Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

01.09.2016р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою № 32 у будинку № 21 по вул. Електровозна в м. Харкові, у зв»язку з його тривалим не проживанням за вказаною адресою без поважних причин. Також позивачка просила зняти відповідача з реєстрації за місцем проживання та зобов»язати ПАТ «Харківміськгаз» та КП «Комплекс по вивозу побутових відходів» зробити перерахунок щодо сплачених грошових коштів за [PERSON] з липня 2015 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вказана квартира належить їй на праві власності. У вказаній квартирі зареєстровані донька [PERSON], онука горянко А.В., онук [PERSON] та колишній зять [PERSON] Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.05.2016 року, шлюб між донькою позивачки та відповідачем було розірвано. Колишній зять позивачки з серпня 2015 року у зазначеній квартирі не проживає, та не з»являється. 27.02.2017 року позивач уточнила позовні вимоги та просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою № 32 у будинку № 21 по вул. Електровозна в м. Харкові та примусово зняти його з реєстрації за місцем проживання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частково задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу [PERSON] та членам її сім»ї: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви, якими підтримали позовні вимоги [PERSON] та просили їх задовольнити. Згідно довідки про склад сім»ї від 15.07.2016р. у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] - позивачка, [PERSON] донька позивачки, [PERSON] - відповідач, [PERSON], [PERSON] онуки позивачки. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі, але з серпня 2015 року в ній не проживає, не намагається вселитися в спірну квартиру, його майна в спірному житловому приміщенні не мається, відповідач не несе жодних витрат по утриманню квартири і сплати комунальних послуг, не цікавиться її технічним станом. З пояснень позивача вбачається, що відповідач був чоловіком її дочки, але надалі дочка шлюб розірвала і її чоловік перестав мешкати в їх квартирі. Пішов з квартири він добровільно, забравши свої речі і з того часу не з»являється та не цікавиться житлом. Викладене підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], які також підтвердили той факт, що відповідач більше як півтора року у вказаній квартирі не проживає, особистих речей в квартирі немає. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою. Що стосується іншої частини позовних вимог щодо зобов»язання примусово зняти відповідача з реєстраційного обліку за спірною адресою, то суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині, оскільки відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема, про позбавлення користування житловим приміщенням. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial