Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

01 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до Очаківської районної державної адміністрації. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 26 травня 2002 року [PERSON] склав заповіт на її імя, яким заповів все майно, що належатиме йому на момент смерті. 24 серпня 2002 року спадкодавець помер. 20 травня 2004 року розпорядженням Очаківської районної державної адміністрації № 194 було затверджено технічну документацію зі складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам-власникам сертифікатів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Чорноморської сільської ради, в тому числі 73 особам-спадкоємцям померлих. У вказаному списку було зазначено, що [PERSON] передається земельна ділянка площею 1,44 га, однак прізвище та імя по батькові останнього помилково записані як «Галамбір Жорж Іванович». Рішенням Очаківського міськрайонного суду від 26 листопада 2014 року було встановлено факт, що вказана земельна ділянка належала саме [PERSON]. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вона одержала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на імя спадкодавця. Посилаючись на викладене, просила визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позивачка в судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала повністю. Представник третьої особи управління Держземагенства в Очаківському районі Миколаївської області до суду не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. 26 травня 2002 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все належне йому майно позивачці [PERSON], що було посвідчено секретарем Чорноморської сільської ради Очаківського району Миколаївської області за № 91 (а. с. 18). 24 серпня 2002 року, не змінивши заповіту, [PERSON] помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 146781 від 27.08.2002р. (а. с. 19). Позивачка [PERSON] вступила в управління та володіння усім спадковим майном, тобто фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується довідкою Чорноморської сільської ради за № 201/2.29 від 23 березня 2009 року (а. с. 20). Розпорядженням Очаківської районної державної адміністрації № 194 від 20 травня 2004 року було затверджено технічну документацію зі складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам-власникам сертифікатів 530 особам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Чорноморської сільської ради, в тому числі 73 особам-спадкоємцям померлих (а. с. 46-47). У вказаному списку було зазначено, що [PERSON] передається земельна ділянка площею 1,44 га, однак прізвище та імя по батькові останнього помилково були записані як «Галамбір Жорж Іванович», що встановлено рішенням Очаківського міськрайонного суду від 26 листопада 2014 року (а. с. 26). 30 березня 2015 року нотаріусом за вих. № 155/01-06 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку за заповітом у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на імя спадкодавця та запропоновано звернутися до суду (а. с. 28). Згідно з повідомленням Другої очаківської державної нотаріальної контори № 714/01-09 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 41190662 від 11 серпня 2015 року (а. с. 36-37), наданих на запит суду, вбачається що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст. 1236 ЦК України, заповідач охопив заповітом права та обовязки, що належали йому на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які мають належати йому в майбутньому щодо земельної ділянки (паю), що належить йому як власнику відповідного сертифікату. Проаналізувавши викладені обставини, суд бере до уваги той факт, що внаслідок відсутності правовстановлюючого документу на імя спадкодавця порушується право позивачки на прийняття та належне оформлення у встановленому законом порядку спадкового майна, іншого шляху реалізувати своє право власності у останньої немає; обставин, які б вказували, що [PERSON] за життя набув право власності на спірну земельну ділянку неправомірно або, що на неї, окрім позивачки, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Таким чином позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved