Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 07.06.2018 року, орган опіки та піклування виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: виконавчий комітет Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області про відібрання малолітніх дітей та передання їх органу опіки та піклування, стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] має на утриманні двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] Своїх батьківських обовязків відповідач не виконує, у звязку з чим діти перебувають у Черкаській центральній районній лікарні і потребують медичного обстеження щодо наявності відхилень у стані здоровя. [PERSON] не забезпечує медичного обстеження і лікування, які потрібні дітям, проте перебуває у відпустці по догляду за дітьми, до досягнення ними 3-річного віку і отримує щомісячно соціальну допомогу. До лікаря з метою обстеження дітей відповідач не зверталась, умови проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] не відповідають санітарно-гігієнічним нормам проживання, крім того діти не отримують повноцінного харчування. Отже [PERSON] не виконує належним чином своїх батьківських обовязків по відношенню до малолітніх дітей. У своїх вимогах позивач просив суд відібрати малолітніх дітей та передати їх органу опіки та піклування, стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] та [PERSON], на їх утримання, в розмірі 1/3 усіх видів заробітку [PERSON], але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття та покласти на відповідача судової витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги і не заперечувала щодо їх задоволення. Проте зазначила, що в майбутньому бажає виправитись, а поки буде влаштовувати власне життя. Третя особа представник виконкому Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 02.07.2018 року позовна заява прийнята до розгляду з відкриттям провадження. Встановлені судом обставини: [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження [PERSON], виданого 18.07.2017 року, Серії І-СР№249234 (а.с.8). [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження [PERSON], виданого 10.12.2015 року, Серії І-СР№216363 (а.с.9). Рішенням виконкому Білозірської сільської ради від 31.05.2018 року №85 відібрано малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] від матері [PERSON],[INFO], у звязку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоровя малолітніх дітей (а.с.10). З акту обстеження умов проживання від 31.05.2018 року вбачається, що в будинку по вул. Єременка, 112 в с. Білозіря Черкаського району Черкаської області, де проживають [PERSON], малолітні [PERSON] та [PERSON] брудно, для розвитку дітей нічого не має, а отже є необхідність у вилученні дітей до КЗ «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» ЧОР, поки мати налагодить житлово-побутові умови (а.с.11). Згідно довідки виконкому Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 04.06.2018 року №4048, [PERSON], її син [PERSON] та дочка [PERSON] зареєстровані в будинку по вул. Єременка Віктора,112, в с. Білозіря Черкаського району Черкаської області (а.с.12). Відповідно до висновку служби у справах дітей при виконкомі Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 31.05.2018 року №08/01-33, служба у справах дітей виконкому Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області вважає за доцільне тимчасово вилучити дітей та надати можливість матері поліпшити житлово-побутові умови, вийти зі складної життєвої ситуації. Влаштувати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до КЗ «Черкаського обласного спеціалізованого будинку дитини Черкаської обласної ради» на період соціального супроводу матері [PERSON] (а.с.13). З довідки-характеристики на [PERSON], що видана виконкомом Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 06.06.2018 року №4136 вбачається, що [PERSON] за час проживання на території села зарекомендувала себе з негативної сторони, зловживала спиртними напоями. Не приділяє належної уваги у вихованні малолітніх дітей (а.с.14). У [PERSON] вилучено малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], у звязку із загрозою для їх життя і здоровя, зокрема: антисанітарія, діти брудні, голодні, у Влада хрипи, важке дихання, що підтверджується актом вилучення дитини від 31.05.2018 року (а.с.15). Отже у судовому засідання встановлено, що у звязку з неналежним доглядом [PERSON] за своїми малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON], незадовільними умовами проживання дітей, останніх було відібрано від матері, без позбавлення батьківських прав. Вказані обставини сторонами не оспорюються. Норми права, що підлягають застосуванню: Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. ч. 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно ч.\~1\~ст.\~3\~Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11,\~в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. ст.\~12\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" передбачає, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1- 5 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; повинні поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. \~ \~ \~ \~ \~\~Згідно ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов'язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-5 частини першої\~статті 164 СК України.\~А саме:\~мати або\~батько ухиляються\~від виконання\~своїх обов'язків\~по вихованню\~дитини;жорстоко поводяться\~з дитиною;є хронічними\~алкоголіками або\~наркоманами;вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Відповідно до ч.1\~ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв'язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Відповідно до п. 8\~Постанови КМУ № 866 від 24.09.2008 року "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини"\~якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Якщо надійшла\~інформація про\~загрозу життю\~або здоров'ю\~дитини,\~яка проживає\~на території\~сільської,\~селищної ради,\~виконавчий орган\~сільської,\~селищної ради\~протягом одного\~дня приймає\~рішення про\~негайне відібрання\~дитини у\~батьків,\~забезпечує її\~тимчасове влаштування\~та у\~день відібрання\~дитини письмово\~повідомляє про\~це службу\~у справах\~дітей. Про відібрання дитини у батьків орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує прокуратуру за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення батьківських прав. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов'язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Отже, під час судового засідання достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дітей, і залишення дітей наразі проживати разом з матірю є небезпечним для їх життя та здоровя останніх, зокрема діти потребують лікарського обстеження, повноцінного харчування, задовільних умов для проживання, необхідних умов для отримання знань та можливості пізнавати світ. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька, без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3\~ст. 181 СК України\~- за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. (ч. 1 ст. 183 СК України). Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Отже в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обовязків по вихованню малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], що виражається у відсутності задовільних умов для проживання дітей та повноцінного харчування; діти мають неохайний вигляд; мати не забезпечує медичне обстеження дітей, зокрема не піклується про їх здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, що підтверджується належними та достатніми доказами по справі, і не оспорюється самим відповідачем. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовну вимогу про відібрання малолітніх дітей від матері без позбавлення батьківських прав законною, обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення. Також з відповідача підлягають стягненню на користь малолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 07 червня 2018 року до досягнення ними повноліття. \~\~\~ Судові витрати: Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. \~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved