overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

02.03.2017року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1988р., спільних неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося через конфлікти, різні погляди на життя, фактичні шлюбні відносини припинено з літа 2016 року. На розірвання шлюбу шляхом подачі спільної заяви до органів реєстрації актів цивільного стану відповідач не погоджується, тому позивачка звернулась з позовом до суду. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки, яка заявою просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.07.1988р., актовий запис №72. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, з літа 2016 року не проживають разом, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

02.03.2017 року Скадовським районним судом ухвалено заочне рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов задоволений повністю. При цьому, не в повній мірі вирішено питання в частині стягнення з [PERSON] судових витрат у вигляді судового збору. Так, судом стягнуто судовий збір на користь позивача в сумі 1378 грн., тоді як ним згідно квитанції сплачено 1600 грн., отже враховуючи, що позов задоволений повністю, з відповідачки слід стягнути додатково судовий збір в сумі 222,00 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

02.03.2017р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 12.03.2009 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який за згодою сторін мешкає із матірю. З грудня 2013 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини зявилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі 12.03.2009р., від якого згідно свідоцтва про народження мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін перший. З грудня 2013 сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

02.03.2017р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 19.06.2007 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину доньку Аліну, [INFO], яка за згодою сторін мешкає із матірю. З серпня 2015 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини зявилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.06.2007р., від якого згідно свідоцтва про народження мають одну неповнолітню дитину доньку Аліну, [INFO]. Шлюб у сторін перший. З серпня 2015 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Вислухавши сторони по справі, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям на час розірвання шлюбу, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

02.03.2018 позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19 липня 2013 року вони зареєстрували шлюб, від якого мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини. Ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено з січня 2017 року. Наведені обставини на думку позивача роблять недоцільним примирення, подальше спільне проживання із відповідачем як подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. У судове засідання сторони не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 19 липня 2013 року у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис № 1044, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-БК № 219743 (а.с.6), від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії І-ОК №259651 (а.с.7). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав, в звязку з цим можливості збереження шлюбу не вбачається. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80коп (а.с.1) позивач просить залишити за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

02.03.2018р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 19.04.2016р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], але під час подружнього життя зясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, між ними постійно виникали непорозуміння, які призвели до припинення сімейних відносин, в результаті чого вони з вересня 2016 року стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть, син проживає біля позивача. В даний час позивач проживає з [PERSON] (третя особа по справі), від якого чекає дитину, тому бажає щоб їх спільна дитина народилася в законному з ним шлюбі, у звязку з чим просить розірвати шлюб, а також стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов, а також заяву про розгляд справи за його відсутністю не подав. За таких обставин, враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.280 ЦПК України та згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, тривалий час проживають окремо і позивач на примирення категорично не згодна. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Суд приймає до уваги, що позивач при реєстрації шлюбу з відповідачем не змінювала своє прізвище, а тому дійшов висновку, що після розірвання шлюбу прізвище позивача залишається незмінним. Також, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 704,80грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

02.03.2018 року [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.10.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Камянець-Подільському Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 934. Ухвалою суду від 03.03.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовчому засіданні зясовано, що в матеріалах справи є заява позивача про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] до початку підготовчого засідання подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Просить суд строк для примирення не надавати. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що із-за відсутності взаєморозуміння жити разом не можуть. Втратили почуття поваги та любові один до одного. Існування цього шлюбу пригнічує його та завдає моральних страждань, так як тримається на брехні. Рік тому припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Всі спроби помиритись та зберегти сімю не дали жодного позитивного результату. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 жовтня 2008 року. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між подружжям. Позивач\~\~на розірванні\~\~шлюбу наполягає, так як вважає, що він тримається на брехні. [PERSON] на розлучені також наполягає, оскільки жити разом не можуть. Майнового спору не має. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.\~\~\~Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям [PERSON] та [PERSON] є недоцільним. Майнового спору не має.\~ Відповідно до ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі\~ст.110 Сімейного Кодексу України\~,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

02.03.2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач пред'явлений позов підтримала і наполягала на задоволенні, при цьому вона не погодилася на надання судом строку на примирення з відповідачем; відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 21.12.2012 року та мають спільну малолітню дочку [PERSON], 2015 року народження. Як убачається з пояснень позивача, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. З листопада 2017 року сторони проживають окремо, вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що натепер шлюб носить формальний характер і позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сім'єю з відповідачем, пред'явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

02.03.2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебуває в шлюбі з відповідачем з 15.11.2007 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 550. Від шлюбу дітей немає. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що подальше спільне проживання з відповідачем із збереженням сім'ї вважає неможливим, оскільки з відповідачем вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Відповідач добровільно не бажає розірвати шлюб в органах ДРАЦС. Просить суд шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Позивач подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами справи. Просить суд позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб (повторно) серія [NUMBER] від 18.02.2014 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 15.11.2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 550 (а.с. 3). В судовому засіданні встановлено, що подружні відносини з відповідачем припинені, сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі за заявою позивача залишити за [PERSON] При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

02.03.2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем\~[PERSON] в якому вказує, що шлюб був зареєстрований \~між ними 14.03.1992 року, від даного шлюбу не повнолітніх дітей не має. Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що сімейні відносини з відповідачем не склалися через неприязні стосунки один до одного, що поступово призвело до того, що вони стали зовсім різними людьми, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, відповідач добровільно розірвати шлюб не бажає, тому посилаючись на вищевикладене просила розірвати між ним шлюб. Ухвалою суду від 06.03.2018 року справа призначена до підготовчого засідання на 24.04.2018 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Палій».\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та\~ визнання позовних вимог. Фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч 2 ст. 247 ЦПК України у звязку із відсутністю учасників процесу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 14.03.1992 року серії ІІ-ФП № 324014 ( а.с.18). Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

02.03.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. До початку\~проведення підготовчого\~судового засіданні\~від відповідача\~- [PERSON],\~надійшла заява\~про визнання\~позову.\~Одночасно з\~цим від\~позивача [PERSON], надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Встановлено,\~що позивач\~- [PERSON],\~звернулась до\~суду і\~просить розірвати\~шлюб,\~зареєстрований між\~нею та\~відповідачем - [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя не склалось, і вони не проживають разом як подружжя, спільне господарству не ведуть, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, позивач заперечує проти збереження шлюбу та примирення. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач подав заяву про визнання позову. На підставі ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. У відповідності до положень ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Судом встановлено наступне. Сторони зареєстрували шлюб 26.10.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 351. Від спільного життя мають малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] Норми частин 3 і 4 статті 56\~Сімейного кодексу\~України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку , що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved