Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

01.11.2021 р. представник позивачки звернувся у суд з даним позовом, у якому просить зняти арешт та заборону відчуження квартири за адресою: [ADDRESS] , який було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28 грудня 2010 року, винесеної державним виконавцем ВДВС Червоноградського МУЮ Карплюк Іриною Володимиріною у виконавчому провадженні №22377448. В обґрунтування позову послався на те, що позивачці [PERSON] та її чоловікові [PERSON] на праві спільної сумісної власності, в рівних частках кожному, належала квартира [ADDRESS] . [INFO] чоловік позивачки помер. Після смерті чоловіка, 07.06.2021 р. позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину квартири, що належала її чоловікові на праві спільної сумісної власності. У видачі свідоцтва позивачці було відмовлено з підстав перебування вказаного майна під арештом на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28 грудня 2010 року, винесеної державним виконавцем ВДВС Червоноградського МУЮ Карплюк І.В. у виконавчому провадженні №22377448. Зазначає, що боржник у виконавчому провадженні не відноситься до числа власників спірного майна, а відповідно не може відповідати належним їм майном за своїми борговими зобов`язаннями, більше того ні позивачка, ні її покійний чоловік не є сторонами у виконавчому провадженні. Вважає, що арешт на майно було накладено державним виконавцем внаслідок помилки у зв`язку з тим, що прізвище, ім`я та по-батькові покійного чоловіка позивачки повністю збігається із прізвищем, ім`ям та по-батькові боржника у виконавчому провадженні. Вважає даний арешт незаконним і таким, що суттєво порушує майнові та спадкові права позивачки, а тому просить скасувати обтяження майна. Ухвалою від 03.11.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 10.12.2021 року з повідомленням сторін. 10.12.2021 р. будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи у судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивачки подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Представник відповідача заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки суд не повідомив. Подав лист від 10.12.2021 р. за №7/9933, в якому зазначив, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень на примусовому виконанні у відповідача перебували виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості з [PERSON] , крім іншого, виконавче провадження №22377448 з примусового виконання виконавчого листа №2-1611, виданого 04.10.2010 р. Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з [PERSON] на користь КП «Червоноградтеплокомуненерго» заборгованості в розмірі 2 763,04 грн., у рамках якого 29.12.2010 р. державним виконавцем, згідно приписів ст. 38, п.2 ч.1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке можна було б звернути стягнення. Зазначено, що дане виконавче провадження знищено за закінченням терміну зберігання. Відзиву на позовну заяву відповідачем не було подано. Треті особи заяв чи клопотань про розгляд справи у їхній відсутності не подавав, про причини неявки суд не повідомили. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Згідно копій паспорта серії [NUMBER] від 14.06.2002 р. та будинкової книги, [PERSON] народився [INFO] у с. Двірці Сокальського району Львівської області; зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . З 17.05.1964 р. позивачка перебувала у шлюбі із своїм покійним чоловіком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.05.1964 р. Згідно з копією свідоцтва про право власності на квартиру від 19.11.2004 р., квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності, в рівних частках, належить позивачці та її покійному чоловіку. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.08.2020 р., [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 85 років. Після його смерті вище вказане майно входить до складу спадкової маси. Позивачка після смерті чоловіка звернулася до приватного нотаріуса Червоноградського міського нотаріального округу Вишневської Н.С. із заявами про прийняття спадщини, у зв`язку з чим 07.06.2021 р. була відкрита спадкова справа №29-2021, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №65070483 від 07.06.2021 р.. Зі змісту позовної заяви встановлено, що нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину вказаної вище квартири, яка належала її чоловікові на момент смерті, оскільки вказане майно перебуває під арештом накладеним постановою державного виконавця у виконавчому провадженні. Так, згідно копій матеріалів судової справи №2-1611/10 встановлено, що 23.03.2010 р. КП «Червоноградтеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [INFO] (зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ), [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання в сумі 2 716, 57 грн.. Заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 21.05.2010 р. вказаний позов задоволено та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в користь КП «Червоноградтеплокомуненерго» заборгованості за послуги з теплопостачання в сумі 2 716, 57 грн.. З інформаційної довідки про рух виконавчого провадження вбачається, що з 05.11.2010 р. на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження №22377448, з примусового виконання виконавчого листа №2-1611 виданого 04.10.2010 року Червоноградським міським судом Львівської області щодо стягнення із [PERSON] (відсутня інформація щодо дата народження та РНОКПП боржника, при цьому зазначеного його місце проживання за адресою: [ADDRESS] ) на користь КП «Червоноградтеплокомуненерго» заборгованості в розмірі 2 763,04 грн.. Згідно листа відповідача від 10.12.2021 р. за №7/9933, 29.12.2010 р. державним виконавцем, згідно приписів ст. 38, п.2 ч.1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке можна було б звернути стягнення. 28.12.2010 року Львівською філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі постанови державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ Карплюк І.В. від 28.12.2010 р. у виконавчому провадженні №22377448, та зареєстровано за реєстраційним номером обтяження 10670352, що підтверджується копією відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Власником даного майна згідно вказаних відомостей вказаний - [PERSON] (відсутня інформація щодо РНОКПП, при цьому зазначеного його місце проживання за адресою: [ADDRESS] ). Згідно ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 цього Кодексу встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Фактичні обставини справи та наявні докази свідчать про те, що ні позивачка, ні її покійний чоловік не є сторонами у виконавчому провадженні; боржник у виконавчому провадженні не відноситься до числа власників спірного майна, а відповідно не може відповідати належним їм майном за своїми борговими зобов`язаннями; арешт на майно було накладено державним виконавцем внаслідок помилки у зв`язку з тим, що прізвище, ім`я та по-батькові покійного чоловіка позивачки повністю збігається із прізвищем, ім`ям та по-батькові боржника у виконавчому провадженні. Збереження арешту накладеного на вказане вище майно є надмірним та фактично безпідставним обмеженням майнових та спадкових прав позивачки. Враховуючи наведене вище, суд вважає переконливими доводи позивачки про те, що збереження накладеного обтяження на вказане вище майно перешкоджає оформленню спадщини; позбавляє змоги повноцінно користуватися та розпоряджатися цим майном; порушує її право на здійснення усіх повноважень щодо такого майна та підлягає захисту шляхом зняття накладених на нього обтяжень. Таким чином суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.

Outcome: approved