Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

01.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства щодо дитини [PERSON], яка народилася у неї [INFO] року та стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом. Вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем підтримувала подружні стосунки, за спільною згодою вони зачали дитину, відповідач визнав своє батьківство після зачаття дитини та після її народження, проте відмовився реєструвати батьківство та надавати матеріальне утримання дитині. В судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутність просила задовольнити вимоги позову.(а.с.17) Відповідач письмово просив розглянути справу у його відсутність, повністю визнав вимоги позову про визнання його батьківства щодо дитини [PERSON], яка народилася у позивачки [INFO] року та про стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дочки в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, заперечував у покладенні на нього витрат за надання позивачці правової допомоги. Відповідно до положень ч.2 ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. Відповідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Встановлено, що [INFO] року у [PERSON] народилася дочка [PERSON], відомості про батька [PERSON] у свідоцтві про народження якої записані зі слів матері за іменем та по батькові відповідача (а.с.8). Дитина проживає з матір'ю [PERSON].(а.с.6). Згідно записів індивідуальної карти вагітної і породіллі [PERSON] записані відомості про чоловіка [PERSON] (а.с.9). Відповідач [PERSON] визнає походження від нього дитини [PERSON], яка народилася [INFO] року у [PERSON] та те, що він ухиляється від виконання обов'язку надавати утримання дитині, тому ці обставини відповідно до ч.1 ст.61 ЦК України не підлягають доказуванню. За змістом ч.2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України, СК України чинного на час народження дитини. Відповідно до ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 183 п.1 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлені обставини, свідчать, що батьком [PERSON] [INFO] є [PERSON], який зобов'язаний утримувати свою малолітню дочку, а тому з урахуванням визнання відповідачем вимог щодо розміру аліментів та визначеного прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, щомісячно , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України одночасно із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивачки, необхідно присудити документально підтвердженні витрати на правову допомогу в сумі 280 грн., які є менші гранично визначених законом. (а.с.18) На підставі наведеного,

Outcome: approved