Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON], з якою вона проживала однією сім'єю на день її смерті. Коли вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з мотивів того, що вона нібито пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, не проживала постійно зі спадкодавцем та за однією адресою зареєстрована не була і не надала правовстановлюючого документу на спадкове майно. Її батьки були людьми похилого віку, часто хворіли і вона з 07.11.2004 забрала їх проживати до себе в сім'ю. При цьому вони залишались зареєстрованими в своєму власному будинку, але фактично проживали в її сім'ї. Встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на день смерті їй потрібно для оформлення спадщини, яка залишилась після смерті матері. На день смерті [PERSON] мала право на земельні ділянки (паї) площею 2.23 га під [NUMBER] та площею 1.62 га під [NUMBER]. За життя [PERSON] не встигла оформити своє право власності на вищевказані земельні ділянки, а мала лише майнові права в двох частинах, що розташовані на території Веселівської сільської ради Красилівського району поза межами населених пунктів сільської ради. Таким чином, їй в порядку спадкування також належить майнове право на вказані земельні ділянки (паї). Встановлення судом факту її постійного проживання з [PERSON] на час відкриття спадщини їй необхідно для оформлення спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] Просить встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO] в с.Веселівка Красилівського району Хмельницької області та визнати за нею в порядку спадкування право на земельні ділянки (паї) площею 2.23 га під номером [NUMBER] та площею 1.62 га під номером [NUMBER], що розташовані на території Веселівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області за межами населених пунктів, право на які належало її матері [PERSON] на підставі Протоколу розподілу земельних часток паїв між громадянами та пенсіонерами КП "Пашутинці сільськогосподарські" та Списків по розпаюванню землі по КП "Пашутинці сільськогосподарські". У судове засідання позивач надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Веселівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про те, що позовні вимоги визнає і справу просить розглядати за його відсутності. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.01.2008. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі й на земельні ділянки площею 2.23 га за номером [NUMBER] і площею 1.62 га за номером [NUMBER], що розташовані на території Веселівської сільської ради поза межами населених пунктів сільської ради. Право на вказані земельні ділянки [PERSON] отримала в порядку спадкування після смерті матері, однак правовстановлюючі документи на них не оформила. Позивач звернулася до державного нотаріуса Тиховської В.В. з метою оформлення прав на спадкове майно, проте 23.06.2016 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, постійно не проживала і не була зареєстрована за однією адресою із спадкодавцем та за відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Позивач [PERSON] на день смерті проживала однією сім'єю з матір'ю [PERSON] та здійснювала за нею догляд. Ці обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 29.01.2008, свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 12.12.2013, особовим рахунком [NUMBER], витягом з протоколу розподілу земельних часток (паїв) [NUMBER] від 11.07.2017 Веселівської сільської ради Красилівського району, довідками № 159 від 11.06.2017, № 190 від 20.07.2017, № 260 від 29.09.2017 Веселівської сільської ради Красилівського району, свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] серії [NUMBER] від 31.12.1985, свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 01.08.1965, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20.08.2015, постановою від 23.06.2016 про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення згідно переліку, передбаченого ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, не передбачені нормами Цивільного процесуального кодексу України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У випадку наявності спору про право питання щодо встановлення таких фактів вирішується в позовному провадженні. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Статтею 3 Закону України ''Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні'' місце проживання це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Реєстрацією визнається внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України ''Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні'' реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. За таких обставин слід зазначити, що хоча [PERSON] і не була зареєстрована за одним місцем проживання із спадкодавцем, але доказами, здобутими в ході судового розгляду підтверджено, що вона на день смерті матері постійно проживала разом з нею та здійснювала за нею догляд. Отже, сама по собі відсутність реєстрації місця проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити про несвоєчасність прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Враховуючи надані суду докази, суд визнає доведеним факт постійного проживання позивача із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Як передбачено ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Позивачка не відмовилась від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Спадкування є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи наведене, приписи ст. 1218 ЦК України та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] та відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України її право на спадщину гарантовано державою, однак можливість оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку відсутня, а тому, на підставі ст. 16 ЦК України суд вважає що цивільне право [PERSON] підлягає захисту судом шляхом визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved