Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

У грудні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ "Приватбанк") пред`явило в суд позов до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.06.2009 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у встановленому договором розмірі на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач виконав свої зобов`язання за договором належним чином, однак, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого загальна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 27.10.2020 року складає 10152,02 грн, яка складається з наступного: 20,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 8902,44 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1229,58 грн. - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом. Просить суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідача заборгованість на вказану суму та судові витрати по справі. Ухвалою від 28 грудня 2020 року справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з одночасним викликом сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, вказавши у позовній заяві, що не заперечує проти заочного розгляду справи, просить здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного провадження та у його відсутності. (а.с.2 зворот). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги у повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності. (а.с.55) Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: копією анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк» № б/н від 09.06.2009 року підтверджується, що [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у встановленому договором розмірі на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с.15) З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 09.06.2009 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом - [PERSON] , встановлено, що станом на 27.10.2020 року заборгованість за кредитом становить 10152,02 грн, яка складається з наступного: 20,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 8902,44 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1229,58 грн. - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом. (а.с.11-12) У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України визначено, що боржник зобовязаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Отже, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок [PERSON] по поверненню кредиту знайшов своє підтвердження повністю. У зв`язку з цим, з відповідача необхідно стягнути заборгованість за кредитом в сумі 10152,02 грн, яка складається з наступного: - 20,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; - 8902,44 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; -1229,58 грн. - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом. На думку суду, підлягають до задоволення судові витрати пов`язані з оплатою судового збору, так як у відповідності до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивачем - АТ КБ «ПриватБанк» оплачено судовий збір у сумі 2102 грн.00 коп., що об`єктивно підтверджується платіжним дорученням від 03.11.2020 року, тому з відповідача слід стягнути судовий збір у вказаній сумі. (а.с.35) Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.530,629,1048,1049,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved