Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

У лютому 2015\~р. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі Банк) звернулось з вказаним позовом, у якому просить солідарно стягнути на його користь з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №\~б/н від 19.08.2010\~р. у розмірі 14\~814,77\~грн. [PERSON] та [PERSON] позов визнали. Судом з'ясовано, що між Банком та [PERSON] було укладено договір б/н від 19.08.2010\~р., що підтверджується анкетою-заявою [PERSON] від 19.08.2010\~р. про приєднання до Умов та Правил надання банківський послуг у ПриватБанку (далі Заява), відповідно до умов якого [PERSON] 19.08.2010\~р. отримав платіжну картку Кредитка "Універсальна" з встановленим кредитним лімітом (а.\~с.\~12). Як вбачається з Заяви, [PERSON] був ознайомлений та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, та погодився, що разом з його заявою та Пам'яткою клієнта ці документи становлять між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Пунктами 2.1.1.5.5 та 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт ([PERSON]) зобов'язаний: погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, з перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії; у випадку невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку, виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту) (а.\~с.\~31, зворотній бік). Зобов'язань за договором б/н від 19.08.2010\~р. з погашення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом та сплати комісії [PERSON] належним чином не виконував, внаслідок чого у нього станом на 17.05.2015\~р. виникла заборгованість за зазначеним договором у розмірі 14\~814,77\~грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 14\~472,59\~грн., заборгованості з відсотків за користування кредитом у розмірі 342,18\~грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.\~с.\~5 11). Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] станом на 17.05.2015\~р. мав обов'язок (грошове зобов'язання) перед Банком за договором б/н від 19.08.2010\~р. у розмірі 14\~814,77\~грн. 17.05.2014\~р. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №\~238976 від 19.05.2014\~р. (а.\~с.\~38). Спадкоємцями [PERSON] першої черги за законом, які прийняли спадщину, є [PERSON] (дочка) та [PERSON] (дружина), що підтверджується листом від 29.04.2015\~р. №\~378/02-14 приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округа [PERSON] (а.\~с.\~72). Частиною другою статті 1281 Цивільного кодексу України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Вказана норма Цивільного кодексу України Банком дотримана, а саме він звернувся до Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області з претензією від 13.08.2014\~р., остання була пере направлена до приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округа [PERSON] у зв'язку з тим, що ним була заведена спадкова справа щодо майна [PERSON] (а.\~с.\~39 41, 42, 43). Частиною першою статті 1282 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Тобто [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці [PERSON], які прийняли спадщину, зобов'язані особисто задовольнити вимоги Банку, який є кредитором [PERSON] за договором б/н від 19.08.2010\~р., повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, у розмірі, який відповідає їхнім часткам у спадщині [PERSON]. Як вбачається з Інформаційної довідки від 28.09.2015\~р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, [PERSON] та [PERSON] успадкували від [PERSON] по 1/6 частці квартири [ADDRESS] (а.\~с.\~135). [PERSON] та [PERSON] пояснили, що дійсно успадкували від [PERSON] по 1/6 частці квартири [ADDRESS] та погодились з тим, що вартість цих часток є більшою, ніж грошове зобов'язання [PERSON] перед Банком (14\~814,77\~грн.). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] зобов'язані задовольнити вимоги Банку у розмірі 14\~814,77\~грн. Банк просить солідарно стягнути з на його користь з [PERSON] та [PERSON] грошові кошти у розмірі 14\~814,77\~грн. Між тим, частиною першою статті 541 Цивільного кодексу України визначено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Зважаючи на цю норму Цивільного процесуального кодексу України, а також на частину першу статті 1282 Цивільного процесуального кодексу України, зміст якої наводився вище, суд вважає, що підстави для солідарного стягнення грошових коштів у даному випадку відсутні, [PERSON] та [PERSON] зобов'язані особисто задовольнити вимоги Банку у розмірі, який відповідає їхнім часткам у спадщині [PERSON], а не солідарно. Відповідно до частини першої статті 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Тобто частки [PERSON] та [PERSON] у спадщині [PERSON] є рівними (по 1/2). Беручи до уваги зазначене, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] зобов'язані особисто задовольнити вимоги Банку у розмірі 7\~407,39\~грн. кожна (14\~814,77\~грн. / 2), а відтак позов Банку підлягає частковому задоволенню. Згідно з частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з [PERSON] та [PERSON] на користь Банка у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 243,60\~грн. (судовий збір) по 121,80\~грн. з кожної.

Outcome: partial