Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

У вересні 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення боргу кредитором спадкодавця в сумі 9201,06 грн, в обґрунтування якого зазначило, що Відповідно до укладеного договору б/н від 27.11.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] [PERSON] померла. 29.05.2018 позивачем направлена претензія кредитора до Десятої харківської державної нотаріальної контори. 26.10.2018 року Позивачем було отримано відповідь Десятої харківської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємця померлого [PERSON] , які звернулись із заявами про прийняття спадщини є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 09.10.2019 року до спадкоємця, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно яких Позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , заборгованість спадкодавця у розмірі 9201,06 грн У відзиві на позовну заяву [PERSON] , від імені якого діє представник [PERSON] , у задоволенні позовних вимог просив відмовити у зв`язку з пропуском позовної давності. Позивач надав відповідь на відзив, у якому зазначив, що позовні вимоги пред`явлено без пропуску строку позовної давності, що підтверджується випискою по рахунку позичальника. В судове засідання сторони не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що 27.11.2006 року [PERSON] підписала заяву, в якій зазначено, що банк на підставі цієї угоди має право виплатити клієнтові винагороду за надані банку послуги (виконані роботи). Повний перелік оплачуваних банком послуг і умови їх надання та оплати визначаються або Правилами, розміщеними на сайті банку, або окремо підписаною угодою між клієнтом і банком. Також, в заяві зазначено, що відповідач ознайомився і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг (виконання робіт), а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом відповідач підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку, а також його місцезнаходження. Він надав згоду на те, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Банк має право у будь-який момент збільшити, зменшити чи скасувати кредитний ліміт. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] отримано картку № [NUMBER] із терміном дії до 04/2015, про що свідчить довідка АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 117). Таким чином, судом встановлено, що позичальник отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на картку за кредитним договором № б/н від 27.11.2006 року у розмірі 15000 грн, користувався кредитною карткою, знімав з неї кошти, здійснював погашення заборгованості. Свій обов`язок банк виконав належним чином, а позичальник взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 9201, 06 грн. [INFO] у м. Лебедин Сумської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 74). Листом від 28.08.2018 ПАТ «КБ «ПриватБанк», адресованим до Десятої Харківської державної нотаріальної контори в порядку ст. 1281ЦК України, заявив про претензію кредитора, просив повідомити про заведення спадкової справи після померлої [PERSON] , включити кредиторські вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ та повідомити спадкоємців померлого про наявність боргу перед банком у розмірі 9201,06 грн (а.с. 29). У відповідь на вказану претензію кредитора, листом від 21.06.2018 року Десята Харківська державна нотаріальна контора повідомила, що 30.08.2014 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 30). 25.09.2019 ПАТ КБ «ПриватБанк» надіслав відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] лист-претензію, в якому в порядку ст. 1281 ЦК України, повідомив про наявність боргу спадкодавця перед банком у розмірі 9201,06 грн та заявив про претензію щодо погашення цієї заборгованості (а.с. 31-33). Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Спадкування як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах. За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (частина друга статті 1281 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Частиною четвертою зазначеної норми закону передбачено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців є преклюзивними, їх сплив має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права). Поняття "строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців" не тотожне поняттю "позовна давність". Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18. Враховуючи обставини справи, суд застосовує норми матеріального права які регулюють спірні правовідносини, зокрема норми статті 1281 ЦК України у редакції, яка діяла на час виникнення та існування спірних правовідносин, що виникли між кредитором спадкодавця і спадкоємцями, які є предметом спору, тобто у редакції, яка діяла з моменту прийняття ЦК України і до введення в дію відповідних норм Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» № 2478-VIII від 03.07.2018. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір, який був укладений позивачем із [PERSON] передбачає строк кредитування, який визначається строком дії картки. З матеріалів справи вбачається, що строк дії картки є період з 27.11.2006 до квітня 2015 року. Відповідно з наступного дня після 30 квітня 2015 року, банк мав право вимоги до боржника, щодо повернення всієї суми заборгованості за кредитом. Відповідно до ч.3 ст. 1281 ЦК України банк мав право пред`явити вимоги до спадкоємців [PERSON] , які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги за укладеним із спадкодавцем [PERSON] кредитним договором. Матеріали справи свідчать, що АТ КБ «Приватбанк» протягом року після настання строку вимоги за кредитним договором, тобто у строк до 30 квітня 2016 року, не пред`явив вимог до спадкоємця позичальника . Долучені до відповіді на відзив докази, а саме скріншот екрану про отримання 29.08.2013 свідоцтва про смерть [PERSON] та копії претензії кредитора вих. №SAMDN40000010160682 від 21.02.2014 року, адресованої Десятій Харківській державної нотаріальній конторі, суд не враховує, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно з ч. 4 ст. 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Позивачем зазначені докази до позовної заяви долучені не були, про неможливість подати їх з об`єктивних причин разом з позовною заявою позивач у позові не зазначив, у відповіді на відзив позивач не обґрунтував неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від нього. За таких обставин зазначені докази судом не приймаються, що відповідає положенням ч. 8 ст. 83 ЦПК України. Окрім того суд зазначає, що копія претензії кредитора щодо померлої [PERSON] вих. №SAMDN40000010160682 від 21.02.2014 року, адресована Десятій Харківській державної нотаріальній конторі, не містить доказів її надіслання адресату. Водночас в копії спадкової справи №267/14 до майна померлої [INFO] [PERSON] зазначена претензія ПАТ КБ «ПриватБанк» відсутня. За таких обставин суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів пред`явлення ПАТ КБ «ПриватБанк» вимог до спадкоємця позичальника у встановлений ч. 3 ст. 1281 ЦК України строк. Інші доводи позивача, викладені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованим, оскільки зазначені доводи не відповідають нормам матеріального прав які регулюють спірні правовідносини, зокрема ст. 1281 ЦК України у редакції, яка діяла на час виникнення та існування спірних правовідносин, що виникли між кредитором спадкодавця і спадкоємцями, які є предметом спору, тобто у редакції, яка діяла з моменту прийняття ЦК України і до введення в дію відповідних норм Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» № 2478-VIII від 03.07.2018. Крім того, відповідно до норм матеріального права, яке регулює спірні правовідносини, кожна особа договірних відносин має права та обов`язки, зокрема контролювати належне виконання умов викладених в договорі. Таким чином врегульовані ст. ст..1281, 1282 ЦК України правовідносини щодо порядку задоволення вимог кредитора спадкодавця до спадкоємців виникли з моменту смерті спадкодавця [PERSON] та відкриття спадщини, тобто з [INFO] , та існували до завершення передбаченого ч.3 ст.1281 ЦК України строку, протягом якого кредитор має право пред`явити вимогу до спадкоємців, тобто до 30 квітня 2016 року. Зважаючи на те, що врегульовані статтями 1281, 1282 ЦК України правовідносини щодо порядку задоволення вимог кредитора спадкодавця до спадкоємців виникли з моменту смерті спадкодавця [PERSON] та відкриття спадщини, тобто з [INFO] , та існували до завершення передбаченого ч.3 ст.1281 ЦК України річного строку, протягом якого кредитор має право пред`явити вимогу до спадкоємців, тобто до 30 квітня 2016 року, з урахуванням перехідних положень Закону № 2478-VIII від 03.07.2018 то відповідно відсутні підстави для застосування нової редакції статті 1281 ЦК України. Оскільки АТ КБ Приватбанк не пред`явив у строк до 30 квітня 2016 року вимог до спадкоємців [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] він відповідно до ч.4 ст.1281 ЦК України позбавляється права вимоги за зазначеним вище кредитним договором з [PERSON] . З огляду на вищевикладене суд вважає, що має зі спливом строку, передбаченого ч. 3 ст. 1281 ЦК України, який закінчився 30 квітня 2016 року, АТ КБ «Приватбанк» втратило права вимоги за кредитним договором №б/н від 27.11.2006, а відтак не має права вимагати у суді захисту відповідного права, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, питання щодо розподілу судових витрат не вирішується, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed