Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

02.04.2019 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів, у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачем сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами у справі розірвано за рішенням суду від 28.12.2015 року і дитина залишилась проживати з позивачем. Відповідач не бере участі у вихованні і утриманні дитини, лише інколи надсилає перекази по 1000,00 грн., однак цих коштів не вистачає, оскільки витрати на дитину складають близько 15000,00 грн. на місяць з урахуванням стану здоров`я дитини та його розвитку. Позивач та дитина є особами потерпілими внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорії «2» та «Н»). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на його повному утриманні. Позивач не працює, а матеріальну допомогу частково надають батьки позивача, однак цих коштів не вистачає і позивачка вимушена працевлаштовуватись на короткочасні низькооплачувані підробітки, щоб мати можливість сплачувати комунальні послуги, купувати сезонний одяг, продукти, ліки та все необхідне для сина. Дитина має три діагнози (артралгія колінних та голіностопних суглобів, Кістка Бейкера правого колінного суглобу, Транзисторний гоніт обох колінних суглобів) та їй рекомендоване санаторне лікування, звільнення від фізичних навантажень, медикаментозне лікування, повноцінне харчування, вітаміни, басейн. Все лікування та реабілітацію сина позивач оплачує сама. По рекомендації лікаря дитина відвідує басейн, спортивно-оздоровчий клуб для персональних тренувань, також позивач застрахувала життя та здоров`я сина і сплачує щомісячні страхові платежі. Дитина відвідує додаткові уроки англійської мови, крім того позивач здійснює витрати на сезонний одяг, продукти, проїзд, комунальні платежі. Позивач вказує, що не має можливості самостійно забезпечити належний матеріальний рівень забезпеченості дитини, тому батько, який є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти у розмірі 6000,00 грн., оскільки він працює неофіційно в будівельній фірмі з постійними відрядженнями до Польщі та отримує близько 30000,00 грн. Відповідач інших утриманців не має, має нерухоме майно та транспортний засіб, стан здоров`я дозволяє йому працювати. Ухвалою суду від 23.04.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. 15.05.2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач частково визнає позовні вимоги у розмірі 1500,00 грн. та зазначає, що вимога про стягнення аліментів у розмірі 6000,00 грн. є необґрунтованою враховуючи, що відповідач не працює та живе за рахунок тимчасових недостатньо високих заробітків, проходить курс лікування в республіці Польща. Відповідач погоджується і не заперечує проти сплати аліментів дитині, але на даний час не зможе виплачувати більше ніж 1500,00 грн. до покращення матеріального становища. Також відповідач зазначає, що від лікарів йому стало відомо про те, що він не може мати дітей, тому в подальшому він має намір оспорити своє батьківство. Ухвалою суду від 27.05.2019 року залишено без задоволення клопотання відповідача про розгляд справи за правилами позовного провадження. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 03.09.2009 року між сторонами у справі був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 12). Шлюб між сторонами у справі розірвано за рішенням суду від 28.12.2015 року, що підтверджується копією відповідного рішення (а.с. 14). Позивачка та дитина - [PERSON] є особами, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копіями відповідних посвідчень (а.с. 10, 13). Дитина - [PERSON] має незадовільний стан здоров`я, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями лікарських документів (а.с. 18-19). Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Визначаючи розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання своєї неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, суд враховує наступне: - стосовно стану здоров`я та матеріального становища дитини, судом встановлено, що стан здоров`я дитини є незадовільним, що підтверджується висновком ЛКК, випискою з історії хвороби, а також тим, що дитина є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Матеріальне становище дитини в даному випадку характеризується розміром заробітку її матері, яка у позовній заяві вказала, що не працює, інколи влаштовується на короткострокові низькооплачувані заробітки, сама є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. При цьому, суд зазначає, що враховує стан здоров`я дитини у мірі, що стосується аліментів для визначення їх розміру, витрати ж на лікування дитини та необхідність її оздоровлення у зв`язку із наявними хворобами є питаннями, які можуть бути розглянуті в порядку ст. 185 СК України щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину, які викликані хворобою. Заняття дитини англійською мовою суд до уваги не приймає, оскільки такі витрати на дитину можуть бути розглянуті в межах вимог про стягнення додатках витрат на дитину у разі підтвердження відповідних досягнень дитини в цій галузі, що вказувало б на необхідність розвитку відповідних здібностей. Також відсутні підстави для врахування витрат позивача на страхування життя і здоров`я дитини, оскільки такі витрати на дитину не є обов`язковими та не можуть бути віднесені до аліментних зобов`язань; - стосовно стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, суд зазначає, що відповідач посилаючись на свій незадовільний стан здоров`я не надав суду доказів на підтвердження відповідного стану. Стосовно матеріального становища платника аліментів, відповідач зазначає, що не працює та отримає невеликий, нерегулярний дохід, однак доказами таких обставин суду не підтвердив. Натомість позивачка посилаючись на те, що відповідач отримує дохід у розмірі 30000,00 грн. на місяць не навела доказів на підтвердження таких посилань та зверталась до суду із клопотаннями про витребування відповідних доказів; - стосовно наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, суд зазначає, що відповідач таких даних суду не повідомляв та у відзиві на позовну заяву на такі обставини не посилався, тож у суду відсутні підстави вважати, що відповідні обставини є наявними; - у відповідності до вимог п. 3-1) ч. 1 ст. 182 СК України, суд зазначає, що позивачка у своєму позові стверджує про наявність у позивача нерухомого майна та транпортного засобу, однак докази цього в матеріалах справи відсутні, а доказування не може гуртуватись на припущеннях. Будь-яких інших обставин, передбачених ст. 182 СК України судом не встановлено та сторонами у справі не доводилось і не заперечувалось. Згідно ст.ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ст.ст. 81,89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Врахувавши всі зазначені вище обставини справи, суд приходить до висновку, що з метою дотримання вимог закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, і враховуючи рівність обов`язків обох батьків щодо матеріального забезпечення дитини, розмір аліментів слід в даному випадку визначити у розмірі прожиткового мінімуму в сумі 1921,00 грн. Адже такий розмір забезпечить лише мінімум для в цілому існування дитини із незадовільним станом здоров`я, а його подвійний розмір, що має бути забезпечений у рівній половині матір`ю дитини, загалом надасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини. Отже, з врахуванням всіх встановлених обставин справи, заявлений позивачкою розмір аліментів у розмірі 6000,00 грн. має бути зменшений до 1921,00 грн. Позивачка просить встановити датою початку стягнення аліментів день пред`явлення позову 22.03.2019 року. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При цьому, зі змісту даних відстеження поштового відправлення на інтернет-сайті Укрпошта вбачається, що позов був зданий до відділення пошти 28.03.2019 року, отже саме з цієї дати мають бути присуджені до стягнення аліменти. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial