Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

01.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з 18.11.2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання дітей, тим самим ухиляється від виконання свого обов'язку щодо їх утримання. Відповідач має можливість надавати утримання дітям, оскільки працює неофіційно за межами України. Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про стягування з нього аліментів в розмірі 1/3 частки від заробітку визнав, вказав, що працює без оформлення трудовий правовідносин. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою. звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: З копій свідоцтва про шлюб та свідоцтв про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.11.2006 року, мають двох спільних синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а. с. 4, 5). Сторонами визнаються та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні матері, між сторонами відсутня домовленість щодо порядку участі батька, який проживає окремо, в утриманні дітей. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідністю з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги і це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для стягування з нього аліментів у розмірі 1/3 частини доходів, позовна заява [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дітей є обґрунтованою і підлягає задоволенню. З відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved