Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

02.04.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22.01.2000 року. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], та дочка - [PERSON], [INFO]. Покликається на те, що сімейне життя між нею та відповідачем по справі не склалось, оскільки у них виявились різні характери та погляди на життя, шлюб, сім'ю. Відповідач перестав цікавитись життям сім'ї. На прохання змінити свою поведінку ніяк не реагував. Подружніх відносин не підтримують. Проживають окремо вже більше одного року. Шлюб існує формально. Діти знаходяться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи від дня подачі позову і до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у її відсутності, зменшила розмір позовних вимог та просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 700 грн. щомісячно та розірвати шлюб, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у його відсутності, позов визнає, проти його задоволення не заперечує, згідний на розірвання шлюбу та сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 700 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 22.01.2000 року, який зареєстрований Ківерцівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено актовий запис № 1, згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 22.01.2000 року (а.с. 5). В судовому засіданні з досліджених письмових доказів суд встановив, що сторони на даний час подружніх відносин не підтримують. Сім'я розпалась, оскільки у подружжя виявились різні характери та погляди на життя. До примирення за цей час вони так і не прийшли. Шлюб існує формально, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сім'ї неможливе, а тому суд вважає за можливе шлюб між ними розірвати. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 28.08.2000 року (а.с. 9), та [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 14.07.2005 року (а.с. 10) вбачається, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. З письмових пояснень [PERSON] суд встановив, що неповнолітні діти перебувають на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, що не заперечується відповідачем, а тому суд вважає за правильне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в твердій грошовій сумі у розмірі 350 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, а також судові витрати пов'язані з розглядом справи.

Outcome: approved