Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради звернулася до суду в інтересах малолітнього [PERSON] з позовом до [PERSON] , в якому просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав стосовно сина, [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1109 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягненням Іллею повноліття. Представник позивача за довіреністю [PERSON]. до початку підготовчого судового засідання подала письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач [PERSON] до початку підготовчого судового засідання подав заяву в якій позовні вимоги визнав, не заперечив проти позбавлення його батьківських прав стосовно сина та стягнення аліментів на його утримання, розгляд справи провести у його відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Поданою до суду письмовою заявою відповідач [PERSON] визнав пред`явлений до нього позов, що дає право суду в підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає, що наявні законні та достатні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , матір`ю записана [PERSON] , згідно актового запису № 303, зареєстрований 04.02.2008 р. Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області. Батьки малолітнього [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в шлюбі не перебували. [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку в службі у справах дітей Рівненського міськвиконкому з 02.06.2020 р. з підстави - проживання дітей в сім`ї, де батьки або особи, що їх замінюють ухиляються від виконання батьківських обов`язків згідно наказу № 53-осн від 02.06.2020 р. Відповідно до листа Рівненського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 658-22.2-04-25 від 05.02.2020 р. , реєстрація народження [PERSON] проведена відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України. 18.06.2020 р. [PERSON] надав до служби у справах дітей заяву, в якій він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав стосовно малолітнього сина, [PERSON] та стягнення аліментів. Матір дитини [PERSON] перебуває на обліку в КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» POP, є інвалідом ІІІ-ї групи. Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, який виданий комунальним підприємством «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради 15 червня 2020 року, у матері [PERSON] наявна тривала хвороба, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. Відповідно до Наказу від 09.06.2020 р. № 56-осн , малолітній [PERSON] , [INFO] тимчасово влаштований в сім`ю [PERSON] та внесений до журналу обліку повідомлень про дітей, які залишилися без батьківського піклування за № 17 від 01.06.2020 р. Всупереч вимогам ст. ст. 150 та 180 СК України, [PERSON] не виконує батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дитини. Батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина, не проявляє батьківської турботи та любові, не спілкується з ним. Поведінка [PERSON] не відповідає вимогам сімейного законодавства та суперечить інтересам дитини. Рівненський міськвиконком, як орган опіки та піклування, висновком № 08 - 729 від 23.06.2020 р., вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] . З дослідженого судом висновку органу опіки вбачається, що батько дитини, [PERSON] надав до служби у справах дітей заяву, в якій він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] . Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці 2 п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, в суді достовірно знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачем [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню ним сина [PERSON] , відсутність інтересу до дитини, що встановлено з урахуванням сукупності зазначених вище факторів, тому позов про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] в добровільному порядку коштів на утримання свого сина не надає , а тому суд вважає необхідним, з метою захисту прав дитини на матеріальне забезпечення, стягнути з відповідача аліменти на його утримання. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 ЗУ "Про державний бюджет на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у розмірі 1779 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 2218 грн. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових Відповідно до ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи встановлені по справі обставини, суд прийшов до висновку, що позов в частині стягнення аліментів підлягає до задоволення та підлягають до стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1109 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.06.2020 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду про стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць з 25.06.2020 р. по 25.07.2020 р. - допустити до негайного виконання. Відповідно до ст.141 ЦПК судові витрати підлягають до стягнення з відповідача в прибуток держави в сумі 1681,60 грн. На підставі викладеного, ч.5 ст.164, 166, 180-184, 191 СК України ,

Outcome: approved