Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-27 00:00:00

02.01.2018 року представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, у якому просив стягнути з відповідача на користь МТСБУ 20529,92 грн., з яких 19953,76 грн. - витрати у порядку регресу, понесені на виплату страхового відшкодування; 576,16 грн. - витрати на послуги аварійного комісара, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка відбулась 15.04.2016 року з вини відповідача [PERSON], позивачу було завдано матеріальні збитки, в зв'язку з тим, що у вказаній ДТП було пошкоджено транспортний засіб, яким керував [PERSON] Разом з тим, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власник пошкодженого в ДТП транспортного засобу [PERSON] звернулась до позивача з вимогою виплатити їй страхове відшкодування. Враховуючи, що позивач свої зобов'язання виконав шляхом виплати потерпілому власнику [PERSON] суми страхового відшкодування, у зв'язку з чим до нього перейшло право регресної вимоги відшкодування заподіяного збитку, представник позивача вважає, що з відповідача на користь МТСБУ підлягає до стягнення 19953,76 грн. витрат у порядку регресу, понесених на виплату страхового відшкодування, 576,16 грн. витрат на послуги аварійного комісара та 1600,00 грн. судових витрат по сплаті судового збору, а тому звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою від 13.04.2018 року відкрито провадження у вказаній справі, розгляду якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками та судову повістку відповідачу вручено 02.05.2018 року, про що свідчить відповідна відмітка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Разом з тим, у встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 15.04.2016 року о 21 год. 10 хв. на перехресті проспекту Броварського та проспекту Визволителів в місті Києві відбулась ДТП за участю транспортного засобу марки «Шкода Фабіа», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та транспортним засобом марки «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], власником якого є [PERSON] Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 12.05.2016 року в справі про адміністративне правопорушення № 755/7320/16-п, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина [PERSON] у спричиненні ДТП, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб марки «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], власником якого є [PERSON], та обставини даного ДТП, не потребують доказування. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Судом встановлено, що оскільки на день вчинення ДТП відповідач не мав чинного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при цьому, [PERSON], цивільна-правова відповідальність якої була застрахована в ТДВ «СК «Альфа Страхування» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/4915388, 01.06.2016 року звернулась до МТСБУ із заявою про отримання страхового відшкодування. Відповідно до пп.«а» п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. При цьому, положенням ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, позивачем було видано накази № 5070 від 23.06.2016 року та № 7098 від 13.09.2016 року, відповідно до яких позивач виплатив [PERSON] суму страхового відшкодування у загальному розмірі 19953,76 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 5070рв від 24.06.2016 року та № 7098рв від 13.09.2016 року. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та пп.38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що ДТП відбулась через порушення відповідачкою ПДР України, внаслідок якої [PERSON] завдано шкоду, яку їй на підставі вимог закону відшкодував позивач, суд приходить до висновку, що позов в частині позовних вимог про відшкодування витрат в порядку регресу, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, підлягає задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 19953,76 грн. Разом з тим, відповідно до п.34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. На виконання вказаної норми Закону, спеціалістом був оглянутий пошкоджений транспортний засіб заявника. Відповідно до п.40.3 ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Таким чином, позивач з метою самостійного визначення розміру матеріального збитку звернувся до ТОВ «Незалежна експертна компанія». За проведене дослідження позивач сплатив 576,16 грн., що підтверджується платіжним дорученням № сф-0000141 від 24.06.2016 року. Отже, з врахуванням викладеного з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає до стягнення на відшкодування витрат в порядку регресу, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування крім 19953,76 грн., також витрати на послуги аварійного комісара в сумі 576,16 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 22129,92 грн. (19953,76 грн. + 576,16 грн. + 1600,00 грн.).

Outcome: approved