Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

01 вересня 2020 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що з 2003 року позивач перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем та вони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. За рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року з відповідача щомісячно на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 1000 гривень, починаючи з 12 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття. За весь час після ухвалення зазначеного рішення про стягнення аліментів [PERSON] аліменти у визначеній судом сумі не сплачував, що підтверджується розрахунками заборгованості зі сплати аліментів. Протягом останніх років відповідач ухилявся від виховання сина, за місцем його мешкання і навчання жодного разу не з`являвся і дитиною не цікавився. Позивач приділяє належну увагу своєму сину, відвідує батьківські збори, оплачує курси, натомість відповідач до школи не з`являвся, нехтує вихованням сина. У зв`язку з несплатою аліментів 07 вересня 2018 року позивач звернулась до Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, внаслідок чого відповідача розшукали, провели з ним бесіду, але навіть після цього він не змінив свого ставлення до сина, а саме не цікавиться його життям, не приймає участі у вихованні сина, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Зважаючи на це, представник позивача зазначає, що є всі підстави визнати факт тривалого і свідомого ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав та просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] . Ухвалою суду від 05 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 23 листопада 2020 року вирішено залучити до участі у справі орган опіки та піклування Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, а також долучити останньому підготувати та надати до суду висновок щодо доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] . Ухвалою суду від 24 лютого 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду по суті, задоволено заяву представника позивача про виклик свідків. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій останній вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, проте останній звернувся до суду із заявою в якій просив розглянути справу за його відсутності, вказавши, що визнає позовні вимоги повністю. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Шевченківської районної у місті Дніпрі ради в судове засідання не з`явився, натомість 18 листопада 2020 року від останніх надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Чечелівської районної у місті Дніпрі ради в судове засідання не з`явилась, однак 09 грудня 2020 року, 23 лютого 2021 року зверталась до суду із заявами про проведення судових засідань без її участі. Також на виконання ухвали суду надала до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно дитини (а. с. 61). Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи обставини справи, зміст спірних правовідносин, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. 18 листопада 2009 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції видано свідоцтво про народження [PERSON] , який народився [INFO] , про що в книзі реєстрації народжень 18 листопада 2009 року зроблено відповідний актовий запис №1484, батьком якого є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а. с. 6). Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № 200/19752/14-ц від 17 грудня 2014 року вирішено стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина, у твердій грошовій сумі 1 000 гривень, починаючи стягнення з 12 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття (а. с. 7). На виконання заочного рішення Бабушкінським районний судом м. Дніпропетровська у справі № 200/19752/14-ц було видано виконавчий лист від 17 грудня 2014 року (а. с. 8). Розрахунками заборгованості зі сплати аліментів підтверджено, що під час здійснення виконання за виконавчим листом № 200/19752/14-ц за період часу з 01 грудня 2014 року по 01 липня 2020 року утворилась заборгованість, яка станом на 01 липня 2020 року складає 68 000 гривень (а. с. 9, 10). З характеристики Комунального закладу освіти «Спеціалізована середня загальноосвітня школа № 126» Дніпровської міської ради вбачається, що [PERSON] , приділяє належну увагу навчанню, вихованню сина, відвідує батьківські збори, а батько до школи не з`являється та нехтує вихованням сина (а. с. 11). Згідно довідки підприємства об`єднання громадян «Атлас» Громадської організації «Альянс Франсез Дніпро» від 14 липня 2020 року [PERSON] відвідує курси французької мови на курсах «Альянс Франсез» починаючи з вересня 2018 року, а договори на навчання укладені з [PERSON] та оплата надходить саме від неї (а. с. 12). На виконання ухвали суду органом опіки та піклування адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради на адресу суду надано висновок, відповідно до якого орган вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а. с. 61). Також в судовому засіданні 10 березня 2021 року була допитана в якості свідка [PERSON] , яка показала, що вона є сусідкою [PERSON] та знає [PERSON] , який мешкав з [PERSON] та є батьком її дитини. Після народження дитини у 2009 році [PERSON] спочатку був порядним та приносив додому заробіток, проте з 2012 року останній з дитиною не спілкується. Наразі дитині не допомогає, не відповідає на телефонні дзвінки. Дитина пам`ятає батька, проте наразі не хоче вже сама з ним спілкуватися. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми права. За змістом ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей. Батьківські права є в той же час і обов`язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов`язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція ООН про права дитини) про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідача виховувати сина та матеріального його забезпечувати, про що в першу чергу свідчить заборгованість по сплаті аліментів на його утримання, а також сам факт визнання відповідачем позову про позбавлення його батьківських прав, що свідчить про фактичне самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та ураховуючи виключно інтереси дитини, суд вважає, що наявні усі підстави для задоволення позову та позбавлення [PERSON] , батьківських прав відносно сина [PERSON] . Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені по сплаті судового збору.

Outcome: approved