Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

02.04.2020 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , вказавши, що 27.06.2016 о 14 год. 00 хв. трапилося ДТП, а саме відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Toyota Rav 4», державний реєстраційний номер [NUMBER] в Харківській область Харківському районі с.Зернове допустила зіткнення з транспортним засобом «BMW Х5», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічні пошкодження. Як вказано у позові, вина [PERSON] у скоєнні вказаного ДТП підтверджується постановою Харківського районного суду Харківської області від 26.08.2016 за ст. 124 КУпАП. Позивачем зазначено, що потерпіла особа 10.05.2017 повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала останньому усі необхідні документи, надання яких передбачено ст.35 Закону України № 961-ІV. Зокрема потерпіла особа подала Заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до Звіту № 7403 встановлено, що вартість матеріального збитку завданого транспортного засобу «BMW Х5», державний номерний знак [NUMBER] становить 115 057,44 грн. Відповідно до п.37.7 Закону № 1961-ІV, Моторно (транспортне) бюро України не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Також позивачем зазначено, що ним були понесені витрати на збір документів, які становлять 1300,00 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 65 295,66 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 65 295,66 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2 102 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позові вказав, що підтримує позовні вимоги та просив їх задовольнити, а також просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Матеріалами справи встановлено, що 27 червня 2016 року о 14.00 год. [PERSON] біля будинку № 1/30, за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Зернова, вул.Шляхова, керуючи автомобілем «Toyota Rav 4», державний реєстраційний номер [NUMBER] , перед разворотом не зайняла крайнє ліве положення на проїжджій частині, призначеній для руху в цьому напрямку та допустила зіткнення з автомобілем «BMW Х5», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила ст.124 КУпАП. Вказане підтверджується постановою Харківського районного суду Харківської області від 26 серпня 2016 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.5). Постановою Апеляційного суду Харківської області від 22.11.2016 постанову Харківського районного суду Харківської області від 28.06.2016 року про визнання [PERSON] , [INFO] , винною за ст.124 КУпАП та на накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень із стягненням судового збору залишено без змін (а.с.5 на звороті, 6). Як передбачено ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті вказаного ДТП був пошкоджений автомобіль «BMW Х5», державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] . Судом встановлено, що на час вчинення ДТП [PERSON] не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Пунктом 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як встановлено у судовому засіданні, власник пошкодженого автомобіля [PERSON] з метою отримання відшкодування 10.05.2017 звернулася до МТСБ України з відповідною заявою (а. с. 29). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 7403 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу - «BMW Х5», державний номерний знак [NUMBER] , виконаного 02.08.2016 року Харківським НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, становить 115 057,44 грн. (а.с.13-18, а.с.23 на звороті). 08 серпня 2017 року позивачем було здійснено виплату відшкодування потерпілій [PERSON] в рахунок відшкодування шкоди по майну у сумі 63 995,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1236103 (а. с. 34). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В статті 1187 ЦК України зазначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Частиною першою статті 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Окрім цього, згідно платіжного доручення № 1236301 від 15.08.2017 платником МТСБУ було перераховано кошти за послуги з врегулювання справи у сумі 1 300,00 грн. (а. с. 35) Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджені матеріалами справи, а тому мають бути задоволені. Оскільки позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у сумі 2 102 грн., то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved