Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника: 04.11.2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи її тим що [INFO] померла її мати - [PERSON] у м. Краснодон Луганської області, про що Краснодонською центральною міською багатопрофільною лікарнею ЛНР 24.12.2018 року було видано лікарське свідоцтво про смерть №383. Оскільки м. Краснодон Луганської області розташований на тимчасово окупованій території, де відсутні легітимні державні органи та установи, отримати свідоцтво про смерть встановленого зразка неможливо. Заявник просила, з метою подальшого оформлення спадкових справ, встановити факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Сторони в судове засідання не викликались. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі : Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 04.11.2019 року заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження. Встановлені судом обставини: Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , згідно даних довідки про причини смерті № 383 від 24.12.2019 року, виданої ДУ «Краснодарська центральна міська багатопрофільна лікарня ЛНР». 24.12.2018 року Державною установою «Краснодонська центральна міська багатопрофільна лікарня» Луганської Народної Республіки видано свідоцтво про смерть № 383 « [PERSON] », [INFO] , яка померла [INFO] в м. Краснодон Луганської області. З письмової відмови у проведенні державної реєстрації смерті, Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 31.10.2019 року № 8872/16.1-01-10 вбачається, що копія остаточного лікарського свідоцтва про смерть №383, видана 24.12.2018 року Державною установою «Краснодонська центральна многопрофільна лікарня» Луганської Народної Республіки не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024, не є підставою для державної реєстрації смерті. Згідно довідки від 11.06.2019 року №7122-5000141674 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання [PERSON] визначено по [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] від 18.04.1975 року, Серії [NUMBER] , та свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 12.11.1993 року, Серії [NUMBER] , яка змінила прізвище на « [PERSON] », [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] . Норми права, що підлягають застосуванню: Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Приписами ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. п.8 ч.1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з положеннями п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до положень ч.2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, акти про смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті фізичної особи обґрунтована та підлягає задоволенню. Судові витрати: Згідно п. 21 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку з тимчасовою окупацією території України.

Outcome: approved