Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

У червні 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «Т-Фактор» про визнання майнового права та визнання права на отримання в натурі об'єкта інвестування. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 23 грудня 2009 року уклала з ТОВ «Північзахідтрансбуд» Попередній договір № 64. Предметом даного договору є купівля-продаж квартири [ADDRESS], яка буде збудована в майбутньому в строк до 01 жовтня 2010 року. На виконання умов Попереднього договору позивач сплатила грошові кошти за вказану квартиру у розмірі 811600 грн. 24 квітня 2013 року між позивачем та ТОВ «Т-Фактор» підписаний договір №12 про участь у спільному будівництві житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. За цим договором змінено строк добудови та здачі в експлуатацію вищевказаного житлового будинку і вказано 2 квартал 2014 року. У цьому договорі відповідач підтверджує, що позивачу належить частина незавершеного будівництва житлового будинку - квартира вартістю 811600,00 грн., а відповідачу належить добудова житлового будинку (п. 2.3. та п. 2.4. Договору). Позивач виконала умови договору №12 від 24 квітня 2013 року про участь у спільному будівництві житлового будинку за адресою: [ADDRESS], щодо оплати вартості квартири, сплативши 100% вартості об'єкту нерухомості. Проте, на початок 2015 року об'єкт інвестування не був добудований, та відповідно не придатний для введення в експлуатація. На даний час термін закінчення будівництва та введення в експлуатацію ТОВ «Т-Фактор» не визначений, що спричиняє порушення прав позивача, у зв'язку із чим остання змушений звернутися до суду із відповідним позовом, в якому просить суд визнати за нею майнові права на частку в об'єкті незавершеного будівництвом у розмірі проінвестованої квартири [ADDRESS], та визнати за нею майнове (речове) право на отримання в натурі об'єкта інвестування - квартири [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Представник ТОВ «Т-Фактор» у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечив проти їх задоволення, одночасно просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 23 грудня 2009 року між [PERSON] (далі - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» (далі - Продавець) укладено Попередній договір № 64. Відповідно до п. 2.2. предметом даного договору є квартира [ADDRESS]. Предмет основного договору купівлі-продажу належить Продавцю на підставі Договору № 2/Ч про пайову участь від 16.08.2007 р. Згідно п. 2.3. Попереднього договору за домовленістю Сторін вартість предмету основного договору становить 811 600 (вісімсот одинадцять тисяч шістсот гривень). Сторони домовилися про попередню оплату ціни предмету договору в сумі: 811 600 (вісімсот одинадцять тисяч шістсот гривень) до 25 грудня 2009 року. Матеріалами справи встановлено, що на виконання умов вищевказаного Договору позивач провела оплату по Договору, а саме, 24 грудня 2009 року перерахувала на розрахунковий рахунок ТОВ «Північзахідтрансбуд» грошові кошти у розмірі 811 600,00 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією квитанції та довідкою № 12/1, виданою 20 червня 2014 року ТОВ «Північзахідтрансбуд» (а.с. 4-5). 24 квітня 2013 року між позивачем та ТОВ «Т-Фактор» підписаний договір №12 про участь у спільному будівництві житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). За цим договором ТОВ «Т-Фактор» виступив правонаступником попереднього замовника по зобов'язаннях перед позивачем добудувати та здати в експлуатацію житловий будинок, після чого передати об'єкт нерухомості - квартиру [ADDRESS], загальною площею 101,45 кв.м, на 3 поверсі, 1 секції. Згідно із п. 1.2. вказаного Договору, об'єктом нерухомості є квартира [ADDRESS], загальною площею 101,45 кв.м. на 3 поверсі, 1 секції. Пунктом 2.2. Договору передбачено, що Сторона 1, тобто ТОВ «Т-Фактор» зобов'язалося добудувати та здати в експлуатацію житловий будинок, після чого передати об'єкт нерухомості позивачу у власність в другому кварталі 2014 року. Відповідно до п.п. 2.3., 2.4., внеском Сторони 1 (Відповідач) у спільне будівництво житлового будинку є добудова житлового будинку; внеском Сторони 2 (Позивач) у спільне будівництво житлового будинку є належна Стороні 2 частина незавершеного будівництва житлового будинку станом на момент підписання Договору. Загальна вартість об'єкту нерухомості станом на момент підписання Договору становить 811 600,00 грн. Вартість внеску Сторони 2 (позивача) станом на момент підписання Договору становить 811 600,00 грн. Згідно із п. 2.6. Договору Сторона 1 визнає, що Стороною 2 сплачено попередньому замовнику (ТОВ «Північзахідтрансбуд» 811 600 вісімсот одинадцять тисяч шістсот) грн. Відповідно до пункту 5 статті 7 та статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктом і результатом інвестицій (об'єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). Зі змісту ст. 328 ЦК України вбачається, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У відповідність до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки позивачем [PERSON] виконані умови договору №12 від 24 квітня 2013 року, укладеного між нею та TOB «Т-Фактор» "Про участь у спільному будівництві житлового будинку в [ADDRESS]" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Т-Фактор", а останнім виконані не були, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання за позивачем майнових прав на частку в об'єкті незавершеного будівництвом у розмірі проінвестованої квартири [ADDRESS], та визнання за позивачем майнового (речового) права на отримання в натурі об'єкта інвестування - квартири [ADDRESS]. Дослідивши матеріали справи, надавши об'єктивну оцінку зібраним доказам по справі, та враховуючи ті обставини, що зобов'язання відповідачем за Договором № 12 від 24.04.2013 року, укладеному між сторонами, не виконано, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного, та

Outcome: approved