Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 жовтня 2014 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 3060. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось через несумісність характерів. Шлюбні відносини погіршились, відсутні взаємопорозуміння та повага одинин до одного. Позивач вважає, що її з відповідачем шлюб носить лише формальний характер та надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів. У зв'язку з чим просить шюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]" та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судове засідання позивач не з'явилась, від неї до суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги [PERSON] визнає частково. Щодо розірвання шлюбу не заперечує, судові витрати просить покласти на позивача, також просить розглядати справу у його відсутність. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 18 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 18 жовтня 2014 року, про що зроблено актовий запис № 3060 (а.с. 5). За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено з матеріалів справи, подружніх стосунків вони не підтримують та спільних інтересів не мають. В поданих до суду заявах і позивач, і відповідач просять їх шлюб розірвати. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв'язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. За змістом ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв'язку з викладеним суд вважає можливим відновити позивачу на її прохання дошлюбне прізвище - "[PERSON]". Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved