Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Як підставу позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 25.02.2014 року. Від шлюбу мають спільну дитину, [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалося. З початку 2017 року проживають окремо. Вказує, що вона з сином мешкають за адресою: вул. Тракторна-19, с. Полтава, Шевченківського району, Харківської області. З моменту припинення спільного проживання відповідач не надає матеріальної допомоги, участі у вихованні дитини не приймає, внаслідок чого не має можливості самостійно утримувати дитину. Відповідач офіційно працевлаштований, отримує щомісячний дохід у виді заробітної плати. Відповідач не має іншої родини та дітей, непрацездатних батьків чи інших утриманців, які потребують обовязкового утримання з його боку. Зазначає, що вона ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. На даний час розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років становить 1\~426 грн., відповідач працездатний, здатний надавати матеріальну допомогу як на утримання дитини так і на утримання дружини. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов, наполягали на його задоволенні. Позивач також пояснила, що на даний час працевлаштувалась до дитячого садка, проте в зв"язку із закінченням ремонтних робіт до роботи ще не приступила. Відповідач визнав позов частково, визнавши стягнення з нього аліментів на утримання сина, заперечував проти сплати аліментів на утримання дружини, мотивуючи тим, що дружина працездатна і має можливість самостійно себе матеріально забезпечити. його ж заробіток недостатній для стягнення по 1/4 на кожного. Пояснив також, що у добровільному порядку він періодично надає кошти на утримання сина, купує подарунки дитині та бере її до себе додому. Зазначив, що на даний час розмір податків, які утримує з нього підприємство, складає 27%. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України (далі СК України) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Положеннями частини 1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до частини 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися (аліменти на дитину), визначається судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 17 (а.с. 7). Відповідач є рідним батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Із матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що сумісне життя у сторін не склалося, з початку 2017 року спільно не проживають. На даний час стосунки у сторін напружені, практично не спілкуються, шлюбні відносини припинені, спільного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть. Сторони разом з дитиною зареєстровані за адресою: вул. Шкільна-5, с. Ульянівка, Богодухівського району, Харківської області (а.с. 4, 5, 12). Позивач з дитиною мешкають за адресою: вул. Тракторна-19, с. Полтава, Шевченківського району, Харківської області (а.с. 9). Відповідач проживає за адресою: вул. Зелена-23, м. Люботин, Харківська область, працює слюсарем по ремонту рухомого складу у відокремленому підрозділі Південної залізниці моторне ДЕПО Люботин за адресою: пл. Комсомольська-1, м. Люботин, Харківська область, отримує щомісячний дохід у виді заробітної плати, має задовільний стан здоровя, іншої родини, дітей, непрацездатних батьків не має, стягнення на користь третіх осіб за виконавчими документами відсутні, має можливість надавати матеріальну допомогу як на утримання дитини, так і на утримання дружини, однак її не надає. Позивач на час розгяду справи працевлаштована до дитячого садку, проте до роботи не приступила в зв"язку із закінченням будівництва. Коштів для повноцінного утримання сина не вистачає, оскільки це потребує значних коштів. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та дружини, які потребують матеріальної допомоги, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини, суд враховує обставини справи, за якими відповідач не самоусунувся від виховання та утримання сина. розмір його заробітної плати, а також вимоги Закону України "Про Державний бюджет на 2017 рік" щодо розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial