Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~02.05.2018 року [PERSON] звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про поновлення за [PERSON] державної реєстрації транспортного засобу «ВАЗ» 21104, 2006 року випуску, сірого кольору, шасі ХТА21104060994901, тип ТЗ легковий седан, повна маса 1515, маса без навантаження 1040, обєм двигуна 1596 куб.см (В), особливі відмітки довідка рахунок ЄГП-362170. \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] у квітні 2013 року, після досягнення домовленостей, придбав у [PERSON] транспортний засіб марки ВАЗ 21104, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER], у звязку з чим відповідач передав йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу РСА №702768, видане Горлівським МРЕВ Донецької області, ключі та видав йому і його батькові [PERSON] довіреність бути представником з правом продажу, обміну, здаванням в найм, укладення договору позички, страхування, строком до 17.04.2018 року. Крім того, між ними була досягнута домовленість, що протягом вказаного строку, позивач здійснить державну реєстрацію автомобіля на власне імя у підрозділах МРЕВ МВС України. Проте, через початок у 2014 році на території Донецької області АТО, звязок між ними було втрачено, і як стало відомо пізніше позивачу, [PERSON], переживаючи за можливу матеріальну відповідальність за законом, як володільця джерела підвищеної небезпеки, та загострення криміногенної ситуації, прийняв рішення про анулювання реєстрації вказаного транспортного засобу. У 2017 році позивач, на виконання домовленості із відповідачем, вирішив перереєструвати автомобіль, але отримав відмову, через анулювання державної реєстрації транспортного засобу. На даний час транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу РСА №702768, видане Горлівським МРЕВ Донецької області, знаходяться у позивача, однак він позбавлений можливості зареєструвати його на себе, оскільки поновлення державної реєстрації можливо лише за рішенням суду. Позивач [PERSON], повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. До суду, від представника позивача [PERSON] надійшла заява, про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився. У наданому суду відзиві на позовну заяву просив розглянути справу у його відсутності. У відзиві пояснив, що в квітні 2013 року між ним та [PERSON] було досягнуто домовленості про умови купівлі-продажу належного йому транспортного засобу ВАЗ 21104, державний номер [NUMBER]. Після чого, він передав [PERSON] свідоцтво про реєстрацію, ключі та видав на його імя і імя його батька довіреність бути представником з правом продажу, обміну, здаванням в найм, укладенням договору позички, страхування строком до 17.04.2018 року. Крім того, вони домовилися, що протягом двох років [PERSON] здійснить державну реєстрацію транспортного засобу на своє імя. В подальшому, через проведення АТО на території Донецької області, контакт між ними було втрачено, та враховуючи те, що автомобіль знаходився у [PERSON], йому не було відомо про його участь, він вирішив анулювати державну реєстрацію транспортного засобу. Після подання [PERSON] позову, йому стало відомо, що автомобіль знаходиться у справному стані та використовується [PERSON], та в інший спосіб, крім як за рішенням суду, поновити державну реєстрацію транспортного засобу неможливо, у звязку з чим просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] та поновити державну реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21104. Представник третьої особи, [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що на її думку відсутній предмет спору, [PERSON] у позовній заяві не навів, яким чином порушені, не визнані або оспорюються його права. Так 30.03.2017 року, [PERSON], як власник транспортного засобу ВАЗ 21104, реєстраційний номер [NUMBER], звернувся до ТСЦ 1443 РСЦ МВС в Донецькій області із заявою про зняття автомобіля з обліку у звязку із вибракуванням, розпорядившись своїм правом на власний розсуд, оскільки видана ним довіреність на розпорядження транспортним засобом [PERSON] та [PERSON] не зменшувала та не обмежувала права власності [PERSON]. Крім того, довіреність [PERSON] була видана строком на пять років до 17.04.2018 року, та на час звернення до суду вона припинила свою дію і позивач втратив свої повноваження. Заслухавши представника третьої особи, дослідивши докази, судом встановлено наступне. Відповідачу [PERSON] на праві власності належав автомобіль ВАЗ 21104, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], шасі ХТА21104060994901, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу РСА №702768, видане Горлівським МРЕВ Донецької області 03.11.2006 року. 30.03.2017 року, [PERSON] звернувся із заявою №115517792 до начальника центру 1443 провести операцію «Зняття з обліку у звязку з вибраковкою» транспортного засобу ВАЗ 21104, 2006 року випуску, шасі ХТА21104060994901, зазначивши, що Свідоцтво про реєстрацію РСА 702768 та державний номерний знак [NUMBER] втрачені при невідомих обставинах, та 30.03.2017 року даний автомобіль було знято з обліку у звязку з вибраковкою. У відповідності до ст. 12 ЦК України\~особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Відмова від права власності на транспортні засоби, тварин, нерухомі речі здійснюється у порядку, встановленому актами цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.34 Закону України «Про дорожній рух»\~ державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів,\~\~марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджений\~Постановою КМУ №1388 від 7 вересня 1998 року\~зі змінами і доповненнями від 23 грудня 2009 року (далі Порядок). У відповідності до п.8 Порядку державна реєстрація\~(перереєстрація)\~транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто\~або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують\~повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також\~правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів, а документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є в тому числі і копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. Згідно п.45 Порядку вибракувані транспортні засоби підприємств знімаються з обліку на підставі затверджених актів, а громадян - за заявами їх власників. Зняття з обліку в таких випадках проводиться без огляду транспортних засобів. Номерні знаки і реєстраційні документи здаються до\~сервісних центрів МВС. Вивільнені після зняття з обліку транспортних засобів у зв'язку з їх вибракуванням складові частини, що мають ідентифікаційні номери, залишаються у розпорядженні власників. Відповідні\~сервісні центри МВС\~за зверненням власника видають на такі складові частини довідки встановленого зразка. З огляду на вищезазначене, відповідач [PERSON] відмовився від державної реєстрації належного йому на праві власності транспортного засобу ВАЗ 21104, реєстраційний номер [NUMBER], у порядку встановленому актами цивільного законодавства, знявши його з обліку у звязку з вибраковкою. Довіреністю, посвідченою 17.04.2013 року приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу [PERSON], відповідач [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON] бути його представником при здійсненні від його імені юридичних дій, повязаних з продажем, обміном, здаванням в найом, укладанням договорів позички, страхування щодо належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ РСА №702768, транспортним засобом ВАЗ 21104, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], строком на пять років до 17.04.2018 року. Сутність та правова природа представництва регулюються положеннями\~Глави 17 ЦК України. Частиною 3\~ст.\~244\~ЦК України визначено, що\~довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом, відповідно до ч.1 ст.237 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Таким чином, позивачем [PERSON] не надано суду належних доказів, що він набув право власності на транспортний засіб ВАЗ 21104, 2006 року випуску, сірого кольору, шасі ХТА21104060994901. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За\~ст.\~124\~Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. За змістом ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ч.2\~ст. 16 ЦК України, а саме: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Окрім того, вказаною нормою законодавець закріпив право особи захищати саме свої права, а не права інших осіб, які здійснюють свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ст. 12 ЦК України). Позивач [PERSON], всупереч вищенаведеному, звернувся до суду з вимогою поновити за відповідачем [PERSON] державну реєстрацію транспортного засобу, через анулювання якої він позбавлений можливості зареєструвати на себе автомобіль, а поновлення її можливе лише за рішенням суду. Крім того, позивачем не прийнято до уваги, що Порядком не передбачено такої операції як поновлення державної реєстрації транспортного засобу знятого з обліку у звязку з вибраковкою. У даному випадку можлива тільки державна реєстрація транспортного засобу, яка відповідно до п.8 Порядку проводиться на підставі заяви власника або його представника, і документів, що підтверджують\~правомірність придбання транспортного засобу, відповідність конструкції транспортного засобу установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів, а рішення суду із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, є одним із документів, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Позивачем [PERSON] суду не доведено, що діями або бездіяльністю відповідача [PERSON] порушені його права, або будь-які дії відповідача перешкоджають йому у здійсненні свого права. Навпаки, відповідач у відзиві просив задовольнити позов [PERSON] та поновити державну реєстрацію на транспортний засіб, визнав, що в квітні 2013 року між ними була домовленість про умови купівлі-продажу автомобіля та здійснення позивачем державної реєстрації автомобіля на власне імя протягом двох років. Також, суду не надано доказів того, що відповідач [PERSON] відмовляється від звернення із заявами до РСЦ МВС в Донецькій області про державну реєстрацію (перереєстрацію) транспортного засобу або отримання ним відмови у поновленні державної реєстрації. Таким чином, позивач звернувся до суду за захистом права за відсутності його порушення відповідачем, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для захисту цивільного права [PERSON], яке в даному випадку не порушене, у звязку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed