Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання батьківства, в якому просила визнати [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, який помер 12 жовтня 2014 року в м. Костянтинівка Донецької області батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], а також внести зміни в актові записи № 607 від 03 листопада 2010 року про народження [PERSON] та № 608 від 03 листопада 2010 року про народження [PERSON], зазначивши батьком цих дітей [PERSON], змінити прізвище «Кащеєв» та «Кащеєва» на «Басистий» та «Басиста». В обгрунтування позову посилалася на те, що з 2007 року проживала разом з [PERSON] за місцем своєї реєстрації, 26 жовтня 2010 року від нього народила двох дітей. У свідоцтві про народження дітей відомості про батька записані з її слів, проте [PERSON] визнавав їх своїми дітьми, мешкав разом з ними та сприяв їх фізичному та духовному розвитку. 12 жовтня 2014 року [PERSON] помер, після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння у с. Яблунівка Костянтинівського району, проте його донька заперечує проти поділу спадщини. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2015 року позов [PERSON] задоволено у повному обсязі. Встановлено, що [PERSON] [INFO], уродженець [INFO], громадянин України, який помер 12 жовтня 2014 року в м. Костянтинівка Донецької області, є батьком [PERSON] [INFO], уродженця [INFO] та є батьком [PERSON] [INFO], уродженки [INFO]. Органу РАЦС внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] за № 607 від 03 листопада 2010 року, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівка Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, в графу «Відомості про батька», і зазначити батьком цієї дитини [PERSON] та видати нове свідоцтво про народження. Органу РАЦС внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] за № 608 від 03 листопада 2010 року, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівка Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, в графу «Відомості про батька», і зазначити батьком цієї дитини [PERSON] та видати нове свідоцтво про народження. Додатковими рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 січня 2016 року доповнено резолютивну частину рішення Костянтинівського міськрайонного суду від 27 жовтня 2015 року наступними абзацами: Органу РАЦС внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] за № 607 від 03 листопада 2010 року, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, а саме: змінити прізвище «Кащеєв» на прізвище «Басистий». Органу РАЦС внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] за № 608 від 03 листопада 2010 року, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, а саме: змінити прізвище «Кащеєва» на прізвище «Басиста». З вказаним рішенням суду відповідач, [PERSON], не погодилась та подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, та не прийняття судом до уваги доказів по справі, які спростовують обставини, на яких грунтується рішення суду. В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що суд повинен був розглянути справу в порядку окремого провадження, а не позовного, оскільки належний відповідач є померлим, іншого порядку СК України не передбачає і вона є неналежним відповідачем. Крім того, суду не було надано будь-яких доказів про реєстрацію дітей згідно ст. 135 СК України, у свідоцтві про народження дітей зазначено батьком [PERSON], громадянина РФ. Суд не зважив на заявлене її представником клопотання про застосування строку позовної давності і не відмовив з цих підстав у позові. Суд ухвалив рішення про задоволення позову, взявши до уваги показання свідків та надані світлини, не врахувавши що на світлинах померлий зображений в один і той же самий день, коли забирав позивачку з якоїсь лікарні. При цьому суд безпідставно не врахував надані її представником беззаперечні письмові докази, а саме довідку про склад сімї, декларацію, її свідоцтво про встановлення батьківства. Крім того, суд безпідставно не взяв до уваги показання свідка [PERSON], яка є її матірю і яка пояснювала, що померлий визнавав донькою тільки її. В апеляційному суді [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали доводи скарги в повному обсязі. Позивач [PERSON] заперечувала проти скарги, просила рішення суду залищити без змін. Від відділу опіки та піклування Костянтинівської міської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника. Апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з таких підстав. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦІПК України порушення або неправильне застосування норм процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення. Судом першої інстанції визнано встановленим, що позивач [PERSON] з 2007 року мала стосунки з [PERSON] та проживала з ним однією сімєю без реєстрації шлюбу за адресою: м. Костянтинівка, вул. Октябрьська буд. 347. В період сумісного проживання із [PERSON] вона народила дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Запис про батька у Книзі реєстрації народжень вчинено за прізвищем матері, а імя та по батькові батька дітей записано за її вказівкою у відповідності до вимог статті 135 СК України. 12 жовтня 2014 року у віці 46 років [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.9). Задовольняючи позов суд виходив з того, що позовні вимоги [PERSON] доведено належними доказами показаннями свідка [PERSON], яка є хрещеною матірю дітей та свідка [PERSON], яка є тіткою [PERSON], відтворенням звукозапису судового засідання за участю батька [PERSON] [PERSON], який на час розгляду справи в позовному провадженні помер, наданими світлинами із зображенням позивачки, дітей, померлого [PERSON] та його матері і тітки. Не приймаючи до уваги надані представником відповідача письмові докази суд виходив з того, що вони спростовуються перевіреними та встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи. Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог [PERSON] з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Частина перша статті 135 СК України передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Апеляційний суд не приймає до уваги довід скарги щодо того, що позивачкою не надано суду доказів про реєстрацію дітей згідно ст. 135 СК України з таких підстав. Позивачкою було надано апеляційному суду оригінали витягів № 00013535021 та № 00013534934 від 28 лютого 2014 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, копії яких долучено до матеріалів справи ( а.с.146,147). В апеляційному суді [PERSON] пояснила, що вказані документи в оригіналі вона надавала суду першої інстанції ще при розгляді її заяви про встановлення батьківства в порядку окремого провадження і матеріали цієї справи в суді були оглянуті. Апеляційний суд вважає безпідставним посилання представника відповідача [PERSON] про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права внаслідок дослідження та залучення до матеріалів справи витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дітей позивачки із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, оскільки це не є новим доказом у справі, а являється обовязковим документом, без якого справи даної категорії по ст. 130 СК України не можуть бути розглянуті по суті. Також є помилковим довід скарги про безпідставний розгляд справи судом в порядку позовного, а не окремого провадження, оскільки по даній справі є спір про право і ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2015 року заява [PERSON] про встановлення факту батьківства та зміну прізвища залишена без розгляду (а.с.17). Апеляційний суд вважає безпідставним довід скарги про незастосування судом позовної давності, оскільки згідно ст. 20 СК України позовна давність поширена лише на чотири види вимог, що випливають із сімейних відносин ( ч.2 ст. 72; ч.2 ст. 129; ч.3 ст. 138; ч.2 ст. 139 цього Кодексу) і до вимог про встановлення факту батьківства за рішенням суду (ст. 130 СК) вона не застосовується. Довід скарги про те, що представник позивача звертався до суду першої інстанції з вимогою зясувати можливість проведення генетичної експертизи, проте після отримання відповіді від експертної установи про неможливість проведення експертизи без наявності біологічного матеріалу від померлого(зразки крові, тканини, гістологічні препарати, кісткові залишки тощо) сторона позивача не стала вчиняти дій, які б надали змогу провести експертизу, не відповідає дійсності з огляду на наступне. Відповідно до журналу судового засідання від 10 липня 2015 року ( а.с.43-44) саме відповідач [PERSON] порушила питання щодо направлення запиту стосовно проведення експертизи ДНК. В подальшому жодна сторона не заявляла клопотання про призначення експертизи як суду першої інстанції, так і апеляційному суду. В апеляційному суді [PERSON] наполягала на тому, що таку експертизу повинна була провести позивачка. Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Апеляційним судом також не приймається до уваги довід скарги про неврахування судом першої інстанції наданих представником відповідача письмових документів, оскільки з тексту судового рішення вбачається, що вони були предметом дослідження, залучені до матеріалів справи, і за висновками суду не спростовують отриманих в судовому засіданні доказів обґрунтованості позовних вимог. Згідно наданої представником відповідача довідки сільського голови від 15.12.2014 року (а.с.81), яка видавалася до Другої державної нотаріальної контори м. Костянтинівка, вказано, що на день смерті [PERSON] в с. Яблунівка вул. Ленінська 381 були зареєстровані та мешкали [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Світлокопія вказаної довідки завірена представником відповідача [PERSON], що не є належним засвідченням відповідності оригіналу. Вказана копія довідки дає інформацію щодо осіб, які були зареєстровані та проживали на день смерті спадкодавця - 12.10.2014 року і не спростовує тверджень позивачки про сумісне проживання з померлим з 2007 року та народження від нього дітей в жовтні 2010 року. Довідка про склад сімї позивачки від 13.01.2011 року (а.с.88) свідчить про те, що діти [PERSON] зареєстровані за її місцем проживання. Відсутність реєстрації [PERSON] за адресою позивачки не спростовує факт його батьківства. Заява про призначення усіх видів соціальної допомоги (а.с.89-90) та декларація про доходи та майновий стан позивачки (а.с.91-92), які містять надані позивачкою відомості про не проживання з батьком дітей, не подання позову про стягнення аліментів та не отримання їх, надавалися позивачкою до відповідних установ наприкінці грудня 2010 року та у січні 2011 року і не спростовують наданих позивачкою доказів щодо народження дітей від [PERSON] В апеляційному суді [PERSON] пояснила, що внаслідок скрутного матеріального становища вказані документи вона подавала для отримання соціальної допомоги як матері одиначки та оформлення субсидії. Також апеляційний суд не приймає до уваги довід скарги про неналежну оцінку судом першої інстанції показань свідка [PERSON], оскільки судом надано критичну оцінку показанням свідка, яка є матірю відповідача. Посилання [PERSON] в апеляційній скарзі на те, що на світлинах батько зображений тільки в один день, коли забирав позивачку з лікарні не відповідає дійсності, оскільки фототаблиця (а.с.75-77) містить світлини на яких зображені діти віком від немовлят до трирічного віку, оскільки на одній світлині є дата 26.10.2013 року день народження дітей, на світлинах позивачка та померлий завжди поруч і тримають на руках дітей. Відповідач в апеляційному суді підтвердила, що на світлинах зображені позивачка, її батько, бабуся по лінії батька, його тітка. З матеріалів справи вбачається, що позов було заявлено також і до батька померлого [PERSON], який раніше при розгляді заяви [PERSON] в окремому провадженні був допитаний в якості заінтересованої особи і визнавав вимоги заявниці щодо батьківства його сина, але на час розгляду цієї справи помер 24 червня 2015 року (а.с.42). З журналу судового засідання від 16.10.2015 року (а.с.83 об.) вбачається, що за клопотанням позивача була оглянута справа № 233/1000/15ц та відтворено звукозапису технічної фіксації судового процесу від 27.03.2015 року. Відповідно до ч.3 ст. 197 ЦПК України повне або часткове відтворення технічного запису судового засідання здійснюється на вимогу особи, яка бере участь у справі, або за ініціативою суду. Таким чином апеляційний суд вважає, що судом належним чином досліджені обставини справи. Між тим апеляційний суд вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині написання резолютивної частини з таких підстав. З резолютивної частини рішення вбачається, що суд фактично зобовязав РАЦС внести зміни в актові записи та видати нове свідоцтво. При цьому відділ державної реєстрації в якості третьої особи до розгляду справи залучений не був. Згідно статті 134 Сімейного кодексу України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Стаття 1 Закону України "Про органи реєстрації актів громадянського стану" визначає, що акти громадянського стану - це засвідчені державою факти народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміни прізвища, імені, по батькові. Вони є юридичними фактами, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення відповідних прав та обов'язків. Акти громадянського стану підлягають обов'язковій реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану. Відповідно до статті 21 Закону України "Про органи реєстрації актів громадянського стану" про кожний факт реєстрації акта громадянського стану органами реєстрації актів громадянського стану видаються відповідні свідоцтва про народження, смерть, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміну прізвища, імені та по батькові на бланках суворої звітності, виготовлених за єдиними зразками. Пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року N 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства). Згідно пункту 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Апеляційний суд вважає, що рішення суду не підлягає скасуванню з тих підстав, що не було залучено до розгляду справи відповідний відділ державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки підставою для внесення змін до актових записів є рішення суду, а заявлені вимоги про встановлення факту батьківства не зачіпляє права та обовязки цього органу реєстрації. Крім того, в резолютивній частині суд зазначив про видачу нових свідоцтв про народження, хоча позивачкою таких вимог не заявлялося, а ці дії підлягають виконанню згідно Правил.

Outcome: partial