Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму франшизи у розмірі 2500 грн., а також суму судового збору у розмірі 1840,80 грн. В обгрунтування позову зазначено, що 25.03.2020 о 09:15 год. в м. Харкові на вул. Є. Котляра сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Chevrolet Aveo, держ. номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Renault Logan, держ. номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 16.04.2020 по справі про адміністративне правопорушення № 642/1829/20 [PERSON] було визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Власником автомобіля Chevrolet Aveo, держ. номер [NUMBER] є позивач, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» згідно полісу № 103581321 від 03.02.2020 р., то [PERSON] звернулася саме до ПрАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про настання ДТП та заявою про страхове відшкодування. Згідно розрахунку суми страхового відшкодування від 10.04.2020 вартість матеріального збитку склала 2 800 грн., франшиза за полісом становить - 2 500 грн., розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті - 300 грн. В подальшому, страховиком було виплачено страхове відшкодування в розмірі 300,00 грн. за вирахуванням франшизи 2500,00 грн., передбаченої полісом № 103581321. 28.04.2020 на адресу відповідача була направлена претензія з проханням добровільно відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 2500 грн., яка була отримана [PERSON] 16.05.2020, проте він не відреагував на вимогу і вартість франшизи не виплатив. Тому позивач звернувся до суду з позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 18.06.2020 року розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 32) Відповідач до судового засідання також не з`явився. Про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. У встановлений строк відзив на позовну заяву не надав (а.с. 26, 30). Представник третьої особи ПрАТ «Страхова група «ТАС» не з`явився. Про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі (а.с. 28). Суд вважає, при відсутності заперечень зі сторони позивача, у відсутності відповідача, який не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, у відсутність відзиву на позов, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до 2 ст. ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні факти та правовідносини. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 25.03.2020 о 09:15 год. в м. Харкові на вул. Є. Котляра сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Chevrolet Aveo, держ. номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Renault Logan, держ. номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 16.04.2020 по справі про адміністративне правопорушення № 642/1829/20 [PERSON] було визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 8). Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР103581321 від 03.02.2020 (а.с. 9-10) Власником автомобіля Chevrolet Aveo, держ. номер [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія номер [NUMBER] , і вона як потерпіла, якій заподіяна шкода внаслідок ДТП, мала право на отримання страхового відшкодування (а.с. 7). [PERSON] 19.05.2020 було подано до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» письмове повідомлення про страховий випадок та заяву про страхове відшкодування (а.с. 13). 10 квітня 2020 року ПрАТ «СГ «ТАС» складено страховий акт № 08072/01/920 та розрахунок страхового відшкодування до страхового акту (а.с. 14). Розрахунком страхового відшкодування встановлено матеріальний збиток у розмірі 2 800 грн., франшиза у розмірі 2500 грн. та розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті, у сумі 300 грн. Зазначену суму спричиненого збитку у розмірі 300 грн. було перераховано ПрАТ «СГ «ТАС» на особовий рахунок банківської картки [PERSON] , що підтверджено листом за вих. № 05412/9120 від 10.04.2020 (а.с. 11). Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язковий ліміт відповідальності страховика це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ст. 22.1 вказаного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку. Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якої відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно з пунктом 36.6. статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином, оскільки, суми страхового відшкодування, яка була сплачена ПрАТ «СТ «ТАС», недостатньо для повного відшкодування позивачу матеріальної шкоди, обов`язок з відшкодування різниці між розміром завданої шкоди і страховою виплатою у розмірі 2 500 грн. (розмір франшизи), згідно вищевказаних положень чинного законодавства, покладається на відповідача. 28.04.2020 на адресу відповідача була направлена претензія з проханням добровільно відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 2500 грн., яка була отримана [PERSON] 16.05.2020 (а.с. 12). Станом на день ухвалення рішення суду відповідач вартість франшизи не виплатив. Виходячи з викладеного, даючи оцінку вищезазначеним доказам, враховуючи не надання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. У зв`язку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 840,80 грн., а також витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. (а.с. 1, 15-17). На підставі викладеного та

Outcome: approved