overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

01.03.2021 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки: у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного; шлюб носить формальний характер; фактично шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2021р., проживають окремо, спільного господарства не ведуть; подальше збереження сім`ї і шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. За ухвалою від 07.04.2021р. сторонам було надано строк для примирення у зв`язку з чим було зупинено провадження по даній справі, яке за ухвалою від 07.05.2021р. було відновлено. Позивач надав заяву про підтримку позову, розгляд справи за його відсутності (а.с. 24). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить отримання судової повістки (а.с. 22), однак в судове засідання не з`явилась, відзиву на позовну заяву не надала, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 18). Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 5 серпня 2000 року у Балаклійському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області за актовим записом № 79 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

01.03.2021 року заявник звернувся до суду з заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у вигляді деменції внаслідок травми речовини головного мозку, внаслідок чого не спроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Під час перебування в лікарні [PERSON] отримав необхідне медикаментозне лікування, проводилися заходи психосоціальної реабілітації, але психічний стан його не покращився. Тому, за психічним станом потребує продовження госпіталізації до психіатричного закладу. В судовому засіданні представник Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» лікар-психіатр заяву підтримав та пояснив, що стосовно [PERSON] проводилися заходи психосоціальної реабілітації, але його психічний стан не покращився, тому він потребує продовження госпіталізації до психіатричного закладу. Представник [PERSON] [PERSON] проти продовження примусової госпіталізації не заперечувала. Прокурор вважає необхідним продовжити госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку до психіатричного закладу. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, думку прокурора, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.3\~ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені\~статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 вересня 2020 року [PERSON] продовжено госпіталізацію до Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня». Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 26.02.2021 року за № 23 [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, внаслідок чого не спроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, потребує продовження госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

01.03.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.10.2001 року. Від подружнього життя мають дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, сторони не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо. За таких обставин позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя є неможливим, тому просить суд шлюб розірвати. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.03.2021 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, справу просить слухати у його відсутність. В судове засідання відповідач не з`явилася, подала письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, вимоги позову визнає. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити « [PERSON] ». Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. При розгляді справи, судом встановлено, що 27 жовтня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міського управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис № 326. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення неможливо. Згідно статті 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що збереження сім`ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач просила її шлюбне прізвище « [PERSON] » залишити без змін. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

01.03.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з цим позовом та просить постановити судове рішення, яким розірвати шлюб між нею [PERSON] , зареєстрований 23 жовтня 2010 року Баннівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 6, мотивуючи тим, що з відповідачем проживали однією сім`єю до осені 2020 року, оскільки спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляді на життя, тому вона звернувся з цим позовом до суду. Позивачка [PERSON] до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на розірванні шлюбу наполягає (а.с.14). Відповідачка [PERSON] до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23.10.2010 року, який зареєстровано Баннівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 6 (а.с.5). В період шлюбу [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, зберегти шлюб позивач не бажає. Згідно зі статтею 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони однією сім`єю не проживають з 2020 року, сумісного господарства не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки позивач наміру не має, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

01.03.2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», в якій просив стягнути на його користь заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати. В подальшому позивач збільшив розмір позовних вимог, надавши до суду уточнену позвну заяву, якою просив стягнути на його користь заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати, компенсацію втрати частини доходів та моральну шкоду. Позовні вимоги обґрунтовуванні тим, що 28.02.2019 року позивач був прийнятий на роботу до філії «Новобузький райавтодор» Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» на посаду сторожа. Наказом № 37 від 03.10.2020 року його було звільнено з займаної посади за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України. На момент звільнення відповідачем не було проведено повний розрахунок по виплаті заробітної плати. Позивачу не виплачено заробітну плату за період починаючи з квітня по жовтень 2020 року, розмір якої в загальній сумі становить 21869 грн. 40 коп. В зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за період з квітня по жовтень 2020 року в розмірі 21869 грн. 40 коп., середній заробіток за весь час затримки розрахунку в розмірі 24407 грн. 30 коп., компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у сумі 483 грн. 13 коп. та моральну шкоду в сумі 5000 грн. Ухвалою суду від 04.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу направлено запит щодо надання інформації про розмір середньої заробітної плати позивача. Позивач до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, хоча про час і місце засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

01.03.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 22.07.2011 року Дніпровським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №337. З січня 2021 року шлюбні відносини фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Подальші шлюбні відносини та збереження родини вважає неможливим. Від шлюбу має сина, [PERSON] , [INFO] . Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач позов визнала, просила розірвати шлюб, на примирення не згодна. Суд дослідивши матеріали справи, вважає можливим позов задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , виданого Дніпровським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 22 липня 2011 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис №337. Згідно копії свідоцтва про народження [INFO] у сторін народився син, [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад, сторони не бажають продовжувати спільне життя подружжя, висловили своє бажання розірвати шлюб, тому подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

01.03.2021 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах те, що з відповідачем, з яким перебуває у шлюбі, мають трьох малолітніх дітей: сина, [PERSON] , [INFO] , доньку, [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, в зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Сторони у встановлений строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подали. Відзиву на позовну заяву від відповідача також не надійшло. Тому суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоров`я і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Із матеріалів справи убачається, що сторони перебувають у шлюбі з 07.08.2009 року, мають трьох неповнолітніх дітей: сина, [PERSON] , [INFO] , доньку, [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з матір`ю і знаходяться на її утриманні. Відповідач цій обставині заперечень не надав. Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достанім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що відповідач заперечень на позов не надав, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, що відповідає приписам ст. 181, 182 та 183 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, останній у сумі 908,00 грн стягується, згідно з приписами ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

- 01.04.2006р. сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]р.н. Під час шлюбу 22.12.2006 р. за спільні кошти вони придбали по договору купівлі-продажу квартиру [ADDRESS], вартістю 30000грн. Також під час шлюбу вони за спільні кошти купили автомобіль марки «Шевроле-Авео» номер кузова [NUMBER] вартістю 74563 грн. В зв»язку з тим, що між ними погіршилися шлюбні відносини, позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила розділити спільне сумісне майно подружжя - квартиру [ADDRESS] та автомобіль Шевроле - Авео», в рівних долях і визнати за нею та відповідачем право власності за кожним на ? ідеальну частину квартири [ADDRESS] і стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію в сумі 37281,50 грн. за ? частину автомобіля марки «Шевроле - Авео», номер кузова [NUMBER]. Відповідач позов визнав і не заперечує, щоб було розділено спільне сумісне майно подружжя в рівних частинах і за кожним було визнано право власності на ? ідеальну частину квартири [ADDRESS] і згідний сплатити позивачці вартість ? частини автомобіля «Шевроле-Авео» в сумі 37281,50грн. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що під час шлюбу за спільні кошти сторони придбали по договору купівлі-продажу квартиру [ADDRESS], вартістю 30000грн. та автомобіль марки «Шевроле-Авео» номер кузова [NUMBER] вартістю 74563 грн. Дане майно є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, тому суд вважає можливим розділити спільне майно подружжя ідеально в рівних частках і визнати за позивачкою і відповідачем право власності на ? ідеальну частину квартири [ADDRESS] та стягнути з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію за ? частину автомобіля в сумі 37281,50 грн. На підставі викладеного, ст.ст.60,70 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

01.04.2011 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів, пояснюючи це тим, вона разом з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2006 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В даний час дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Інших утриманців на яких би відповідач сплачував аліменти немає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх спільної дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення її повноліття, починаючи з 01.04.2011 року. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Проти позову не заперечував, просив задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК №026635 від 12 серпня 2006 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК №097679 від 16 травня 2008 року. В даний час дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою №1823 від 24 березня 2011 року. Інших утриманців на яких би відповідач сплачував аліменти немає. Ці обставини підтверджуються всіма доказами, зібраними в справі, в їх сукупності, та не оспорювались сторонами.

Outcome: approved