Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, як дружини, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною сторін-[PERSON], [INFO], трьох років. Позов обгрунтований тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який виявився невдалим, останні мають спільну дитину- [PERSON], який проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання сім»ї. В даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і потребує матеріальної допомоги. Просить позов задовольнити та стягнути 4164 грн. витрат на правничу допомогу. У відзиві від 31 липня 2018 року відповідач [PERSON] зазначає, що не відмовляється від обов»язку утримання дитини, з травня 2018 року надає позивачу допомогу у розмірі 3000 грн. щомісяця, останній має кредитні зобов»язання, проживає разом із батьком, який є пенсіонером-інвалідом, мати не працює. Позивач буде отримувати аліменти за судовим наказом, остання, яка проживає разом із своїми батьками, забезпечує себе заробітком та отримує допомогу у зв»язку з народженням дитини. У відповіді на відзив від 14 серпня 2018 року позивач [PERSON] зазначає, що відповідач залишив сім»ю в березні 2018 року, її батьки не мають відношення до утримання спільної дитини сторін, у зв»язку з неналежним рівнем матеріального забезпечення була вимушена здійснювати пошук роботи, з травня 2018 року відповідач почав надавати по 3000 грн., до адвоката звернулась за правовою допомогою. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, пояснивши, що спільне проживання із відповідачем було нетривалим, після залишення сім»ї останній не надавав допомоги, в даний час вона не працює, отримує допомогу до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 860 грн. щомісяця, потребує матеріальної допомоги. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні. Згідно судового наказу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 липня 2018 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця. Вказані обставини сторонами не заперечуються. Спірні правовідносини сторін виникли з приводу утримання на дружину. Відповідно до ч.4 ст.75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Положеннями ст.84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що позивач не працює і отримує соціальну допомогу на утримання дитини у розмірі 860 грн. на місяць, відповідач, зазначаючи у відзиві про сплату щомісяця 3000 грн., є таким, що може надавати матеріальну допомогу, домовленість сторін про сплату аліментів на утримання дружини відсутня. Відповідно до ч.4 ст.75 СК України позивач, яка не працює і на утриманні якої перебуває малолітня дитина, є такою, що потребує матеріальної допомоги. За таких обставин в судовому засіданні встановлені підстави для стягнення утримання на позивача в порядку ст.84 СК України. Посилання відповідача на наявність кредитних зобов»язань та проживання із батьками не є підставою для звільнення його від обов»язку по утриманню своєї дружини. Позивач просить стягнути аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі, що узгоджується з положеннями ст.80 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує неналежний рівень матеріального забезпечення позивача, на утриманні якої перебуває малолітня дитина, можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, його зобов"язання сплати аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) згідно вищезазначеного судового наказу, відсутність інших аліментних зобов"язань, і вважає за необхідне стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно. Підстави для визначення аліментів у розмірі 2000 грн. в судовому засіданні не встановлені. Вказані аліменти підлягають стягненню з часу подачі позову 16 травня 2018 року і до досягнення дитиною трьох років,-до [INFO] року. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, що є підставою в порядку ст.141 ЦПК України для стягнення із відповідача в дохід держави 704 грн. 80 коп судового збору. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем подано суду договір про надання правової допомоги від 10 травня 2018 року, квитанцію №8 про сплату 4164 грн., розрахунок витрат: вивчення законодавства-440 грн., вивчення документів по справі та запити-1762 грн., складення зустрічної позовної заяви-1762 грн., робота помічника-200 грн.. Суд вважає неспівмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг. Співмірними є: вивчення законодавства-200 грн., вивчення документів по справі та здійснення запитів-500 грн., складання позовної заяви-500 грн., у зв»язку з чим на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 1200 грн. витрат на правничу допомогу. Посилання відповідача щодо користування позивачем послугами безкоштовного адвоката, як підставу для відмови у задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, судом не приймаються, оскільки позивач скористалась конституційним правом на правовому допомогу у встановленому порядку.

Outcome: partial