Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

У серпні 2019 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] . Позивач мотивувала позовні вимоги тим, що її батько [PERSON] помер [INFO] . Спадкова справа після смерті батька не відкривалася. За заповітом, складеним батьком позивача 13 липня 2017 року, все своє майно він заповів позивачу. Крім неї, спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька є рідний брат - [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина на 1/2 частки житлового будинку по [ADDRESS] , що була ним успадкована після смерті дружини та мами позивача - [PERSON] . В установлений законом шестимісячний термін позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини по тій причині, що весь цей час постійно доглядала свого тяжко хворого чоловіка інваліда І групи, який не може сам рухатися і потребує постійної сторонньої допомоги. В період після смерті батька і до цього часу у чоловіка була кризова ситуація, викликана тяжким захворюванням, тому вона не могла від нього відлучитися ні на годину. Пізніше, коли чоловікові стало трохи легше, вона змогла не надовго його залишити під наглядом знайомих, щоб приїхати до м. Ржищів для вирішення своїх спадкових справ. Тому, коли позивач звернулась до Ржищівської міської державної нотаріальної контори із заявою щодо оформлення спадщини, державний нотаріус листом вих. № 159/01-16 від 18 липня 2019 року повідомила про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки пропущено шестимісячний строк на прийняття цієї спадщини. При цьому було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання такої заяви може бути вирішено судом. Позивач просила визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримувала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання [PERSON] позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1223, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно д ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом було встановлено, що позивачка є дочкою спадкодавця, спадкодавець на випадок своєї смерті заповів все свої майно дочці [PERSON] , проте вона не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк, у зв`язку з тривалою хворобою чоловіка, який є інвалідом І групи, та постійним доглядом за ним. У зв`язку із цим строк подання заяви про прийняття спадщини був пропущений. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позивачка [PERSON] з поважних причин пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги, про що подав письмову заяву, тому є підстави для задоволення позовних вимог та визначення строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як встановлено з матеріалів справи, позивач при поданні позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп. (а.с. 1), отже у порядку ст. 141, 142 ЦПК України необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 384 грн 20 коп., та стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору у розмірі 384 грн 20 коп.

Outcome: approved