Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що 17 червня 2016 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області. В період спільного проживання у них народились діти: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO]. Проте шлюбне життя не склалось і шлюб між ними розірвано. Відповідач проживає окремо, діти знаходяться на її утриманні. Вказує, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач ні фінансової ні матеріальної підтримки не надає. Таким чином, відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов'язку утримувати дітей. Тому просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утриманні малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) до повноліття; [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) до повноліття ; [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) до повноліття. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.07.2018 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підгототовче засідання. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 18 вересня 2018 року до суду надійшов відзив від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач також зобов'язаний утримувати іншу дитину [PERSON] та непрацездатних батьків пенсійного віку [PERSON] та [PERSON] Тому заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини на кожну дитину. А тому відповідно до статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50% від заробітної плати, що має бути виплачена працівнику,у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Тому суд при визначенні розміру аліментів враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Тому вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання [PERSON], [PERSON], [PERSON] має становити 1/12 частини на кожну дитину. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. У судове засідання позивач та її представник не з'явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними в матеріалах доказами, вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі. Просила суд задовольнити позов. У судове засідання відповідач та його представник не з'явились. Про час,день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження кошті в; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання у сторін народилося троє дітей, а саме [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серія [NUMBER] виданим 24 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві; [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серія [NUMBER] виданим 20 січня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві; [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серія [NUMBER] виданим 20 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 13 липня 2018 року №2138 вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із нею за вищезазначеною адресою проживають та знаходяться на її утриманні [PERSON], [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO]. Відповідач є працездатним, відповідно до ст.180 СК України зобов'язаний утримувати своїх дітей. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів. Суд критично ставиться до доводів відповідача про те, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки та малолітня дитина, оскільки жодних доказів того, що неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає з відповідачем та перебуває на його утриманні, а також доказів того, що відповідач несе витрати на утримання непрацездатних батьків [PERSON] та [PERSON] суду не надано. Доказів про наявність стягнень по виконавчим документам з [PERSON] суду не надано. Відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. При визначенні розміру аліментів суд враховує потреби дитини з урахуванням її віку та стану здоров'я. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Нормами чинного Сімейного Кодексу України не заборонено в залежності від встановлених судом обставин справи визначати розмір аліментів у частці, якій підлягає стягненню з дня звернення до суду з позовною заявою. Відповідно до ч. 2 ст. 183 Сімейного Кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Вирішуючи питання щодо частки заробітку (доходу), стягуваної як аліменти, суд враховує обставини щодо матеріального стану платника аліментів, та інші обставини, визначені ст. 182 Сімейного Кодексу України , тому вважає за доцільне стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на трьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку ( доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дитиною повноліття , починаючи з дня подачі позову з 19 липня 2018 року . Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Підлягає до стягнення з [PERSON] судовий збір на користь держави в сумі 704,80 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved