Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги заявники обґрунтовують тим, що 15 жовтня 1993 року між ними був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Вказали, що між ними досягнуто згоди, що син після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю - [PERSON], а батько - [PERSON], відповідно до укладеного договору між батьками про сплату аліментів на утримання дитини, участь у вихованні та додаткових витратах на дитину, буде брати участь у вихованні сина, сплачувати аліменти. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, пільного господарства не ведуть, просили розірвати шлюб. У судовому засіданні заявники вимоги заяви підтримали у повному обсязі та просили розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 15 жовтня 1993 року між заявниками було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 15 жовтня 1993 року, актовий запис № 1267 (а.с. 8). Від шлюбу заявники мають сина - [PERSON], [INFO] ( а.с. 9). 15 червня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір між батьками про сплату аліментів на утримання дитини, участь у вихованні та додаткових витратах на дитину, посвідчений державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори, в якому сторони визначили місце проживання дитини з матір`ю та участь батька у вихованні та утриманні сина (а.с. 10). Спору про поділ майна між заявниками немає. Частина друга ст. 104 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно зі ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За приписами ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно роз'яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з"ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Враховуючи, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і чоловіка, між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя, а також їх дитини, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним. На підставі викладеного та

Outcome: approved