Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

01.06.2020 р. [PERSON] (далі - позивач) звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач), в якій зазначає, що 11.11.2017 р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2019 р. проживають окремо у зв`язку зі сварками та погіршенням стосунків, шлюб між сторонами не розірвано. Також позивач вказує, що донька проживає з нею, крім соціальних виплат в розмірі 860 грн., інших джерел доходу не має, оскільки не працює так як доглядає за дитиною, у зв`язку з чим в неї склалось тяжке матеріальне становище. Відповідач працездатного віку, а отже може сплачувати аліменти на її утримання. Просить суд стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , на користь позивача аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною три річного віку (а.с.2-2зворот). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 15.06.2020 р. по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с.15). Відповідно до ч.1 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Копія ухвали суду разом з копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами була направлена відповідачу [PERSON] з рекомендованим повідомленням через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» як на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача (п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України) відповідно даних інформаційного повідомлення Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області №137 від 12.06.2020 р. (а.с.13) так і за місцем проживання відповідача зазначеного позивачем у позовній заяві як фактичне (а.с.2). Разом з цим, судове відправлення на ім`я відповідача за зареєстрованим місцем його проживання повернулось до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «Укрпошта»: «адресат відсутній» (а.с.20-20Азворот) та «за закінченням строку зберігання» (а.с.26), що відповідно до положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України свідчить про вручення судової повістки. Судове відправлення на ім`я відповідача на адресу зазначеною позивачем у позовній заяві також повернулось до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «Укрпошта», яка свідчить про його неотримання відповідачем (а.с.21-21Азворот). Крім того, відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач викликався до суду шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.25зворот). Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідачем до суду не було надано будь-яких клопотань або заяв, відзиву на позовну заяву чи заперечень проти позову. Позивачем [PERSON] було надано до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, просить розглянути справу у заочному провадженні (а.с.28). Враховуючи відсутність підстав для відкладення слухання справи визначених ч.2 ст.233 ЦПК України, положення ч.1 ст.280, ч.2 ст.281 глави 11 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження визначеного ухвалою суду з особливостями визначеними главою 11 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів та доказів, ухваливши заочне рішення. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наступними доказами у їх сукупності: Свідоцтвом про шлюб між сторонами серія [NUMBER] виданого 11.11.2017 р. Енергодарським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області (а.с.3); Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] у сторін спільної дитини - доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.4) та підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Частиною 2 статті 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до положень ст.84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, діючим законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Отже, позивач має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, який підлягає призначенню з відповідача на користь позивача слід зазначити наступне. Позивач, заявляючи питання про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача, просить суд і про те, щоб цей розмір аліментів не був меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Проте слід зазначити, що положеннями статті 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, передбачено до призначення в разі стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а ні на утримання дружини. Положення сімейного законодавства України не містять норми якою було б передбачено можливість призначення на утримання дружина аліментів сума яких не може бути меншою за певний розмір, у тому числі не може бути меншою за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а отже в цій частині вимога позову задоволення не підлягає. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Щодо розподілу судових витрат: Відповідно до п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Відповідно до вимог ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач [PERSON] , звільнена від сплати судового збору за подання до суду першої інстанції позову про стягнення аліментів (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), у зв`язку з чим, враховуючи положення ст.141 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про державний бюджет за 2020 рік», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial