Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

01 вересня 2016 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області звернулась позивач з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначає, що 15 січня 2016 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки розміром 8,250 га. , розташована на території Камянської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області. Вказану земельну ділянку він заповів [PERSON], про що був складений заповіт від 25 листопада 2014 року, посвідчений секретарем Камянської сільської ради [PERSON]. Однак при зверненні позивача до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва на право власності за заповітом , їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю оригіналу Державного акту на право приватної власності. Тому вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач та її представник у судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи без їх участі позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Представник відповідача Камянської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, надав заяву про розгляд справи без його участі ,проти позову не заперечує. Третя особа [PERSON] , належним чином повідомлена у судове засідання не зявилась, заяву про розгляд справи без її участі не надавала. Представник Софіївської державної нотаріальної контори [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі проти позовних вимог не заперечує. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову суд приймає рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, беручи до уваги заяву позивача та клопотання відповідача, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Кам'янської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області від 20 жовтня 2000 року № 53 на ім'я [PERSON] був виданий 26 січня 2001 року Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ -ДП № 117699 відповідно якого йому передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 8.250 гектарів яка розташована на території Кам'янської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області. (а.с. 10). Відповідно довідки Держгеокадастру у Софіївському районі Дніпропетровської області від 05 серпня 2016 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки по колишньому КСГІ ім. Ульянова становить 240301 гривню 73 коп. (а.с. 11). 25 листопада 2014 року [PERSON] заповітом, посвідченим секретаремвиконкому Камянської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області,зареєстрованим в реєстрі за № 105, належну йому земельну ділянку площею 8,250 га. яка знаходиться на території Кам'янської сільської ради Софіївського району заповів [PERSON] (а.с. 8). 15 січня 2016 року [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 658309 від 18.01.2016 року (а.с. 7). Відповідно до строків, передбачених ст. 1270 Цивільного кодексу України позивач подала заяву до Софіївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про прийняття спадщини. 03 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до Софіївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 8.250 га, яка розташована на території Кам'янської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області та належала [PERSON]. померлому 15 січня 2016 року Софіївською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Тобто відсутній Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 117699 від 26 січня 2001 року. 06 серпня 2016 року позивач подала об'яву в Софіївську району газету «Вісті Софіївщини» про те, що втрачений Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 117699 від 26 січня 2001 року на ім'я [PERSON], вважати недійсним (а.с. 17). Таким чином, виникла ситуація, коли [PERSON] успадкувала земельну ділянку відповідно до закону, однак позбавлена можливості оформити спадщину на земельну ділянку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Крім позивача спадкоємцем за законом на вказану земельну ділянку є дружина померлого [PERSON] [PERSON] [PERSON], мати позивача, яка відмовляється від спадщини і звертатись до суду з позовом про визнання права на обов'язкову частку у спадщині не буде. У відповідності до п. 23 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі сі. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права і обовязки спадкодавця, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно зі ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель і споруд переходить право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розмішені. Відповідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається і-ншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову та визнання за позивачем право власності на земельну ділянку, в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Тому,

Outcome: approved