Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 21.02.2013 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір б\\н, за яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту «Універсальна». 13.08.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитку картку «Універсальна GOLD 55 днів» відповідно до Тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Належним чином умови кредитного договору відповідач не виконував, у зв»язку з чим у останнього перед банком виникла заборгованість за договором, яка станом на 31.10.2014 року становить 11995,93 грн, з яких: 6075,22 грн - заборгованість за кредитом; 4123,28 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 750,00 грн - заборгованості з комісії за користування кредитом; 500,00 грн - штрафу (фіксована частина); 547,43 грн - штрафу (процентна складова). З огляду на зазначене позивач просив позов задовольнити та стягнути на його користь з відповідача вказану заборгованість та суму судових витрат в розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача - Пирогов М.Ю. позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений, шляхом опублікування оголошення про виклик відповідача в газеті «Урядовий кур»єр» від 17 лютого 2015 року. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 13.08.2013 року між сторонами укладено кредитний договір б\\н, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту «Універсальна GOLD 55 днів» у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] вбачається, що 13.08.2013 року останньому був відкритий картрахунок [NUMBER]. 13.08.2013 року відповідачу був встановлений кредитний ліміт у розмірі 6000,00 грн.. Строк дії кредитної картки - 05.2017 року. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов»язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, зобов»язався сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконував, у зв'язку із чим, станом на 31.10.2014 року має заборгованість у розмірі 11995,93 грн, з яких: 6075,22 грн - заборгованість за кредитом; 4123,28 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 750,00 грн - заборгованості з комісії за користування кредитом; 500,00 грн - штрафу (фіксована частина); 547,43 грн - штрафу (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.3). Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved