Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Представник Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Чекайло В.М. звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] , третя особа Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, стягнення 1 600 грн. витрат по оплаті судового збору, мотивуючи тим, що 31 жовтня 2017 року фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернулось з листом №421/16.5-14/35в до [PERSON] , як замовника реконструкції житлового будинку з влаштуванням квартири в мансарді на [ADDRESS] , з пропозицією (офертою) укласти договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, надавши проект такого договору з додатком розрахунку розміру пайової участі, складеного відповідно до типового договору, передбаченого Положенням «Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста». Даний проект договору містить всі істотні умови, передбачені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Однак на пропозицію відповіді отримано не було. Дана пропозиція з боку фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради була направлена відповідно до наданих повноважень, а саме: п.2.2.22 Положення про фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради №42-2 від 22.12.2015р.) де зазначено, що фінансове управління здійснює роботу пов`язану з укладанням договорів та проведенням розрахунків пайових внесків до цільового фонду соціально-економічного розвитку та інженерно-транспортної інфраструктури міста, веде оперативний облік надходжень. Оскільки ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачає обов"язок усіх замовників прийняти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури, крім тих, яких цей закон звільняє від участі у створенні інфраструктури, то обов"язок приймати участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська залишається обов"язком [PERSON] Ввівши об`єкт будівництва «реконструкція житлового будинку з влаштуванням квартири в мансарді» в м.Івано-Франківську в експлуатацію, що підтверджується декларацією про готовність об`єкта до експлуатації №ІФ143161110365 від 20,04.2016. визначений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Положенням «Про пайову участь замовників будівництва у створені та розвитку інженерно- транспортної інфраструктури міста» обов`язок [PERSON] не виконав та не звернувся із заявою для укладання відповідного договору про пайову участь. Однак, визначений ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та Положенням «Про пайову участь замовників будівництва у створенні та розвитку інженерно-транспортної інфраструктури міста», обов"язок замовник будівництва не виконав та договір про пайову участь не уклав. Запропонований проект договору містить всі істотні умови договору та його зміст відповідає типовому договору затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради № 1231-38 від 18.10.2013 року. Зазначає, що позивачем було здійснено всі дії, необхідні для укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Івано-Франківська, а також зважаючи на те, що запропонований для підписання проект договору з додатком містить всі реквізити та істотні умови, необхідні для договорів такого виду, інші домовленості сторін щодо укладення договору та його умов відсутні, тому вважає позовні вимоги про спонукання укласти договір про пайову участь замовників будівництва у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста підлягають до задоволення в редакції, запропонованій позивачем, складеного відповідно до типового договору. На підставі наведеного просив суд задоволити позов Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до [PERSON] про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста та додатку до нього (розрахунок розміру пайової участі) в редакції, запропонованій фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, визнати укладеним договір про пайову участь замовників будівництва у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська між виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та [PERSON] у поданій позивачем редакції, а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Представники позивача, третьої особи позовні вимоги підтримали, просили задоволити, не заперечили щодо винесення заочного рішення . 02.05.2018 року, 24.10.2018 року відповідач [PERSON] подав до суду заяви про відкладення судових засідань, призначених на 03.05.2018 року та 25.10.2018 року, відповідно (а.с.31, 39). Відповідач в судове засідання призначене на 15.08.2019 року не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.47, 53-55). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 20.06.2014 року Департаментом містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради затверджено містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки в [ADDRESS] (а.с.11). З матеріалів справи вбачається, що 31.10.2017 року Фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надіслало [PERSON] для розгляду та підписання проект договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста (а.с.8-10). Згідно додатку до договору розмір пайової участі складає 66 550,71грн. (а.с.9). Відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про архітектурну діяльність» під будівництвом слід розуміти нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт та знесення об`єкта містобудування. За нормами статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовником є фізична або юридична особа, що має намір щодо забудови території (однієї або декілька земельних ділянок) і подала у встановленому законодавством порядку відповідну заяву. Частиною 1 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. На виконання цих вимог закону, рішенням Івано-Франківськ міської ради від 18 жовтня 2013 року №1231-38 затверджено положення про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста. В п. 3.1 Положення вказано, що замовник зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста. В свою чергу замовниками є особи, які одержують дозвільні документи на проектування та будівництво, здійснюють замовлення проектно-кошторисної, землевпорядної документації, мають намір щодо забудови (а.с.18-22). Відповідно до Положення «Про пайову участь замовників будівництва у створені та розвитку інженерно-транспортної інфраструктури міста» пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до бюджету м.Івано-Франківська коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Івано-Франківська у розмірах: 7 відсотків вартості будівництва (реконструкції) об`єкта містобудування для нежитлових будівель та споруд та 4 відсотків вартості будівництва (реконструкції) об`єкта містобудування для житлових будинків. Замовники будівництва залучаються до пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста виключно на підставі укладених з виконавчим комітетом та фінансовим управлінням договорів про пайову участь ( п.1.2 Положення). Для укладання такого договору замовник зобов`язаний повідомляти виконавчий комітет про будь-які вчинені ним дії щодо забудови земельної ділянки, відповідно до діючого законодавства та звернутися про укладання Договору про пайову участь (п.1.3 Положення). Договір про пайову участь укладається на підставі звернення замовника будівництва на ім`я першого заступника міського голови (п.4.4 Положення). Відповідно до ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовникам про його укладання, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Частиною 7 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що замовник будівництва зобов`язаний протягом семи днів з дня реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт або з дня набуття права на виконання будівельних робіт, письмово проінформувати виконавчий орган міської ради за місцем знаходження об`єкта будівництва про початок виконання будівельних робіт. Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено обов`язок забудовника прийняти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Так, відповідно до ч. ч. 2, 3, 5, 6 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності. Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати: 1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд; 2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків. З матеріалів справи вбачається, що Фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради 31.10.2017 року надіслало [PERSON] для розгляду та підписання проект договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста. Згідно додатку до договору розмір пайової участі складає 66 550,71грн. В матеріалах справи відсутні документальні докази звернення замовника [PERSON] до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо укладення договору про пайову участь на об`єкт містобудування, а саме об`єкту будівництва «Реконструкція житлового будинку з влаштуванням квартири в мансарді на [ADDRESS] » . З матеріалів справи вбачається, що реконструкцію з добудовою та надбудовою квартири в мансарді на [ADDRESS] , здано в експлуатацію, що підтверджується декларацією про готовність об`єкта до експлуатації №ІФ143161110365 від 20,04.2016 (а.с.13-15). Відповідачем не надано суду жодних документальних доказів про вжиття ним заходів з метою виконання обов`язку щодо укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури відповідного населеного пункту. Згідно ст. ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з статтею 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов`язків (ст.ст.3,6, 12-15, 20 ЦК України), в разі невизнання особою права на укладення договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбаченим нормативним актом обов`язкової дії. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.10.2012р. у справі №6-110цс12. Враховуючи вказане, зважаючи на те, що позивачем було здійснено всі дії, необхідні для укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Івано-Франківська, а також зважаючи на те, що запропонований для підписання проект договору з додатком містить всі реквізити та істотні умови, необхідні для договорів такого виду, інші домовленості сторін щодо укладення договору та його умов відсутні, суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом визнання договору укладеним, що також відповідає принципу публічності цивільного процесуального права. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. . А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 1600,00 гривень судового збору.

Outcome: approved