Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

01 вересня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до договору, укладеного 22 листопада 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 06 серпня 2017 року у неї утворилася заборгованість у сумі 17 375 грн. 58 коп., яка складається з наступного: 798 грн. 48 коп. - заборгованість за кредитом, 12 573 грн. 50 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2 700 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, зокрема, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 803 грн. 60 коп. - штраф (процентна складова). У зв'язку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, процентів, пені, комісії та штрафів, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з останньої вказану суму боргу. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 39). Відповідачка [PERSON] (шлюбне прізвище [PERSON]) у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України просить зменшити розмір пені (а. с. 50). У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що на підставі анкети-заяви [PERSON] (шлюбне прізвище [PERSON]) про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 22 листопада 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрив відповідачці кредитну лінію із встановленням кредитного ліміту на платіжну кредитну картку «Універсальна 55 днів пільгового періоду». Зі змісту вказаної вище заяви вбачається, що [PERSON] під розпис ознайомлена із Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила) і Тарифами банку, погодилася, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами, а також Тарифами становить між нею і банком договір про надання банківських послуг, зобов'язалася виконувати вимоги вказаних Умов та Правил і регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку (а. с. 6). Згідно з п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк здійснює перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт надає свою згоду на те, щоб кредитний ліміт встановлювався за рішенням банку і клієнт надає право банку в будь - який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання вказаного договору є прямою та безумовною згодою клієнта стосовно прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил клієнт зобов'язаний: погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених діючим договором. У випадку невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплати винагороди банку. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь - яким із грошових зобов'язань, передбачених діючим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісії. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Згідно з п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (а. с.8-31). Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» базова відсоткова ставка на місяць нараховується на залишок заборгованості у розмірі 2,5%, а за тратами з 01 вересня 2014 року - 2,9%, з 01 квітня 2015 - 3,6%. Розмір щомісячних платежів, враховуючи плату за користування кредитними коштами у звітному періоді, становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, а з 01 квітня 2014 року - 5% від заборгованості, але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості. Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та /або процентів становить 0,24% від загальної суми заборгованості, яка нараховується за кожен день прострочення кредиту + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. Пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості нараховується за кожен день прострочення кредиту + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Штраф при порушені строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, нараховується: 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії (а. с. 7). Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав повністю, надавши [PERSON] кредит у вигляді відновлювального встановленого ліміту на платіжну картку. З наявного в матеріалах справи розрахунку, який не суперечить умовам кредитного договору вбачається, що отримавши кредит, [PERSON] частково погашала заборгованість за кредитним договором, сплативши 31 жовтня 2014 року 17 грн. 24 коп. Внаслідок цього станом на 06 серпня 2017 року у відповідачки утворилася заборгованість за кредитом у загальному розмірі 17 375 грн. 58 коп., яка складається з наступного 798 грн. 48 коп. - заборгованість за кредитом, 12 573 грн. 50 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2 700 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею, а також штрафи в загальній сумі 1 303 грн. 60 коп. (а. с. 4-5, 49). Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачкою [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 13 371 грн. 98 коп. заборгованості за кредитним договором №б/н від 22 листопада 2013 року, яка складається з наступного: 798 грн. 48 коп. - заборгованість за кредитом та 12 573 грн. 50 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Стосовно стягнення з відповідачки 2 700 грн. 00 коп. пені за порушення виконання зобов'язань за кредитним договором суд зазначає наступне. 02 жовтня 2017 року відповідачка [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить зменшити розмір заборгованості за пенею, посилаючись на те, що він значно перевищує розмір основної заборгованості за кредитом, яка виникла внаслідок скрутного матеріального становища. Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у п. 27 Постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). У даному випадку при вирішенні питання щодо стягнення з відповідачки пені за порушення виконання зобов'язання за кредитним договором суд враховує, що остання не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а. с. 51-54), а тому на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України вважає за необхідне зменшити розмір пені, що підлягає стягненню на користь банку до розміру заборгованості за кредитом, стягнувши з [PERSON] пеню в розмірі 798 грн. 48 коп. Що стосується вимог про стягнення з відповідачки штрафів у загальному розмірі 1 303 грн. 60 коп., то вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). З огляду на положення ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тобто, з огляду на викладене, з відповідача не можна одночасно стягувати пеню та штрафи за порушення строку платежів, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь банку штрафів у сумі 1 303 грн. 60 коп. необхідно відмовити. Такі висновки не суперечать правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15). Таким чином, стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» як заборгованість за кредитним договором №б/н від 22 листопада 2013 року підлягають кошти в сумі 14 170 грн. 46 коп., із них 798 грн. 48 коп. - заборгованість за кредитом, 12 573 грн. 50 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 798 грн. 48 коп. - заборгованість за пенею. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду з даним позовом судового збору в розмірі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 304 грн. 80 коп. (а. с. 1-2). Всього стягненню із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають кошти в сумі 15 475 грн. 26 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial