Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 15 квітня 2005 р. по 16 серпня 2005 року у сумі 2522,49 грн. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву у якій просить суд про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача надав суду письмові заперечення, згідно яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх безпідставністю. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що на підставі розпорядження відповідача №150к від 04.02.2005 р. [PERSON] було поновлено на роботі горноробочою поверхні дільниці технологічного комплексу шахти ім.М.І.Сташкова. Вказана посада віднесена до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого чинною в 2005 році постановою Кабінету Міністрів N 162 від 11 березня 1994 р. У зв'язку з цим, у відповідності до п.1.7 Положення "Про медичний огляд працівників певних категорій", затверджених наказом МОЗ України №45 від 31.03.1994р., [PERSON] підлягала обов'язковому медичному огляду перед початком роботи. Згідно розпорядження №268 від 25.03.2005 р. [PERSON] було направлено для проходження стаціонарної трудової експертизи в Дніпропетровську обласну психіатричну лікарню. Вказаним розпорядженням було визначено період з 17 лютого по 31 березня 2005 року [PERSON], що було оплачено із розрахунку середнього заробітку. З 29.03.2005р. по 15.04.2005р. знаходилась на лікарняному. Розпорядженням від 25.04.2005 р. №352 [PERSON] було визначено новий строк для проходження стаціонарної трудової експертизи - 3 тижні з моменту вручення постанови, без збереження заробітної плати. Вказаним розпорядженням визначено - провести оплату за період проходження стаціонарної трудової експертизи, після пред'явлення відомостей про результати експертизи. Також, розпорядженням №420 від 20.05.2005 р. [PERSON] повторно було визначено додатковий строк для проходження стаціонарної трудової експертизи 3 тижні з моменту вручення постанови, без збереження заробітної плати. На підставі розпорядження №940-к від 16.08.2005 р. [PERSON] було звільнено за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку. Як вбачається з копії зазначеного розпорядження, систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку виразилося в ухиленні [PERSON] від проходження стаціонарної трудової експертизи. У відповідності до ч.3 ст.15 Закону України "Про охорону праці", в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, роботодавець має право в установленому законом порядку притягнути працівника, який ухиляється від проходження обов'язкового медичного огляду, до дисциплінарної відповідальності, а також зобов'язаний відсторонити його від роботи без збереження заробітної плати. Як вбачається з довідки про фактичні виходи на роботи, у період з 24.04.2005 року по 16.08.2005 року, [PERSON] фактично не працювала. Оскільки, у період з 25 квітня 2005 року по 16 серпня 2005 року [PERSON] фактично не працювала, ухилялася від проходження стаціонарної трудової експертизи та за нею не зберігався середній заробіток, тому заробітна плата в цей період їй не нараховувалась, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у цій частині. Як вбачається з довідки про заробітну плату, оплата середнього заробітку, за період з 16 квітня 2005 року по 24 квітня 2005 року була здійснена позивачу в серпні-вересні 2005р. Згідно зі ст. ст. 11, 58 - 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем у встановленому порядку за допомогою належних та допустимих доказів не було доведено, що існує заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі за період з 15 квітня 2005 року по 16 серпня 2005 року, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed