Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

01 лютого 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період його навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) . Обґрунтовуючи позовні вимоги вказував, що він є сином [PERSON] . Після розірвання шлюбу з матір`ю відповідач сплачував аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів на його утримання до досягнення ним повноліття. З 05 вересня 2020 року і на даний час він є студентом першого курсу, першого (бакалаврського) рівня вищої освіти по спеціальності 014.08 Середня освіта (Фізика) , денної форми навчання, державної форми фінансування фізико - математичного факультету Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г. Короленка. Навчання закінчує 30.06.2024. [PERSON] забезпечений, розмір оплати за проживання в гуртожитку в минулому році становив 5 200 грн. на рік. Мати - третя особа по справі, має доходи близько 4 500 гривень щомісяця. Батько є працездатним, в змозі надавати кошти на його утримання, не має інших утриманців, є військовослужбовцем в/ч [NUMBER] м. Миргород, його доходи становлять близько 20000 грн. на місяць. В зв`язку з його навчанням він потребує, матеріальної допомоги від відповідача оскільки несе витрати пов`язані з навчанням: витрати на канцелярські вироби, підручники, продукти харчування, одяг, взуття, витрати на дорогу, оплату проживання, оплату за відвідування спортивного залу з метою підтримання належної фізичної форми а крім стипендії в розмірі 1660 грн. в нього немає інших прибутків. Разом з тим, обов`язок по утриманню в період навчання не може бути покладений виключно на його матір. Вважає, що відповідач має фінансову можливість сплачувати на його користь аліменти в розмірі 1/4 частин всіх виді заробітку (доходу) щомісячно. Ухвалою суду від 04.02.2021 відкрито провадження по вищезазначеній справ та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі (а.с. 2). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив телефонограму, просив проводити розгляд справи у його відсутність, так як знаходиться в зоні ООС, позовні вимоги визнав, на заперечував сплачувати аліменти (а.с. 30). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій просила проводити розгляд справи у її відсуніть (а.с. 31). Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. [INFO] в м. Миргород Полтавської області народився [PERSON] , батьками є [PERSON] та [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.12.2002 року (а.с.5). Відповідно до довідки виданої деканом факультету Полтавського національного педагогічного університету ім. В.Г. Короленка [PERSON] навчається в університеті до 30 червня 2021 року. Наказ про зарахування від 05 вересня 2020 року. Денна форма навчання, державної форми фінансування фізико математичного факультету Полтавського національного педагогічного університету ім. В.Г. Короленка (а.с.6). [PERSON] проживає в гуртожитку [ADDRESS] національного педагогічного університету ім. В.Г. Короленка, що підтверджується довідкою Полтавського національного педагогічного університету ім. В.Г. Короленка від 27.01.2021 (а.с.10). Відповідно до квитанції від 31.08.2020 позивачем [PERSON] було сплачено за проживання в гуртожитку 5200 грн (а.с.7). Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] отримує щомісячно стипендію в розмірі 1643,40 грн. (а.с.9). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд погоджується з доводами позивача про те, що його навчання потребує значних матеріальних затрат, оскільки необхідно сплачувати кошти за проживання, харчування та проїзд в іншому місті, придбавати канцелярські прилади. Матеріалами справи доведено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] . Син є повнолітнім, проте продовжує навчання в Полтавському національному педагогічному ім. В.Г. Короленка з 05.09.2020. Навчання триватиме до 30.06.2024, на час закінчення навчання [PERSON] не досягне 23 річного віку. Обов`язок по утриманню повнолітнього сина в період його навчання покладений на обох батьків. Відтак, можливо зробити висновок, що позивач у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача, а останній може надавати таку матеріальну допомогу та позов визнав, не заперечував про сплати аліментів на навчання. За наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] необхідно задовольнити частково, стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на його утримання, на період навчання в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 01 лютого 2021року і до закінчення навчання до 30 червня 2024 року. Позовні вимоги про стягнення аліментів до 23 річного віку не підлягають задоволенню, оскільки, відповідно до наданих доказів позивачем, навчання триватиме до 30.06.2024 та ст. 199 СК України передбачено стягнення аліментів на період навчання, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку. На дату закінчення навчання позивач досягне 21 річного віку. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь держави на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial