Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

У грудні 2019 року представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Посилався на те, що позивач надає відповідачам послуги з постачання теплової енергії у квартиру [ADDRESS] , опалювальною площею 62,50м.кв., у зв`язку із чим, їм було відкрито особовий рахунок для проведення розрахунків за №35877. Незважаючи на те, що відповідачі не відреагували на пропозицію позивача укласти договір про надання послуг з централізованого опалення, однак і не відмовлялися від надання таких послуг,постачання теплової енергії надавались і продовжують надаватися [PERSON] , [PERSON] протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяць відповідно кожного року, згідно до графіків та тарифів, за які відповідачі зобов`язані були своєчасно вносити відповідну плату. Разом з тим, відповідачі неналежно виконують свої зобов`язання за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії, внаслідок чого у них за період з 01 жовтня 2015 року по 30 квітня 2019 року утворилась заборгованість в сумі 28271грн. 88коп. Відповідачі на попередження про сплату заборгованості не реагують, тобто таким способом відмовляються в добровільному порядку сплатити борг. Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25 березня 2019 року відмовлено у видачі судового наказу. Просив солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за надані житлово-комунальні послуги централізованого опалення в сумі 28 271,88год., а також стягнути з них втрати від інфляційних процесів в сумі 3401,89грн., три відсотки річних в розмірі 943,95грн. та 1921 грн. сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 29 січня 2020 року прийнято відмову представника МКП «Чернівцітеплокомуненерго» - Ринжук Г.М. від позову до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в розмірі 28 271 грн. 88 коп. та провадження у справі закрито. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала. Додатково пояснила, що вже під час розгляду справи в суді відповідач [PERSON] повністю погасив заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії у розмірі 28 271 грн. 88коп. Однак враховуючи те, що відповідачі прострочили сплату вказаної заборгованості, з них підлягають стягненню втрати від інфляційних процесів, три відсотки річних, а оскільки сума заборгованості була погашена відповідачем [PERSON] вже після відкриття судом провадження у справі, з відповідачів підлягають стягненню і судовий збір за подання позову до суду. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи зменшені позовні вимоги не визнав та заперечував щодо їх задоволення. Вважає, що у позивача відсутні будь-які правові підстави для стягнення втрат від інфляційних процесів, трьох відсотків річних та сплаченого судового збору, оскільки ними в повному обсязі сплачено заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії. Додав, що тривалий час вони з дружиною не проживали в Чернівцях, так як він проходив курс лікування та реабілітації після операції. Коли повернулися в Чернівці і дізналися про заборгованість, відразу її погасили. Просив відмовити у задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] для розгляду справи не з`явилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомила. Відзиву на позов та жодних клопотань, заяв до суду не надала. Заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що згідно довідки (виписки) з домової книги КЖРЕП 11 від 01.03.2018р., власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Окрім нього, у вказаному житлі зареєстрована й відповідачка [PERSON] (а.с.12). МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає відповідачам [PERSON] , [PERSON] послуги з постачання теплової енергії у квартиру [ADDRESS] , опалювальною площею 62,50м.кв. Вказана квартира розташована в багатоквартирному житловому будинку, який вводився в експлуатацію з комплексом інженерного обладнання, що передбачене вимогам СНиП 2.08.01-89 «Жилые здания» та іншими будівельними вимогами. До вказаного інженерного обладнання входять прилади централізованого опалення. У зв`язку із цим, відповідачам для проведення розрахунків було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.6). Таким чином, між позивачем та відповідачами існували фактичні договірні правовідносини, передбачені ст.11 ЦК України. У відповідності з типовим договором, затвердженим постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, позивачем було розроблено та надіслано відповідачам проект договору про надання послуг з централізованого опалення. Втім, на пропозицію укласти договір відповідачі не відреагували. Незважаючи на це, послуги централізованого опалення надавались відповідачам протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяці відповідно по роках. Нарахування відповідачам за надані житлово-комунальні послуги проводилось відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення" № 630 від 21 липня 2005 р. Проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з постачання теплової енергії здійснюється відповідно до постанови КМУ №151 «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості» від 17 лютого 2010 року. Пунктом 5 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. У відповідності до ст.ст.64,67,156, 162 ЖК України споживач зобов`язаний щомісячно вносити на рахунок підприємства оплату за послуги з централізованого опалення його квартири. Оплата за надані послуги повинна здійснюватись відповідачем не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим згідно п.18 Постанови Кабінету України № 630 від 21 липня 2005 р. Згідно вимог ст.ст.64,156 ЖК України повнолітні члени сім`ї несуть з наймачем (власником) солідарну відповідальність за оплату житлово-комунальних послуг. При цьому, згідно п. 24, 25 "Правил надання послуг з централізованого опалення, ..." затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630: визначено, що споживач може відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення у порядку, що затверджується центральними органами виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства; самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Втім, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що відповідачі зверталися до позивача із заявою про відмову від отримання послуг з надання теплопостачання, а також доказів на підтвердження внесення плати за отримані послуги. Згідно дослідженого у судовому засіданні розрахунку, відповідачі вчасно не здійснювали оплату за визначеними тарифами за надані послуги по теплопостачанню, внаслідок чого у них за період з 01 жовтня 2015 року по 30 квітня 2019 року виникла заборгованість в сумі 28271,88грн., а також 3401,89грн. - втрати від інфляційних процесів; 943,95грн. - три відсотки річних (а.с.7,8). Як вбачається із матеріалів справи, про існуючу заборгованість відповідачі неодноразово повідомлялися належним чином, однак на неї жодним чином не відреагували (а.с.10,11,13). Втім, після відкриття судом провадження у справі, відповідачі погасили заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії у розмірі 28271,88грн., у зв`язку із чим судом було прийнято відмову представника позивача від позову в цій частині та провадження у справі закрито. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається із вимог ст.625 п.2 ЦК України, боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу та 3% річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи те, що відповідачі належним чином не виконували своїх зобов`язань щодо оплати послуг з постачання теплової енергії, з них підлягають солідарному стягненню втрати від інфляційних процесів та три відсотків річних. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності вимог ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як роз`яснив пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі у своїй постанові «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. З урахуванням вказаних вимог закону, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог судові витрати у розмірі 50 % сплаченого ним судового збору за подання позовної заяви до суду, що становить 960грн. 50коп., а інших 50% сплаченого ним судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved