Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просять: визнати за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , право власності на 1/3 частку земельної ділянки, розташованої на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області загальною площею 9,4800 га, яку було передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1223582800:01:02:0971, визначивши [PERSON] та [PERSON] ідеальні частки в праві спільної сумісної власності: [PERSON] - 1/3 частину спадкової частки або 1/9 частину із загальної площі земельної ділянки; [PERSON] -2/3 частини із спадкової частки або 2/9 із загальної площі земельної ділянки. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] помер батько позивачів - [PERSON] . У зв`язку зі смертю батька відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частки вказаної земельної ділянки, яка належала останньому на підставі державного акту ЯЖ №479689 від 09.09.2009, виданого Павлоградською райдержадміністрацією. Позивачі звернулися до Другої павлоградської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті свого померлого батька, однак постановою від 05.08.2019 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу. [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася на користь [PERSON] , інші спадкоємці за законом після померлого [PERSON] відсутні, у зв`язку з вищевикладеним, позивачі змушені звернутись до суду для визнання права власності. 24.09.2019 ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області відкрито загальне позовне провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 04 листопада 2019 року ухвалою суду продовжено строк підготовчого судового засідання. 10 березня 2020 року прийнято позов третьої особи [PERSON] , що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про визнання правочину недійсним до спільного розгляду з позовом [PERSON] , [PERSON] до Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, об`єднавши їх в одне провадження. Ухвалою від 18 червня 2020 року витребувані докази по справі. Ухвалою від 10 березня 2021 року залишено без розгляду позов третьої особи [PERSON] , що заявляє самостійні вимоги на предмет спору. В судовому засіданні позивач [PERSON] , його представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, згодом надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, згодом подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Треті особи в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на неправильний розподіл часток спадкового майна. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с. 61) Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з 1/3 частки земельної ділянки, розташованої на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області загальною площею 9,4800 га, яку було передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1223582800:01:02:0971, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 479689 (а.с. 13,14). Спадкоємцем першої черги за законом після померлого [PERSON] є діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] належним чином прийняв спадщину, подавши 21 травня 2012 року заяву про прийняття спадщини до Другої павлоградської державної нотаріальної контори. (а.с. 60) [PERSON] належним чином прийняв спадщину, подавши 17 лютого 2012 року заяву про прийняття спадщини до Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. (а.с. 66) [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь [PERSON] , подавши відповідну заяву 30.07.2012 до Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. (а.с. 68) Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В силу ст.1261 ЦК України, першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У частині 2 статті 1274 ЦК України зазначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до п.1 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для оформлення своїх спадкових прав позивачі, які належним чином прийняли спадщину, звернулися до Другої павлоградської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті свого померлого батька, однак постановою від 05.08.2019 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку. (а.с. 27) Стаття 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивачів такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи.

Outcome: approved