Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

У травні 2014 року представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив в рахунок погашення заборгованості у сумі 179 609,69 дол. США, що еквівалентно 2 330 811,11 грн., за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки - жилий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу на прилюдних торгах передбачених діючим законодавством України у межах процедури виконавчого провадження, звернення стягнення на майно через органи Державної виконавчої служби України з початковою ціною предмету іпотеки для його подальшої реалізації встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом ) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнути 3 654 гривень судових витрат. В обґрунтування позову позивач вказує на те, що 21 червня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції, який у подальшому змінив назву на публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/08-112/64867, згідно з умовами якого банком було надано кредит у розмірі 62173,58 дол. США, із відсотковою ставкою за користування кредитом 12,5% річних, з кінцевим терміном повернення 21.06.2025 року. Відповідно до положень кредитного договору, кредит надавався відповідачу на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування кредитом. В свою чергу [PERSON] зобов'язалася належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також здійснювати його погашення та відсотків за користування кредитом у валюті, що відповідає валюті кредиту, відповідно до встановленого графіку. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 014/08-112/64867 від 21 червня 2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого є: житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 111,90 кв.м.; житловою площею 77,90 кв.м., який належить відповідачці на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] 21 червня 2007 року за № 1516, зареєстрованому у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 14988985, реєстраційний номер 19237266, номер запису № 3590 в книзі 23. Загальна заставна вартість предмету іпотеки складає 365729,00грн., що еквівалентно по курсу НБУ на дату укладання договору - 72 422 дол. США. 18 квітня 2012 року рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва, яке набрало законної сили 29.04.2012р., по справі № 2/1414/971/12р., задоволено позов ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором у сумі 637 505,97 грн. та стягнуто судові витрати. На підставі вищезазначеного рішення суду, видані виконавчі листи, які були направлені для примусового виконання до Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції. Відповідачка продовжувала користуватися кредитними коштами, однак належним чином не виконувала свої зобов'язання, продовжувала не здійснювати щомісячні платежі за кредитом, порушуючи умови договору. Тому, станом на 15.04.2014 року у неї виникла заборгованість у сумі 179 609,69 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 2 330 811,11 грн. Посилаючись на викладене, представник позивача просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, заяв до суду про слухання позову за її відсутності не надавала, про причини неявки не повідомляла. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та це підтверджується доказами, що 21 червня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Миколаївської обласної дирекції, який у подальшому змінив назву на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/08-112/64867, згідно з умовами якого банком було надано кредит у розмірі 62 173,58 дол. США, із відсотковою ставкою за користування кредитом 12,5% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 21.06.2025 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 014/08-112/64867 від 21 червня 2007 року між сторонами укладено договір іпотеки, предметом якого є: житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]; загальною площею 111,90 кв.м.; житловою площею 77,90 кв.м., який належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] 21 червня 2007 року за № 1516, зареєстрованого у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 21.06.2007 року, реєстраційний номер 19237266, номер запису № 3590 в книзі 23. За період користування кредитом, відповідач належним чином не виконувала свої зобов'язання, не здійснювала за графіком погашення за кредитом щомісячно, чим порушувала умови договору. 18 квітня 2012 року рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва, яке набрало законної сили 19.04.2012р., по справі № 2/1414/971/12р. позов ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором у сумі 637 505,97 грн. та судові витрати - задоволено. На підставі вказаного рішення судом видані виконавчі листи, які направлені для примусового виконання до Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 014/08-112/64867 від 21.06.2007 року станом на 15.04.2014 р. становить - 179 609,69 дол.США, яка в гривневому по курсу НБУ еквівалентна 2 330 811,11грн. і складається з: - 70 898,17дол.США, що еквівалентно 920 051,93грн. - заборгованості за кредитом; - 26 541,63 дол.США, що еквівалентно 344 433,12 грн.- заборгованості за відсотками за користування кредитом; - 82 169,89 дол.США, що еквівалентно 11066,326,06 грн. - заборгованості за пенею. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки та пеню.. Згідно до ч. 1 ст. 1049, ч.1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Нормами ст. 611 ЦК України передбачено, що за порушення зобов'язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов'язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки, пеню та штрафи у розмірах, передбачених умовами договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зі свого боку Банк виконав всі взяті на себе зобов'язання, а відповідач навпаки, порушив його умови в частині своєчасної сплати кредитних платежів. Відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель має право за рахунок предмету іпотеки у повному обсязі або в частині, встановленої іпотечним договором, включаючи сплату відсотків, неустойки, основної суми боргу та будь- якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що заявлені банком вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати: судовий збір в сумі 3654,00 гривень.

Outcome: approved