Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»; третя особа - Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відповідно до якого просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. від 02 серпня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 1501. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, з порушенням закону, зокрема тим, що нотаріусом не встановлено безспірності заборгованості. Так, виконавчий напис №1501 про стягнення заборгованості було вчинено начебто за кредитним договором №0010\\00133899 від 23.05.2008 року який був укладений між позивачем і Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (а не відповідачем). Сума боргу - 57305,43. Позивач вважає, що у нотаріуса відсутні документи щодо безспірності вимог на підставі яких було вчинено виконавчий напис, зокрема: а) позивач вказує на те, що кредитний договір на який посилається приватний нотаріус при складанні виконавчого напису не є кредитним і має назву - «про відкриття банківського (карткового) поточного, депозитного рахунку та обслуговування платіжної карти». Крім того, в даному договорі не міститься інформація ні про кредит, ні про умови на яких його видано тощо; сукупність документів у випадку відступлення права вимоги - кредитний договір і договір відступлення-набуття права вимоги новим кредитором (ТОВ «Вердикт Капітал»»), оскільки між позивачем і відповідачем не було укладено жодних кредитних договорів. Таким чином безспірність заборгованості має підтверджуватися документами, що передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів для вчинення нотаріального напису. З врахуванням наведеного, позивач вважає, що є достатні підстави вважати виконавчий напис таким, що вчинений приватним нотаріусом з порушенням норм чинного законодавства та таким, що не підлягає виконанню. 25 грудня 2019 року Шевченківський районним судом м. Києва винесено ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Позивач у судовому засіданні просив суд позов задовольнити. У судове засідання представник відповідач не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. У судове засідання третя особа не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. 23 травня 2008 року між [PERSON] і Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» був укладений договір про відкриття банківського (карткового) поточного, депозитного рахунку та обслуговування платіжної карти №0010\\00133899 від 23.05.2008 року який не лише за назвою але й за своїм змістом не є кредитним договором. Разом з тим, 02.08.2019 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовой А.А. був вчинений нотаріальний напис зареєстрований в реєстрі за № 1501 про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором №0010\\00133899 на користь стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». 04 вересня 2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною відкрито виконавче провадження №59952335 із примусового виконання зазначеного виконавчого напису, згідно якого з [PERSON] стягнути на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суму боргу у розмірі 57955,43 грн. Відповідно до п.1.2. глави 16 розділу ІІ Порядку перелік документів, на підставі яких стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом міністрів України. Згідно п.п. 3.1-3.2 34.4 глави 16 розділу другого зазначеного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості. Або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови якщо з дня виникнення вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Пунктом 2 зазначеного Переліку передбачено що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як вбачається із документів що наявні у справі, нотаріусу не було надано ні кредитного договору, ні виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості ні договору відступлення-набуття права вимоги новим кредитором. Як зазначено в правовій позиції ВСУ від 05.06. 2017р., у справі №6-887цс17: «З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 2 червня 2016 року «5. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, в постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року у справі № 910/13233/17, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієв Артем Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, наведено наступні висновки які є обов`язковими для суду у даній справі, зокрема : «Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.» Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Частиною 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. З огляду на вказане вище та як підтверджено матеріалами справи, а саме - вчиненням виконавчого напису № 828 від 20.06.2019 року вищевказані положення законодавства приватним нотаріусом та відповідачем були порушені в частині надання стягувачем документів що підтверджують безспірність кредиторських вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, судом встановлено, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. від 02 серпня 2019 року, зареєстрований реєстрі за № 1501, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved