Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

У вересні 2017 до Святошинського районного суду м. Києва надійшла позовна заяваКредитної спілки "Профспілкова скарбниця" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором . Як вбачається зі змісту позовної заяви, в обґрунтування своїх позовних вимог Кредитна спілка "Профспілкова скарбниця" посилається на те, що до кредитної спілки «Профспілкова скарбниця» 17.05.2011 року звернулася [PERSON] із заявою на вступ до кредитної спілки. На засіданні правління кредитної спілки (протокол № 78 від 17.05.2011 року) на підставі рішення спостережної ради кредитної спілки № 10 від 06.07.2015 року про пролегування правлінню повноважень заяву на вступ розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени кредитної спілки «Профспілкова скарбниця». У той же день- 17.05.2011 року [PERSON] сплатила вступний внесок та обов'язковий пайовий внесок, що підтверджується прибутковими касовими ордерами №№ 15918, 15919 від 17.05.2011 р. Таким чином, на підставі ст. 10, ч. 2. ст. 16 Закону України «Про кредитні спілки» [PERSON] набула членства у кредитній спілці «Профспілкова скарбниця». 09.06.2016 р. Відповідач 1 подав до Позивача заяву про надання кредиту. 16.06.2016 р. кредитний комітет Позивача прийняв рішення про надання кредиту члену кредитної спілки - Відповідачу 1- протокол № 103 від 16.06.2016 р. 16 червня 2016 року між Відповідачем 1 та Позивачем в особі голови правління Орисенко Т.М. було укладено Кредитний договір № 1196-Л. Представник позивача зазначив, що відповідно до п. 1.1. Договору Відповідачу 1 надано грошові кошти в кредит в сумі 50000,00 грн. (п'ятдесять тисяч гривень 00 копійок). Строк дії договору становить 24 (двадцять чотири) місяці, тобто з 16.06.2016 року по 16.06.2018 року. Цільове призначення кредиту: споживчий (придбання меблів). Відповідно до п. 1.4. Договору Відповідач 1 отримав надані грошові кошти в кредит під 28 (двадцять вісім) процентів річних від суми залишку кредиту. Отримання Відповідачем 1 кредитних коштів підтверджується видатковим касовим ордером від 16.06. 2016 р. № 1833. Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону голові правління Позивача надано право від імені кредитної спілки укладати правочини без довіреності. Такі повноваження Орисенко Т.М., як керівника Позивача, підтверджуються витягом із протоколу спостережної ради про обрання голови правління № 15 від 30.06.2015 р., наказом про призначення № 27 від 08.07.2015 р., витягом з ЄДР, п. 10 Статуту кредитної спілки «Профспілкова скарбниця». Представник позивача зазначив, що в забезпечення виконання зобов'язань Відповідача 1 по Договору, було укладено Договір поруки від 16.06.2016 р. між Позивачем та [PERSON] (далі - Відповідач 2). Згідно п. 1.1. Договору поруки в порядку та на умовах визначених цим договором, Поручитель (Відповідач 2) зобов'язується відповідати перед Кредитором (Позивачем) по зобов'язаннях Відповідача 1, що виникли за Договором, укладеним між кредитором (Позивачем) та боржником (Відповідачем 1). Як вказано в п.1.2. Договору поруки Поручитель (Відповідач 2) відповідає перед Кредитором (Позивачем) за сплату Боржником (Відповідачем 1) кредиту в сумі 50000,00 грн. та відсотків нарахованих на неї згідно умов кредитного договору. Відповідно до п. 2.1 Договору поруки відповідальність Поручителя настає у випадку, коли Боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання за Договором, укладеним між кредитором та боржником. Відповідно до п. 2.3. Договору поруки Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Поручитель відповідає по зобов'язанням Боржника в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, процентів за його використання, а також за відшкодування збитків, завданих кредитору не виконанням або не належним виконанням Боржником умов Договору кредиту. Таким чином, Відповідач 2, як солідарний боржник зобов'язаний сплатити на користь Позивача заборгованість за Договором у сумі 43928,08 грн. (сорок три тисячі дев'ятсот двадцять вісім гривень 08 копійок) в тому числі заборгованість із погашення суми кредиту в розмірі 35911,47 грн. та заборгованість із сплати відсотків за користування кредитом в сумі 8016,61 грн. Представник позивача зазначив, що за період з «07» липня 2017 року по 23 квітня 2018 року боржником не здійснено жодної проплати на погашення заборгованості та не внесено платежів на погашення основної суми кредиту на яку нараховується проценти за користування кредитом. Таким чином, загальний розмір заборгованості - 43928,08 грн., з яких 35911 грн. 47 коп. - тіло кредиту (основна сума кредиту) та 8016 грн. 61 коп. відсотки за користування кредитом. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.09.2017 у справі відкрито провадження у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.04.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.05.2018 року продовжено розгляд справи. У судове засідання представник позивача з'явився, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач -1 [PERSON] в судове засідання з'явилася, позов визнала. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, враховуючи визнання позову відповідачем [PERSON], суд дійшо висновку про задоволення позову. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. У ст. 629 ЦК України зазначено про те, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається зі змісту ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Крім того, право на дострокове повернення коштів передбачено ст. 1050 ЦК України, зокрема, у ч. 2 цієї статті встановлено наступне: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається зі змісту ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Оскільки, судом було встановлено, що відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконують, в судовому засіданні позов визнали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved