Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила визначити їй додатковий строк терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання нею заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову зазначала, що після смерті [INFO] її матері [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку площею 0,0045 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: [ADDRESS] . У визначений законом шестимісячний строк як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] вона до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернулася, оскільки не була обізнаною про існування складеного матір`ю на її ім`я заповіту. За життя матір подарувала їй все своє майно - житловий будинок і земельну ділянку, на якій він розташований. Зі слів матері іншого майна, ніж подарованого їй житлового будинку і земельної ділянки, вона не мала, тому вважає, що її матір про складання даного заповіту не пам`ятала, оскільки з часу його складання пройшло майже 14 років. Вказувала на те, що після смерті матері вона захворіла та переїхала проживати у місто Київ до дочки та лише у листопаді 2018 року, коли повернулася до будинку, де проживала разом із матір`ю, розбираючи речі, знайшла заповіт. Спадкоємці, які б вважалися такими, що прийняли спадщину на підставі положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України після смерті [PERSON] , відсутні. Вважає зазначені обставини поважними причинами пропуску строку для подання нею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, остання подала до суду заяву, у якій просила суд врахувати позицію відповідача у справі, розглянути справу за відсутності сторони позивача та задовольнити позов. Відповідач Броварська міська рада Київської області у судове засідання теж не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу без участі їхнього представника відповідно до вимог чинного законодавства за наявними у справі доказами щодо поважності пропуску позивачем строку для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті матері, у вирішенні даного позову покладалася на суд. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. У ст. ст. 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У ст. 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] у місті Бровари Київської області у віці 87 років померла мати позивача [PERSON] . Із заповіту від 20 жовтня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лазарєєвою В.П., зареєстрованого в реєстрі за № 3014, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, що належатиме їй на день смерті, заповідала дочці [PERSON] , 1952 року народження, позивачу у даній справі. На день смерті [PERSON] відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12 серпня 2010 року належала земельна ділянка площею 0,0045 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . За повідомленням Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області від 30 січня 2019 року за вих. № 330/01-16, наданим на запит суду, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заведена. З Інформаційної довідки № 54874195 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданої цією ж нотаріальною конторою, вбачається, що станом на 25 січня 2019 року у даному Спадковому реєстрі інформація стосовно [PERSON] відсутня. Згідно із копією будинкової книги [PERSON] була зареєстрованою та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , крім неї на момент її смерті, у вказаному будинку ніхто не був зареєстрованим. Із витягу про державну реєстрацію прав № 35918626 від 19 жовтня 2012 року вбачається, що позивачу [PERSON] на підставі договору дарування від 18 вересня 2012 року на праві власності належить Ѕ частка житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Наведене вище свідчить, що заяви про відкриття спадщини після смерті [PERSON] не подавалися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, спадкоємці за законом, які б вважалися такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] на підставі положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, відсутні. За змістом ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. При відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної ним у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 Верховний Суд України зазначив, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Як на поважність пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач [PERSON] посилалася у позові на те, що у зв`язку з відсутністю інформації про наявність заповіту, складеного матір`ю [PERSON] на її ім`я, вона своєчасно заяву про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори не подала. Згідно із ч. 1 ст. 63 Закону України "Про нотаріат" нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Суд встановив, що на день смерті [INFO] [PERSON] , спадкоємець за заповітом, позивач [PERSON] разом зі спадкодавцем зареєстрованою не була, у визначений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері до нотаріальної контори не зверталася, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заведена, про наявність складеного матір`ю на ім`я дочки [PERSON] заповіту, останній відомо не було, спадкоємці за законом, які б вважалися такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, відсутні, спадщину після смерті останньої ніхто не прийняв. У ч. 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи обставини справи, відсутність у спадкоємця за заповітом - позивача [PERSON] інформації про наявність складеного на її ім`я матір`ю [PERSON] заповіту, а також той факт, що інші спадкоємці за законом, які б прийняли спадщину після її смерті, відсутні, суд дійшов висновку про можливість задоволення вимог [PERSON] та визначення їй додаткового строку терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved