Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

01 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, орган якому законом надано право на представництво інтересів держави Вінницька місцева прокуратура про зняття арешту з майна, у якій просить суд зняти арешт накладений на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18 червня 1997 року на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Маючи намір продати вищевказану квартиру, позивач звернулась до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії, та дізналась, що на квартиру в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна є обтяження арешт, реєстраційний номер 5292846, зареєстроване 12 липня 2007 року Першою вінницькою нотаріальною конторою. У реєстрі зазначено, що власником квартири є [PERSON] та зазначено дату виникнення арешту 05 травня 1996 року. Відповідно до листа начальника Ленінського відділу ДВС ВМУЮ від 15 жовтня 2015 року, у відділі виконання відсутні провадження, де б стороною (боржником або стягувачем) перебував [PERSON] [PERSON] звернулась до суду з заявою про скасування накладеного арешту на квартиру, та 20 листопада 2015 року а процесі розгляду заяви, судом було встановлено, що постановою слідчого СО Ленінського РОВД від 12 вересня 1995 року накладено арешт на майно обвинуваченого [PERSON] в цілях забезпечення цивільного позову. 20 листопада 2015 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області арешт накладений слідчим СО Ленінського РОВД м. Вінниці від 12 вересня 1995 року у кримінальній справі № 1-399/95 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 140 КК України (у редакції 1960 року) на квартиру № 48 за адресою м. Вінниця, вул. Свердлова, 172 скасовано. 17 грудня 2015 року державний реєстратор виніс рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, так як у Державному реєстрі речових прав відсутні відомості щодо арешту, накладеного слідчим СО Ленінського РОВД м. Вінниці від 12 вересня 1995 року, в той час як в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна є обтяження № 5292846 у вигляді арешту на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON], накладене на підставі ухвали б/н Ленінського районного суду м. Вінниці. Як вбачається з договору купівлі-продажу (біржовий контракт № 197 про купівлю-продаж нерухомості) від 18 червня 1997 року, квартира яка була продана позивачу, належала власниці [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської ради народних депутатів 29 травня 1997 року згідно рішення № 398 від 29 травня 1997 року і зареєстрованого в ВООБТІ 09 червня 1997 року в реєстровій книзі № 316, за реєстровим № 704/29142. З огляду на зазначене вище, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від позивача [PERSON] та її представника [PERSON] надійшла заява, у якій просять суд розгляд справи проводити за їх відсутності та зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції до судового засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшла заява, у якій просить суд розгляд справи проводити за відсутності представника [PERSON] відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції та зазначила, що проти позовних вимог [PERSON] не заперечує та при вирішенні даного спору покладається на розсуд суду. Представник Вінницької місцевої прокуратури до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Однак, на адресу суду від прокурора Вінницької місцевої прокуратури [PERSON] надійшла заява, у якій просить суд розгляд даної справи проводити за відсутності представника Вінницької місцевої прокуратури та зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Як було встановлено судом, що відповідно до Біржового контракту № 197 про купівлю-продаж нерухомості від 18 червня 1997 року, укладеного між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), продавець продав, а покупець купив трьохкімнатну квартиру № 48, розташовану за адресою: м. Вінниця, вул. Свердлова, буд. 172. Покупець набуває право власності на квартиру з моменту укладення договору (а.с. 6). Як вбачається з відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, сформованого 16 жовтня 2015 року, що на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці (без дати та номеру) Першою вінницькою державною нотаріальною конторою на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано обтяження у вигляді арешту. Дата виникнення 05 травня 1996 року (а.с. 8). З метою зясування підстав виникнення вказаного вище обтяження, судом, за клопотанням сторін, з Першої вінницької державної нотаріальної контори витребовувались документи, на підставі яких проводилось обтяження. Як вбачається із відповіді Першої вінницької державної нотаріальної контори, що обтяження у вигляді арешту на квартиру проводилось на підставі ухвали (повідомлення) Ленінського районного суду м. Вінниці від 17 квітня 1996 року. Відповідно до вказаного повідомлення, як власника квартири, на яку накладався арешт, зазначено саме [PERSON] (а.с. 38-39). З оглянутих в судовому засіданні матеріалів інвентаризаційної справи № 59359 на [ADDRESS] (колишня Свердлова) в м. Вінниці встановлено, що [PERSON], власником вказаної квартири не був. Так, з 29 травня 1997 року на підставі свідоцтва про право власності на житло власником була [PERSON], а з 18 червня 1997 року на підставі Біржового контракту № 197 позивач по справі [PERSON] Від Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ на адресу [PERSON] було надіслано лист від 15 жовтня 2015 року за № 23018/07-35/11, з якого вбачається, що арешт на квартиру [ADDRESS] накладено ВДНК № 1, 4 за № 376 від 05 травня 1996 року. Станом на 15 жовтня 2015 року на примусовому виконанні у відділі відсутні відкритті виконавчі провадження де б стороною (боржником або стягувачем) перебував [PERSON] За період з 2012 року по 15 жовтня 2015 року перевірено закінчені виконавчі провадження, з яких провадження відносно [PERSON] відсутні (а.с. 12). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2015 року та ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області про виправлення описок у судовому рішенні від 06 січня 2016 року, заяву [PERSON] задоволено та арешт накладений слідчим СО Ленінського РОВД м. Вінниці від 12 вересня 1995 року у кримінальній справі № 1-399/95 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) на квартиру № 48 за адресою м. Вінниця вул. Свердлова, 172 скасовано (а.с. 13-14). Згідно рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 27197020 від 17 грудня 2015 року, [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації припинення обтяження у вигляді арешту нерухомого майна на квартиру № 48, що розташована Вінницька область, м. Вінниця, вул. Свердлова, будинок 172, оскільки державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Вінницького МУЮ Вінницької області [PERSON] встановила відсутність запису, щодо якого подано заяву, а саме: у Державному реєстрі речових прав відсутні відомості щодо арешту, накладеного слідчим СО Ленінського РОВД м. Вінниці від 12 вересня 2015 року, в той час як в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна є обтяження № 5292846 у вигляді арешту на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON], накладене на підставі ухвали б/н Ленінського районного суду м. Вінниці (а.с. 15). Відповідно до ухвали (повідомлення) Ленінського районного суду м. Вінниці від 17 квітня 1996 року № 1-3-Л, адресованої Старшому нотаріусу Вінницької державної нотаріальної контори № 1, 4, Ленінський районний суд м. Вінниці пропонує повідомити про заключені та заключаємі договори: дарування, займу, купівлі-продажу та інші на імя засудженого [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: м. Вінниця, вул. Свердлова, 172/48. Якщо є, то не проводити ні які операції до нашого розпорядження (а.с. 34). Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, орган якому законом надано право на представництво інтересів держави Вінницька місцева прокуратура про зняття арешту з майна, а саме: з квартири [ADDRESS] підлягає задоволенню. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved