Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

У квітні 2013 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до ПАТ «УкрСиббанк» в якому просив визнати договір поруки № 111845 укладений 28 квітня 2007 року припиненим. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що [PERSON] уклав кредитний договір № 11149342000 від 28 квітня 2007 року з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк»), (далі - «Банк»), та в забезпечення виконання зобов'язань за цим договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 111845 від 28 квітня 2007 року, відповідно до якого [PERSON], як поручитель, у випадку невиконання або прострочення виконання зобов'язань, що випливають із вищевказаного кредитного договору, відповідає перед банком як солідарний боржник в тому ж обсязі, що й боржник. Проте, всупереч умовам укладеного договору поруки, банком безпідставно було підвищено процентну ставку за кредитним договором. Таким чином, оскільки позивач не надавав своєї згоди на внесення змін до істотних умов кредитного договору, які призвели до підвищення відповідальності [PERSON], позивач вважає за необхідне визнати договір поруки №111845 від 28.04.2007 року припиненим та задовольнити вимоги позову. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, проти винесення судом рішення не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду свої заперечення проти позовних вимог, просив суд у задоволенні позову відмовити. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору до судового засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності учасників процесу, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11149342000, відповідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 150 000 доларів США під 13,5% річних, кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 27 квітня 2017 року. В забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 111845 від 28 квітня 2007 року, відповідно до якого [PERSON], як поручитель, у випадку невиконання або прострочення виконання зобов'язань, що випливають із вищевказаного кредитного договору, відповідає перед банком як солідарний боржник в тому ж обсязі, що й боржник. Пунктом 2.1 договору поруки передбачено, що банк не має права без згоди поручителя змінювати умови основного кредитного договору внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитом №11149342000 від 28.04.2007 року, процентна ставка була змінена банком починаючи з 12.03.2008 року на 27%, починаючи з 11.07.2008 року на 33%, та починаючи з 11.09.2008 року на 37%, що призвело до збільшення відповідальності боржника за кредитним договором. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно п. 4 листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 вересня 2012 року № 10-1393/0/4-12 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. При цьому, відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Тому, суд приймає до уваги посилання позивача про те, що ним не було надано дозволу на підвищення відсоткової ставки за кредитним договором, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника за кредитним договором №11149342000 від 28.04.2007 року - [PERSON], крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази сповіщення [PERSON] (поручителя) про зміну відсоткової ставки кредиту. Разом з тим, суд критично оцінює надані представником відповідача заперечення, оскільки викладені в них обставини жодним чином не спростовують встановлені судом факти та наявні в матеріалах справи докази, що підтверджують порушення банком умов, передбачених п. 2.1 договору поруки №111845 від 28.04.2007 року. Відповідно до положень ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Згідно п.7 ч.2. ст.16 ЦК України, припинення правовідношення є одним із способів захисту цивільних прав і може бути застосовано як при належному виконанні боржником своїх прав та обов'язків, так і при неправомірному використанні кредитором свого суб'єктивного права. Таким чином, правовідносини, що виникли з договору поруки №111845 від 28.04.2007 року підлягають припиненню з моменту збільшення об'єму відповідальності поручителя, а саме з 12.03.2008 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у розмірі 114 грн. 70 коп.

Outcome: approved