Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

01.09.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що вищевказана частка будинку належить [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. 16.11.2012 року [PERSON] залишив заповіт, згідно умов якого усе своє майно заповів позивачу. [PERSON] прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачу було відмовлено, у зв'язку з тим, що право власності на спадкове майно не зареєстроване в установленому законом порядку. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні, не заперечують проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення справи або слухання справи за його відсутністю не направляв, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вислухавши думку позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] була відведена земельна ділянка площею 500 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджено договором від 08.06.1971 року, посвідченим державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 2-2860. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.02.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 16.11.2012 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2450, [PERSON] заповів усе його майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що за законом на день смерті він буде мати право - своєму сину [PERSON], [INFO], податковий номер [NUMBER]. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 35293959 від 08.10.2016 року, наданого приватним нотаріусом Арнаут О.В., заповіт [PERSON] від 16.11.2012 року, зареєстрований за № 2450 не змінювався та не скасовувався. Досліджуючи матеріали спадкової справи № 64/2013 після смерті [PERSON], судом було встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини мала право на обов'язкову частку. Відповідно до свідоцтва про смерть, повторно виданого 03.06.2016 року Ізмаїльським міськрайнним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO]. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно мешкав разом із [PERSON], що підтверджено записами в будинковій книзі на домоволодіння [ADDRESS], тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимової Т.І. № 204/02-14 від 08.10.2013 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що право власності на спадкове майно не зареєстроване в установленому законом порядку. Вислухавши, думку позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved