Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Прокурор Черкаського району в інтересах держави звернувся до суду з позовом до [PERSON], Черкаської районної державної адміністрації, третя особа спеціалізоване комунальне підприємство «Райліс» про визнання розпорядження в частині незаконним, визнання незаконним державного акту на право власності на землю, скасування їх державної реєстрації, зобов'язання до вчинення дій. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що відповідно до розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації від 07.04.2008 р. № 97, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що розроблений ДП "Черкаський науково-дослідний інститут землеустрою" та висновку державної експертизи землевпорядної документації від 07.04.2008р. № 1262, припинено право користування земельною ділянкою загальною площею 23,6870 га СКП «Райліс» в адміністративних межах Тубільцівської сільської ради; затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок громадянам відповідно до доданого додатку у кількості 108 осіб, загальною площею 23,6870 га для будівництва та обслуговування жилих будинків за рахунок земель СКП «Райліс» в адміністративних межах Тубільцівської сільської ради; передано безоплатно у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків загальною площею 23,6870 га. На підставі розпорядження голови Черкаської РДА № 97 від 07.04.2008 р. 108 громадяни отримали державні акти на право власності на земельну ділянку. Проведеною перевіркою органами прокуратури Черкаської області встановлено, що прийняття розпорядження щодо припинення користування СКП «Райліс» земельною ділянкою загальною площею 23,6870 га та передачі земельних ділянок у власність 108 громадянам, в тому числі і [PERSON] проведено незаконно. Відповідно до листа Головного управління Держкомзему у Черкаській області від 10.02.2012 № 64/01-01-08 вказано, що вилучення земельних ділянок державної власності, які перебувають у постійному користуванні та зайняті лісами площею понад 1 гектар для не лісогосподарських потреб можливе лише за рішенням Кабінету Міністрів України, що передбачено ч. 9 ст.149 ЗК України та ст.19 Конституції України. Розпорядження голови Черкаської РДА від 07.04.2008р. № 97 прийнято з порушенням вимог ст.ст. 6, 14, 19 Конституції України, ст.ст. 20, 22, 57, 84, 116, 118, 122, 149 ЗК України, ст.ст. 10, 27, 32, 57 ЛК України, ст.ст. 3, 21, 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 № 610-р., яке було чинним на той час, оскільки багаторічні насадження та ліси площею понад 1 га має право вилучати лише Кабінет Міністрів України, повноваженнями щодо вилучення земельних ділянок у межах населених пунктах та надання їх у власність громадянам районні державні адміністрації мають право лише за наявності висновку відповідної районної ради, а також у зв'язку з необґрунтованою зміною цільового призначення земельної ділянки, яка не може передаватись у приватну власність. На підставі вказаного розпорядження голови Черкаської РДА було видано [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1718 га., [NUMBER] від 15.04.2008 року з грубим порушенням чинного законодавства, тому виданий акт повинен бути визнаним судом недійсним зі скасуванням державної реєстрації. Прокурор Прокуратури Черкаського району в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити в підстав викладених в позовній заяві, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлений належним чином, згідно чинного законодавства. Представник відповідача Черкаської РДА, в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлялись в установленому законом порядку, що підтверджується даними рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень. Представник третьої особи спеціалізованого комунального підприємства «Райліс» в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлялись в установленому законом порядку, що підтверджується даними рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень. Відповідно ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні, суд вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини справи. Відповідно до розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації від 07.04.2008р. № 97, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що розроблений ДП "Черкаський науково-дослідний інститут землеустрою", припинено право користування земельною ділянкою загальною площею 23,6870 га СКП «Райліс» в адміністративних межах Тубільцівської сільської ради; затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок громадянам відповідно до доданого додатку у кількості 108 осіб, загальною площею 23,6870 га для будівництва та обслуговування жилих будинків за рахунок земель СКП «Райліс» в адміністративних межах Тубільцівської сільської ради. На підставі розпорядження голови Черкаської РДА № 97 від 07.04.2008 р., 108 громадян, в тому числі і відповідач [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку. Згідно ч.9 ст.149 ЗК України вилучення земельних ділянок державної власності, які перебувають у постійному користуванні та зайняті лісами площею понад 1 гектар для не лісогосподарських потреб можливе лише за рішенням Кабінету Міністрів України. При вирішенні даного спору суд вважає необхідним керуватись наступним. Згідно ч.1 ст.149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Згідно ч.2 ст.149 ЗК України вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування, що передбачено частинами 7, 8, 9 ст.118 ЗК України. Службові особи Черкаської РДА в інтересах третіх осіб, перевищуючи свої владні повноваження, всупереч інтересам служби, умисно, явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень в порушення вимог ст. 32 Лісового кодексу України відповідно до якого районні державні адміністрації мають право передавати у власність, надавати у постійне користування для несільськогосподарських потреб земельні лісові ділянки площею до 1 га, що перебувають у державній власності, у межах сіл, селищ, міст районного значення та припиняють права користування ними, в порушення вимог ст. 20 Земельного кодексу України та ст. 57 Лісового кодексу України без погодження з органами виконавчої влади з питань лісового господарства, в період призупинення розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 року № 610-р прийняття рішень про надання згоди на вилучення земельних лісових ділянок, їх передачу у власність та оренду зі зміною цільового призначення, підготували розпорядження Черкаської РДА № 97 від 07.04.2008р. на підставі якого було припинено право користування земельною ділянкою загальною площею 23,6870 га, які відносилися до лісів 1 групи, СКП «Райліс» в адміністративних межах Тубільцівської сільської ради та передали безоплатно у власність громадянам для будівництва та обслуговування жилих будинків, чим завдали тяжких наслідків інтересам держави. Суд, оцінивши наявні у справі докази, на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням сторін, приходить до висновку, що позов Черкаського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері підлягає до задоволення. З викладеного вбачається, що Розпорядження голови Черкаської РДА від 07.04.2008 р. № 97 прийнято з порушенням вимог ст.ст. 6, 14, 19 Конституції України, ст.ст. 20, 22, 57, 84, 116, 118, 122, 149 ЗК України, ст.ст. 10, 27, 32, 57 ЛК України, ст.ст. 3, 21, 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 № 610-р., яке було чинним на той час, оскільки багаторічні насадження та ліси площею понад 1 га має право вилучати лише Кабінет Міністрів України, повноваженнями щодо вилучення земельних ділянок у межах населених пунктах та надання їх у власність громадянам районні державні адміністрації мають право лише за наявності висновку відповідної районної ради, а також у зв'язку з необґрунтованою зміною цільового призначення земельної ділянки, яка не може передаватись у приватну власність. Згідно ч.10 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Тому суд вважає, що розпорядження Черкаської РДА № 97 від 07.04.2008р. «Про передачу у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків» в частині припинення права постійного користування земельною ділянкою та надання у власність відповідачам земельних ділянок - є таким, що прийнято з порушенням діючого законодавства, порушує інтереси держави, тому його необхідно визнати протиправним і скасувати. Дана позовна вимога є доведеною, обґрунтованою і підлягає до задоволення. Враховуючи, що державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий [PERSON] на підставі вказаного розпорядження голови Черкаської РДА, яке прийнято з грубим порушенням чинного законодавства, тому вказаний державний акт необхідно визнати недійсним та скасувати. Відповідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Судові витрати підлягають стягненню в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved