Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

01.03.2019 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить постановити рішення про усиновлення ним [PERSON] , [INFO] , громадянина України, матір`ю якого є [PERSON] , з внесенням змін до актового запису про його народження № 1644 від 09.11.1993 р., вказавши в графі батько « [PERSON] », змінивши прізвище з « [PERSON] » на « [INFO] », по батькові з « [PERSON] » на « [INFO] », ім`я, дату та місце народження залишити без змін. В обґрунтування заяви посилався на те, що з 1995 року він разом із [PERSON] проживали без реєстрації шлюбу. На той час вона мала сина, [PERSON] , [INFO] , батьком якого був [PERSON] , з яким вона розлучилась. 06.12.2003 вони офіційно зареєстрували шлюб. Разом з дружиною та її сином вони постійно проживали за адресою: [ADDRESS] , де вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Весь цей час [PERSON] не спілкувався з сином, матеріальної допомоги не надавав, аліменти, які були стягнуті з нього за рішенням суду Московського району м. Харкова від 30.05.1996 р. ніколи не платив. Заявник зазначив, що для сина дружини він став справжнім батько, між ними виникли стійкий емоційний зв`язок, повна довіра та взаємоповага. Він з радістю займався вихованням дитини, цікавився його навчанням, фізичною культурою та дозвіллям, надавав необхідну матеріальну допомогу, готував його до самостійного дорослого життя. Після настання повноліття вони з ним ще більше зблизилися та прийшли до думки про його усиновлення, оскільки для них обох дуже важливий не тільки емоційний стан, алей й їх юридичний зв`язок як батька і сина. Відсутність такого факту згубно впливає на їх моральний стан, бо для них важливо, як оцінюють їхні стосунки оточуючі і те чи сприймають вони їх як кровних родичів. [PERSON] з самого дитинства був позбавлений з боку [PERSON] батьківського піклування, виховання та утримання. Протягом всього часу в житті [PERSON] місця його біологічного батька не було за вини останнього, бо той навіть не намагався що-небудь зробити для сина чи якось йому допомогти. Заявник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заяву задовольнити та зазначила, що її син, [PERSON] , вважає своїм батьком [PERSON] з двох років, проживають як одна сім`я, у них склалися гарні відносини. Заінтересована особа - [PERSON] надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заяву задовольнити та зазначив, що [PERSON] вважає своїм батьком з двох років, проживають як одна сім`я, у них склалися гарні відносини. Представник заінтересованої особи - начальник Московського районного у місті Харкові ДРАЦС Східного МУ МЮ (м. Харків) в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що заперечень до поставлених вимог не має. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] з 06 грудня 2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , а батьком дитини є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7) Батько дитини [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини проводиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст. 211 СК України усиновителем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновителем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років. Відповідно до ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина. У виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування . У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», у зв`язку із включенням у СК (2947-14) правових норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного фактично). Слід також з`ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випадку суд при вирішенні питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини. Судом встановлено, що будь - якої корисливої або іншої зацікавленості, крім бажання юридичного оформлення родинного зв`язку в усиновленні з боку заявника немає. [PERSON] з маленького віку проживає з ним у одній родині, він сприймає його за батька, так як [PERSON] з самого дитинства був позбавлений з боку біологічного батька, [PERSON] , батьківського піклування, виховання та утримання. Враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, відповідність вимогам законодавства та моральним засадам суспільства заявника як усиновлювача, інтереси усиновленої повнолітньої особи, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог. Згідно ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно ст. 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини державний орган реєстрації цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Суд, враховуючи обставини по справі, вважає можливим задовольнити заяву в частині внесення змін в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved