Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

У червні 2021 року представник акціонерного товариства «Альфа-банк» (далі -АТ «Альфа-банк», позивач) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] ), [PERSON] (далі - [PERSON] ) про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що АТ «Альфа-банк» є власником однокімнатної квартири загальною площею 42,9 кв.м, житловою площею 17,8 кв.м, яка знаходиться за адресою, [ADDRESS] , в якій зареєстровані відповідачі[PERSON] , [PERSON] . Право власності за ними було зареєстровано відповідно до договору іпотеки. Проживання та реєстрація відповідачів в квартирі, що належить на праві власності АТ «Альфа Банк», та відмова добровільно звільнити помешкання, перешкоджає власнику користуватися та розпоряджатися нерухомим майном на свій розсуд, внаслідок чого порушуються законні права та інтереси АТ «Альфа Банк». Просить суд визнати [PERSON] , [PERSON] , такими, що втратили право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 2 липня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду на 26 серпня 2021 року. 9 серпня 2021 року до суду надійшли відзиви на позовну заяву від представника [PERSON] , [PERSON] - адвоката Горлатого О.В., із змісту яких вбачається, що з позовними вимогами відповідач не погоджується з наступних підстав: - реєстрація права власності в порушення вимог ст. 37 ЗУ "Про іпотеку" відбулась на підставі іпотечного договору; - відповідач вже звертав стягнення в судовому порядку на вказану квартиру, однак рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 червня 2016 року йому було відмовлено. - наказом Міністерства юстиції України № 2599/5 від 22 липня 2021 року скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 квітня 2021 року індексний номер 57810632. Посилаючись, на те, що позивач не є власником квартири, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 26 серпня 2021 року до суду надійшли доповнення до відзиву, згідно яких представник [PERSON] повідомляє суд, що виконання наказу Міністерства юстиції України № 2599/5 від 22 липня 2021 року, яким скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 квітня 2021 року індексний номер 57810632 покладено на офіс протидії рейдерству. Листом Міністерства юстиції України № від 22 липня 2021 року № 2599/5 повідомлено про причини затримки виконання вказаного наказу. 26 серпня 2021 року в судове засідання представник позивача не прибув, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. У судове з`явився [PERSON] , оскільки станом на дату засідання відповідь на відзив ще не надійшла, справу було відкладено на 27 вересня 2021 року. 27 вересня 2021 року справу було знято з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді. Наступне судове засідання було призначено на 1 листопада 2021 року. 1 листопада 2021 року представник позивача не прибув, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у задоволенні позову просив відмовити, посилаючи на те, що станом на 21 вересня 2021 року згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири, яка перебуває в іпотеці значиться [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази у справі, встановивши такі обставини та визначені до них правовідносини, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 20 червня 2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" та [PERSON] було укладено договір кредиту № 380/748/07-Пі, відповідно до якого банк надає у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строкової платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 80 000,00 дол. США.(а.с. 7-9). На забезпечення виконання кредитного договору було укладено іпотечний договір № 04/І-412, предметом якого була однокімнатна квартира [ADDRESS] (а.с. 10-12). В даній квартирі зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва (а.с. 14). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22 квітня 2021 року № 254009159, було зареєстровано право власності за АТ «Альфа-Банк», а саме на: однокімнатну квартиру, загальною площею 42,9 кв.м, житловою площею 17,8 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Наказом Міністерства юстиції України № 2599/5 від 22 липня 2021 року скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 квітня 2021 року індексний номер 57810632, прийняте приватним нотаріусом Русанюком З.З. (а.с. 50). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що станом на 21 вересня 2021 року власником квартири, яка перебуває у іпотеці АТ «Альфа-Банк», є [PERSON] (а.с. 85-87). Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частинами 1, 3 ст. 319 ЦК України визначено, що власник полодіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Стаття 321 ЦК України містить положення про те, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У ст. 391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири. Враховуючи те, що станом на момент розгляду справи власником квартири є один із відповідачів [PERSON] , суд дійшов висновку, щодо відсутності підстав для задоволення позову щодо визнання такими, що втратили право користування майном та про зняття з реєстраційного обліку.

Outcome: dismissed