Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом, підставність якого обґрунтував тим, що 04.06.2015 в селі Журава, Липовецького району, Вінницької області, померла його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла: земельна ділянка, загальною площею 2,6894 га, кадастровий номер - 2280600:05:000:0844), яка розташована на території Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області та житловий будинок, що розташований по вул. Перемоги №61, в с. Журава, Липовецького району Вінницької області. Позивач, будучи сином спадкодавця, а відтак спадкоємцем першої черги спадкування за законом спадщину прийняв за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 22.02.2018, за яким встановлено факт його постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем [PERSON], яка померла 04.06.2015 року. Утім оформити свої спадкові права на вказане вище майно позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку, оскільки на нього відсутні правовстановлюючі документи, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому він просить суд визнати за ним, [PERSON] право власності на майно в порядку спадкування після смерті матері. У визначений судом строк відповідач не надав до суду відзиву, утім сільський голова надав заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову, просив суд розгляд справи проводити за його відсутності. За клопотанням представника позивача судом було витребувано з нотаріальної контори матеріали спадкової справи до майна померлої 04.06.2015 [PERSON]. Позивач та її представник в підготовче судове засідання не з'явились, однак надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримують, просили суд їх задовольнити у заявленому обсязі. Зважаючи на викладене, суд вважає, що є усі правові підстави для ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні, за відсутності сторін, на підставі зібраних у справі доказів, при цьому суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав належну оцінку, встановлено, що 04.06.2015 року в селі Журава Липовецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 4). Після її смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила. Факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON] підтверджується записом в Свідоцтві про народження заявника. Згідно повідомлення Липовецької державної нотаріальної контори від 27.03.2018 № 01-09/234, спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 04.06.2015 року, у Липовецькій державній нотаріальній конторі Вінницької області не заведена. Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 22.02.2018 встановлено факт постійного проживання [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: [INFO]) за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Журава, вул. Перемоги, 61, на час відкриття спадщини із спадкодавцем [PERSON], яка померла 04.06.2015 року. Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є її син [PERSON], отож незалежно від часу відкриття спадщини вона йому належить. Утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок не виготовлявся, а державний акт на земельну ділянку втрачено за життя спадкодавця. У п.23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Факт належності майна спадкодавцеві у виді земельної ділянки, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6894 га. (кадастровий номер 0522280600:05:000:0844), яка розташована на території Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, підтверджується фотокопією Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН №026567; Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що сформований 31.07.2017, відповідно до якого власником землі є [PERSON] Із матеріалів справи судом встановлено, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку було втрачено. З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на викладене суд вважає, що позов в частині визнання права власності за позивачем на земельну ділянку є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки належним способом захисту прав спадкоємців у разі втрати документа є визнання за ним права власності в судовому порядку. Вирішуючи вимоги про визнання права власності за позивачем на житловий будинок в порядку спадкування, суд виходить з такого. Згідно відомостей Вахнівської сільської ради Липовецького району (довідки за №585 від 20.03.2018; №809 від 14.05.2018) констатовано, що згідно записів по господарських книг станом на 15.04.1991 головою колгоспного двору в с. Журава, по вул.. Перемоги, 61, Липовецького району, була [PERSON], інші члени колгоспного двору відсутні, остання була зареєстрована та постійно проживала за вказаною адресою, інших проживаючих чи зареєстрованих осіб не було. Згідно ст. 120 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. На підставі ст.ст. 121, 123 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р. володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2005 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно відомостей Вахнівської сільської ради житловий будинок по вул.. Перемоги, 61, в с. Журава, Липовецького району належав до суспільної групи колгоспний двір, станом на 15.04.1991 року головою колгоспного двору була [PERSON], інших членів колгоспного двору не було. Наведене свідчить, що [PERSON] на момент смерті була одноосібним власником житлового будинку за №61 по вул. Перемоги в с. Журава, Липовецького району Вінницької області. Зібрані у справі докази вказують на те, що після смерті спадкодавця позивач успадкував належний спадкодавцеві житловий будинок, отож спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За таких обставин та у контексті приведених вище правових норм, суд дійшов висновку, що позивачем доведено обставини викладені у позовній заяві, наявність порушених прав позивача є очевидною, а визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований. Крім цього, представник відповідача надав суду заяву про визнання позову. Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Outcome: approved