Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

01.08.2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05 листопада 2014 року померла його мати [PERSON]. 28 вересня 1999 року вона склала заповіт на імя позивача [PERSON], на все майно, яке їй належало, який посвідчено державним нотаріусом першої Синельниківської держнотконтори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №930. Спадкодавець на момент смерті в шлюбних відносинах не перебувала, мала двох дітей. Відповідачем у справі є рідна сестра позивача - [PERSON], яка з матірю не проживала, із заявою про прийняття спадщини не зверталась, проти заповіту не заперечувала. 16 березня 2018 року [PERSON] звернувся до Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку із ненаданням у встановлений строк правовстановлюючих документів, та не підтвердив фактичне прийняття спадщини. Але, позивач зазначає, що доглядав матір, мешкав разом із нею на момент смерті, тобто фактично прийняв спадщину, користувався і доглядав за житловим будинком з відповідними господарськими будівлями. В звязку із викладеним, позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, відповідно до переліку технічної документації, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Перемоги, 17а, після смерті 05 листопада 2014 року матері [PERSON]. До початку проведення судового засідання від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без участі його присутності Відповідач [PERSON] до початку проведення судового засідання надала суду заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст.\~1221\~ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Копією свідоцтва про смерть серії І-КИ №600571, виданого 05 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове у Дніпропетровській області підтверджується факт смерті у м. Синельникове Дніпропетровської області 05 листопада 2014 року [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. З наданої суду копії заповіту від 28.09.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Синельниківської держнотконтори, зареєстрованого в реєстрі за №930, встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалось, заповіла [PERSON] (а.с.9) Спадкоємець за заповітом [PERSON], звернувшись 16.03.2018 року до державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на майно, яке належить померлій [PERSON], цієї ж дати отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав ненадання заяви про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк та документів, що підтверджують фактичне прийняття ним спадщини (а.с.5). Згідно довідки, виданої головою квартального комітету, підтверджено, що [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO], останній час проживав з матірю [PERSON], [INFO], за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Перемоги, 17а, по день її смерті 05.11.2014 року (а.с.9). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Будинок №17а, розташований у м. Синельникове Дніпропетровська області належав [PERSON] з 08.01.2008 року, на підставі свідоцтва про право власності /САВ №983235/, що підтверджено копією Витягу про реєстрацію права власності, виданого КП «Синельниківське бюро технічної інвентаризації» (а.с.10). З Технічного паспорта, виготовленого станом на 25.06.2018 року, встановлено, що вищевказаний житловий будинок має наступну характеристику: А1- житловий будинок; а-1 прибудова; а-1 прибудова; В-1 сарай; №1,2 хвіртка, огорожа; №3,4 водо колонка (а.с.12-16). Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про те, що позивачем [PERSON] підтверджено фактичне його проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на момент її смерті 05.11.2014 року, у будинку, належному останній на відповідній правовій підставі, який є майном, що успадковується позивачем за заповітом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно. Крім того,\~згідно ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ч.1\~ст.142\~ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В звязку із зазначеним, позивачу [PERSON], яким при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп., необхідно здійснити повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що відповідно становить 352 грн. 40 коп., а також здійснити стягнення з відповідача на користь позивача 352 грн. 20 коп. судового збору. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved