Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

У зв`язку з тим, що він є спадкоємцем за законом майна своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: 52/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] , загальною площею 93,9 кв.м, у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернувся, оскільки тривалий час хворів, переніс важку хірургічну операцію, на день смерті матері перебував на лікуванні в онкодиспансері, на похоронах, через поганий стан здоров`я був обмежений час, після чого продовжив лікування, з травня 2017 року отримував в амбулаторному режимі паліативні курси ПХТ в приміщенні лікарні, що і стало причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини, вважаючи, що цей строк пропустив з поважних причин, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В процесі розгляду справи, у зв`язку зі смертю позивача [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , за їхньою заявою було залучено до справи як правонаступників [PERSON] . У зв`язку з тим, що первісний позивач помер, його правонаступниками, які залучені до справи, а саме: дружиною - [PERSON] та дочкою - [PERSON] було подано позовну заяву в новій редакції. Оскільки відповідачкою було продано спірне спадкове майно [PERSON] , позивачами було залучено її до розгляду справи, як третю особу без самостійних вимог. Позов в новій редакції позивачі [PERSON] та [PERSON] мотивували тим, що вони є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , до смерті він хворів і потребував безперервного інтенсивного лікування, через що не звернувся у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , і був вимушений звернутися із позовом про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, проте помер і не встиг оформити свої спадкові права. Тому позивачі, яких залучено до справи як його правонаступників, звернулися з даним позовом в новій редакції і просять визначити для них, як спадкоємців [PERSON] , додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов в новій редакції підтримала. Пояснила, що її чоловік - [PERSON] тривалий час хворів на онкологічне захворювання, а тому питанням оформлення спадщини після смерті матері не займався. В березні 2015 року вони дізналися про хворобу чоловіка, після чого почали лікування. Так, чоловіку на протязі місяця була проведена променева терапія, а потім чотири хімії з липня 2015 року. Крім того, 08 листопада 2016 року чоловік був прооперований і після операції він два місяці перебував у лікарні. Загалом в процесі лікування чоловіку було проведено сеанси хіміотерапії, йому ставили крапельниці, в нього була виведена трубка, загалом стан його здоров`я був тяжкий. Крім того, за життя чоловік дуже довіряв своїй сестрі - [PERSON] , з якою у них були хороші стосунки і яка запевняла його, що як тільки він одужає, вони разом займуться питанням оформлення спадщини після смерті їхньої матері. Проте, після того, як чоловік дізнався, що сестра оформила спадщину лише на своє ім`я, звернувся з позовом до суду. В цьому йому допомагали діти, які і їздили з ним до нотаріуса. Зазначила також, що свекруха померла [INFO] , а чоловік мав інвалідність, оскільки переніс інсульт. Сама ж вона, через хворобу чоловіка, не хотіла піднімати питання спадкування майна, тим більше відносини в них з сестрою були добрі. Про заповіт матері чоловіка на ім`я його сестри вони дізналися на початку листопада 2017 року, проте чоловік стверджував, що мати хотіла, щоб будинок залишився дітям, внукам. На даний час має виконати волю свого чоловіка, вважає, що навіть при заповіті чоловік мав право на обов`язкову частку, строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин через хворобу і довіряв своїй сестрі, тому подала позовну заяву в новій редакції і просить позов задоволити. Позивачка [PERSON] , яка була допитана в судовому засіданні за правилами свідка, позовну заяву підтримала і дала показання, що батька вже немає півтора роки, три роки до смерті він хворів. [INFO] померла бабуся, батько на протязі 6 місяців не звернувся до нотаріуса, бо тяжко хворів та довіряв своїй сестрі, не бажав вчиняти будь-яких дій, не узгодивши з нею, але коли в батька закралися сумніви стосовно спадкового майна після смерті його матері, то тітка заспокоювала, говорила не хвилюватися, лікуватися, а як поправиться здоров`я, розберуться із спадщиною. Батько хворів тяжкою хворобою, отримав більше десяти хімій, після операції прямої кишки, йому були виведені трубки, з лікарні забирали його лише на вихідні. Після операції 08 листопада 2016 року, мама з ним була в лікарні три місяці. Показала також, що коли почалася розмова про реєстрацію чоловіка старшої сестри в спірному будинку, то дізналися, що будинок вже переоформлений на тітку, а про заповіт вони з матір`ю дізналися від батька, коли до суду вже був поданий позов. Зазначила, що звернення з позовом до суду - це особиста воля батька і зараз вона виконує його волю. Просить позов задоволити. Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] , адвокат Спічек Г.В., в судовому засіданні позов підтримала і пояснила, що [PERSON] в жовтні 2017 року дізнався з Держреєстру про те, що будинок переоформила на себе сестра, через що був дуже шокований, посварився з сестрою, звернувся до дочки [PERSON] за допомогою і в листопаді 2017 року звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки ним був пропущений такий строк у зв`язку з онкохворобою, яка ускладнювалася. Сам він не мав можливості через хворобу піти до нотаріуса, а "загружати" дітей своїми проблемами не хотів. Більше того, сестра завжди говорила, що все буде добре, поправляй здоров`я і тоді все переоформимо, і він на неї надіявся, довіряв їй. Зазначила, що позивачі готові іти на компроміс з відповідачкою і врегулювати спір добровільно. Крім того, [PERSON] мав обов`язкову частку у спадковому майні після смерті матері у розмірі 1/4 частини, позивачі зверталися до нотконтори з заявами про прийняття спадщини, однак необхідно поновити строк для подання заяви після смерті [PERSON] . В зв`язку з вищевикладеним, просить позов задоволити. Відповідачка [PERSON] подала до суду заперечення, в яких проти задоволення позову заперечила, мотивуючи це тим, що за життя їхньої з братом матері, остання склала заповіт, яким на випадок своєї смерті розпорядилася передати все її майно їй, [PERSON] . Про наявність заповіту знав брат, не перечив проти цього, оскільки знав, що саме вона доглядала матір і допомагала їй по господарству. Вони обоє поважали волевиявлення матері. Також брат знав, що вона оформила свої спадкові права, оформила будинок на себе, оскільки вони неодноразово обговорювали це по телефону. Щодо доводів позивачів про те, що брат не подав в установлені законом строки заяву про прийняття спадщини, оскільки безперервно хворів зазначила, що хвороба брата була тяжкою, проте носила періодичний характер і були періоди, коли йому було краще. Крім того, не був брат позбавлений можливості оформити свої спадкові права, викликавши нотаріуса додому або надіславши письмову заяву на адресу нотаріуса поштою. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов не визнала і суду пояснила, що доводи позивачів є неправдивими. Так, ще у 2008 році у брата з дружиною почалися сварки, також [PERSON] постійно сварилася з покійною матір`ю. Коли мати померла, брат був на похоронах від початку і до кінця. 17 травня 2017 року, ввечері, приїжджав брат, взяти ключі від хати, тоді ж забігла в хату його дружина і почала сваритися, що йому необхідно жити в батьківській хаті. На другий день брат телефонував, повідомив про народження внучки. Зазначила, що про стан здоров`я брата знала, просила його берегтися. У вересні їздила до нього на день народження. Був випадок в жовтні, коли брат дзвонив і просив приписати в хаті зятя, проте вона йому відмовила і повідомила, що приватизує землю, продасть хату і йому дасть гроші на лікування. Також заявила, що ще в 2010 році їх зібрала мати і повідомила, що хату переписує на неї, брат не перечив. Коли брат захворів, вона завжди говорила, що хату продасть і дасть гроші на лікування брату. В травні місяці віддала брату ключі і він мав вільний доступ до будинку. Зазначила також, що при оформленні спадкових прав, повідомляла нотаріуса, що має ще брата. В зв`язку з вищевикладеним, просить в задоволенні позову відмовити, проте згідна сплатити за обов`язкову частку брата, а саме за 1/4 частину будинку згідно грошової оцінки. Представник відповідачки [PERSON] і третьої особи без самостійних вимог [PERSON] , адвокат Кухарук І.М., в судовому засіданні заперечив проти позову, пояснив, що хвороба не є підставою для поновлення строку для прийняття спадщини. Крім того, хвороба [PERSON] носила періодичний характер, а обман з боку сестри, на який посилаються позивачі, не знаходить свого підтвердження. Щодо того, що позивачі застосовують правонаступництво в даному випадку, і бажають оформити спадкові права на обов`язкову частку чоловіка і батька, який за життя таких прав не оформив, зазначив, що ст.1276 ЦК України не передбачає переходу прав на прийняття обов`язкової частки у спадковому майні. Просить в позові відмовити. Свідок [PERSON] , який був лікуючим лікарем [PERSON] , в судовому засіданні показав, що після операції 1,5-2 місяці стан [PERSON] був середньої тяжкості. Вивели кишечку, після чого пацієнт мав больовий синдром, потім була хімія. Тиждень-два були паузи в лікуванні, але болі в нього були постійні. Крім того, після хімії його супроводжувала нудота, блювота, не хотів їсти. Пацієнт розумів, що є проблема, носив пояс, та це не зручно, міг роздушитися збирач. Коли збирач був пустий, ненадовго міг вийти з дому, але в черзі він би не висидів. [PERSON] постійно був під спостереженням, якщо був вдома, то його привозили на огляд до лікаря. Як лікар, свідок вважає, що пацієнту в той час було не до нотаріуса, був на знеболюючих, отримував анальгетики, можливо в самому кінці давали і наркотики, оскільки останні місяці він був у важкому стані і фактично доживав свій вік. Свідок [PERSON] , який є сином відповідачки, в судовому засіданні дав показання, що ще після смерті діда йшла мова про будинок. В 2010 році бабцею було складено заповіт, про який знав [PERSON] і був не проти, оскільки саме його сестра доглядала і за дідом і за бабою. Після того, як баба померла, мати на протязі 6 місяців оформляла спадщину. Показав також, що дядько був на похоронах баби, був на 9 днів і на 40 днів, в травні приїздив по ключі від будинку. Зі слів матері знає, що тоді був скандал. В якому стані був дядько, свідок не знає, оскільки після операції з ним не бачився. Крім того, свідок показав, що була домовленість, що після оформлення спадщини на будинок, мати продасть будинок і гроші поділить з братом. Заслухавши пояснення сторін і їх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідачка [PERSON] , є дочкою і спадкоємицею за заповітом спадкового майна [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами, заповітом, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Крім неї обов`язкову частку у спадковому майні після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , мав син померлої - [PERSON] , який відповідно є братом відповідачки - [PERSON] , і який на момент смерті матері був непрацездатним, оскільки досяг шістдесятирічного віку і був інвалідом ІІІ групи. До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] відноситься 52/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] , який належить померлому [PERSON] , який помер [INFO] , і після його смерті дане майно, як спадкоємець за законом, прийняла [PERSON] , але спадщину не оформила. Відповідачка [PERSON] в установлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, в результаті чого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Дацюк С.Г. на її ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 03 серпня 2017 року, зареєстроване в реєстрі за № 577. Згідно даного свідоцтва, [PERSON] набула права власності на майно після смерті своєї матері, яке складається з: 52/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , який належав на праві власності померлій [PERSON] , але зареєстрований в установленому законом порядку за нею не був. Первісний позивач - [PERSON] в нотконтору з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не звернувся. Вважаючи, що строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, [PERSON] , 29 листопада 2017 року звернувся до суду із позовом, в якому просив визначити для нього додатковий строк для прийняття спадщини. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 09 березня 2018 року, виданим Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис № 413. У зв`язку із смертю первісного позивача, до справи було залучено його правонаступників, а саме: дружину - [PERSON] та дочку - [PERSON] , які своєчасно подали до нотконтори заяву про прийняття спадщини після смерті відповідно чоловіка і батька. Причинами пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачі вказують тривалу хворобу [PERSON] . З довідки КЗ "Рівненський обласний онкологічний диспансер" № 4602 від 29 листопада 2017 року вбачається, що 08 листопада 2016 року [PERSON] в РООД була проведена операція: Екстирпація прямої кишки за Кеню-Майлсом. Правобічне килосічення з кило-пластикою. З 04 квітня 2017 року по 10 квітня 2017 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в РООД. Отримав курс ПХТ. З 26 квітня 2017 року по 15 травня 2017 року він також знаходився на стаціонарному лікуванні в РООД. Отримав курс ПХТ. З травня 2017 року [PERSON] отримував в амбулаторному режимі паліативні курси ПХТ. З 30 жовтня 2017 року по 02 листопада 2017 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в РООД. Отримав курс ПХТ. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В контексті тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний правовий висновок зроблений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15. Крім того, Верховний Суд, розглядаючи справу № 759/1397/15-ц, дійшов висновку, що хвороба не є причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи обставини конкретної справи, суд погоджується з доводами позивачів про те, що [PERSON] дійсно хворів тяжкою онкологічною хворобою, пережив тяжку операцію, яка потягла за собою проходження неодноразових курсів хіміотерапії, проте законодавством визначено момент прийняття спадщини, і в даному випадку, саме моментом прийняття спадщини є звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, цей процес не є затяжний, як, наприклад, процес оформлення своїх спадкових прав. Особа, яка хворіє, але яка виявила бажання оформити свої спадкові права, не обмежена у праві звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини лише прибувши до нотаріуса за місцем здійснення нотаріусом своєї діяльності. У разі тяжкої хвороби, нотаріус може приїхати для вчинення нотаріальних дій за місцем проживання особи, можна надіслати заяву на адресу нотаріуса поштою і ці дії будуть в правовому полі. Цього [PERSON] не зробив, хоча за життя, після смерті матері, приїздив до сестри, відвідував батьківську хату, лікувався амбулаторно, зі сторонньою допомогою звернувся з позовом до суду, спілкувався з адвокатом, уклав з нею угоду, консультувався щодо позову тощо. Всі ці обставини вказують на те, що причиною незвернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не була лише хвороба. Як заявляв позивач у первісному позові, потім це підтвердили і позивачі, які залучені як його правонаступники, [PERSON] не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки була усна домовленість із сестрою, яка є відповідачкою у справі, про те, що вони разом звернуться до нотаріуса, проте та ввела його в оману, звернулася самостійно до нотаріуса і оформила свої спадкові права. Факт омани в процесі розгляду справи доведено не було, більше того, відповідачка успадкувала спадкове майно за заповітом, який було складено її матір`ю ще в 2010 році, тобто задовго до її смерті, за життя вона заповіт не змінювала і позивач [PERSON] про це знав. Крім того, на дату винесення рішення, відповідачкою продано спірне майно, та відповідачка готова компенсувати дружині і дочці брата вартість обов`язкової частки брата у спадковому майні їхньої матері, передавши 1/4 отриманих коштів від проданого домоволодіння позивачам, про що вона заявляла в судовому засіданні, а тому суд не вбачає недобросовісних дій зі сторони відповідачки. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач пропустив строк для подачі заяви для прийняття спадщини з причин, які суд вважає неповажними, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і в його задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed