Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

01.11.2017 року [PERSON] (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області про визнання за ним права власності на земельні ділянки, загальною площею 0,54 га., що належали його матері, [PERSON], яка померла [INFO]. Вказав, що після смерті останньої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входять вказані земельні ділянки. Він звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та оформив спадкові права на частину спадкового майна, проте не може оформити спадкові права, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку, який підтверджував право [PERSON] на земельні ділянки був втрачений, що стало підставою для звернення до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, В поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримав. Представник відповідача, Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області, належним чином і своєчасно повідомлений про дату розгляду справи, в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позов [PERSON] визнав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із доводами сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] мала право на земельні ділянки, площею 0,2500 га. (кадастровий номер [NUMBER]), передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0946 га. (кадастровий номер [NUMBER]), та площею 0,1994 га. (кадастровий номер [NUMBER]), передані для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території с.Жемелинці Білогірського району Хмельницької області, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, [NUMBER], виданого на підставі рішення виконкому Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області №51 від 25 вересня 1997 року, зареєстрований 02 жовтня 1995 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №47. Вказані обставини підтверджуються даними архівної копії згаданого Державного акта (а.с.8), та даними Витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки №№НВ-6805889012017, НВ-6805889132017, НВ-6805889192017 сформованих 22.12.2017 року відділом у Білогірському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (а.с.а.с. 31-45). Вказаний Державний акт був втрачений, про що свідчить оголошення в газеті «Життя і слово» №75-76 (11284-11285) від 29 вересня 2017 року (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про смерть, [NUMBER], виданого 01 грудня 2016 року виконавчим комітетом Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області, [PERSON] померла [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №24 (а.с.6). На випадок смерті [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, яким все своє майно заповіла своєму сину, [PERSON], позивачу по справі, що підтверджується даними заповіту, посвідченого 27.12.2010 року секретарем Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області [PERSON], реєстровий №8 (а.с.30). Після смерті [PERSON] прийняв спадщину [PERSON], позивач по справі, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та оформивши право на частину спадкового майна, що вбачається із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №49807489, виданої 09.11.2017 року приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу Рогожиною Ю.М. З довідки слідує, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], заведено спадкову справу №60347473 та видано свідоцтво про прийняття спадщини (а.с.25). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 12.06.2017 року тим же нотаріусом, реєстровий №632 (а.с.7), вбачається, що після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON], позивач по справі, оформивши право на частину спадкового майна (1/2 частки житлового будинку). Незважаючи на прийняття спадщини позивач не може оформити право на спадщину на земельні ділянки, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку, яка належала [PERSON], втрачений, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу Рогожиної Ю.М. №819/01-16 від 31 жовтня 2017 року (а.с.13). Згідно ст. 1218 даного Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому до позивачів, як до спадкоємців, які прийняли спадщину, відповідно до ст. 1216 цього ж Кодексу перейшли всі права власника майна, проте із за втрати державного акта на право власності на земельну ділянку, оформити право власності на вказане майно у позасудовому порядку неможливо. Згідно ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, тому у суду є всі підстави для розгляду вказаного позову та достатньо доказів вважати, що земельні ділянки, визначена Державним актом право власності на земельну ділянку, [NUMBER] належать позивачу, як спадкоємцю [PERSON] Згідно ч. 4. ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вимоги позивача ґрунтуються на законних вимогах, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved