Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

01.02.2019 року [PERSON] звернулася до суду із наведеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначала наступне. 01.02.2017 року у Розівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, під актовим записом № 01, вона та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними не розірвано, але фактично вони проживають окремо. Дитина проживає разом з нею. Водночас вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою трьох років. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання як дружини, з якою проживає дитина не надає, хоча має таку можливість, оскільки знаходиться в працездатному віці та періодично працює за межами України. З огляду на вказане, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання як дружини, з якою проживає дитина, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною трьох років. 03.04.2019 року у вказаній справі було ухвалено заочне рішення, яким позов [PERSON] задоволено, і з [PERSON] на користь останньої стягнути аліменти на її утримання як дружини, з якою проживає дитина в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2019 року і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , віку трьох років. Також з [PERSON] стягнуто судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. (а.с. 33-34). Ухвалою від 29.05.2019 року було скасовано заочне рішення суду від 03.04.2019 року і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 18.06.2019 року. В подальшому розгляд справи було відкладено на 09.07.2019 року та 24.07.2019 року (а.с. 79-80). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Крім того, надала повноваження на представництво її інтересів в судів своєму представнику - адвокату Комарю Г.І. (а.с. 70, 110). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Окрім цього, подав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати у його відсутність (а.с. 90, 109). Також подав відзив на позов. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність вказаних осіб. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дружини саме в розмірі 1 500 грн., оскільки має заробітки за кордоном, про що свідчить, зокрема і відповідь з Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України, про неодноразове перетинання відповідачем кордону. У відзиві на позов відповідач [PERSON] зазначав, що його заробітна плата на місяць складає 4 200, 00 грн., з них він сплачує аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку. Крім того, оскільки він є внутрішньо переміщеною особою, то змушений винаймати житло, за оренду якого також сплачує певні кошти. При цьому інших доходів, начебто отриманих від заробітку за кордоном, як зазначено у позові, він немає, а тому просив задовольнити позов частково, стягнувши з нього на користь [PERSON] аліменти на її утримання як дружини, з якою проживає дитина в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення їх спільною дитиною віку трьох років (а.с. 87-88). Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 2 статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання, зокрема має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч. ч. 4, 6 ст. 84 СК України). Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі ч. 1 ст. 80 СК України. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 01.02.2017 року у Розівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, під актовим записом № 01. На даний час шлюб між сторонами розірвано і позивачка відновила своє дошлюбне прізвище - [PERSON] (а.с. 3, 87 зв. ст., 111). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Виходячи з довідки від 28.01.2019 року за № 1059, виданої виконавчим комітетом Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області, дитина - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований і проживає разом з матір`ю - [PERSON] , та перебуває на утриманні останньої (а.с. 6). Необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує матеріальний стан відповідача, який офіційно працевлаштований, працює у ФОП « [PERSON] » на посаді менеджера та отримує заробітну плату в розмірі 4 200 грн., сплачує на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 53, 54, 55, 57). Таким чином, виходячи з принципу справедливості, розумності, та з урахуванням матеріального становища відповідача, суд вважає обґрунтованою суму аліментів в розмірі 1 000 грн. При цьому суд відхиляє доводи представника позивача щодо наявності у відповідача, окрім офіційного, доходу від можливих заробітків за кордоном, оскільки сам по собі факт перетинання кордону України, у відсутність інших доказів, ще не може свідчити про наявність такого доходу (а.с. 105). Виходячи з норм, викладених в ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням наведеного, суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання як дружини, з якою проживає дитина, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2019 року (подання позову) і до досягнення їх спільною дитиною - [PERSON] , [INFO] , віку трьох років. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial