Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

01 жовтня 2019 року позивач [PERSON] звернуся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Просив визначити розмір аліментів стягуваних з нього за рішенням Ленінського районного суду від 16.04.2015 року по справі №553/1080/15-ц та від 10.03.2016 року №553/974/16-ц на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 33% з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач просила відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.07.2014 року сторони уклали шлюб, у якому у них [INFO] народилася донька - [PERSON] . До моменту реєстрації шлюбу, сторони перебували у цивільному шлюбі, у якому у них [INFO] народилася донька - [PERSON] . 26.01.2016 року шлюб між сторонами убуло розірвано рішенням Ленінського районного суду від 16.04.2015 року (а.с.4) 16.04.2015 року рішенням Ленінського районного суду по справі №553/1080/15-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 23.03.2015 року, до досягнення дитиною повноліття. (а.с.8-9) 10.03.2016 року рішенням Ленінського районного суду по справі №553/974/16-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 23.02.2016 року, до досягнення дитиною повноліття. (а.с.6-7) Як вбачається з вищевказаних рішень, позивач не заперечував проти стягнення з нього на утримання дітей аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) на доньку [PERSON] (а.с.8) та у в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на доньку [PERSON] (а.с.6). Окрім того, [PERSON] не оскаржував дані рішення суду. Також, рішенням Ленінського районного суду по справі №553/333/18 збільшено розмір стягуваних аліментів на обох дітей в частині розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме збільшено розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 30% на 50%, без зміни часток з усіх видів заробітку (доходу). (а.с.25-26) Згідно ст. 51 Конституції України,ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до Указу Президента України від 25.07.2018 року мінімальний гарантований розмір аліментів не може становити менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 року з 01.01.2020 року складає 2218 грн. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Позивачем на підтвердження своїх вимог було надано до суду лише рішення суду про розірвання шлюбу від 26.01.2016 року (а.с.4), рішення суду про визнання батьківства від 09.12.2015 року (а.с.5), рішення суду про стягнення аліментів від 10.03.2016 року (а.с.6-7), рішення суду про стягнення аліментів від 16.04.2015 року (а.с.8-9) та виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.10). Жодних доказів, які б підтверджували неможливість позивачем сплачувати аліменти на утримання дітей до суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, у зв`язку з недоведеністю. На підставі викладеного, ст. 182,\~192 СК України,

Outcome: dismissed