Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

У грудні 2015 року Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи, що 29 грудня 2003 року між ним та відповідачем було укладено угоду №9/2003 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Відповідно до п.1 вищезгаданої угоди позивач надав відповідачу кредит для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету, за освітньо - кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямом підготовки - шахтне і підземне будівництво за денною формою навчання, в розмірі 2408 грн. 08 коп. на навчальний рік та 12040 грн. 00 коп. на весь термін навчання. Згідно із п.3.3 угоди відповідач зобов'язався повернути протягом 15 років всю суму наданого навчальним закладом кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця, а у разі відрахування одержувача кредиту із навчального закладу починаючи з третього місяця після відрахування. Відповідно до п.6.1. угоди встановлено, що одержувач кредиту повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 12040 грн. 00 коп. та відсотки за користування ним у сумі 361 грн. 20 коп. готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок навчального закладу до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з 01.06.2006 року до 31.05.2020 року. На підставі виписки з наказу №1631-с по ДВНЗ "Криворізький національний університет" від 04 липня 2005 року відповідачу видано диплом про вищу освіту та відраховано з університету з 04 липня 2005 року. [PERSON] вимоги угоди про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти не виконує, в зв'язку з чим станом на 02 грудня 2015 року утворилась заборгованість, що становить 12040 грн. 00 коп. З метою досудового врегулювання позивачем, 11 серпня 2015 року, відповідачу було направлено претензію №93 за вихідним номером №01/07-355/3, яку останній проігнорував. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 01 грудня 2015 року, становить 18490,10 грн. а саме: - 8267,50 грн. заборгованість за кредитом з урахуванням відсотків; - 2339,36 грн. пеня за прострочення сплати кредиту; - 1321,33 грн.3% річних простроченої суми основного боргу; - 6561,91 грн. інфляційні витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив. У звязку з цим, за згодою позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 29 грудня 2003 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду №9/2003 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Відповідно до п.1 вищезгаданої угоди позивач надав відповідачу кредит для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету, за освітньо - кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямом підготовки - шахтне і підземне будівництво за денною формою навчання, в розмірі 2408 грн. 08 коп. на навчальний рік та 12040 грн. 00 коп. на весь термін навчання. Згідно із п.3.3 угоди відповідач зобов'язався повернути протягом 15 років всю суму наданого навчальним закладом кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця, а у разі відрахування одержувача кредиту із навчального закладу починаючи з третього місяця після відрахування. Відповідно до п.6.1. угоди встановлено, що одержувач кредиту повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 12040 грн. 00 коп. та відсотки за користування ним у сумі 361 грн. 20 коп. готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок навчального закладу до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з 01.06.2006 року до 31.05.2020 року. На підставі виписки з наказу №1631-с по ДВНЗ "Криворізький національний університет" від 04 липня 2005 року відповідачу видано диплом про вищу освіту та відраховано з університету з 04 липня 2005 року. [PERSON] вимоги угоди про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти не виконує, в зв'язку з чим станом на 02 грудня 2015 року утворилась заборгованість, що становить 12040 грн. 00 коп. З метою досудового врегулювання позивачем, 11 серпня 2015 року, відповідачу було направлено претензію №93 за вихідним номером №01/07-355/3, яку останній проігнорував. Відповідно до п. 5.1 договору про надання освітньої послуги за невиконання або неналежне виконання зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Станом на 01 грудня 2015 року, заборгованість відповідача перед позивачем становить 18490,10 грн. та складається з наступного: - 8267,50 грн. заборгованість за кредитом з урахуванням відсотків; - 2339,36 грн. пеня за прострочення сплати кредиту; - 1321,33 грн.3% річних простроченої суми основного боргу; - 6561,91 грн. інфляційні витрати. Частиною 1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ураховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» про стягнення з відповідача заборгованості є достатньо обґрунтованими, тому їх слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп.

Outcome: approved