Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

01 квітня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] в якій позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] 10.08.2011р.н. в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.03.2011р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого 10.08.2011р. у них народилась донька, яку відповідач матеріально не забезпечує. Зазначає, що між нею з відповідачем склалися спірні правовідносини щодо утримання дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та дала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] не зявився у судове засідання про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду. З огляду на повторну неявку відповідача в судові засідання 22.04.2015р. та 07.05.2015р., а також зважаючи на згоду позивачки щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Заслухавши думку позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 04 березня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що 04.03.2011р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку складено відповідний актовий запис №69 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-НО №228376. Від вказаного шлюбу 23 серпня 2011 року у них народився син [PERSON], про що 23.08.2011р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку складено відповідний актовий запис №921 та видано свідоцтво про народження серії 1-НО № 418654. Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 04.10.2013р. по справі №2/258/2713/2013, яке набрало законної сили 15.10.2013р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 27 січня 2014 року [PERSON] змінила імя та відповідно до свідоцтва про зміну імені серії 1-НО №015991 виданого 27.01.2014р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівка реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області стала [PERSON]. Довідкою виконавчого комітету Олександро-Калинівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області від 31.03.2015р. №129 стверджується, що малолітній [PERSON] 10.08.2011р.н. проживає з позивачкою за адресою буд. №48 по вул.. Східна с. Яблунівка Костянтинівського району Донецької області. На підставі пояснень позивачки судом встановлено, що відповідач ухиляється від свого обовязку утримувати їх малолітнього сина, не відвідує його протягом тривалого часу. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відтак, враховуючи вік дитини, а також те, що у суду відсутні відомості про те, що відповідач є не працездатною особою чи те, що на його утриманні є будь-які неповнолітні чи непрацездатні особи, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку є обґрунтований, справедливий та такий, що підлягає до стягнення з відповідача. На підставі ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved