Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

01.02.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 14.09.2005 року [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що померла [PERSON] була його рідною бабою по лінії батька, який також помер. Після смерті батька позивач не спілкувався з [PERSON] та не знав про наявність у неї спадкового майна у вигляді земельної ділянки. Зазначив, що про наявність спадкового майна йому повідомили в селищній раді. Позивач вказав, що він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, але йому було відмовлено у зв»язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує, що пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини через незнання законодавства, також послався на те, що він не знав про наявність спадкового майна. Просив визнати поважними причини пропуску строку для подання заяви в нотаріальну контору та визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю шість місяців. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, через канцелярію надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не з»явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу за його відсутності. Враховуючи, що сторони належним чином повідомлялись про дату розгляду справи, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі письмових матеріалів справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного. Із доданих до матеріалів справи документів вбачається, що позивач [PERSON] був сином [PERSON](а.с.9), який помер 25.06.1988 року(а.с.5) та онуком по лінії батька [PERSON] (а.с.14). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №476766, [PERSON] померла 14 вересня 2005 року (а.с.12). Із доданих до позову документів вбачається, що померлій [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 6,38 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.6-7). Даних про те, що [PERSON] за життя посвідчувала заповіт судом не отримано, тобто спадкування має здійснюватись по закону. Відповідно до ст.. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що батько позивача, який був сином спадкодавця, помер раніше відкриття спадщини, тому право на прийняття спадщини за правом представлення належить позивачу. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Із довідки виконкому [PERSON] селищної ради №456/02-16 від 21.02.2017 року вбачається, що на момент смерті [PERSON] проживала сама. Згідно з довідкою [PERSON] районної державної нотаріальної контори №323/01-16 від 21.02.2017 року, спадкова справа після померлої [PERSON] не відкривалась. Таким чином суд вважає, що позивач є єдиним встановленим спадкоємцем на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] Згідно із інформацією [PERSON] районної державної нотаріальної контори № 11/01-16 від 10.01.2017 року, позивачу відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] у зв»язку з пропуском строку, визначеного для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.10). Із позову вбачається, що позивач у встановлений цивільним законодавством шестимісячний строк спадщину не прийняв в звязку з тим, що він юридично необізнаний. Також послався на те, що після смерті батька він втратив зв»язок з бабою, про наявність спадкового майна не знав. Просив визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Відповідно до ст.. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд враховує, що відповідач у справі визнав позов у повному обсязі, тобто не оспорює поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, зазначений позивачем у позові. Згідно з ст. 1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Приймаючи до уваги, що позивач є єдиним встановленим судом спадкоємцем за законом на спадкове майно, відповідач не заперечує проти задоволення позову, протягом тривалого часу спадщина не була визнана відумерлою, відсутні особи, які оспорюють поважність пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після спадкодавця, суд вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини, вказані позивачем поважними, тому вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача, визначивши йому додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved