Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

01 серпня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з 14.02.2015 року по 20.01.2017 року перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разомз позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач участі в утриманні та вихованні доньки не приймає, тому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх його доходів щомісячно до досягнення донькою повноліття. 27.09.2018 року відповідачем надіслано до суду відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позовні вимоги не визнає, оскільки вони є необґрунтованими, та такими, що не підтверджені достатніми, належними чи допустимими доказами та не відповідають нормам чинного законодавства. Зазначив, що пропонував надавати допомогу дитині оформивши нотаріально посвідчений договір, але відповідач категорично відмовилась. Просить позов залишити без задоволення. 09.10.2018 року позивач надала до суду відзив на відзив на позовну заяву, у якому вказала, що це її право як матері вибирати у якій формі та частці стягувати аліменти, та те, що відповідач не пропонував допомогу на утримання дитини, бо якби хотів надав би, тим паче, що інших дітей в нього немає. Сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, розмір позовних вимог зменшує з 1/3 до ? частини доходів щомісячно, зменшені позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 29). Відповідач причини своєї неявки не повідомив. Суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності сторін. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Безпосередньо дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] Тіберієвна, згідно свідоцтва про народження (а.с. 4). Згідно довідки виконкому Березівської сільської ради № 03-07/1/350 від 19.04.2018 року, вбачається, що до складу сімї [PERSON] входить донька [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За таких обставин, у сукупності наведеного, виходячи з\~принципу розумності\~та справедливості\~й інтересів\~дитини, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі, та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі ? частини з\~усіх видів\~заробітку (доходу)\~відповідача щомісячно,\~але не\~менше ніж\~50%\~прожиткового мінімумудля дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до статті 141\~ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved