Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

01.04.2015 року представник Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» звернувся в суд з позовом до відповідача. 08.12.2015 року позивач подав заяву про зміну позовних вимог, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 67052,85 доларів США. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.09.2008 року Акціонерне товариство «Індустріально-Експортний Банк», повним правонаступником якого є ПАТ «Індустріально-Експортний Банк», повним правонаступником якого є ПАТ «Креді Агріколь Банк» та фізична особа-підприємець [PERSON] уклали кредитний договір №123/08-ЮКІ. Відповідно до даного договору кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 105000,00 доларів США до 08.09.2018 року включно. На підставі кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язується повертати кредит частинами щомісячно до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з графіком погашення. Відповідно до п.4.1 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 14,0% річних. 29.12.2009 року Акціонерне товариство «Індустріально-Експортний Банк», повним правонаступником якого є ПАТ «Індустріально-Експортний Банк», повним правонаступником якого є ПАТ «Креді Агріколь Банк» та фізична особа-підприємець [PERSON] уклали договір про внесення змін №2 до кредитного договору №123/08-ЮКІ. Виконання кредитного договору №123/08-ЮКІ забезпечене порукою, 09.09.2008 року укладено договір поруки №10 між АТ «Індустріально-Експортний Банк» та [PERSON] 02.03.2009 року укладена додаткова угода №1 до договору поруки №10 між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] . Враховуючи, що позичальник за кредитним договором своїх зобов`язань не виконав належним чином, кредитор змушений звернутись в суд з позов про стягнення заборгованості. 24.11.2015 року представник [PERSON] [PERSON] звернувся в суд із зустрічною позовною заявою, в якій просить визнати договір поруки №9 від 09.09.2008 року таким, що припинив свою дію. Вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] не підписувала договір про внесення змін та доповнень №2 до кредитного договору від 29.12.2009 року, яким змінено графік погашення платежів. Про існування додаткових угод дізналась з матеріалів справи. Однак, підтверджує про підписання договору про внесення змін і доповнень №1 до договору поруки від 02.03.2009 року, яким продовжується строк виконання зобов`язання. Враховуючи, що поручитель не надавала згоди на зміну зобов`язання і не була повідомлена про додаткові угоди, просить визнати договір поруки таким, що припинив свою дію. Представник ПАТ «Креді Агріколь Банк» - Ільків С.М., в судовому засіданні первинний позов підтримала просить його задоволити, а в задоволенні зустрічного просить відмовити за безпідставністю. Наполягала на завершенні розгляду справи. Також наголосила на тому, що паралельно із розглядом справи в суді, між сторонами йдуть перемовини щодо позасудового врегулювання спору, однак мирової угоди чи відмови від позову не буде. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, вкотре подавши заяву про відкладення слухання справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомила. Вимогами ч.1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони. Поряд з цим, ч. 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Із аналізу дій відповідача ( [PERSON] ) та третьої особи можна зробити висновок про ненадання пріоритету участі в даній цивільній справі. Таке їхнє безвідповідальне ставлення до виконання своїх зобов`язань, які покладені на них чинним процесуальним законодавством України, може бути наслідком безпідставного затягування розгляду справи судом, вищевказане свідчить про перешкоджання з їх боку вчиненню правосуддя Вислухавши пояснення представника ПАТ «Креді Агріколь Банк», з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень\~ст.5 ЦПК України, «здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. Реалізуючи передбачене\~ст. 64 Конституції України\~право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Матеріалами справи встановлено, що 09.09.2008 року Акціонерне товариство «Індустріально-Експортний Банк», повним правонаступником якого є ПАТ «Індустріально-Експортний Банк», повним правонаступником якого є ПАТ «Креді Агріколь Банк» та фізична особа-підприємець [PERSON] уклали кредитний договір №123/08-ЮКІ. Відповідно до даного договору кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 105000,00 доларів США до 08.09.2018 року включно. На підставі кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язується повертати кредит частинами щомісячно до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з графіком погашення. Відповідно до п.4.1 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 14,0% річних. Крім цього, 29.12.2009 року Акціонерне товариство «Індустріально-Експортний Банк», повним правонаступником якого є ПАТ «Індустріально-Експортний Банк», повним правонаступником якого є ПАТ «Креді Агріколь Банк» та фізична особа-підприємець [PERSON] уклали договір про внесення змін №2 до кредитного договору №123/08-ЮКІ. Виконання кредитного договору №123/08-ЮКІ забезпечене порукою, 09.09.2008 року укладено договір поруки №10 між АТ «Індустріально-Експортний Банк» та [PERSON] 02.03.2009 року укладена додаткова угода №1 до договору поруки №10 між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] . У відповідності до ч. 3. ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. \~ Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно з ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Пунктом 7.2.2 Кредитного договору №123/08-ЮКІ передбачено право Банку на дострокове стягнення та порядок дострокового стягнення Кредиту. Як вбачається з матеріалів справи позичальнику [PERSON] банком скеровано вимогу від 24.03.2015 року за вих. № 122/24-04, яка отримана нею 30.03.2015 року. Аналогічну вимогу від 24.03.2015 року за вих. № 124/24-04 скеровано поручителю, яку також виконано у встановлені строки не було. 24.09.2015 року [PERSON] скеровано вимогу за вих. № 391/24-04 цінним листом із описом вкладенням, яка отримана позичальником 29.04.2015 року і також не виконана. Поручителю [PERSON] банком теж було скеровано повідомлення - вимогу від 24.09.2015 року за вих. № 389/24-04 цінним листом із описом вкладенням. Вказане повідомлення- вимога отримане відповідачем 29.04.2015 року, однак не виконане. Рішенням Господарського суду м. Києва від 03.10.2016 року в справі № 910/І8598/15, що залишене в силі Постановою Київського апеляційного Господарського суду від 13.12.2016 року договір про внесення змін та доповнень №2 від 29.12.2009 року до Кредитного договору № 123/08-юкі від 09.09.2008 року та додаток № 1 до Договору про внесення змін та доповнень № 2 від 29.12.2009 року до Кредитного договору № 123/08-юкі від 09.09.2008 року - Графік погашення заборгованості за кредитним договором визнано недісним, оскільки встановлено, що ФОП [PERSON] не підписувала даного Договору та додатку до нього. У зв`язку із визнанням недійсним вказаного Договору та додатку до нього, враховуючи положення ч.1 ст.216 ЦК України щодо правових наслідків недійсності правочину, не відбулося зміни зобов`язання на яке вказує відповідач. Крім цього, Львівським апеляційним господарським судом від 16.08.2018 року по справі № 914/3555/15 за заявою ФОП [PERSON] про перегляд справи про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором у зв`язку із нововиявленими обставинами (визнанням недійсним Договору про внесення змін та доповнень № 2 від 29.12.2009 року до Кредитного договору № 123/08-юкі від 09.09.2008 року та додатку № 1 до Договору про внесення змін та доповнень № 2 від 29.12.2009 року до Кредитного договору № 123/08-юкі від 09.09.2008 року Графік погашення заборгованості за кредитним договором) встановлено наступне: матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору про внесення змін та доповнень №2 від 29.12.2009 року, сторонами було внесено зміни лише до графіку погашення заборгованості. Розмір кредиту, розмір процентної ставки чи порядок її нарахування, при цьому, не змінювалися. У пункті 4.2.1 кредитного договору сторонами визначено, що проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою у розмірі 14% річних із розрахунку 360 (триста шістдесят ) днів на рік. Пунктом 4.2.2 кредитного договору встановлено, що сума процентів нараховується щомісячно на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом у відповідному періоді за фактичну календарну кількість днів користування кредитом у відповідному періоді, та охоплює період з дня надання кредиту (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за кредитом (не враховуючи цей день). Тобто, розмір фактично нарахованих процентів за кредитним договором залежить від залишку заборгованості за кредитом і, відповідно, від сплачених заявником коштів на погашення цієї заборгованості, а не від розміру і графіку платежів по тілу кредиту, у зв`язку з чим зміна графіка погашення заборгованості у майбутньому не призводить до зміни процентів, що нараховуються, а недійсність договору про внесення змін та доповнень №2 від 29.12.2009 до кредитного договору №123/08-ЮКІ від 09.09.2008 разом із додатком №1 до договору про внесення змін не впливає на розрахунок основної заборгованості та процентів за кредитним договором. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Рішенням Господарського суду Львівської області від 14.03.2016 у справі № 914/3555/15 було стягнуто з фізичної особи- підприємця [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» 56588,15 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 6367,43 доларів США відсотків та 94482,16 грн. пені, нарахованої за період з 06.11.2014 по 06.05.2015 за несвоєчасне погашення кредиту та за період з 06.03.2015 по 03.09.2015 за несвоєчасну сплату процентної винагороди. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 вказане рішення залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 08.11.2017 рішення суддів попередніх інстанцій скасовано в частині стягнення 4 097,27 доларів США пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентної винагороди, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Львівської області; в решті - судові рішення залишені без змін. Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.03.2018 позовні вимоги в частині стягнення суми пені по простроченому кредиту та пені по прострочених процентах задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 67 726,67 грн. пені по простроченому кредиту за період з 06.11.2014 по 06.05.2015 та 15512,05 грн. пені по прострочених процентах за період з 06.03.2015 по 03.09.2015. Вказане рішення було оскаржено в апеляційному порядку, однак ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 дану скаргу повернуто. Отже, заборгованість ФОП [PERSON] перед АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» за Кредитним договором №123/08-ЮКІ від 09.09.2008 року станом на 16.11.2015 року встановлена судовими рішеннями, що набрали законної сили. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», а тому такі підлягають до задоволення. Доводи відповідача, викладені в зустрічній позовній заяві не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалами справи доказами, а тому в задоволенні таких слід відмовити. Відповідно до\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме 3654,00 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved