Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

У квітні 2016 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про захист честі й гідності. Позивач в своїй позовній заяві вказувала, що вона, [PERSON], є донькою відповідача - [PERSON]. З вересня 1997 року вона працювала на його підприємстві спочатку бухгалтером, потім головним бухгалтером. В квітні 2015 року, переконавшись у подружніх зрадах її чоловіка [PERSON], вона з ним розлучилась, але батьки її в цьому не підтримали, прийнявши сторону її чоловіка. Восени 2015 року між відповідачем та [PERSON] виник конфлікт. [PERSON] поставив умову, що вона повинна працювати з колишнім чоловіком. Позивач не погодилась з цією вимогою, тому написала заяву на звільнення. Звільнившись з МПП «Карєв» (підприємство, де відповідач є директором і де працює її колишній чоловік). Після конфлікту з відповідачем [PERSON] продовжила працювати як фізична особа - підприємець, і таким чином вона фактично стала відповідачу прямим конкурентом. Відповідач почав знищувати її підприємницьку діяльність різними шляхами та чинити на неї моральний тиск. Через цей конфлікт у позивача настали тяжкі часи як в плані морального, так і фінансового стану. Відповідач перейшов до помсти. А саме: - відповідач безпідставно та постійно звинувачує її в «шахрайстві», «крадіжках» на його підприємстві, в аморальній поведінці як жінки, ображає позивача нецензурно перед клієнтами, погрожує їй фізичною розправою та знищенням як підприємця та тим, що залишить її без засобів для існування, посадить за грати, а дитину забере. Позивач [PERSON] - порядна людина, ніколи не бажала комусь поганого, на його підприємстві працювала 18 років, авторитет заробила перед постачальниками, клієнтами, який відповідач з осені 2015 року та по цей час намагається погіршити. Від розповсюдження відповідачем неправдивої інформації в різних місцях, різним людям в різних інстанціях, в різних колах, вона втратила ряд клієнтів, отримала душевну травму, від якої не може відійти навіть зараз. Стрес, отриманий від небаченого цинізму, підлості та нахабства відповідача вивели позивача з стану душевної рівноваги та негативно вплинули на стан її здоров'я та самопочуття та на її підприємницьку діяльність. Безпідставні дії Відповідача його наклепи паплюжать її честь та гідність, як жінки та підприємця - роботодавця, оскільки він розповсюджує неправдиву інформацію по всьому місту і за його межами, серед всіх її знайомих, друзів та родини. Все своє життя позивач мала репутацію порядної людини. [PERSON] знали як фахівця своєї справи, а через дії відповідача, його наклепи, позивач тепер вимушена відповідати на безліч питань про обставини, чого її звинувачують в крадіжках, шахрайстві, аморальній поведінці і всьому іншому. Своїми наклепами та неправомірними діями відповідач порушив право позивача на повагу честі та гідності, яке полягає у розповсюдженні відповідачем неправдивої інформації відносно неї. На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким визнати недостовірними та такими, що не відповідають дійсності наклепи та безпідставні, недостовірні, звинувачення [PERSON] в «шахрайстві», «крадіжках» на його підприємстві, в аморальній поведінці як жінки, ображає її нецензурно перед клієнтами, погрожує їй фізичною розправою та знищенням як підприємця та тим, що залишить її без засобів для існування, посадить за грати, а дитину забере, відносно позивача - [PERSON], оскільки вони грубо порушують та ганьблять її честь, гідність та ділову репутацію. - Зобов'язати [PERSON]. припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно позивача - [PERSON] - Захистити її права та законні інтереси за цим позовом шляхом зобов'язання [PERSON] публічно вибачитися перед нею в залі судового засідання під час розгляду справи та в офісі МПП «Карєв», яке розташоване за адресою м. Кременчук, вул. Шевченка,64 в присутності членів його родини. - Стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] витрати, пов'язані з веденням даної справи та судовий збір. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Крім цього, 04.07.2016 року на адресу Кременчуцького районного суду Полтавської області від позивача [PERSON] надійшло уточнення до позовних вимог, в яких просила: 1.) Визнати недостовірними та такими, що не відповідають дійсності, непоправно підривають її ділову репутацію, наносять шкоду її підприємницькій діяльності, порушують її право на повагу до гідності та честі, а саме: - звинувачення в аморальній поведінці як жінки серед її клієнтів в формі нецензурної лайки; - розповсюдження серед широкого кола (клієнти та контролюючі органи) недостовірної інформації щодо її непорядності як приватного підприємця через відсутність дозвільних документів на надання послуг з сервісного обслуговування касових апаратів; - порушення її немайнового права на недоторканість її ділової репутації шляхом розповсюдження неправдивої інформації та введення в оману її клієнтів щодо її начебто «шахрайських» дій, «крадіжок» на МПП «Карєв», безпідставне звернення до правоохоронних органів та прокуратури; 2.) Заборонити [PERSON]. вчиняти неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно [PERSON] шляхом розповсюдження вищевикладеної неправдивої інформації, оскільки вони грубо порушують та ганьблять її честь, гідність та підривають ділову репутацію, негативно впливають на підприємницьку діяльність ФОП [PERSON] 3.) Захистити її права та законні інтереси за цим позовом шляхом зобов'язання [PERSON]. публічно вибачитися перед нею в офісі підприємства, яким керує її батько, яке розташоване за адресою [ADDRESS] в присутності членів його родини, а саме: матері [PERSON], сестри [PERSON] та брата [PERSON] Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, просив суд залишити позов без задоволення. Крім цього, 30 червня 2016 року, на адресу Кременчуцького районного суду Полтавської області від відповідача [PERSON] надійшло заперечення на позовну заяву, в якій просив в задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] відмовити в повному обсязі, обґрунтовуючи заперечення тим, що він вважає, що заявлені позовні вимоги Позивача - [PERSON] безпідставними та необгрунтованими та такі, що не підлягають до задоволення з наступних підстав. Позивач, [PERSON] в своєму позові вказує на те, що нібито відповідач звинувачує її в «шахрайстві», «крадіжках» на підприємстві. Так, [PERSON] дійсно, як директор - посадова особа МПП «Карєв» звертався до правоохоронних органів з заявою про кримінальне правопорушення. Заява про кримінальне правопорушення була заявлена до правоохоронних органів після того, як 21.10.2015 р. в приміщенні офісу підприємства МПП «Карєв» було виявлено крадіжку деяких матеріальних цінностей, а саме: частково документи бухгалтерського обліку, прибуткові і видаткові ордери, кадрову документацію (накази, розпорядження). Після прийняття та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, підприємство було визнано потерпілим в кримінальному провадженні. Після проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню за заявою МПП «Карєв», кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 12015170090004699 , закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, про що позивач особисто отримала повідомлення з СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, після того як звернулася особисто з вимогою до правоохоронних органів про надання інформації щодо вище зазначеного кримінального провадження. Відповідач зазначає, що звернення особи, а саме МПП «Карєв» до компетентних державних органів чи посадових осіб, в принципі не можуть розглядатись як поширення недостовірної інформації про іншу особу, адже реалізацією права на звернення з метою захисту своїх прав та інтересів, передбаченого ст.40 Конституції України. Такі твердження є оціночними судженнями, думками, поглядами, а не фактичним твердженнями. Тому відповідно до ст.277 ЦК України, наведені позивачем висловлювання не є предметом судового захисту. Негативні наслідки, про настання яких у її житті стверджує позивач щодо зміни морального ставлення людей до неї, ускладнення подальшого життя не є наслідками протиправних дій з його боку, що за вимогами ст.ст. 23, 1167 ЦК України виключає можливість притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності у формі відшкодування моральної шкоди. Аналізуючи зміст заяви про кримінальне правопорушення яка взагалі позивача не стосується, що наведена директором МПП «Карєв» інформація сформульована в загальній формі, як загальна характеристика, з точки зору заявника, дій інших осіб, які, зокрема, стосуються викрадення на МПП «Карєв» документів, не місить жодних фактичних даних, не вказує на будь-які конкретні дії і не містить інформації про вчинення будь-яких дій саме позивачем та за своєю правовою природою підпадає під поняття оціночне судження та не підлягає спростуванню та доведенню її правдивості (ст. 30 Закону України "Про інформацію"). Виклад цієї інформації і її значення в загальному контексті скарг свідчать, що за своєю сутністю ці фрази є суб'єктивними оціночними судженням в розумінні ЦК України та Закону України "Про інформацію", заявник наводить свою думку, свій аналіз, бачення певних подій у їх взаємозв'язку, суб'єктивні висновки із сукупності подій. За будь-яких обставин фрази у скаргах, які стосуються позивача, не містять недостовірної інформації безпосередньо відносно позивача, тому що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, а тому в силу вимог закону, положення Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, з врахування практики Європейського суду, не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. За таких обставин, дослідивши надані позивачем докази у справі в їх сукупності, відповідач вважає, що у позовних вимогах позивача щодо визнання відомостей такими, що не відповідають дійсності та зобов'язання відповідача навести спростування неправдивої інформації необхідно відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю. Подання відповідачем, як службовою особою МПП «Карєв» заяв про кримінальне правопорушення є реалізацією, передбаченою ст. 40 Конституції України, права на звернення, а тому не є розповсюдженням недостовірної інформації та не може бути підставою для спростування неправдивої інформації. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, свідків, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 28 вересня 1990 р. № 7 «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій» з подальшими змінами та доповненнями при розгляді цивільних справ про захист честі, гідності та ділової репутації, суди повинні з'ясовувати чи порочать поширені відомості, про спростування яких пред'явлений позов, честь, гідність або ділову репутацію позивача та чи відповідають вони дійсності. Під поширенням відомостей, що принижують честь, гідність та ділову репутацію особи, слід розуміти повідомлення їх в любій формі невизначеному числу осіб або хоча б одній особі.» Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.09.1990 р. №7 «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій» зазначено: «Під наклепом слід розуміти повідомлення винним невизначеній кількості осіб або хоча б одній людині завідомо неправдивих вигадок про начебто вчинений потерпілим протиправний чи аморальний вчинок або інших відомостей, що ганьблять потерпілого. Завідомо неправдивістю визнається очевидний для винного факт невідповідності відомостей дійсності». Згідно статті 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. [PERSON] Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Судом встановлено, що [PERSON], є донькою відповідача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 березня 1980 року, видане Автозаводським районним відділом РАЦС, про що зроблено запис № 315. З вересня 1997 року вона працювала на його підприємстві спочатку бухгалтером, потім головним бухгалтером, що підтверджується трудовою книжкою [NUMBER] Восени 2015 року між відповідачем та [PERSON] виник конфлікт. Позивач написала заяву на звільнення. Звільнившись з МПП «Карєв», де відповідач є директором. Після конфлікту з відповідачем [PERSON] продовжила працювати як фізична особа - підприємець, одним з видів діяльності якої є сервісне обслуговування реєстраторів розрахункових операцій. Такі ж послуги надавало і МПП «Карєв». Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні дали показання, згідно яких позивач надавала їм послуги з сервісного обслуговування реєстраторів розрахункових операцій. В березні - квітні, жовтні - листопаді 2015 року відповідач по справі підходив до них та повідомляв, що позивач вкрала у нього бухгалтерські документи; як жінка веде аморальний спосіб життя в формі нецензурної лайки; у неї відсутні дозвільні документи на сервісне обслуговування реєстраторів розрахункових операцій, що призведе до проблем з податковою інспекцією та накладення на них штрафних санкцій. При цьому позивач наполягав на тому, щоб свідки з врахуванням цих обставин здійснювали сервісне обслуговування реєстраторів розрахункових операцій у нього, а не у позивача. Після звернення до податкової інспекції свідкам повідомили, що позивач має всі необхідні документи на сервісне обслуговування реєстраторів розрахункових операцій. Обставини, про які показали свідки не спростовані відповідачем. Інформація розповсюджена відповідачем також спростовується договорами на сервісне обслуговування реєстраторів розрахункових операцій з позивачем, запитами про надання інформації Кременчуцької ОДПІ та відповідями на них позивача; виписками з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказана інформація, повідомлена відповідачем свідкам, є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, підриває ділову репутацію позивача, наносить шкоду її підприємницькій діяльності, порушує її право на повагу до гідності та честі. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині визнання недостовірними та такими, що не відповідають дійсності, підривають ділову репутацію [PERSON], наносять шкоду її підприємницькій діяльності, порушують її право на повагу до гідності та честі, а саме: звинувачення в аморальній поведінці як жінки серед її клієнтів в формі нецензурної лайки, з боку [PERSON]; розповсюдження серед широкого кола осіб недостовірної інформації щодо її непорядності як приватного підприємця через відсутність дозвільних документів на надання послуг з сервісного обслуговування касових апаратів, з боку [PERSON]; порушення немайнового права на недоторканість її ділової репутації шляхом розповсюдження неправдивої інформації та введення в оману її клієнтів щодо її «шахрайських» дій, «крадіжок» на МПП «Карєв», з боку [PERSON] слід задовольнити. При цьому суд не може погодитись з позицією відповідача, що вказана інформація є його оціночним судженням, оскільки вона містить фактичні дані, висловлена в нецензурній формі та в тому числі з метою негативного впливу на підприємницьку діяльність позивача. В задоволенні вимоги про безпідставне звернення відповідача до правоохоронних органів та прокуратури слід відмовити, оскільки [PERSON] дійсно, як директор - посадова особа МІНІ «Карєв» звертався до правоохоронних органів з заявою про кримінальне правопорушення. Заява про кримінальне правопорушення була заявлена до правоохоронних органів після того, як 21.10.2015 р. в приміщенні офісу підприємства МПП «Карєв» було виявлено крадіжку деяких матеріальних цінностей, а саме: частково документи бухгалтерського обліку, прибуткові і видаткові ордери, кадрову документацію (накази, розпорядження). Після прийняття та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення МПП «Карєв» до Єдиного реєстру досудових розслідувань, підприємство було визнано потерпілим в кримінальному провадженні. Після проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню за заявою МПП «Карєв», кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 12015170090004699 , закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, про що позивач особисто отримала повідомлення з СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, після того як звернулася особисто з вимогою до правоохоронних органів про надання інформації щодо вище зазначеного кримінального провадження. Звернення особи, а саме МПП «Карєв» до компетентних державних органів чи посадових осіб не можуть розглядатись як поширення недостовірної інформації про іншу особу, адже реалізацією права на звернення з метою захисту своїх прав та інтересів, передбаченого ст.40 Конституції України. Такі твердження є оціночними судженнями, думками, поглядами, а не фактичним твердженнями. Тому відповідно до ст. 277 ЦК України, наведені позивачем висловлювання не є предметом судового захисту. Негативні наслідки, про настання яких у її житті стверджує позивач щодо зміни морального ставлення людей до неї, ускладнення подальшого життя не є наслідками протиправних дій з його боку, що за вимогами ст.ст. 23, 1167 ЦК України виключає можливість притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності у формі відшкодування моральної шкоди. В задоволенні вимоги про заборону [PERSON] вчиняти неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно [PERSON] шляхом розповсюдження вищевикладеної неправдивої інформації, оскільки вони грубо порушують та ганьблять її честь, гідність та підривають ділову репутацію, негативно впливають на підприємницьку діяльність ФОП [PERSON] слід відмовити, оскільки розповсюдження ним неправдивої інформації не носить продовжуваний характер. Частиною 7 ст. 277 ЦК України передбачено що, спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Враховуючи, що позивач не надала суду доказів, що недостовірна інформація розповсюджувалась відповідачем серед членів його родини, а саме: матері [PERSON], сестри [PERSON] та брата [PERSON], то в задоволенні вимоги про зобов'язання [PERSON]. публічно вибачитися перед нею в офісі підприємства, яким керує її батько, яке розташоване за адресою [ADDRESS] в присутності членів його родини, а саме: матері [PERSON], сестри [PERSON] та брата [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial