовського ВДВС Житомирського міського управління юстиції Яблонською М.В. АА 576429 від 24.09.2009 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS], що підтверджується інформаційною довідкою №112776319 від 05.02.2018 року (а.с.27-29). Як вбачається з листа Корольовського відділу ДВС м.Житомир ГТУЮ в Житомирській області №5/7.22-28/5594 від 08.02.2018 року, згідно бази даних АСВП вбачається, що у Корольовському відділі державної виконавчої служби м.Житомир ГТУЮ в Житомирській області відсутні виконавчі документи щодо стягнення боргу з [PERSON],[INFO]. (а.с.34). Відповідно до ч.ч. 1, 2 , 3 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент винесення постанови про арешт майна) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копія постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника не пізніше наступного після її винесення дня надсилається боржнику та відповідно до банків чи інших фінансових установ або органів, зазначених у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена боржником начальнику відповідного відділу державної виконавчої служби або до суду у 10-денний строк. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. За ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту з квартири№187 по вул.Леваневського,64 у м.Житомирі, так як на виконанні в органах ДВС жодних виконавчих документів, боржником в яких виступає [PERSON], не перебуває, підстави для арешту зазначеного майна відсутні, державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування даних заходів, що обмежує права позивача, а тому таке право підлягає захисту шляхом зняття арешту з квартири за адресою: квартири№187 по вул.Леваневського,64 у м.Житомирі. Згідно ст. 141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати у сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved