Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

У грудні 2013 року до суду звернулося ПАТ "Банк Форум" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 14206,84 дол. США. Позивач зазначав, що 15 лютого 2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 40441 дол. США строком до 14 лютого 2013 року зі сплатою 12,5 відсотків річних. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] взяла на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування з визначенням їх розмірів у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконує. У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON], банк уклав 15 лютого 2007 року з відповідачем [PERSON] договір застави, згідно якого [PERSON] передав позивачу в заставу рухоме майно, а саме автомобіль марки Mitsubishi Outlander, 2007 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 09 грудня 2013 року становить 14206,84 дол. США та судові витрати (а.с.а.с. 2-3). 05 лютого 2014 року позивач доповнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 30 січня 2014 року в розмірі 14266,99 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ гривні до долара США - 114036,05 грн. (а.с.а.с. 53-54). У судовому засіданні представник позивача ПАТ "Банк Форум" - Плис Ю.С. позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовних заявах. Відмовилася від необхідності збільшення позовних вимог, враховуючи, що предметом позову є стягнення заборгованості, обчисленої станом на 30 січня 2014 року. Пояснила, що пеня обчислена в межах однорічного строку позовної давності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, судові повістки та копії позовної заяви направлялися відповідачам за їх зареєстрованим місцем проживання та шляхом вручення їх представнику. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За умовами ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. У ст. 553 ЦК України визначено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає за порушення зобов'язання боржником. Судом достовірно встановлено, що 15 лютого 2007 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 0008/07/19-A, згідно якого останній банк надав кредит у сумі 40441 дол. США зі сплатою 12,5 відсотків річних в строк до 14 лютого 2013 року на придбання автомобіля ( а.с.а.с. 5-6, 42-43, 48). Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом з визначенням їх розмірів у встановлені строки та графік погашення кредиту у порядку, визначеного договором (а.с.а.с. 5-7, 42-44). У забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] по вказаному кредитному договору, банк уклав 15 лютого 2007 року з відповідачем договір застави, згідно якого [PERSON] передав позивачу в заставу рухоме майно, а саме автомобіль марки Mitsubishi Outlander, 2007 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. ( а. с.а.с. 9-10, 46-47). Відповідно додаткової угоди від 08 вересня 2010 року, укладеної між банком та відповідачем [PERSON] були внесені зміни до кредитного договору щодо порядку перерахування кредитних коштів, сплати коштів у повернення кредиту, розмірів щомісячних внесків шляхом зарахування коштів на рахунок №0008/07/19-А (а.с.а.с. 8, 45). У вказаних договорах сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмети договорів, строки дії договорів, права, обов'язки та відповідальність сторін. Відповідач [PERSON] перестав сплачувати своєчасно та у повному обсязі кошти у погашення кредиту та процентів за користування кредитом згідно графіку погашення кредиту, починаючи з березня 2010 року. Станом на 30 січня 2014 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 14266,99 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ гривні до долара США - 114036,05 грн., з них: - заборгованість за кредитом - 10093 дол. США; - заборгованість по процентам за користування кредитними коштами - 2475,42 дол. США; - пеня за прострочення сплати коштів у повернення кредиту та сплату процентів - 1698,57 дол. США. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачами банку не сплачена. Банк припинив нарахування відповідачу процентів за користування кредитом з 23 січня 2014 року. Суд враховує, що загальна сума заборгованості станом на день розгляду справи, як постає з пояснень представника позивача, становить більший розмір, але представник позивача відмовилася від збільшення позовних вимог, незважаючи на відповідне роз'яснення суду. Між сторонами по справі за висновком суду фактично відсутній спір з приводу розрахунку заборгованості за кредитним договором, обчисленої станом на 30 січня 2014 року. Крім того, розрахунок наданий позивачем заборгованості відповідає умовам кредитного договору, а розрахунок пені обчислено в межах однорічного строку позовної давності. Відповідач не подав належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів на спростування позову і встановлених судом обставин. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, зокрема щодо необхідності стягнення пені в національній валюті України. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №0008/07/19-A від 15 лютого 2007 року станом на 30 січня 2014 року на загальну суму 12568,42 дол. США (дванадцять тис. п'ятсот шістдесят вісім дол. 42 цент США ), з яких: - заборгованість за кредитом - 10093 дол. США ( десять тис. дев'яносто три дол. США ); - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом - 2475,42 дол. США ( дві тис. чотириста сімдесят п'ять дол. 42 цента США). Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пеню за період, який було обчислено позивачем згідно його розрахунків (а.с.а.с. 55-59), зокрема: - за прострочення сплати коштів у повернення кредиту - 11335,91 грн. ( одинадцять тис. триста тридцять п'ять грн. 91 коп. ); - за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 2240,76 грн. ( дві тис. двісті сорок грн. 76 коп. ). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути у повернення сплаченого судового збору в розмірі 1135,55 грн. та на користь держави судовий збір - 52,03 грн. у зв'язку зі збільшенням позивачем вимог та несплати в цій частині позивачем судового збору ((1% від ціни позову, тобто 1187,58 грн.) - 1135,55 грн.).

Outcome: partial