Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

У червні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Києвської області від 10.08.2015 року по справі № 369/2270/16-ц було задоволено його позовної вимоги частково, а саме: стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] - аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03 березня 2015 року. Пізніше, у 2017 році вона звернулась до суду із позовом про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових понесених нею витрат на дитину, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.06.2018 року по справі № 369/7108/17, частково задоволено її позов та вирішено: стягнути з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , понесені додаткові витрати на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2608,00 грн. Відповідач добровільно погодився із законністю даної позовної вимоги та не оскаржував її. Оскільки їхня дитина має наступні хронічні діагнози - пролабс митрального клапана серця, аномалія розвитку желчного міхура, хронічний холецистит, міопія, остеохондоропатія ядра правої берцової кості, синдром Шляттера, поперечна проскостопість, вазомоторгний (алергичний) рініт, хронічний компенсаторний тонзіліт, себорейний дерматит, (що підтверджується випискою з медичної книги, вона постійно витрачає кошти для підтримання нормального стану дочки. Так, нею були понесені наступні витрати, які Відповідач відмовився добровільно компенсувати їй у розмірі 50%: Окуліст (консультація, лікування, в тому числі замовлення окулярів) - 2 497,00 грн. Ортопед/травматолог, хірург (консультація, лікування) - 3680,00 грн. Лор (консультація/лікування), педіатр -- 7320,00 грн. Дерматолог (консультація та лікування) - 541,00 грн. Всього було витрачено 14 038,00 грн., 50% з яких - 7019,00 грн. 28.01.2019 року вона направила Відповідачу заяву-пропозицію, у якій зазначила про понесені нею витрати у розмірі 14 038,00 грн., 50% з яких - 7019,00 грн. попросила Відповідача компенсувати в порядку ст. 185 Сімейного кодексу України в строк до 20 лютого 2019 року шляхом перерахування зазначених коштів на мою банківську карту [NUMBER] ПАТ "ПРИВАТБАНК", яку Відповідач отримав 13.02.2019 року. Проте, на її пропозицію Відповідач жодним чином не відреагував, кошти не компенсував. Повторно, 18.02.2019 року вона направила Відповідачу заяву-пропозицію разом із листом доньки, у якому вона зверталась до батька із проханням, у якій зазначила про понесені нею витрати у розмірі 14 038,00 грн., 50% з яких - 7019,00 грн. попросила Відповідача компенсувати в порядку ст. 185 Сімейного кодексу України в строк до 20 лютого 2019 року шляхом перерахування зазначених коштів на мою банківську карту [NUMBER] -ТІРИВАТБАНК". Проте, всупереч її проханню, всупереч інтересам дитини та здоровому глузду, Відповідач відмовляється добровільно компенсувати витрати на лікування дитини. Крім того, нею були понесені додаткові витрати на отримання освітніх послуг від ФОП [PERSON] у наступному розмірі: Грудень 2018 року - у розмірі 275,00 грн., Січень 2019 року - у розмірі 275,00 грн. Лютий 2019 року - у розмірі 550,00 грн., Березень 2019 року - у розмірі 550,00 грн., Квітень 2019 року - у розмірі 550,00 грн. Травень 2019 року - у розмірі 550,00 грн., На загальну суму 2 750,00 грн., 50% з яких становить 1 375,00 грн. Всього нею було витрачено 16 788,00 грн., 50% з яких - 8 394,00 грн., які Відповідач в порядку ст. 185 Сімейного кодексу України зобов`язаний сплатити. Тому просила суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаціний номер [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , половину вартості додаткових, витрат, понесених мною на лікування дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 7 019,00 (сім тисяч дев`ятнадцять) гривень 00 копійок. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаціний номер [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , половину вартості додаткових витрат на отримання освітніх послуг дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 375,00 (одна тисяча триста сімдесят п`ять) гривень 00 копійок. В подальшому позивачка збільшила позовні вимоги та просила суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаціний номер [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , половину вартості додаткових, витрат, понесених нею на лікування дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 11 386,00 (одинадцять тисяч триста вісімдесят шість) гривень 00 копійок. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаціний номер [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , половину вартості додаткових витрат на отримання освітніх послуг дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 375,00 (одна тисяча триста сімдесят п`ять) гривень 00 копійок. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.07. 