Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за опалення, посилаючись на наступні обставини. Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», починаючи з 1 січня 2007 року до теперішнього часу, відповідно до встановлених тарифів, здійснює поставку теплової енергії фізичним особам - споживачам послуг, у тому числі, [PERSON] (надалі - Відповідач). Відповідач та члени її сім`ї у кількості 4 повнолітніх осіб мешкають у квартирі [ADDRESS] . В період часу з 01.04.2013 року по 01.01.2017 року боржники ухилились від сплати за поставлену теплову енергію на опалення. В зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість у розмірі 6783,73 гривень. На момент пред`явлення позовної заяви Відповідачами заборгованість не сплачена. Просили стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «Краматорськтеплоенерго» борг за поставлену теплову енергію на опалення в розмірі 6783,73 гривень та судовий збір у сумі 2102 гривні шляхом перерахування на рахунок Позивача. 28.01.2021 року до суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] , в якому вона заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що у квартирі [ADDRESS] мешкає одна, інші боржники лише зареєстровані, по справі про стягнення заборгованості за надані послуги з опалення на користь ТОВ «Краматорськтеплоенерго» раніше вже виносились ухвали іншими суддями, починаючи з 2013 року. Крім того, [PERSON] зазначила, що нею ніяких договорів з позивачем не укладалось. Із розміром заборгованості відповідач не погодилась, оскільки, строк позовної давності становить 3 роки, тоді як позивач просить стягнути заборгованість за послуги з опалення починаючи з 01.04.2013 року по 01.01.2017 року. Не згодна також і з розміром судового збору. Тарифи на послуги ТОВ «Краматорськтеплоенерго» вважає завищеними та такими, що не відповідають якості самих послуг та обслуговування. 09.02.2021 року від представника позивача Горлаковської Т.І надійшла заява про поновлення строку позовної давності, яка обґрунтована тим, що в лютому 2017 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до Краматорського міського суду Донецької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу за опалення з зазначених вище осіб в розмірі 6783,73 грн., який утворився в період часу з 01.04.2013 року по 01.01.2017 рік та судового збору. Заява стягувана була задоволена судом та судовий наказ по справі № 234/3306/17 (2н/234/186/17) виданий 16.03.2017 р. після чого він знаходився на примусовому виконанні у Краматорському міському відділі державної виконавчої служби. Але, за заявою боржника, судовий наказ було скасовано через три роки, при цьому стягувач навіть не повідомлявся про дату та час розгляду заяви про скасування судового наказу. [PERSON] звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу 18.08.2020 року, а вже 20.08.2020 року, тобто через два дні, постановлена ухвала про його скасування. Отримавши зазначену ухвалу про скасування судового наказу, ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до Краматорського міського суду з позовною заявою з тими же позовними вимогами, як це зазначено в цивільно - процесуальному законодавстві України. Просили суд поновити строк позовної давності по справі 234/16790/20. Крім того, представником позивача надана заява про збільшення позовних вимог. Заява обґрунтована тим, що в провадженні Краматорського міського суду Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом ТОВ «Краматорськтеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за опалення в розмірі 6783,73 грн., який утворився в період часу з 01.04.2013 року по 01.01.2017 рік та судового збору. Позов подано до суду у грудні 2020 року після скасування судового наказу від 20.08.2020 р. (справа № 234/3306/17, провадження № 2с/234/36/20). Відповідачі ігнорують свої зобов`язання по сплаті отриманих послуг з опалення й після звернення стягувача до суду за захистом свого порушеного права. Так в період часу з 01.01.2017 р. по 01.02.2021 р. за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] утворилася заборгованість за отримані послуги з опалення квартири [ADDRESS] в розмірі 15469,12 грн. Загальний борг за опалення, який виник в період часу з 01.04.2013 р. по 01.02.2021 р. складає 22252,85 грн. Просили стягнути з відповідачів зазначену заборгованість за опалення та судовий збір. 18.03.2021 року та 17.05.2021 року відповідачем [PERSON] надано до суду заперечення на позов, в яких вона, окрім раніше зазначеного, вказала на те, що позивачем не надано відповідачу оборотно-сальдової відомості за особовим рахунком № [NUMBER] за період з 01.04.2013 р. по 01.02.2021 р., що свідчить про невірну інформацію про суму заборгованості, кпім того, вважає, що довідка про заборгованість не обґрунтована, довідка з місця проживання та про склад сім`ї не відповідає дійсності. Зауважила, що м.Краматорск з 2014 року по теперішній час знаходиться у зоні АТО. Представник позивача не з`являється в судові засідання без поважної, на думку [PERSON] , причини, внаслідок чого позовна заява повинна бути залишена без розгляду. 04.08.2021 року від відповідача [PERSON] надійшли заперечення, відповідно до яких вказав, що він договорів на послуги з опалення та підігріву води не укладав, Він фактично мешкає з родиною за адресою: [ADDRESS] . З пенсії відповідачки [PERSON] було стягнуто 817,76, що не було враховано позивачем. Позивач нав`язує послуги по опалення відповідачам та тарифи є завищеними. Зазначив, що позивачем порушено термін давності. 04.08.2021 року від відповідача [PERSON] надійшли заперечення, відповідно до яких вказав, що він договорів на послуги з опалення та підігріву води не укладав. З пенсії відповідачки [PERSON] було стягнуто 817,76, що не було враховано позивачем. Позивач нав`язує послуги по опалення відповідачам та тарифи є завищеними. Зазначив, що позивачем порушено термін давності. Представник позивача Горлаковська Т.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі у урахуванням уточнень, просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] неодноразово викликалися у судові засідання, та будучи належним чином повідомленими не з`являлися, про причини своєї неявки суд не повідомляли. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини по даній цивільній справі регулюються Цивільним Кодексом України, Житловим Кодексом України. Судом встановлено, що ТОВ «Краматорськтеплоенерго» є юридичною особою та діє на підставі Статуту, затвердженого Установчими зборами засновників, Протокол № 1 від 22 вересня 2006 року. ТОВ «Краматорськтеплоенерго», починаючи з 1 січня 2007 року, згідно встановленими Краматорською міською радою тарифами, здійснює постачання теплової енергії та гарячого водопостачання фізичним особам - споживачам послуг, в тому числі і відповідачу. Згідно ст. 20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживачі житлово-комунальних послуг зобов`язані оплачувати ці послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісяця відповідно до умов договору. Відповідно до Законів України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» до повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), належить, зокрема, встановлення тарифів на теплову енергію, тарифів на комунальні послуги (централізоване опалення, постачання гарячої води) суб`єктам природних монополій та суб`єктам господарювання на суміжних ринках у сфері теплопостачання ліцензування діяльності яких здійснюється НКРЕКП. Відповідно до п.п.18, 20 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630, відповідач зобов`язаний оплачувати послуги не пізніше 20 числа кожного місяця. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] , який відкритий на ім`я [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , заборгованість перед ТОВ «Краматорськтеплоенерго» за період з 01.04.2013 року по 31.01.2021 року складає в сумі 22252,85 грн. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрації від 30.11.2020 року, а також довідок Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради від 11.01.2021 року за № 644, 643, 642, відповідачі [PERSON] (з 15.01.1997), [PERSON] (з 15.01.1997), [PERSON] (з 19.04.2005), [PERSON] (з 26.09.2003), [PERSON] (з 26.09.2003) зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за використання житловим приміщенням в домі (квартирі), що перебуває у громадянина на праві приватної власності, встановлюється згодою сторін. Сплата за комунальні послуги сплачуються, окрім квартирної плати, по ствердженим в встановленому порядку тарифу. Час внесення квартирної плати й плати за комунальні послуги ухвалюються угодою сторін. Згідно ст. 160 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються на рівні з наймачем всіма правами і несуть всі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність по зобов`язанням, що випливають із зазначеного договору. Що стосується зауважень відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] щодо якості наданих позивачем послуг та обслуговування, вартості послуг, суд наголошує, що Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується, зокрема, на принципі дотримання встановлених стандартів, нормативів, норм, порядків і правил щодо кількості та якості житлово-комунальних послуг. При цьому, статтею 7 Закону визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг, зокрема, належить: забезпечення населення житлово-комунальними послугами необхідних рівня та якості; здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів у сфері житлово-комунальних послуг. Положенням про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 квітня 2014 р. № 197, визначено, що Мінрегіон є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує, зокрема, формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства та відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, затверджує порядки, норми і правила у сфері житлово-комунального господарства, методики визначення норм споживання житлово-комунальних послуг (крім споживання природного газу та електроенергії), нормативів витрат і втрат ресурсів, що використовуються у житлово-комунальній сфері та нормативно-правові акти з питань контролю у сфері житлово-комунального господарства. Відповідно до статей 18 та 21 Закону виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. У разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред`явленої претензії. Оскільки, відповідачі не звертались до суду з приводу задоволення претензій щодо якості наданих позивачем послуг, суду не надано доказів, що відповідачі звертались до позивача з цього питання в досудовому порядку, то суд не приймає до уваги зауваження відповідачів з цього приводу. Щодо заяви позивача про поновлення строку позовної давності у зв`язку з існуванням протягом з 16.03.2017 року по 20.08.2020 року судового наказу про стягнення боргу з відповідачів і це, на думку позивача є поважною причиною для поновлення строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, але не позову і подання заяви про видачу судового наказу позивач не може використовувати, з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України, переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача, а не заяви про видачу судового наказу. Аналогічну позицію підтримано Верховним судом і в постановах: Великої Палати Верховного Суду, від 24 квітня 2019 року у справі № 523/10225/15-ц; Верховного Суду, у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, від 23 травня 2018 року, у справі № 640/2704/16-ц та Верховного Суду, у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, від 29 травня 2018 року, у справі № 903/509/17. Також, у постанові Великої ПалатиВерховного Суду, від 07липня 2020року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19) зроблено висновок, що: «подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі. Таку ж позицію висловлено у Постанові Верховного Суду, від11 листопада 2020 року, по справі № 464/7259/15-ц, провадження № 61-33895св18, в якій вказано, що подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати, згідно з частиною другою статті 264 ЦК України, з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи за її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі. Зважаючи на це, заява позивача про поновлення строку позовної давності задоволенню не підлягає. Статтями 256, 257, 267 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630). Суд вважає, що послуги, надані у листопаді 2017 року, відповідачі мали оплатити до 20 грудня 2017 року включно (тобто позовна давність за вимогою про стягнення заборгованості за листопад 2017 року минала 21 грудня 2020 року). А позивач звернувся з позовом 15.12.2020 року. Тому суд визначає, що позивач має право на стягнення за надані послуги з листопада 2017 року. Крім того, суд враховує, що відповідно до протоколу ведення виконавчого листа, з пенсії [PERSON] було відраховано у серпні 2020 року 408,88 гривень та в вересні 2020 року 408,88 гривень, а всього 817,76 гривень. Таким чином, сума заборгованості за надані послуги за період з листопада 2017 року до січня 2021 року включно становить 12976,89 гривень (13794, 65 гривень - 817,76 гривень). Таким чином, враховуючи, що відповідачка [PERSON] є власником квартири, у зв`язку із чим повинна її утримувати, в даній квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які користуються наданими послугами, суд вважає, що вимоги позивача повинні бути задоволені, однак заборгованість варто стягну-ти в межах строку позовної давності, що передбачено ст. 257 ЦК України, тобто з 01 листопада 2017 року по 31 січня 2021 року, що становить 12976,89 гривень. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Розрахунок судового збору здійснений на підставі Закону України «Про судовий збір». За подачу позовної заяви ТОВ «Краматорськтеплоенерго» при зверненні з позовом до суду про стягнення боргу з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перерахувало судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як зазначено в абзаці 2 статті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судові витрати, понесені позивачем, відшкодовуються ними пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Отже, позовні вимоги були задоволені частково, а тому судовий збір, який підлягає солідарному відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів, необхідно стягнути з відповідачів у розмірі 1225,80 грн., тобто по 245,16 грн. з кожного відповідача. На підставі ст. ст. 20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та

Outcome: partial