Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 01.07.2008 р. банком було укладено з відповідачем [PERSON] кредитний договір № HMK0GA0000002379. Згідно договору банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 16928,95 доларів США на термін до 01.07.2014 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. В порушення умов договору [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору не виконав, не здійснював погашення у встановленому договору порядку та строки. Станом на 09.06.2015 р. його заборгованість складає 10795,11 доларів США, в т.ч.: 8349,47 доларів США - заборгованість за кредитом, 658,62 долари США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 142,76 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1118,92 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи - 11,85 доларів США(фіксована частина), 513,49 доларів США - процентна складова. Банком направлялись відповідачу вимоги про погашення заборгованості по кредитному договору однак вони були залишені без задоволення. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору № HMK0GA0000002379 від 01.07.2008 р. в сумі 10795,11 доларів США та судові витрати по справі. В суді представник позивача позовні вимоги збільшив, подав заяву про уточнення позовних вимог від 03.11.2016 р.(а.с.106 т.2) в якій просить суд винести рішення про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 13780,40 дол. США (заборгованість за кредитом - 8412,46 доларів США, заборгованість по процентам - 2113,50 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 563,78 доларів США, заборгованість по пені - 2690,66 доларів США, що еквівалентно 68638,73 грн.), що за курсом 25,51 складає 351538,00 грн. за кредитним договором № HMK0GA0000002379 від 01.07.2008 р. та судові витрати по справі. В суді представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити. Суду представник позивача пояснив, що в розрахунку заборгованості по пені доданої до уточненої позовної заяви не враховано, що додатковою угодою від 10.02.2014 р. банком зменшено на 948,98 доларів США розмір заборгованості по пені, однак за вирахувань цієї суми розмір визначено в уточнених позовних вимогах; банк здійснював нарахування заборгованості відповідачу згідно умов кредитного договору та додаткових угод до нього, здійснені нарахування по договору та проведені відповідачем проплати враховано в розрахунках. Відповідач та його представник в суді уточнені позовні вимоги не визнали, просять відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Суду представник відповідача пояснив, що позивачем неправомірно вираховувались з її довірителя кошти в рахунок страхових платежів по кредитному договору, резервування коштів банком не здійснювалося в зв'язку з цим неправомірними є нарахування комісії, згідно проведеної по справі експертизи заборгованість відповідача по кредитному договору відсутня. Відповідач та його представник просять в зв'язку з важкими сімейними обставинами зменшити відповідачу розмір нарахованої банком пені, вважає неправомірним нарахування банком відповідачу штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу. Допитана в якості експерта судовий експерт [PERSON] суду пояснила, що експертиза нею проводилась по наданим судом документах згідно положень діючого законодавства. Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, експерта, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 01.07.2008 р. банком було укладено з відповідачем [PERSON] кредитний договір № HMK0GA0000002379. П.8.1. кредитного договору передбачено, що банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти на строк з 01.07.2008 р. по 01.07.2014 р включно, у вигляді не поновлювальна лінія у розмірі 16928,96 дол. США на наступні цілі: 15661,28 дол. США на споживчі цілі, з них: 15000,00 дол. США на споживчі цілі шляхом видачі готівки через касу, а також 450,00 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 132,05 дол. США - для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 79,23 дол. США - для оплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також у розмірі 1267,68 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від виданого кредиту щомісяця у період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зареєстрованих ресурсів. Періодом сплати вважати період з «10» по «15» число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 369,21 долар США згідно Графіку погашення кредиту(додаток 2 до Кредитного договору) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. П.8.4 кредитного договору встановлено, що при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. П.5.1. договору передбачено, що сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. П.5.5 кредитного договору встановлено, що терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. 01.07.2008 р. між ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та [PERSON] на підставі заяви про укладення договору особистого страхування від 01.07.2008 р.(а.с.121 т.1) було укладено договір особистого страхування № HMK0LK0000002379(а.с.120 т1.). П.12.1. зазначеного договору передбачено сплату страхового платежу в сумі 363,67 доларів США. В той же день між ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та [PERSON] на підставі заяви про укладення договору страхування нерухомості від 01.07.2008 р.(а.с.123 т.1) було укладено договір страхування майна № HMK0GA0000002379(а.с.122 т1.). П.11.1. зазначеного договору передбачено сплату страхового платежу в сумі 606,11 доларів США. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, оностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав, що підтверджується копією ордеру розпорядження № 1 від 01.07.2008 р.(а.с.17, а.с.54), копією заяви на видачу готівки(а.с.17, 54), копією заяви відповідача від 12.11.2010 р.(а.с.105 т.2). В суді відповідач підтвердив отримання ним готівкою грошових коштів в розмірі 15000 доларів США. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував. 12.11.2010 р. відповідач звернувся в банк із заявою про переведення валютного кредиту в гривню в зв'язку з важким фінансовим станом(а.с.105 т.20). 03.12.2010 р. між банком та позичальником [PERSON] бло укладено додаткову угоду до кредитного договору згідно якої п.8.1 кредитного договору було викладено в новій редакції, а саме: «Банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти на строк з 01.07.2008 р. по 01.07.2019 р включно, у вигляді непоновлювальна лінія у розмірі 16928,96 дол. США на наступні цілі: 15661,28 дол. США на споживчі цілі, з них: 15000,00 дол. США на споживчі цілі шляхом видачі готівки через касу а також у розмірі 450,00 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 132,05 дол. США на сплату страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 79,23 дол. США - для оплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також у розмірі 1267,68 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від виданого кредиту щомісяця у період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зареєстрованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.7.2 даного договору. Періодом сплати вважати період з «10» по «15» число кожного місяця. Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 243,25 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії». 10.02.2014 р. між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору(а.с.118 т.1) згідно якого сторони домовились зменшити на 948,98 доларів США пеню що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання додаткової угоди, а також домовились, що в разі у порушення позичальником будь-якого з зобов'язань, передбачених графіком погашення кредиту понад 31 день позичальник сплачує банку штраф у розмірі 948,98 дол. США. Зазначеною додатковою угодою також було викладено в новій редакції п.8.1. кредитного договору: «8.1. Банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк до 01.07.2019 р. включно, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії(далі «Кредит» у розмірі 16928,96 доларів США на наступні цілі: у розмірі 15000,00 дол. США на споживчі цілі, а також у розмірі 1267,68 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та порядку передбачених п.п.2.2.3, 2.2.7, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 15,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.8.23 даного договору. Періодом сплати вважати період з «10» по «15» число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором(за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: погашення кредиту проводиться в строки згідно Графіку погашення кредиту(Додатку 1 до цієї Додаткової угоди)». П.7 зазначеної додаткової угоди передбачено, що позичальник за весь період неналежного виконання зобов'язань по сплаті Плати за кредитом сплачує банку неустойку: в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених відсотків за користування кредитом; в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених винагород, передбачених договором. Терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним встановлюється сторонами тривалістю 50 років. Згідно Графіку погашення кредиту(Додатку 1 до цієї Додаткової угоди)(а.с.119 т.2) відповідач зобов'язався щомісячно до 15 числа сплачувати банку щомісячні внески в розмірі 229,14 доларів США, останній платіж 01.072019 р. в розмірі 260,35 доларів США.. Свої зобов'язання відповідач не виконував належним чином. 23.06.2015р. позива-чем направлялась позичальнику повідомлення в якому вказувався розмір поточної простроченої заборгованості по кредитному договору № HMK0GA0000002379 від 01.07.2008 р. в сумі 2782,72 долари США та пропонувалось протягом п'яти календарних днів погасити прострочену заборгованість. Направлення повідомлень відповідачу підтверджується копією реєстру № 12268 поштових відправлень та копією квитанції(а.с.11-12 т.1). Станом на 09.06.2015 р. згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача по кредитному договору складала 10795,11 доларів США, в т.ч.: 8349,47 доларів США - заборгованість за кредитом, 658,62 долари США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 142,76 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1118,92 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи - 11,85 доларів США(фіксована частина), 513,49 доларів США - процентна складова.(а.с.4-7 т.1). Станом на 01.11.2016 р. згідно розрахунку позивача(а.с.106 на звороті - 109 т.2) заборгованість відповідача по кредитному договору складала 13780,40 доларів США, в т.ч.: 8412,46 доларів США - заборгованість за кредитом, 2113,50 долари США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 563,78 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 2690,66 пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що складає в еквіваленті за курсом НБУ 25,51 за 1 долар США - 68638,73 грн. Згідно розрахунку заборгованості складеного відповідачем та його представником (а.с.82-87 т.2) в нього станом на 01.10.2015 р. була переплата по кредиту в розмірі 1434 доларів США. За клопотанням відповідача по справі призначалися дві судово-економічні експертизи. Відповідно до висновку № 10 додаткової судово-економічної експертизи від 17.03.2017 р.: (а.с.164-179 т.2) встановлено: 1) Дослідженням наданих документів, судовим експертом документально підтверджується надання (видача) грошових коштів кредиту в сумі 15 450,00дол.США відповідно до умов Кредитного договору №HMK0GA0000002379 від 01.07.2008р., укладеного між КБ «ПриватБанк» та [PERSON] Видача кредитних коштів с умі 15 450,00дол.США підтверджується даними Заяви на видачу готівки від 01.07.2008р. в сумі 15 000,00дол.США та даними меморіального ордеру №80701BAPU6 від 01.07.2008р. в сумі 2 182,01грн., що в еквіваленті становить 450,00дол.США; 2) Дослідженням наданих документів, судовим експертом встановлено, що розрахунок заборгованості наданий банком станом на 01.11.2016р. (а.с. 107-109 т.2) відповідно до уточненої позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.106 т.2), не відповідає умовам кредитного договору та документам, що свідчать про погашення кредиту. Відповідно до наданих документів, що свідчать про погашення кредиту - квитанцій, позичальником для погашення кредиту сплачувались грошові кошти в доларах США та в гривні. Загальна сума грошових коштів, що була сплачена позичальником на погашення кредиту становить 23 733,71дол.США, в т.ч. 8 837,65грн., що були конвертовані Банком в долари США; 3) Дослідженням наданих документів, судовим експертом встановлено, що станом на 01.11.2016р. розмір заборгованості по кредитному договору №HMK0GA0000002379 від 01.07.2008р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] становить 8104,52дол.США, в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту - 5 864,10дол.США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 770,11дол.США., заборгованість по комісії за користування кредитом - 470,31дол.США, заборгованість по пені - 51 054,54грн. та штраф фіксована сума 250,00грн. Судовим експертом розрахунок штрафу у розмірі 5% від суми позову (відповідно до п.5.3 Кредитного договору №HMK0GA0000002379 від 01.07.2008р.) не проводився, оскільки даний розрахунок виходить за межі компетенції судового експерта; 4) Судовим експертом проведено розрахунок загальної суми заборгованості станом на 01.11.2016р., за кредитним договором №HMK0GA0000002379 від 01.07.2008р., без урахування: винагороди за надання фінансового інструменту, винагороди за резервування коштів, комісії за користування кредитними коштами, яка зазначена у розрахунку заборгованості станом на 01.11.2016р. (а.с.107-109 т.2). В результаті проведеного розрахунку сума відсутня, існує переплата в сумі 1434,00дол.США.5) Дослідженням наданих документів, судовим експертом встановлено, що по Кредитному договору №HMK0GA0000002379 від 01.07.2008р., за період з 21.06.2010р. по 07.02.2014р., враховуючи нарахування відображені банком в розрахунку заборгованості (а.с.107-108 т.2), з врахуванням обмежень встановлених законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», переплата по пені не існує; 6) з врахуванням умов зазначених в п.8.4 кредитного договору N9HMK0GA0000002379 від 01.07.2008р., обмежень встановлених законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», розмір пені, який мав би бути нарахований позичальнику в національній валюті України, за період з 16.12.2014р. по 01.11.2016р., становить 62523,21грн. Враховуючи матеріали справи, надані сторонами пояснення, докази, суд критично оцінює заперечення відповідача та його представника щодо відсутності в нього заборгованості перед позивачем по кредитному договору N9HMK0GA0000002379 від 01.07.2008р. Суд критично оцінює твердження представника відповідача, що банком неправомірно нараховувалися позичальнику кредитна заборгованість за договорами страхування, винагорода за надання фінансового інструменту та комісія - винагорода за резервування коштів, оскільки ці нарахування передбачені як кредитним договором(п.8.1) так і додатковою угодою від 03.12.2010 р., додатковою угодою № 1 від 10.02.2014 р. Суд критично оцінює і зроблений по справі висновок додаткової експертизи судово-економічної експертизи № 10 від 17.03.2017 р. щодо розміру заборгованості відповідача по кредитному договору станом на 01.11.2016 р. в розмірі 8104,52дол.США, в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту - 5 864,10дол.США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 770,11дол.США., заборгованість по комісії за користування кредитом - 470,31дол.США, заборгованість по пені - 51 054,54грн. та штраф фіксована сума 250,00грн. При цьому суд враховує, що в описовій частині експертизи(а.с.175 т.2) міститься твердження експерта, що їй виявилось не можливим підтвердити видачу банком грошових коштів у розмірі 132,05 доларів США для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна за перший рік дії кредиту, 79,23 долари США - для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту. Однак це твердження спростовується наданими позивачем копіями меморіальних ордерів від 01.07.2008 р.(а.с.60-61 т.2) які приєднані до справи за клопотанням представника позивача від 13.07.2016 р.(а.с.59 т.2). Зроблені експертом розрахунки заборгованості здійснено із розрахунку заборгованості 15000 доларів США та 15450,00 доларів США, що не відповідає фактичним обставинам справи, умовам кредитного договору та додаткових угод до кредитного договору. Нарахування банком відповідачу відсотків, страхових платежів, одноразової фінансової винагороди за надання фінансового інструменту та комісія - винагорода за резервування коштів, здійснювалося позивачем згідно умов кредитного договору(п.8.1), умов додаткової угоди від 03.12.2010 р. та умов додаткової угоди № 1 до кредитного договору. Розмір нарахування заборгованості позивачем по кредитному договору підтверджується приєднаними до матеріалів справи на вимогу представника відповідача виписками по особовим рахункам по кредитному договору, копіями меморіальних ордерів, випискою щодо платежів здійснених банком на оплату страхових платежів(а.с.203 т.1), які приєднані до матеріалів справи. Відповідачем зустрічного позову про визнання недійсними як окремих положень кредитного договору так і самого кредитного договору, додаткових угод не заявлялось. Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду України 6-1680цс15 від 10.02.2016 р. якщо у кредитному договорі виконання зобов'язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України) за наявності хоча б у однієї сторони зобов'язання: або у банка - отримувача або у ініціатора платежу індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України ( стаття 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"), то суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Оскільки на час укладення кредитної угоди позивач мав ліцензію на право використання іноземної валюти на території України, що підтверджується приєднаними до матеріалів справи копіями(а.с.138-141 т.2), в зв'язку з цим суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі: 8412,46 доларів США - заборгованість за кредитом, 2113,50 долари США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 563,78 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом є обґрунтованими і доведеними належними доказами, а тому підлягають до задоволення. Що ж стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 2690,66 доларів США, що еквівалентно 68638,73 грн.(згідно курсу 25,51 грн. за 1 долар), то зазначені вимоги, на думку суду підлягають частковому задоволенню. При цьому суд враховує, що відповідно до положень ч. 3 ст. 559 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі статтею 99 Конституції Українигрошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України (ч. 1 ст. 192 ЦК України). Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим ч. 2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України. Згідно з ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України). Відповідно до ч 2 ст. 546 ЦК України - пеня є видом забезпечення виконання зобов'язання, виходячи зі ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» № 15-93 від 19 лютого 1993 року, відповідно до вимог ст. 192 ЦК України - розрахунок пені має здійснюватись у грошові одиниці України - гривні. Отже, пеня може обчислюватись і стягуватись лише в національній валюті України - гривні. При цьому саме у гривні вона повинна обчислюватись на момент прострочення зобов'язання, а не визначенням гривневого еквіваленту на час ухвалення рішення. За розрахунками позивача, пеню обчислено у доларах США та переведено у еквівалент у гривні за курсом Національного Банку України на дату звернення із уточненими позовними вимогами, в той же час пеня повинна обчислюватись у національній валюті за кожен місяць прострочення і переводитись у гривню на час прострочення, а не на кінцевий строк нарахування пені, що значно впливає на кінцеву суму у зв'язку із зміною курсу іноземної валюти. В зв'язку з цим, на думку суду, вимоги позивача щодо стягнення пені підлягають задоволенню частково в розмірі визначеному у висновку № 10 додаткової судово-економічної експертизи від 17.03.2017 р.: (а.с.164-179 т.2) - 62523,21грн. Відповідно до правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду України у справі за N 6-1120цс15 від 04.11.2015 р. неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Заявлене відповідачем та його представником клопотання про зменшення розміру пені, на думку суду, задоволенню не підлягає, оскільки розмір пені яка підлягає до стягнення з відповідача - 62523,21грн. не перевищує розмір збитків - заборгованості по тілу кредиту, відсоткам та комісії - розмірі 11089,74 доларів США що еквівалентно 292433,12 грн. з врахуванням курсу НБУ на день винесення рішення 1 долар США дорівнює 26,369659 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved