Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до відповідачів з вищезазначеним позовом, в якому просив зняти арешт і заборону на відчуження всього нерухомого майна, яке належить [PERSON], ІПН [NUMBER], [INFO], паспорт [NUMBER], виданий Роздільнянським РВ ГУМВС України в Одеській області 26.02.2004 року, проживаючого за адресою: [ADDRESS], накладений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Другого Суворівського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на підставі постанови В-9/754, ВП №27444629 від 07.07.2011 року про накладення арешту та заборону його відчуження, та зареєстровано у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за номером 11365064. Та зняти арешт і заборону на відчуження всього нерухомого майна, яке належить [PERSON], ІПН [NUMBER], [INFO], паспорт [NUMBER], виданий Роздільнянським РВ ГУМВС України в Одеській області 26.02.2004 року, проживаючого за адресою: [ADDRESS], накладений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Роздільнянського РУЮ Одеської області на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 34226783, від 21.09.2012 року про накладення арешту на майно та заборону його відчуження, та зареєстрованого у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за номером 13027242. Свої вимоги мотивував тим, що він мав боргові зобов'язання відповідно до виконавчого провадження №27444629 від 07.07.2011 року, порушеного Суворівським ВДВС Одеського МУЮ на виконання судового наказу №2-н-288/08 від 01.12.2008 року та зобов'язання по виконавчому провадженню №34226783 по примусовому виконанні виконавчого листа №2-51/2012, виданого Роздільнянським районним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 29 302, 50 грн. На теперішній час у нього будь-яких заборгованостей не має. Він погасив заборгованість перед ПАТ КБ «Приват Банк», що підтверджується генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості від 13.07.2016 року, платіжним дорученням від 13.07.2016 року та довідкою ПАТ КБ «Приват Банк» від 27.11.2017 року. Він, маючи намір оформити права власності по праву спадкування на майно, звернувся до нотаріуса, однак йому було відмовлено у видачі правовстановлюючого документу, у зв'язку з ти, що на все його майно накладено арешт Постановою про накладення арешту та оголошення заборони на відчуження майна боржника В-9/754, ВП №27444629, 07.07.2011 року Другим Суворівським ВДВС Одеського МУЮ та відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 34226783, 21.09.2012 року накладено обтяження відділом ДВС Роздільнянського РУЮ Одеської області. Він звернувся до Начальника Суворівського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області щодо зняття арешту з його майна, однак відповідно до листа №13-34/29901 від 08.08.2017 року йому повідомлено, що виконавче провадження закінчене - виконавчий документ направлено за належністю, архів знищено. Також він звернувся до начальника Роздільнянського МВДВС ГТУЮ в Одеській області з метою зняття арешту з майна, однак відповідно до листа №3842 від 15.09.2017 року йому відмовлено в скасуванні арешту з посиланням на те, що провадження знищено за закінченням терміну зберігання. Тому за захистом своїх прав він вимушений звернутись до суду, так як накладений арешт на все його майно порушує його право приватної власності, внаслідок чого він позбавлений змоги у повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідач - Роздільнянський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у його відсутність суду не надав. Відповідач - Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, поштою, рекомендованим листом з повідомленням про вручення ( а.с.21 ), в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без участі їх представника. ( а.с.32). Відповідач - Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, поштою, рекомендованим листом з повідомленням про вручення ( а.с.23 ), причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у його відсутність суду не надав. У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Постановою про накладення арешту та оголошення заборони на відчуження майна боржника В-9/754, ВП №27444629, 07.07.2011 року Другим Суворівським ВДВС Одеського МУЮ накладено арешт на все майно [PERSON] та Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 34226783, 21.09.2012 року накладено обтяження відділом ДВС Роздільнянського РУЮ Одеської області на все майно [PERSON], що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, № 198098452 від 07.02.2017 року (а.с.4). [PERSON] в повному обсязі погасив заборгованість перед ПАТ КБ «Приват Банк», що підтверджується генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості від 13.07.2016 року, платіжним дорученням від 13.07.2016 року та довідкою ПАТ КБ «Приват Банк» від 27.11.2017 року. (а.с. 5, 6,7). Відповідно до довідки № В-34/29901 виданої Суворовським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 08.08.2017 року, згідно електронної бази даних АСВП, на виконанні в відділі перебувало виконавче провадження ВП № 27444629, з примусового виконання судового наказу № 2-н-288/08 виданого 01.12.2008 року, виконавче провадження закінчене-виконавчий документ направлено за належністю, архів знищено ( а.с. 9). Згідно довідки № 3842 виданої Роздільнянською міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 15.09.2017 року, у ВДВС відсутні документи по примусовому виконанні виконавчого листа №2-151/2012 року, виданого Роздільнянським районним судом Одеської області про стягнення з боржника [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу. Провадження знищено за закінченням терміну зберігання. ( а.с.11). Постановою про закінчення виконавчого провадження ВП №52437686 від 29.01.2018 року Роздільнянським міжрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області виконавче провадження ВП №52437686 закінчено та знятий арешт на все майно боржника, у зв'язку з тим, що боржник не має заборгованості перед стягувачем, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчого провадження стягнуто з боржника в повному обсязі, що підтверджується витягом з Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 112073807 від 29.01.2018 року ( а.с.4). Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статей 316-317 Цивільного кодексу України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України). Так, відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, що [PERSON] на даний час позбавлений права володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю у зв'язку із накладенням арешту. Відповідно до ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження" у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За правилами ст. 57 Закону України „Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт майна боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що находяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У відповідності до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановою №5 від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч.2 ст.30 Цивільного процесуального кодексу України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Таким чином, слід дійти висновку про те, що з урахуванням того, що борг, у зв'язку із виникненням якого було накладено арешт на майно позивача, погашено у повному обсязі, а арешт з майна не знято, що порушує законні права та інтереси позивача щодо розпорядження майном, власником якого він є, матеріали справи мають всі підстави для зняття арешту з цього майна за рішенням суду.

Outcome: approved