Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

01.02.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Синельниківський районний сектор ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, вимоги у якому до початку розгляду справи уточнила, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи їх тим, що їй, [PERSON], на праві власності належить житловий будинок №18, розташований по вул. Жукова у смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, що підтверджено Свідоцтвом про право власності, зареєстрованим Реєстраційною службою Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 15.01.2015 року. За вказаною адресою є зареєстрованим, але не проживає чотири роки, син позивача, відповідач [PERSON], [INFO]. Дана обставина перешкоджає [PERSON] у здійсненні нею права власності належним майном шляхом неможливості оформлення субсидії, виходячи з того, що її призначення відбувається за кількістю зареєстрованих у житловому будинку осіб. В звязку із викладеним, позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим будинком №18, розташованим по вул. Жукова у смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області. До початку проведення судового засідання позивач [PERSON] надала суду заяву про підтримання уточнених позовних вимог, зазначивши про можливість розгляду справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був двічі повідомлений про час та місце розгляду справи, до початку проведення судового засідання заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Представник третьої особи у судове засідання не зявився. Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, [PERSON] САК №630250, встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Іларіонове, вул. Жукова, 18, (індексний номер 32272702), належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 4). Дана обставина також вбачається із наданої суду копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 5). В Довідці, виданій 24.01.2017 року виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області зазначено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований разом із матірю [PERSON], [INFO], за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Іларіонове, вул. Жукова, 18, але не проживає за вказаною адресою із серпня 2012 року по даний час (а.с.8). Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Згідно ст. 7 Закону України від 11. 12. 2003 року №1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», питання про зняття з реєстрації колишніх членів сімї власника залежить від вирішення питання про їх право проживання в цьому будинку (відсутність такого права, втрата права користування), яке регулюється ст. ст. 71, 72, 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Таким чином, з огляду на вищевикладене, позивач є власником зазначеного вище будинку, реєстрація відповідача в ньому створює позивачу перешкоди у користуванні ним, відповідач протягом більше одного року в будинку не проживає, у зв'язку з чим позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved