Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини.\~ Між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10026/0888 філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] \~ 26 грудня 2019 року було укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 1591650/240517 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Розділу IV ДКБО, договір вважається укладеним (акцептованим клієнтом в частині надання обраних клієнтом послуг) з моменту оформлення заяви на приєднання до договору за встановленою банком формою, інших документів, надання яких необхідне за умовами цього договору, в тому числі документів і відомостей, необхідних для з`ясування особи клієнта, суті діяльності та фінансового стану. Укладаючи цей договір, клієнт та банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, що передбачені Договором. Підписанням заяви на приєднання, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору він ознайомився з повним текстом договору, в тому числі з додатками до договору та тарифами, повністю зрозумів його зміст та погоджується з усіма умовами договору,\~ а також отримав примірник договору. У силу п. 4.4 Розділу IV ДКБО приєднуючись до договору, фізична особа таким чином висловлює свою згоду з тим, що ініціювання банком змін договору не є односторонньою зміною договору, не порушує прав і законних інтересів цієї фізичної особи, не має своїм наслідком істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду фізичній особі. У своїй заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви на приєднання, клієнт просив банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на його кредитний рахунок. Відповідно до умов кредитного договору, позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій Комфорт» та встановив за погодженням відповідача на вказаний рахунок кредит у сумі 31000,00 грн. під 19% річних. Строк кредитування відповідає строку дії платіжної картки позичальника з можливістю наступної пролонгації на строк дії випущеної нової платіжної картки за бажанням позичальника. Згідно пунктів 1.17-1.19 та 1.21 розділу XXII ДКБО, відповідач зобов`язався не пізніше 25 числа кожного місяця сплачувати позивачу проценти, які нараховуються за методом факт/факт на фактично отриману суму кредиту та за строк фактичного користування ним, шляхом договірного списання коштів з рахунку. У разі порушення строку сплати платежів за кредитним договором, відповідач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної позичальником за кредитним договором. Так само, розділом VI ДКБО передбачено обов`язок відповідача сплачувати на користь позивача платежі за розрахунково-касове обслуговування згідно з тарифами. Підпунктом 1.26 розділу XXII ДКБО обумовлено договірне списання коштів із рахунку відповідача в рахунок виконання останнім узятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Будь-яке невиконання клієнтом умов договору породжує у банка право достроково відкликати кредит, а у клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені договором (п. 1.23 розділу\~ XXII ДКБО). Згідно п. 1.24 розділу XXII ДКБО, банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором, строк сплати яких не настав, та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта, згідно із Законодавством (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку: затримання сплати клієнтом заборгованості по кредиту (його частини, в тому числі в розмірі обов`язкового щомісячного платежу) та/або перевищення витратного ліміту (несанкціонованого овердрафту) та/або процентів, обов`язок сплати яких передбачений заявою на кредит, щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять процентів; несплати клієнтом більше однієї виплати за кредитним договором, яка перевищує п`ять процентів суми кредиту; іншого істотного невиконання зобов`язань, внаслідок якого банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати інших платежів. Відповідно до п. 1.29 розділу XXII ДКБО, строк повернення кредиту є таким, що настав, і клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якого із наступних випадків (обставин:) закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її дії на новий строк; звільнення з організації, з якою банком укладено договір зарплатного проекту (для тарифного пакету «Зарплатний»), - в разі якщо згідно п. 11.1.3 Розділу XX договору, клієнт в день звільнення звернувся до установи банку з метою закриття рахунку, за яким встановлено кредит; відмови клієнта від отримання заробітної плати та інших виплат, передбачених чинним\~ законодавством, шляхом їх зарахування на рахунок (для тарифного пакету «Зарплатний»); відмови від пропозиції банку, що пов`язана зі зміною процентної ставки за користування кредитом; відмови від пропозиції банку, що пов`язана зі зміною умов кредитування при пере випуску платіжної картки, згідно п.п. 1.14.5.3 цього розділу договору; ініціювання клієнтом розірвання цього договору; спливу строку, відведеного законодавством України для погашення позичальником зобов`язань за кредитним договором у разі відкликання кредиту у випадках, значених в п. 1.29 цього розділу договору; прострочення виконання зобов`язань клієнта цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) за кредитним договором на строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит га сплатити проценти. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК). Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом із цим, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (стаття 611 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України). Сума заборгованості відповідача за договором, станом на 02.09.2020 року становить 28378 грн. 39 коп., що складається з: - загальна сума основної заборгованості (основного боргу) 27717,29 грн.; - загальна сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом 458,83 грн.; - загальна сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування 19,95 грн.; - загальна сума нарахованої пені 00,00 грн.; - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту 00,00 грн.; - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 3,09 грн.; - розмір 3-х процентів річних на суму простроченого кредиту 169,45 грн.; - розмір 3-х процентів річних на суму нарахованих та несплачених процентів 9,78 грн. В порушення приписів норм матеріального права відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання по договору. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості в розмірі 28378,39 грн. та судового збору в розмірі 2102,00 грн. (а.с. 1-3). Ухвалою судді від 03 грудня 2020 року позовна заява акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, була залишена без руху (а.с. 44-45). Ухвалою судді від 22 березня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 06 травня 2021 року о 15 год. 00 хв. (а.с. 87-88). В судове засідання представник позивача [PERSON] , яка діє на підставі довіреності від 07.07.2020 року не з`явилась, надіслала заяву, зареєстровану судом 11.05.2021 року за вх. № 21485 про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 101). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву, зареєстрована судом 07.06.2021 року за вх. № 26277, в якій просила справу за позовом АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до неї про стягнення заборгованості, розглядати за її відсутності, позовні вимоги позивача визнала повністю, а також просила при вирішенні питання щодо стягнення судового збору застосувати ст. 142 ЦПК України (а.с. 104). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явились в судове засідання,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача АТ «Державний ощадний банк» в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи,\~ що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10026/0888 філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] \~ 26 грудня 2019 року було укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 1591650/240517 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с. 50-51).. У своїй заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви на приєднання, клієнт просив банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на його кредитний рахунок. Відповідно до умов кредитного договору, позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій Комфорт» та встановив за погодженням відповідача на вказаний рахунок кредит у сумі 31000,00 грн. під 19% річних. Строк кредитування відповідає строку дії платіжної картки позичальника з можливістю наступної пролонгації на строк дії випущеної нової платіжної картки за бажанням позичальника. Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Розділу IV ДКБО, договір вважається укладеним (акцептованим клієнтом в частині надання обраних клієнтом послуг) з моменту оформлення заяви на приєднання до договору за встановленою банком формою, інших документів, надання яких необхідне за умовами цього договору, в тому числі документів і відомостей, необхідних для з`ясування особи клієнта, суті діяльності та фінансового стану. Укладаючи цей договір, клієнт та банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, що передбачені Договором. Підписанням заяви на приєднання, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору він ознайомився з повним текстом договору, в тому числі з додатками до договору та тарифами, повністю зрозумів його зміст та погоджується з усіма умовами договору,\~ а також отримав примірник договору. У силу п. 4.4 Розділу IV ДКБО приєднуючись до договору, фізична особа таким чином висловлює свою згоду з тим, що ініціювання банком змін договору не є односторонньою зміною договору, не порушує прав і законних інтересів цієї фізичної особи, не має своїм наслідком істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду фізичній особі. Згідно пунктів 1.17. - 1.19 та 1.21 розділу XXII ДКБО, відповідач зобов`язався не пізніше 25 числа кожного місяця сплачувати позивачу проценти, які нараховуються за методом факт/факт на фактично отриману суму кредиту та за строк фактичного користування ним, шляхом договірного списання коштів з рахунку. У разі порушення строку сплати платежів за кредитним договором, відповідач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної позичальником за кредитним договором. Так само, розділом VI ДКБО передбачено обов`язок відповідача сплачувати на користь позивача платежі за розрахунково-касове обслуговування згідно з тарифами. Підпунктом 1.26 розділу XXII ДКБО обумовлено договірне списання коштів із рахунку відповідача в рахунок виконання останнім узятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Будь-яке невиконання клієнтом умов договору породжує у банка право достроково відкликати кредит, а у клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені договором (п. 1.23 розділу\~ XXII ДКБО). Згідно п. 1.24 розділу XXII ДКБО, банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором, строк сплати яких не настав, та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта, згідно із Законодавством (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку: затримання сплати клієнтом заборгованості по кредиту (його частини, в тому числі в розмірі обов`язкового щомісячного платежу) та/або перевищення витратного ліміту (несанкціонованого овердрафту) та/або процентів, обов`язок сплати яких передбачений заявою на кредит, щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять процентів; несплати клієнтом більше однієї виплати за кредитним договором, яка перевищує п`ять процентів суми кредиту; іншого істотного невиконання зобов`язань, внаслідок якого банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати інших платежів. Відповідно до п. 1.29 розділу XXII ДКБО, строк повернення кредиту є таким, що настав, і клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якого із наступних випадків (обставин:) закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її дії на новий строк; звільнення з організації, з якою банком укладено договір зарплатного проекту (для тарифного пакету «Зарплатний»), - в разі якщо згідно п. 11.1.3 Розділу XX договору, клієнт в день звільнення звернувся до установи банку з метою закриття рахунку, за яким встановлено кредит; відмови клієнта від отримання заробітної плати та інших виплат, передбачених чинним\~ законодавством, шляхом їх зарахування на рахунок (для тарифного пакету «Зарплатний»); відмови від пропозиції банку, що пов`язана зі зміною процентної ставки за користування кредитом; відмови від пропозиції банку, що пов`язана зі зміною умов кредитування при пере випуску платіжної картки, згідно п.п. 1.14.5.3 цього розділу договору; ініціювання клієнтом розірвання цього договору; спливу строку, відведеного законодавством України для погашення позичальником зобов`язань за кредитним договором у разі відкликання кредиту у випадках, значених в п. 1.29 цього розділу договору; прострочення виконання зобов`язань клієнта цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) за кредитним договором на строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів. Проте, відповідач порушила умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів, станом на 02.09.2020 року в сумі 28378,39 грн. з яких: 27717,29 грн. загальна сума основної заборгованості (основного боргу); 458,83 грн. загальна сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом; 19,95 грн. загальна сума заборгованості за розрахункове-касове обслуговування; 00,00 грн. загальна сума нарахованої пені; 00,00 грн. сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 3,09 грн. сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 169,45 грн. розмір 3-х процентів річних на суму простроченого кредиту; 9,78 грн. розмір 3-х процентів річних на суму нарахованих та несплачених процентів, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості (а.с. 53-55). Відповідно до договору, банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно вимог чинного законодавства України.\~ Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, підписання заяви про приєднання № 1591650/240517 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриттям поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 26.12.2019 року свідчить про те, що [PERSON] всі умови даної заяви цілком зрозумілі і вона вважає її справедливою по відношенню до неї. Вказана заява була прочитана та підписана сторонами. Таким чином, своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні заяви до договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором. Позичальник зобов`язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На даний час відповідачем [PERSON] заборгованість в розмірі 28378,39 грн. не була сплачена. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вчиняється у формі, встановлений законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В порушення вищезазначених вимог закону та умов заяви до договору, відповідач зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач, звертаючись до суду з відповідним позовом просив стягнути з відповідача заборгованість саме у сумі 28378,39 гривень, яка утворилася з зв`язку з порушенням зобов`язань з боку відповідача та складається із заборгованості основного боргу, заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, заборгованості за розрахунково-касове обслуговування, суми втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів, розміру 3% річних на суму простроченого кредиту, розміру 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів, згідно наявного розрахунку заборгованості. Звертаючись до суду з заявою про розгляд справи за відсутності відповідача, остання визнала заборгованість за кредитом в розмірі 28378,39 грн., яка зареєстрована судом 07.06.2021 року за вх. № 26277. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Тому, суд приходить до висновку, що\~ позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 28378,39 гривень є такими, що підлягають задоволенню в повному об`ємі. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Так, згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Звертаючись до суду із заявою про розгляд справи за відсутності відповідача, [PERSON] визнала заборгованість за кредитом в розмірі 28378,39 грн. та просила застосувати ч. 1 ст. 142 ЦПК України, а саме повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову позивачем. Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» підлягають стягненню понесених позивачем при звернені до суду 50 відсотків судових витрат, а саме у сумі 1051,00 гривень, а Білоцерківському управлінню Державної казначейської служби України Київської області повернути акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» 50 відсотків судових витрат, а саме у сумі 1051,00 гривень, відповідно до меморіального ордеру № 4932071011 від 27 серпня 2020 року. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved