Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

У жовтні 2020 року Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» (далі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами було укладено кредитні договори № 22039000215197 від 07.11.2019 року та № 26255000021020 від 05.05.2018 року, за якими відповідачу надано грошові кошти в розмірі 130 268,31 грн. та в розмірі 24 200,00 грн. АТ «Банк Кредит Дніпро» виконало свої зобов`язання за вказаними договорами у повному обсязі, [PERSON] в свою чергу свої зобов`язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушує та не виконує, внаслідок чого утворилась загальна заборгованість по двом кредитним договорам в розмірі 184 931,40 грн., що складається з: 152 024,53 грн. + 32 906,87 грн. Вказані суми позивач просив стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою від 04.01.2021 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, а розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками та судову повістку відповідачу вручено, про що свідчить відповідна відмітка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, за підписом відповідача. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 07.11.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро», що у зв`язку з внесенням змін до статутних документів, пов`язаних із зміною 15.08.2018 року змінило назву на Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 22039000215197. Відповідно до Кредитного договору, банк надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 130 268,31 грн., а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в строк до 07.11.2024 року. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 07.11.2019 по 06.03.2021 - 3% від суми кредиту, з 07.03.2021 по 06.06.2022 -2,5% від суми кредиту, з 07.06.2022 по 06.09.2023 - 1,5 % від суми кредиту, з 07.09.2023 по 07.11.2024 - 0,925% від суми кредиту. Процентна ставка за користування є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за Кредитом:0,001%, на прострочену заборгованість за Кредитом :56,0% річних. . У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 02.10.2020 року становить 152 024,53 грн., з яких: залишок простроченого кредиту - 128 548,99 грн.; залишок прострочених відсотків - 27,24 грн.; залишок прострочених комісій - 23 448,3 грн. Окрім того 05.05.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро», що у зв`язку з внесенням змін до статутних документів, пов`язаних із зміною 15.08.2018 року змінило назву на Акціонерне Товариство «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено ще один договір № 26255000021020. Відповідно до Кредитного договору, банк встановлює Позичальнику кредитний ліміт у розмірі 24 200,00 грн., а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути плату за користування кредитом. Відповідно до інформації про умови кредитування, плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 56 відсотків річних. Згідно умов Кредитного договору, строк кредиту - 12 місяців з наступною автопролонгацією на кожні вступні 12 місяців, у випадку відсутності повідомлення від Банку про закінчення строку кредиту. У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 02.10.2020 становить 32 906,87 грн., з яких: залишок строкового кредиту - 21 012,39 грн.; залишок нарахованих строкових відсотків -1 935,66 грн.; залишок нарахованих строкових комісій - 0,00 грн.; залишок простроченого кредиту - 3 183,33 грн.; залишок прострочених відсотків - 6 675,49 грн.; залишок прострочених комісій - 100,00 грн. Загальна заборгованість [PERSON] по двом кредитним договорам становить 184 931,40 грн. За кредитними договорами [PERSON] зобов`язався повернути надані кредити, сплатити проценти за користування кредитами, комісії, що передбачені договорами,та виконати свої зобов`язання за договорами в повному обсязі. Як встановлено з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за кредитними договорами виконав належним чином. Однак, [PERSON] , скориставшись кредитними коштами, не виконав зобов`язань, визначених кредитними договорами, порушив умови щодо погашення кредитів. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк свої зобов`язання за кредитними договорами № 22039000215197 та № 26255000021020 виконав у повному обсязі, а [PERSON] в свою чергу порушив умови договору, відповідно до яких зобов`язувався погашати кредит, проценти та комісію за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором. Умовами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Постановою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц визначено порядок застосування ЗУ "Про захист прав споживачів" та ЗУ "Про споживче кредитування" в різних проміжках часу. На час укладення кредитного договору чинним законодавством банкам не заборонялось встановлення комісії (винагороди) в договорах про споживче кредитування. У зв`язку з простроченням відповідачем платежів за кредитними договорами, згідно з розрахунками, наданими позивачем, станом на 02.10.2020 року загальна заборгованість - 184 931,40 грн., що складається з: загальна заборгованість по кредитному договору № 22039000215197 - 152 024,53 грн. (з яких: залишок простроченого кредиту - 128 548,99 грн.; залишок прострочених відсотків - 27,24 грн.; залишок прострочених комісій - 23 448,3 грн.); загальна заборгованість по кредитному договору № 26255000021020 - 32 906,87 грн.( з яких: залишок строкового кредиту - 21 012,39 грн.; залишок нарахованих строкових відсотків -1 935,66 грн.; залишок нарахованих строкових комісій - 0,00 грн.; залишок простроченого кредиту - 3 183,33 грн.; залишок прострочених відсотків - 6 675,49 грн.; залишок прострочених комісій - 100,00 грн.) Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитних договорів, суду надано не було. Розрахунок заборгованості позивача жодним чином не спростований. Умови договорів також не оспорюються. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитні договори № 22039000215197 та № 26255000021020, умови якого позивачем було виконано шляхом надання відповідачу кредитних коштів, а відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідача підлягає до стягнення на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за № 22039000215197 та № 26255000021020 у загальному розмірі 184 931,40 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 773,97 грн.

Outcome: approved