Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 04 червня 2016 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 278, та відновити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". В обґрунтування позову зазначала, що 04 червня 2016 року вона та [PERSON] уклали шлюб, від цього шлюбу вони мають двох дочок: [PERSON] та [PERSON], які народилися [INFO]. Сімейне життя із відповідачем у них не склалося, через протилежні погляди на шлюб і сім'ю, права та обов'язки подружжя, а також вживання відповідачем наркотичних засобів, який веде аморальний спосіб життя та із дітьми не спілкується, про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток він не піклується. Відповідач постійно погрожує їй фізичною розправою, у зв'язку з чим вона постійно знаходиться в стресовому стані, що негативно впливає на її моральний і фізичний стан. На момент подачі позову подружніх відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Їхній шлюб носить лише формальний характер, подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Їхні двоє малолітніх дітей після розірвання шлюбу будуть проживати з матір'ю. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов вона підтримує повністю, просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов і заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 04 червня 2016 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 278. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дочок: [PERSON] та [PERSON], які народилися [INFO] та проживають на даний час разом із матір'ю. Суд встановив, що на день подачі позову сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, примиритися позивач не бажає, наполягає на розірванні шлюбу із [PERSON], оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. У ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотання позивача про відновлення дошлюбного прізвища "[PERSON]" ґрунтується на вимогах закону, тому теж підлягає задоволенню. При подачі до суду позову [PERSON] сплатила судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved