Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

у березні 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.04.2014 року між ним та відповідачем укладено договір про надання послуг теплопостачання, відповідно до якого позивач зобов'язався надавати послуги з центрального опалення квартири [ADDRESS], загальною опалювальною площею 21 кв.м., а відповідач вносити плату за надані послуги до 10 числа наступного за розрахунковим місяця в розмірі 30,26 грн./кв.м. за місяць. Свої зобов'язання по оплаті послуг теплопостачання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого за період з 01.04.2014 по 01.02.2017 утворилась заборгованість в розмірі 6000,04 грн., індекс інфляції складає 967, 08 грн., 3 % річних 152,29 грн. У зв'язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача борг з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 7119,41 грн. за надані послуги з теплопостачання та понесені ним судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату і час розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення у пресі. Частиною 1 ст.224 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення по справі, оскільки відповідач належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, однак у судове не засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, позивач не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку: взаємовідносини між позивачем ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" та відповідачем врегульовані договором про надання послуг теплопостачання. Згідно п. 1.1 вказаного Договору ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" зобов'язується надавати споживачеві (наймачеві, власнику квартири) та членам його сім'ї послуги з теплопостачання, а споживач зобов'язується своєчасно здійснювати оплату за спожиті послуги на умовах цього Договору. З розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання, наданого позивачем до позовної заяви вбачається, що відповідач має заборгованість за послуги теплопостачання за опалення квартири [ADDRESS], за період з період з 01.04.2014 по 01.02.2017 у розмірі 6000,04 грн.; 967,08 грн. - інфляційні втрати; 152,29 грн. - 3% річних, а всього загальна сума заборгованості склала 7119,41 грн. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки в добровільному порядку відповідач не здійснює оплату за спожиті послуги теплопостачання, внаслідок чого станом на 01.02.2017 виникла заборгованість перед позивачем, яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved