Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України Бутенко М.О. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 01.10.2017 року о 20 год. 10 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Audi A4», державний номерний знак « [NUMBER] » у м. Чернівці допустив зіткнення з транспортним засобом Мercedes Benz», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Зазначає, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Вказує, що відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Чернівці (справа №727/9852/17) від 09.02.2018 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного порушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне порушення. Посилається на те, що на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Крім цього вказує, що потерпілий [PERSON] повідомив Позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надав останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону України № 961-IV, зокрема Заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до Звіту № 110/17 встановлено, що вартість матеріального збитку, завданому транспортному засобу Мercedes Benz», державний номерний знак « [NUMBER] », становить 86454,53 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 86454,53 грн. Вважає, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована, тому відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Враховуючи вищевикладене, просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 86454 гривні 53 коп. та судовий збір в сумі 2270 гриень. В судове засідання представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України Бутенко М.О. не з`явилася, із позовної заяви вбачається, що вона просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує та подала відповідь на відзив на позовну заяву у якій зазначає, що представник відповідача не вірно застосовує норми матеріального права, оскільки змішує норми понять «суброгації» та «регресу». Вказує, що оскільки страхове відшкодування було виплачено потерпілій особі 02.11.2018 року, то строк позовної давності для звернення до суду закінчується 02.11.2021 року, тому позовна заява подана з додержанням строків позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Представник [PERSON] , адвокат Бандуровський Б.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з підстав пропуску позивачем строку позовної давності та подав відзив на позовну заяву. Вказує, що страховий випадок настав 01.10.2017 року. 19.02.2018 року постановою Шевченківського районного судом м.Чернівці [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а позивач звернувся до суду 12.04.2021 року, тобто через три роки шість місяців і 12 днів після настання страхового випадку та через три роки і два місяці після визнання особи винним, а отже позивач пропустив строк позовної давності звернення до суду (три роки). Крім того вказує, що позивач звернувся з регресивними вимогами, тому строк позовної давності повинен починатись з моменту виникнення делікту, а не з моменту грошової виплати. Враховуючи наведене, просив в задовленні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON] , адвоката Бандуровського Б.П., дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно постанови Шевченківського районного суду міста Чернівці від 09.02.2018 року (справа №727/9852/17), [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного порушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне порушення (а.с.6-7). Зі змісту повідомлення про ДТП «МТСБУ» вбачається, що 01.10.2017 року о 20:05 год. трапилася дорожньо-транспортна пригода, в ході якої на регульованому перехресті вулиць Небесної сотні та проспекту Незалежності в м.Черівці водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Audi A4», державний номер республіки Литва « [NUMBER] », при повороті ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «Мerсedes Vito», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та скоїв зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження (а.с. 8). Згідно полісу обов`язкового страхування №АК/6704452, виданого страхувальнику [PERSON] на забезпечення транспортного засобу марки «Мercedes Benz Vito», державний номерний знак « [NUMBER] », строк дії якого з 13.06.2017 року по 12.06.2018 року (а.с.11). Перевіркою чинності поліса станом на 12.04.2021 року встановлено, що поліс на транспортний засіб з номерним знаком « [NUMBER] » не знайдено; діючу зелену карту за вказаним номерним знаком на дату ДТП 01.10.2017 року не знайдено, що підтверджує те, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] , який керував транспортним засобом марки «Audi A4», державний номер республіки Литва « [NUMBER] , не була застрахована. (а.с.12-13). Згідно Висновку №110/17 експертного дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Мercedes Benz 115 CDI», державний номерний знак « [NUMBER] », вартість матеріального збитку вказаного автомобіля внаслідок його пошкодження у ДТП 01.10.2017 року, станом на час завершення виконання дослідження становить 86454 грн. 64 коп. (а.с.14-30). Відповідно до довідки №1 від 16.10.2018 року, виданої МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих вбачається, що підтверджено суму для виплати потерпілому [PERSON] 86454 гривень 53 коп.(а.с.31). Згідно наказу МТСБУ № 10050 від 01.11.2018 року, та вимоги закону розмір виплати [PERSON] склав 86454 гривень 53 коп.(а.с.32). Платіжним дорученням №1013523 від 02.11.2018 року підтверджується факт виплати МТСБУ грошових коштів в суми 86454 гривні 53 коп. потерпілому в ДТП [PERSON] (а.с.33). Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно із ст. 38 цього ж Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу. Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України та Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до підп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно- правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст. 29 Закону України № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим і об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на час настання ДТП, а саме 01.10.2017 р., не була застрахована, тому відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, аналогічне положення закріплено у ст. 27 ЗУ «Про страхування». Враховуючи вище наведене, суд вважає, що до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, відповідача [PERSON] , а тому позивач правомірно звернувся з зворотньою вимогою до відповідача про відшкодування йому сплаченої страхової суми в порядку регрессу. Крім того, за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається з дня виконання основного зобов`язання - виплати суми відшкодування. Таким чином, враховуючи, що страхова виплата потерпілому [PERSON] відбулася 02.11.2018 року, клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності, є безпідставним. Виходячи з викладеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору. На підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 526, 993, 1187, 1188, 1191 ЦК України,

Outcome: approved