Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

У січні 2017 р. позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду до відповідачів [PERSON], [PERSON], треті особи: Києво-Святошинська районна державна адміністрація, Києво-Святошинська місцева прокуратура Київської області про позбавлення батьківських прав. Так позивач вказує, що між [PERSON] та [PERSON] було було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що мати та батько малолітньої [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] вихованням дитини не займаються, матеріальної допомоги не надають, не цікавляться життям та здоров'ям дитини. Позивач зазначає, що він з дружиною [PERSON], самостійними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати малолітню [PERSON]. Посилаючи на вищевикладене та норми закону, позивач просив суд позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з'явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомляли. Представник третьої особи Києво-Святошинська районна державна адміністрація в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи повідомлявся належним вином. Надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи Києво-Святошинська місцева прокуратура в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи повідомлявся належним вином. Надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. За згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO]. Батьки малолітньої [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] вихованням дитини не займаються, матеріальної допомоги не надають, не цікавляться життям та здоров'ям дитини. На сьогоднішній день вихованням та утриманням доньки займається позивач [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON]. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Таким чином, з вищевикладених обставин вбачається, що вихованням, утриманням малолітньої [PERSON] займається її дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] Вони з дружиною створили всі необхідні умови для якнайкращого розвитку дитини, дитина виховується в люблячій атмосфері сім'ї, забезпечена всім необхідним. На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації від 15 листопада 2016 року (протокол № 20) орган опіки та піклування (Києво-Святошинська районна державна адміністрація), вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батьків - гр. [PERSON] та гр. [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Вищезазначене свідчить про невиконання [PERSON] та [PERSON], вимог ст.ст.150, 180 Сімейного кодексу України, яким передбачено обов'язок батьків виховувати та утримувати дитину. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України, це є підставою для позбавлення батьківських прав. З огляду на те, що відповідачі не виконують своїх прямих обов'язків, щодо виховання дитини, не піклуються її здоров'ям, фізичним, моральним та духовним розвитком, матеріально не забезпечують. Згідно зі ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як встановлено вище, відповідачі не займаються вихованням сина, його матеріальним утриманням, не підтримують з ним ніяких стосунків, ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не виявляють до дитини батьківської уваги та турботи. Суд вважає доведеним, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків, оскільки вони протягом тривалого часу не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, стан здоров'я, підготовку до самостійного життя. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], а тому вони повинен бути позбавлені батьківських прав відносно неї. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: approved