Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

У червні 2021 р. Акціонерне товариство "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.06.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачкою укладено кредитний договір № 22034000130910, згідно якого банком надано позичальнику у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі цілі в розмірі 74400 грн. з кінцевим строком повернення 11.06.2021 року зі сплатою процентів в розмірі - 0,001% річних за строкову заборгованість та в розмірі 56% річних - за прострочену заборгованість, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,5% від суми кредиту. Відповідачка зобов`язання за кредитним договором у встановлений строк належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 17.05.2021 року існує заборгованість у розмірі 92320,29 грн., з яких: залишок простроченої заборгованості по кредиту 68198, 12 грн., залишок прострочених відсотків 5894,17 грн., залишок простроченої комісії 18228,00 грн. Позивач зазначає, що на даний час [PERSON] не погашає заборгованість по кредитному договору, у зв`язку з чим АТ «Банк Кредит Дніпро» вимушений звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути заборгованість в сумі 92320,29 грн. та судові витрати в розмірі 2270 грн. Ухвалою судді від 29.06.2021 р. дану цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Натальчук О.А. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 05.08.2021 р. задоволено клопотання відповідача та постановлено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 03.11.2021 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Від представника відповідача, адвоката Лукавського А.В., надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та її представника. Позовні вимоги банку визнав частково, а саме у розмірі 60000 грн. із підстав наведених в промові. В даній промові адвокат зазначив, що з публічною пропозицією розміщеною на сайті АТ «Банк Кредит Дніпро» відповідач не ознайомлена, відсутній її підпис про ознайомлення, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-згоди. Зважаючи на те, що [PERSON] є малограмотною особою, шрифт наданих їй документів не дозволяв вільно прочитати та зрозуміти суть наданих документів. Окрім того, при укладенні договору, позивач не з`ясував особи позичальника, суті її діяльності та фінансового стану, що могло б бути підставою для відмови у кредитуванні. Згідно з частиною третьою статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 11.06.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 22034000130910 (а.с.6), який підписаний сторонами без будь-яких зауважень та заперечень, та відповідно до п.1.1 якого банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути споживчий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити інші платежі за кредитному встановлених даним договором розмірах та строках і виконати свої зобов`язання за цим договором у повному обсязі. Згідно п.1.2 кредитного договору, банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у розмірі 74400 грн. строком на 24 місяців з кінцевою датою повернення останнього 11.06.2021 року на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту складає 3,5% від суми кредиту, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Пунктом 2.2 договору визначено, що дата погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в Графіку платежів, який викладений в розділі 4 цього договору. Погашення заборгованості за цим договором клієнт здійснює шляхом зарахування коштів у сумі обов`язкового платежу на рахунок банку, зазначений у договорі. З підписанням кредитного договору, [PERSON] була ознайомлена та погодилася з Графіком платежів/розрахунок загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки за договором, який міститься в розділі 4 договору. Окрім того, з паспорту споживчого кредиту «Кредит готівкою з страховкою Промо» від 11.06.2021 р. встановлено, що [PERSON] погодилася з розміром щомісячної комісії за обслуговування кредиту, з розміром відсоткової ставка за користування кредитом, розміром щомісячних платежів та періодичністю їх внесень (а.с.13). Також, 11.06.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачкою було підписано заяву-згоду № 1127292 на укладення Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб (а.с.14). Згідно умов заяви-згоди №1127292 з підписанням цієї заяви клієнт акцептує публічну пропозицію банку на укладення універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» із змінами та доповненням (надалі УДБО), яка розміщена на офіційному сайті банку і беззастережно приєднується до умов УДБО. Відповідачка вказаною заявою підтвердила, що до моменту підписання угоди вона ознайомилася та згодна з тарифами банку та умовами УДБО, що знаходяться на офіційному сайті банку за електронною адресою www.creditdnepr.com.ua, Тарифами, проектом цієї Заяви-договору та підтвердила, що має можливість та зобов`язується самостійно відстежувати всі зміни та доповнення, які будуть вноситися до УДБО. Згідно з ч.1ст.634ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Пунктом 3.4. кредитного договору № 22034000130910 передбачено, що укладаючи з банком цей договір клієнт приймає на себе всі обов`язки та набуває усіх прав, передбачених Універсальним договором банківського обслуговування клієнтів - фізичних осіб у АТ "Банк кредит Дніпро" (УДБО). Згідно ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з у рахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1ст.1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а обов`язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.598, ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором № 22034000130910 від 11.06.2019 року станом на 17.05.2021 року у розмірі 92320,29 грн., з яких: залишок простроченої заборгованості по кредиту 68198,12 грн., залишок прострочених відсотків 5894,17 грн., залишок простроченої комісії 18228,00 грн. Відповідний розмір заборгованості позивачем визначено згідно до розрахунку заборгованості, який долучений до позовної заяви (а.с.10,11). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. На день розгляду справи заборгованість відповідачем перед АТ «Банк Кредит Дніпро» у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню. Разом з тим, суд враховує позицію представника відповідача про часткове визнання позову, що свідчить про те, що [PERSON] отримувала кредит та користувалася ним. Згідно ст. ч. 1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначені суми заборгованості суд бере за основну надані позивачем розрахунки заборгованості, які долучені до матеріалів справи, оскільки відповідач не скористався процесуальним правом надати належні та допустимі докази щодо спростування заявлених позовних вимог в частині розміру заборгованості, яка виникла за час дії кредитних договорів. Суд критично оцінює промову у судових дебатах, додану адвокатом Лукавським А.В. до заяви від 24.11.2021 р., оскільки саме за клопотанням [PERSON] , суд 05.08.2021 р. суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Відповідачу пропонувалося відповідно до вимог ст.178 ЦПК України подати у строк до 15 днів з дня вручення ухвали відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази, що підтверджують заперечення проти позову. Разом з тим, [PERSON] даним правом не скористалася та не спростувала викладені у позовні заяві обставини. Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що 10.06.2017р. набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування», відповідно до якого Закон «Про захист прав споживачів» застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону «Про споживче кредитування». Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону, договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (п.4 ч.1 ст.1 Закону). Згідно ч.2 ст.8 Закону, для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем. Відповідно до п.9 ч.1, ч.6 ст.12 Закону, у договорі про споживчий кредит зазначається: орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. Судом встановлено, що [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту «Кредит готівкою зі страховкою Промо (50-75)», в якому відповідачу було надано інформацію, яка надається до укладання договору про споживчий кредит. Підписаний [PERSON] паспорт споживчого кредиту містить інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, яка повинна бути доведена до споживача перед укладання договору споживчого кредиту згідно ст.9 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, сторонами при укладенні договору були досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитування, заперечень щодо підпису паспорту споживчого кредиту відповідачкою не надано. Підписання відповідачкою паспорту споживчого кредиту є належним доказом ознайомлення її з умовами кредитування, що підтверджено постановами Верховного Суду від 23.12.2019р.у справі №572/1169/17, від 12.02.2020р. у справі №382/327/18. Таким чином, позовні вимоги АТ «Банк Кредит Дніпро» підлягають задоволенню та стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором № 22034000130910 від 11.06.2019 року станом на 17.05.2021 року у розмірі 92320,29 грн. За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги АТ «Банк Кредит Дніпро» обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення № 2119 від 08.06.2021 року, під час звернення до суду з позовом АТ «Банк Кредит Дніпро» сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн., а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача, судовий збір у зазначеному розмірі. На підставі викладеного та

Outcome: approved