Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг з оплати послуг з централізованого опалення за період з 01.10.2009 року по 01.09.2014 року в розмірі 3422,07 грн., вказавши, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], користується вказаними послугами, які надає позивач. Але внаслідок порушення відповідачем обов'язку щодо оплати наданих послуг допустила заборгованість у зазначеному розмірі. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій уточнив свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 3042,49 грн. за період з 01.10.2009 року по 01.03.2015 року, в заяві указав про розгляд справи у його відсутності та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання також не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, підтвердженням чому є повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи в її відсутності до суду не надходило. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за письмовою згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224-226 ЦПК України та у відсутності сторін відповідно до вимог статей 158, 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\- Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, передбачено, що плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надає позивач до квартири [ADDRESS], оскільки є її власником згідно інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.02.2015 року, та від отримання послуг не відмовлялася. Однак своєчасно не проводила оплату за ці послуги за період з 01.10.2009 року по 01.03.2015 року, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 3042,49 грн., що підтверджується наданим позивачем витягом із особового рахунку відповідача. З огляду на те, що відповідач у порушення своїх зобов'язань не сплачувала своєчасно та у повному обсязі плату за надані послуги, у зв'язку з чим були порушені права позивача, тому суд вважає його вимоги такими, що ґрунтуються на вимогах закону. На підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн., оплачений позивачем при поданні до суду позовної заяви, що підтверджується платіжними дорученнями. Враховуючи наведене та

Outcome: approved