Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

у квітні 2019 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до АТ "Перший Український Міжнародний Банк" та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 04 березня 2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58522078 про примусове виконання виконавчого напису № 2502, який виданий 31 січня 2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний банк» заборгованості в розмірі 15 871, 83 грн. Позивач вважає оспорюваний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку та підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999, зокрема вчинено за відсутності безспірності вимоги, а також після спливу встановлених строків. За таких підстав, позивач просить визнати виконавчий напис № 2502 від 31 січня 2019 року таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 квітня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 19) Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк приватний нотаріус КМНО Хара Н.С. не подала, надіслала до суду клопотання, в якому просить розглянути справу у її відсутності з урахуванням фактичних відносин та постановити рішення згідно чинного законодавства. ПАТ «ПУМБ» відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 17 серпня 2011 між [PERSON] та ПАТ «Ренесанс Кредит», правонаступником якого є АТ "ПУМБ", укладено кредитний договір на обслуговування карткового рахунку. (а.с. 11) 29 серпня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір № 500512636 для повернення заборгованості за кредитним договором, який було укладено між [PERSON] та ПАТ «Ренесанс Кредит». (а.с.13) Постановою від 04 березня 2019 року приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. відкрито виконавче провадження № 58522078 з примусового виконання виконавчого напису № 2502, вчиненого 31 січня 2019 року приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С., про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший український Міжнародний банк» заборгованості в розмірі 15 871,83 грн. (а.с.8) Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. № 1172. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Проте, безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Позивач у позовній заяві зазначає, що 15 березня 2019 року згідно інформації з офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України Автоматизованої системи виконавчих проваджень йому стало відомо, що 14 березня 2019 приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші догоди боржника. Таким чином, на час вчинення оспорюваного нотаріального напису приватний нотаріус Хара Н.С., який вчиняв напис, не переконався належним чином у безспірності заборгованості, оскільки безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Що стосується суми заборгованості, то при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевіряє розмір заборгованості та її розрахунки. Розмір заборгованості та суми, з яких вона складається, зазначаються стягувачем в заяві стягувача про вчинення виконавчого напису. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому, в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України). Останній платіж за договором було здійснено 23 січня 2015 року в розмірі 370,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1532/з32. (а.с. 14) Оскільки строк виконання основного зобов`язання було змінено до лютого 2015 р., то саме з цього моменту в банку виникло право вимоги за кредитним договором, а відповідно і право на звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, однак банк звернувся до нотаріуса із зазначеною заявою лише в січні 2019 року, з пропуском строку, зазначеного у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Враховуючи, що банк звернувся до нотаріуса з пропуском строку для вчинення виконавчого напису, а тому оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства. За таких підстав, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved