Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

У січні 2020 р. [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області про усунення перешкод у спілкуванні з онукою шляхом встановлення порядку участі у вихованні онуки. Свою позовну заяву обґрунтували тим, що донька позивачів [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя у подружжя не склалось, тому шлюб було розірвано, від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON] , [INFO] , яка наразі проживає разом із батьком. Після розірвання шлюбу відповідач перешкоджає позивачам бачити онуку та приймати участь у її вихованні. Розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області від 26.12.2019 р. №577 було встановлено наступний час спілкування баби та діда із онукою: два рази на місяць протягом чотирьох годин у присутності батька. Позивачі вважають, що цього часу недостатньо для повноцінного спілкування з онукою та враховуючи вік дівчинки, можливими є побачення без присутності батька. 16.03.2020 р. надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник [PERSON] , адвокат Ткаченко С.П., просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вважає, що час, встановлений Розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області від 26.12.2019 р. №577: два рази на місяць протягом чотирьох годин у присутності батька є цілком доцільним та стверджує, що не чинить позивачам перешкоди у вихованні онуки. Вимога бути приступнім під час побачень дочки із бабою та дідом зумовлена пережитим стресом після того, як [PERSON] був вимушений шукати свою доньку у іншій країні, дозвіл на виїзд якої не надавав, а тому в нього є певні побоювання на предмет зустрічей доньки з батьками його колишньої дружини без його присутності. 10.07.2020 р. до суду надійшла відповідь на відзив, де представник позивачів, адвокат Яковлева Т.В., не погоджувалась з викладеними у відзиві обставинами. Зазначила, що відповідач справді чинить перешкоди у спілкуванні позивачів з онукою, наполягає на зустрічах лише у його присутності, контролює телефонні розмови, блокує телефонні номери бабусі та дідуся на телефоні онуки, в результаті чого позивачі не можуть зв`язатись із дівчинкою. Представник позивачів, адвокат Яковлева Т.В., надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, просить справу слухати без участі позивачів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про чакс та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, жодних заяв до суду не надсилав. Представник відповідача, адвокат Усенко А.В., до суду не з`явився, в черговий раз надав заяву в якій просив суд відкласти розгляд справи, яку обґрунтував тим, що він з 23.07.2020 по 20.08.2020 р. перебуває у відпустці за межами Запорізької області. Жодних доказів, які б підтверджували поважність причин неявки до суду , не надав. Розглянувши заяву представника відповідача, суд прийшов до висновку. про те, що вона не є обґрунтованою та не підлягає задоволенню. Представник органу опіки та піклування Куцоконь В.С. надала до суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції було внесено актовий запис №1182 (даний факт не потребує доказування відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, оскільки встановлена рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10.05.2018 р. по справі №332/775/18). Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.03.2012 р. Факт спорідненості позивачів із [PERSON] підтверджує свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20.02.1988 р., де позивачі зазначені батьками, та відповідна відмітка у паспортах (сторінка 9 паспорту). Наразі [PERSON] проживає разом із батьком за адресою: [ADDRESS] Розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області від 26.12.2019 р. №577 було визначено час спілкування [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з малолітньою внучкою [PERSON] , [INFO] , два рази на місяць протягом чотирьох годин у приступності батька, [PERSON] , [INFO] . День, час та місце зустрічей визначається за домовленістю. Також вказано, що визначений графік зустрічей буде діяти на протязі розгляду у Запорізькому районному суді позовної заяви [PERSON] , [INFO] «Про встановлення постійного місця проживання дитини та усунення перешкод у вільному спілкуванні з дитиною шляхом встановлення порядку у її вихованні». Статтею 5 Конвенції про контакт з дітьми (підписана 15.05.2003, набрала чинності для України 01.04.2007) з урахуванням найвищих інтересів дитини може бути встановлено контакт між дитиною та особами, що не є її батьками, але мають сімейні зв`язки з дитиною. Договірні Держави вільні поширювати це положення на осіб, інших, ніж ті, що зазначені в пункті 1, й у випадках, коли таке поширення відбувається, держави можуть вільно вирішувати, які види контакту, визначені під літерою "a" в статті 2, повинні бути застосовані. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства", контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, при цьому, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. У відповідності до ч. 3 ст. 291 ЦК України, фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Відповідно до ч. 1 ст. 263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Відповідно до частини другої статті 159 СК України, суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації № 577 від 26.12.2019 р. визначено час спілкування [PERSON] та [PERSON] з малолітньою [PERSON] , [INFO] , два рази на місяць протягом чотирьох годин у присутності батька. Суд вважає, що встановлений розпорядженням голови Запорізької РДА час спілкування позивачів з онукою не є достатнім та таким, що відповідає інтересам дитини, та приходить до висновку про можливість побачень діда та баби з онукою без участі батька. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи позицію сторін, вік дитини та обставини справи суд приходить до висновку, що право позивачів підлягає захисту в судовому порядку, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі наведеного, ст. 291 ЦК України, ст.ст. 7, 18, 257, 263 СК України,

Outcome: partial