2019 року відкрито провадження по справі, призначено справу у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 15 серпня 2019 року. 24 вересня 2019 року відповідачем [PERSON] подано зустрічну позову заяву, яка обґрунтована тим, що З 27 листопада 1993 року [PERSON] та відповідачка [PERSON] та перебували у зареєстрованому шлюбі. З 27 листопада 1993 року він та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2015 року шлюб між ними - [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 серпня 2015 року в цивільній справі № 369/2270/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, позов задоволено, стягнуто з нього на користь [PERSON] - аліменти на утримання дитини малолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03 березня 2015 року. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 грудня 2017 року в цивільній справі №369/8803/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, [PERSON] , [PERSON] , про визначення місця проживання дитини, позов задоволено, визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Дане рішення набрало законної сили. Не зважаючи на те, що на даний час його малолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю - відповідачкою [PERSON] , окрім сплати аліментів, він регулярно фінансує додаткові витрати на дитину. Оскільки на даний час його місячний дохід є незначним, 05 червня 2018 року він позичив 80000(вісімдесят тисяч) гривень у своєї сестри [PERSON] . Дані позичені кошти він частково витрачав на додаткові витрати на утримання його малолітньої доньки [PERSON] [INFO] , у розмірі 76 050, 75 грн. Оскільки відповідач [PERSON] не бажає в добровільному порядку компенсувати йому 1/2 частини коштів (76050,75 грн. / 2 = 38025,37 грн.), витрачених, як додаткові витрати на утримання їхньої спільної дитини, він вимушений звернутися до суду з зустрічним позовом та просив суд стягнути з [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] грошові кошти в сумі 38025 (тридцять вісім тисяч двадцять п`ять ) гривень 37 копійок, в якості компенсації 1/2 частини додаткових витрат на спільну дитину - малолітню [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.10. 2019 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Продовжено судовий розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину за правилами загального позовного провадження. У листопаді 2019 року позивачем [PERSON] подано відзив на зустрічну позовну заяву, який обгрунтований тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.08.2015 року по справі № 369/2270/16-ц було задоволено її позовні вимоги частково, а саме: стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] - аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03 березня 2015 року. Відповідно до рішення Києво-Святошинського суду Київської області від 07.12.2017 року по справі № 369/8803/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, місце проживання малолітньої дитини [PERSON] визначено разом із матір"ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, оскільки дочка проживає з нею, та оскільки з [PERSON] за вищезазначеним рішенням стягуються аліменти, саме він зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, і саме тому право вимоги компенсації частини додаткових витрат на дитину є виключно у неї. Саме тому відсутні правові підставі у Відповідача щодо стягнення із неї понесені додаткові витрати на дитину [PERSON] . Оскільки Відповідач розумів та розуміє, що щомісячних аліментів, які ВДВС примусово з нього утримувало за рішенням суду, починаючи з 2015 року, катастрофічно не вистачало та не вистачає на дитину, та знаючи про розмір її заробітної плати, після тривалих умовлять з боку дитини, лише з серпня 2018 року іноді погоджувався на купівлю одягу та шкільного приладдя для [PERSON] . Позивач звертає увагу суду на те, що за період з 2015 року по липень 2018 року включно Відповідач не витратив жодної додаткової гривні, крім визначеного розміру аліментів, а тому, регулярність фінансування ним додаткових витрат на дитину можна поставити під сумнів та таким його твердженням надати критичну оцінку. Таким чином, враховуючи те, що витрати Відповідача на купівлю товарів для навчання, мобільного телефону, планшету, електронної книги, другого телефону, одягу, шкільного рюкзаку, одягу, оплата за житло, лік, окуляри, додаткові навчання з математики не викликані особливими обставинами у сенсі розуміння вимог чинного законодавства. Крім того, Відповідачем не доведено необхідність понесення таких додаткових витрат на дочку, якими особливими обставинами такі витрати були викликані. 02 квітня 2009 року відповідно до умов Договору дарування квартири (надалі - Договір, Додаток 1), посвідченого Гончар Т.М., приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області за реєстровим № 877, [PERSON] подарував, а наші спільні діти - [PERSON] , [INFO] та малолітня [PERSON] , [INFO] отримали у власність по 14 частці кожна дарунок - одна цілатрикімнатна квартира за [ADDRESS] . З лютого 2015 року, малолітню дитину [PERSON] та мене було фактично викинуто на вулицю Відповідачем. Після чого у квартирі Відповідачем були замінені замки, що унеможливило проживання у квартирі. З того часу я з дитиною вимушені були проживати у моїх батьків у 2-кімнатній квартирі, у кімнаті 9 кв.м., яка є власністю мого рідного брата. У травні 2017 року вона звернулась до суду із позовною заявою про усунення перешкод та вселення, встановлення порядку користування квартирою (Додатки 2, 3). З того часу, Відповідач, зловживаючи процесуальними правами, подаючи безпідставні апеляційні скарги, не сплачуючи судовий збір за подані апеляційні скарги, затягує розгляд даної справи № 369/5627/17 у Києво-Святошинському районному суді Київської області, щоб не дозволити власній дитині проживати у власній квартирі, у якій проживає Відповідач із новою родиною. Після того, як у липні 2019 року повернувся до Києва мій брат і виникла необхідність звільнити займану дочкою і мною його кімнату у квартирі моїх батьків, Відповідач погодився винайняти для дочки квартиру, яку самостійно та за власним бажанням оплачує. Тобто, Відповідач, вчиняючи протиправні дії по недопущенню власної дитини до власної квартири, через які дитина опинилась на вулиці, таким чином вирішив компенсувати та потурбуватись за дочку, винайнявши для неї квартиру та сплачуючи оренду плату. Тому на підставі вищевказаного просила суд у задоволенні вимог зустрічного позову [PERSON] відмовити у повному обсязі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти зустрічного позову заперечувала, просила відмовити у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] первісний позов [PERSON] не визнав, просив відмовити у його задоволенні, зустрічний позов просив задовольнити у повному обсязі. Суд, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов такого висновку. З 27 листопада 1993 року [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2015 року шлюб між ними - [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 серпня 2015 року в цивільній справі № 369/2270/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, позов задоволено, стягнуто з нього на користь [PERSON] - аліменти на утримання дитини малолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03 березня 2015 року. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 грудня 2017 року в цивільній справі №369/8803/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, [PERSON] , [PERSON] , про визначення місця проживання дитини, позов задоволено, визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно При цьому такі кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аналіз норми ч. 1 ст. 185 СК України вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов (постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №501/5060/15-ц, від 14 січня 2019 року у справі №751/4312/16-ц). Згідно п.18. постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані трати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Тобто, факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений. На підтвердження понесених витрат позивачем надано квитанції, які видані ФОП [PERSON] вбачається, що неповнолітня [PERSON] додатково навчалася з вересня 2019 року по лютий 2019 року, плату за навчання здійснювала її мати [PERSON] , тому з відповідача [PERSON] підлягають додаткові витрати на навчання у розмірі 1375, 00 грн. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , потребувала додаткових витрат на лікування, тому її матір`ю [PERSON] , було понесено витрати на лікування, що в сукупному розмірі становлять 10 129 грн., які підтверджені відповідними товарними чеками, квитанціями та виписками лікарів та фіскальними чеками. Заявлена сума вимог чеками не підтверджена. Тому, виходячи з вищевказаного з відповідача [PERSON] підлягають стягненню додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , половину вартості додаткових витрат, понесених нею на лікування [PERSON] , [INFO] , у період з 01.01.2018 року по 14.08.2019 року у розмірі 10 129,85 (десять тисяч сто двадцять дев`ять) грн. 85 копійок та половина вартості додаткових витрат на отримання освітніх послуг у розмірі 1 375,00 (одна ча триста сімдесят п`ять) гривень 00 копійок, які документально підтверджені. З приводу зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , суд виходить з того, що стягненню з позивача за первісним позовом підлягають витрати на ліки у розмірі 441 грн., витрати на дослідження КТ у розмірі 765, 00 грн., витрати на ліки у розмірі 927, 00 грн., витрати на консультацію лікаря у розмірі 450, 00 грн., витрати на придбання окулярів у розмірі 3590, 00 грн., додаткові навчання з математики у розмірі 1200 грн., а всього сума складає 7373 грн. 00 коп., а тому стягненню з позивача за первісним позовом підлягає 50% від вказаної суми у розмірі 3686, 50 грн. Витрати, пов`язані з придбанням товарів на навчання, телефонів, одягу, оплати за житло, суд також вважає безпідставно віднесеними позивачем до складу додаткових витрат, оскільки вони є поточними витратами на потреби дитини, не зумовлені особливими обставинами, повинні забезпечуватися з розміру аліментів. У зв`язку з частковим задоволенням первісного та зустрічного позовів про стягнення грошових сум, суд проводить зустрічне зарахування таких сум у відповідності до ч. 12 ст. 265 ЦПК України та стягує з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний [NUMBER] різницю грошових сум на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму - у розмірі 7 818, 35 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з позивача та відповідачів судовий збір у сумі 768,40 грн в дохід держави. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 141, 180, 182, 183, 185, 191 СК України, та,

Outcome: partial