Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

02.01.2018 року до Київського районного суду міста [PERSON] надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON]/Снігурова/ [PERSON], в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 38533 гривні 60 копійок та стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України сплачений судовий збір в розмірі 1600 гривень. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог в позові посилався на те, що 28.04.2016 року близько 7 год. 50 хв. в м.Одесі по вул. Фонтанська дорога сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить на праві власності [PERSON]. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно - правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК «Альфа Страхування» при використанні транспортного засобу «Вольво», державний номер [NUMBER], за договором обовязкового страхування № АІ 8209300. [PERSON] звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про настання ДТП та з заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди. Позивачем було виплачено відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП у розмірі 37866,60 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 10121 рв від 20.12.2016 року, а також за послуги комісара було сплачено 667 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 1905/2рв від 01.08.2016 р. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована при використанні транспортного засобу «Шевроле», державний номер [NUMBER] за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вищезазначена ДТП сталась з вини відповідача. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву, з якої вбачається, що позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, справу слухати за відсутністю представника позивача та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась, про час та місце його проведення повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань про відкладення слухання справи або відзиву на позов до суду не надходило. При викладених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло заяви про причини неявки до судового засідання, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 28.04.2016 року о 7 год.50 хв. в м.Одесі по вул. Фонтанська дорога, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить на праві власності [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 30.06.2016 року [PERSON] було визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено штраф у розмірі 340 гривень. Вказана постанова набрала законної сили 12.07.2016 року. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до підпункту «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована при використанні транспортного засобу «Шевроле», державний номер [NUMBER] за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно довідки адресного бюро від 25.01.2018 року [PERSON] 18.04.2017 року змінила прізвище на «Снігурова» та значиться зареєстрованою за адресою [INFO]./а.с.48/. У грудні 2016 року позивачем було отримано заяву на виплату страхового відшкодування від постраждалої особи [PERSON]Г./ а.с. 8/. Згідно висновку експертного автоварознавчого дослідження ТОВ «Делфи Групп» № 19-05/2 від 10.06.2016 року, позивачем було виплачено власнику автомобіля «Вольво», державний номер [NUMBER], суму страхового відшкодування в розмірі 37866 грн.60 коп., завданого внаслідок ДТП, що підтверджується платіжним дорученням № 10121рв від 20.12.2016 року та послуги аварійного комісара в розмірі 667 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 1905/2рв від 01.08.2016 року./ а.с. 30-31/. Оскільки позивач виплатив грошові кошти на відшкодування завданих дорожньо-транспортною пригодою збитків, він має право регресної вимоги до відповідача на відшкодування понесених збитків. Стягненню з відповідача також підлягає 667 гривень за послуги аварійного комісара, оскільки судом встановлено, що зазначені витрати позивачем були понесені в зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою. /а.с. 31/. Тому, відповідно до ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати на користь [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. При цьому, станом на час розгляду справи, відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати не надано, відзиву до суду на позов не надійшло, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь МТСБУ в порядку регресу витрат по виплаті страхового відшкодування та витрат на послуги аварійного комісару в загальному розмірі 38533,60 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, вимоги про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 1600 гривень також підлягають задоволенню.

Outcome: approved