Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

01.08.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] , в обґрунтування якого вказала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 21.04.2018 року, від якого має доньку [PERSON] , [INFO] . Вона з донькою проживає окремо від батька дитини. Вона не працює, займається вихованням дитини. [PERSON] має постійне місце роботи, тому має надавати допомогу на утримання її та дитини. Просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. 27.08.2019 року суддя відкрив спрощене провадження по справі (а.с. 15). 07.10.2019 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову про стягнення з нього аліментів. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що на його утриманні знаходиться також донька від першого шлюбу [PERSON] , 2014 року народження. Тому розмір аліментів на одну дитину не може перевищувати 1/6 частину від усіх видів заробітку. Заперечень щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини не надав. Просив суд врахувати, що він має намір вирішити питання про визначення місця проживання дитини разом із ним, що є підставою для відмови у стягненні з нього аліментів (а.с. 20-24). 07.10.2019 року [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON] , в якому просить суд визначити місце проживання доньки [PERSON] разом з батьком, стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначив, що його дружина [PERSON] проживає разом із дитиною та своєю бабусею в квартирі [ADDRESS] . Квартира перебуває у незадовільному для проживання дитини стані, має плісняву, застарілі шпалери та меблі. [PERSON] легковажно ставиться до виховання дитини, веде аморальний спосіб життя, у присутності дитини нецензурно лаялась в його адресу. В серпні 2018 року він переїхав проживати до своїх батьків в квартиру [ADDRESS] . [PERSON] чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, у зв`язку чим орган опіки та піклування визначив йому графік побачень із донькою. Вважає, що може забезпечити своїй доньці належне середовище для виховання, просив врахувати, що він працює на ПАТ «Запоріжсталь», його дохід складає близько 13000 гривень. Він має позитивну характеристику з місця роботи та місця проживання, не має шкідливих звичок, до кримінальної відповідальності не притягався, має вищу юридичну освіту. Проживає у двокімнатній квартирі разом із батьками, де має окрему кімнату, в якій може проживати разом із донькою. Його батьки [PERSON] та [PERSON] позитивно характеризуються, мають постійний дохід, не заперечують проти його проживання в квартирі разом із донькою (а.с. 32-42). 07.10.2019 року суд прийняв зустрічний позов [PERSON] до свого провадження, об`єднав його в одне провадження разом із первісним позовом [PERSON] про стягнення аліментів, перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначив по справі підготовче засідання (а.с. 103). 22.10.2019 року представник орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району звернувся до суду із заявою про розгляду справи за його відсутності (а.с. 110). 25.10.2019 року позивач за первісним позовом [PERSON] подала до суду відзив на зустрічний позов [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Просить суд врахувати, що доньці [PERSON] 1 рік 3 місяці, вона знаходиться на грудному вигодовуванні. Заперечує проти визначення місця проживання дитини разом із батьком та стягнення з неї аліментів (а.с. 113-114). 07.11.2019 року відповідач [PERSON] подав до суду письмові пояснення. Вказав, що його квартира відповідає санітарним нормам, в ній наявні умови для проживання в ній дитини. В квартирі [PERSON] проведено ремонт в одній кімнаті, де проживає дитина, інша частина квартира знаходиться у частково задовільному стані. Зазначив, що у доньки виявлені порізи на голові, що свідчить про наявність небезпеки для дитини під час проживання разом із матір`ю (а.с. 112-123). 14.11.2019 року [PERSON] подав до суду відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якому вказав, що донька з річного віку не знаходиться на грудному вигодовуванні (а.с. 157-158). 30.11.2019 року [PERSON] подав до суду додаткові пояснення до зустрічного позову, в яких навів статистику щодо вчинення насильства з боку матерів до своїх дітей (а.с. 162). 17.12.2019 року суд закрив підготовче провадження по справі та призначив справу до розгляду (а.с. 178). В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги підтримала, проти зустрічного позову заперечила, пояснила, що на момент народження дитини вона навчалась у навчальному закладі, не працювала. На час розгляду справи доньці виповнилось півтора роки, вона знаходиться на грудному вигодовуванні. В квартирі створені всі умови для проживання дитини. Відповідач за первісним позовом [PERSON] наполягав на задоволенні зустрічного позову, в задоволенні первісного позову просив відмовити. Пояснив, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя, нецензурно лається в присутності дитини. Під час проживання разом із [PERSON] він зробив ремонт в дитячій кімнаті та повністю облаштував її для проживання дитини. Донька знаходиться повністю на звичайному харчуванні, грудного вигодовування не потребує. Він проживає в двокімнатній квартирі своїх батьків, має окрему кімнату. Його заробітна плата складає близько 13000 гривень щомісяця. У нього є донька від першого шлюбу [PERSON] 2014 року, яка проживає разом із свою матір`ю в Польщі. Він за домовленістю із матір`ю дитини сплачує близько 3000 гривень щомісяця на її утримання. Пояснив, що якщо суд визначить місце проживання дитини разом з ним, він вийде у декретну відпустку, буде проживати разом з донькою в окремій кімнаті. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району Алішевська В.В. просила суд ухвалити рішення в інтересах дитини. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін по справі, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2018 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони по справі мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6), яка зареєстрована та проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження квартири [ADDRESS] , умови проживання частково відповідають нормам, коридор потребує ремонту, дитина мешкає в окремій кімнаті з матір`ю, має ліжко, у кімнаті зроблений ремонт (а.с. 200-201). Матір позивача [PERSON] - [PERSON] надала пояснення про те, що вона в м. Запоріжжі не проживає, вважає, що дитина [PERSON] має проживати разом з матір`ю (а.с. 205). Бабуся позивача [PERSON] письмово пояснила, що [PERSON] годує доньку грудним молоком, бажає, щоб дитина проживала разом з матір`ю (а.с. 206). [PERSON] , 2018 року народження, спостерігається фахівцями КНП «ЗЦПМСД №5» з народження, 03.12.2019 року дитина відвідала лікаря, дівчина охайна, доглянута, одяг чистий, за сезоном, рекомендації лікаря виконуються (а.с. 202). Батько дитини [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Квартира є двокімнатною, в ній проживають також батьки відповідача [PERSON] та [PERSON] . Квартира належить батьку відповідача [PERSON] (а.с. 49, 57-59). Батьки відповідача [PERSON] та [PERSON] позитивно характеризуються за місцем проживання (а.с. 62). [PERSON] працевлаштований, має позитивну характеристику з роботи (а.с. 63). [PERSON] є фізичною особою-підприємцем (а.с. 64-65). Батьки відповідача [PERSON] та [PERSON] надали письмові заяви про згоду на проживання дитини в квартирі разом з ними (а.с. 203, 204). За місце проживання відповідач [PERSON] характеризується позитивно (а.с. 50). [PERSON] працює на ПАТ «Запоріжсталь» (а.с. 30), де позитивно характеризується (а.с. 52). На обліку у нарколога, психіатра відповідач [PERSON] не перебуває (а.с. 52,53), до кримінальної відповідальності не притягався (а.с. 54). [PERSON] від першого шлюбу, який розірваний 07.08.2017 року, має дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 28-29). Згідно акту обстеження квартири [ADDRESS] , умови проживання задовільні, для дитини відведена окрема кімната, де мешкає батько дитини [PERSON] (а.с. 129, 130). 27.11.2019 року голова районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району видав розпорядження, яким встановив порядок побачень [PERSON] з донькою [PERSON] , [INFO] (а.с. 174). 28.01.2020 року голова районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району затвердив висновок по справі, відповідно якого визначено місце проживання дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] (а.с. 194-197). В судовому засіданні були допитані свідки, які дали наступні пояснення. Свідок [PERSON] пояснив, що він є батьком відповідача [PERSON] . Його син познайомився із [PERSON] , вони проживали у нього в квартирі в окремій кімнаті. Після народження дитини, вони переїхали проживали в квартиру [PERSON] по [ADDRESS] є недоглянутою, там відсутні санітарні умови для проживання дитини. [PERSON] зробив ремонт в одній з кімнат, де проживала дитина, створив там всі умови для своєї доньки. Йому відомо, що [PERSON] залишала дитину вдома, він бачив її на вулиці без дитини. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сестрою [PERSON] , проживає по [ADDRESS] недалеко від [PERSON] . Вона бачила у дитини [PERSON] подряпини на обличчі після того, як [PERSON] став проживати окремо з [PERSON] . Позитивно охарактеризувала [PERSON] як батька. Вважає, що дитина має проживати разом із батьком. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] є її онуком. Вона була чотири рази вдома у [PERSON] в квартирі по [ADDRESS] . У кімнаті дитини створені всі умови для проживання, є меблі, килим. Ремонт в кімнаті зробив [PERSON] . В іншій частині квартири брудно, неохайно. Таким чином, між сторонами виник спір щодо місця проживання дитини та стягнення аліментів на користь того подружжя, з яким буде проживати дитина. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та\~якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Згідно зі ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з\~максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.\~Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Ст.ст. 12-15 Конвенції визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою). На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування\~найкращих інтересів дитини\~викладено у п. 8 ст. 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Згідно з п. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно з ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини,\~яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.\~Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення\~(ч.1 ст.161 СК України). У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до\~найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у\~якнайкращих інтересах дитини\~є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява №10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Досліджуючи обставини справи суд встановив, що між сторонами по справі виник особистий конфлікт, який став причиною їх окремого проживання. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] посилався в суді на свої численні звернення до різних органів з приводу аморальної поведінки [PERSON] , її особистих стосунків з іншим чоловіком. Надав суду фотознімки, які на його думку негативно характеризують позивача як матір. Заявляв в суді про психічні розлади [PERSON] . Проте, жодних підтверджень того, що матір дитини створює небезпечне, неблагонадійне середовище для дитини, в судовому засіданні здобуто не було. Докази, що свідчать про особисте життя [PERSON] не відносяться до предмета доказування, суд їх до уваги не приймає. При вирішенні питання про те, з ким з батьків дитина буде мати кращі житлові умови проживання, суд виходить із наступного. [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , в якій проживає разом із донькою та бабусею. Квартира є трикімнатною, тому дитина матиме можливість у більш дорослому віці проживати в своїй окремій кімнаті. Умови проживання в квартирі є частково задовільними, проте в дитячій кімнаті зроблений ремонт та створені умови для дитини, на чому неодноразово наполягав сам [PERSON] . Незважаючи на певні косметичні недоліки квартири, вона обладнана технікою та меблями, має газо- водо- електро- постачання. Квартира [ADDRESS] , в якій проживає [PERSON] йому не належить, власником квартири є батько відповідача. Квартира має задовільні житлові умови. Одна з кімнат обладнана для проживання в ній дитини. Суд звертає увагу на те, що за умови проживання разом з батьком, дитина [PERSON] не буде мати своєї окремої кімнати. Проживання батька із донькою в одній кімнаті може мати певні незручності, а у більш дорослому віці проживання осіб різної статі в одному приміщенні є небажаним. Незважаючи на те, що на час розгляду справи в суді батьки [PERSON] надають згоду на проживання в квартирі дитини, відсутність у відповідача у власності житла або його частини свідчить про те, що за умови проживання разом з батьком дитина буде більше обмежена у своїх житлових правах, ніж за умови проживання разом із матір`ю. Також суд прийшов до висновку, що дитина [PERSON] буде краще забезпечена матеріально у разі проживання разом з матір`ю. Відповідач [PERSON] працевлаштований, має постійний дохід близько 13000 гривень на місяць. Позивач [PERSON] на час вагітності навчалась у навчальному закладі, місця роботи та доходу не має. У разі проживання разом із матір`ю, дитина буде належно забезпечена матеріально з огляду на достатній дохід відповідача. Розглянувши можливість проживання доньки разом з батьком, суд звернув увагу на такі обставини. [PERSON] пояснив, що він має право вийти у декретну відпустку та доглядати доньку вдома. У такому випадку, відповідач втратить джерело свого доходу, при цьому буде вимушений нести витрати на утримання доньки [PERSON] , 2018 року народження, яка буде проживати разом з ним та доньки від першого шлюбу [PERSON] , 2014 року народження. Враховуючи, що позивач [PERSON] не має трудового досвіду, у суду є обґрунтовані сумніви, що матір дитини зможе забезпечити належний рівень матеріальної допомоги своїй доньці у вигляді аліментів. Таким чином, суд прийшов до висновку, що у разі проживання дитини разом з батьком, дитина буде значно гірше забезпечена матеріально, ніж за умови проживання разом із матір`ю. Крім того, суд враховує, що на час розгляду справи, [PERSON] виповнилось півтора роки. Згідно загальновідомих рекомендацій, бажано продовжувати грудне вигодовування дітей до 2 років і більше. Згідно пояснень позивача вона продовжує грудне вигодовування доньки. Тому суд вважає, що для кращого забезпечення здорового розвитку дитини, місце проживання дитини слід визначити разом із матір`ю. Дослідивши встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог [PERSON] про визначення місця проживання дитини разом із ним. На переконання суду, якнайкращим забезпеченням інтересів дитини буде відповідати її проживання разом із матір`ю. Із урахуванням даного висновку суду, суд залишає без задоволення позовні вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , оскільки вони є похідними від вирішення питання про місце проживання дитини. За правилами ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1\~ст.182\~СК України при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2\~ст.182\~СК України розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що [PERSON] працевлаштований, отримує постійний дохід, не має проблем із здоров`ям. Відповідач має на утриманні доньку від першого шлюбу. Як пояснив [PERSON] він добровільно надає аліменти на утримання дитини за домовленістю із колишньою дружиною, стягнення у примусовому порядку з нього не провадиться. Суд вирішив, що обґрунтованим розміром аліментів на утримання дитини [PERSON] будуть аліменти в розмірі в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 01.08.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. У разі вирішення питання про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини від першого шлюбу [PERSON] 2014 року народження, ця обставина може бути підставою для зміни розміру аліментів, визначених по даній справі. Крім того, згідно ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи не надав заперечень щодо розміру утримання [PERSON] . Позивач по справі має правові підстави на утримання з боку [PERSON] , тому суд вирішив задовольнити позовні вимоги в цій частині та стягнути аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 01.08.2019 року і до досягнення дитиною трьох років. Крім того, у відповідності до ст.430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У зв`язку із тим, що позивач при зверненні до суду із позовом була звільнена від сплати судового збору, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial