Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

02.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого структурного підрозділу Зміївської ТЕС про зобовязання надати інформацію, в якому вказала, що вона працює охоронником 3 розряду в загоні відомчої воєнізованої охорони Зміївської ТЕС, відокремленого підрозділу ПАТ «ДЕК «Центренерго». За станом здоровя вона часто перебуває на лікарняному. В 2014 році звертаючись до лікарів, позивач виявила, що можливо причиною стану її здоровя є умови праці. Однак, дати висновок щодо можливості виконання нею трудових обовязків лікарі можуть надати лише при умові надання атестаційної карти її робочого місця. В жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до адміністрації Зміївської ТЕС із заявою про надання копії карти атестації робочого місця охоронця відомчої воєнізованої охорони, але їй була надана відмова в задоволенні цього звернення. Позивач повторно звернулась з цим же питанням в листопаді 2015 року і знову отримала негативну відповідь. В своєму листі Зміївська ТЕС посилається на те, що [PERSON] не вказано за який саме період вона просить надати карту атестації робочого місця. Однак, дані відомості містяться в заявах позивача. З листа № Т-16/УГЛ/02.01/12.-15/1822 від 27.11.2015 року Головного управління Держпраці у Харківській області вбачається, що атестація робочого місця охоронця відомчої воєнізованої охорони Зміївської ТЕС проводилась в 2011 році. Оскільки відповідно до положень п. 4 Постанови КМУ «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» атестація проводиться один раз на 5 років, то на момент звернення [PERSON] була дійсна карта атестації робочого місця охоронця відомчої воєнізованої охорони Зміївської ТЕС 2011 року. Крім того, свою відмову відповідач ще пояснює тим, що чинним законодавством тільки передбачений обовязок роботодавця надавати довідку про роботу, час роботи та розмір зарплати, обовязку надавати інші документи у підприємств немає. Також адміністрація підприємства не вбачає звязку між інформацією про умови праці на робочому місці позивача та її правами на справедливі умови праці. [PERSON] з такою думкою не погоджується, вважає, що така відмова адміністрації Зміївської ТЕС порушує її конституційні права на інформацію та на належні справедливі умови праці. На підставі викладеного, [PERSON] просила зобовязати ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС надати копію чинної карти атестації робочого місця охоронця відомчої воєнізованої охорони Зміївської ТЕС. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник Зміївської ТЕС [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог [PERSON] заперечувала, надала письмові заперечення, в яких вказано, що 22.08.2005 року [PERSON] була прийнята в загін відомчої воєнізованої охорони Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» (далі ЗВВО), стрілком 2 класу. З лютого 2009 року по жовтень 2012 року [PERSON] переведена до хімічного цеху Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго». 03.10.2012 року [PERSON] переведена в загін відомчої воєнізованої охорони Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго», охоронником 3 розряду. [PERSON] на даний час є працівником Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго». Як при прийомі на роботу, так і в подальшому позивач щорічно проходила медичні огляди, як це передбачено чинним законодавством України. Твердження [PERSON] про те, що «в 2014 році звертаючись до лікарів виявила, що можливо причиною стану її здоровя є умови праці. Однак, дати висновок щодо можливості виконання нею трудових обовязків лікарі можуть надати при умові надання атестаційної карти її робочого місця», є її особистою думкою, особистим твердженням, яке не підтверджене письмовим доказом. У 2014-2015 роках [PERSON] пройшла щорічний медогляд і була допущена до роботи, тобто лікарями не виявлено підозр щодо наявності у неї професійного захворювання. Позивач будь-яких документів на підтвердження викладених нею обставин в позовній заяві, окрім своїх особистих міркувань, не додала. Крім того, Зміївською ТЕС забезпечено всіх працівників, в тому числі і [PERSON], доступом до інформації та документів, які стосуються їх особисто, доступом до нормативно-правових актів та актів підприємства, що стосуються виконання трудових обовязків, з якими вони мають право безперешкодно та безоплатно знайомитися на підприємстві, про що особисто [PERSON] неодноразово усно та письмово повідомляли, але вона, зловживаючи статусом мати-одиначки, безпідставно відмовляється виходити з листопада 2015 року на роботу. З позовної вимоги [PERSON] про зобовязання відповідача надати копію чинної карти атестації робочого місця охоронця відомчої воєнізованої охорони Зміївської ТЕС, не вбачається порушення особистих прав [PERSON] та вимоги про судовий захист, отже не носить правового характеру, а тому позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, [PERSON] просила у задоволенні позовної заяви [PERSON] відмовити. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Судом встановлено, що [PERSON] працює на Зміївській ТЕС на посаді охоронника 3 розряду загону відомчої воєнізованої охорони наказ від 03.10.2012 року № 566к /а.с. 4/. [PERSON] зверталася до відповідача із заявами про отримання копії карти атестації її робочого місця (охоронника 3 розряду ЗВВО), однак, листами Зміївської ТЕС від 23.10.2014 року вих. № 25/915-7403 та від 28.10.2015 року вих. № 25/1632-5602 позивачу було відмовлено в наданні вказаного документу з посиланнями на ст. 49 Кодексу законів про працю України та на відсутність у працівника права на одержання довідок та інших документів, що стосуються його особисто. Крім того, Зміївською ТЕС було вказано, що [PERSON] в своїх заявах не визначено мету отримання витребуваного документа, за який час повинна бути карта атестації робочого місця, а також не додано копію висновку районної ВКК, на який остання посилається у своїй заяві /а.с. 5, 6/. В той же час, відповідно до ст. ст. 2, 3 Додаткового протоколу до Європейської соціальної хартії, 1988 року, працівники мають право отримувати інформацію і консультації на підприємстві, брати участь у визначенні та поліпшенні умов праці та виробничого середовища на підприємстві. Статтями 2, 3 Європейської соціальної хартії, 1961 року, визначено, що всі працівники мають право на справедливі умови праці, на безпечні та здорові умови праці. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про інформацію» кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто. Отже, роботодавець зобовязаний забезпечити інформування працівників про умови праці на робочих місцях, про існуючий ризик пошкодження здоровя та належних їм компенсації і засобах індивідуального захисту. Відповідно працівник має право вимагати інформацію про умови праці на своєму робочому місці. Представники роботодавця зобовязані представити працівникові документи про такі умови на робочому місці. Рекомендацією Міжнародної організації праці (МОП) № 129 «Про зв'язки між адміністрацією та працівниками на підприємстві» (1967 року) передбачено, що інформація, яку надає адміністрація, повинна залежно від свого характеру бути адресована або представникам трудівників, або трудівникам, і повинна в міру можливості охоплювати всі питання, які цікавлять трудівників і стосуються роботи підприємства та його перспектив, а також до становища трудівників у теперішній час і в майбутньому, оскільки передача такої інформації не завдасть шкоди сторонам. Зокрема, адміністрація повинна надавати інформацію відносно таких питань: загальні умови зайнятості, в тому числі умови найму, переводу та звільнення; опис обов'язків, котрі підлягають виконанню на різних роботах, і місце конкретної роботи у структурі підприємства; можливості професійного навчання та перспективи просування по роботі на підприємстві; загальні умови праці; правила техніки безпеки і гігієни праці та інструкції щодо запобігання нещасним випадкам і професійним захворюванням; процедури, встановлені для розгляду скарг, а також правила та практика, які регулюють застосування їх, і умови, що дають право до них вдаватися; соціально-побутове обслуговування персоналу (медичне обслуговування, охорона здоровя, їдальні, житлові умови, умови відпочинку, умови для збереження заощаджень та банківське обслуговування тощо); системи соціального забезпечення або соціальної допомоги, які є на підприємстві; положення національних систем соціального забезпечення, котрі поширюються на трудівників внаслідок того, що вони працюють на підприємстві; загальне становище підприємства та перспективи або плани його подальшого розвитку; розяснення рішень, які можуть прямо чи непрямо вплинути на становище трудівників на підприємстві. Отже, відмова Зміївської ТЕС в наданні [PERSON] копії чинної карти атестації робочого місця є неправомірною. Посилання представника відповідача [PERSON] на ст. 49 Кодексу законів про працю України, а також на необгрунтованість заяв [PERSON] не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, представником відповідача, в порушення ст. 60 ЦПК України, не надано жодних доказів на підтвердження своїх доводів. З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON]М, законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved