Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

У грудні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 122 682,39 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що на підставі заяви б/н від 11.01.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», "Правилами користування платіжною карткою" та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач зобов`язувалася погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором про надання банківських послуг. У порушення зазначених норм законодавства та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв`язку з чим, за кредитним договором станом на 31.10.2019 року виникла заборгованість у розмірі 316 936,05 грн., яка складається з наступного: 4 887,37 грн. - заборгованість за кредитом; 306 398,68 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 5 650,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Однак, кредитор має право на свій розсуд вимагати від боржника повернення будь-якої частини суми заборгованості, тому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 122 682,39 грн., яка складається з наступного: 4 887,37 грн. - заборгованість за кредитом; 117 795,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 11.01.2011 року по 28.09.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2020 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, не повідомила суд про причини не явки, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. На підставі анкети - заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг б/н від 11.01.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України, визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», "Правилами користування платіжною карткою" та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. За вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України, визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Таким чином, відповідно до умов та правил надання банківських послуг визначено, що пам`ятка, тарифи, а також заява про приєднання до умов та правил становить укладений договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Однак, відповідач в порушення умов договору не виконувала взятих на себе обов`язків, у зв`язку з чим, згідно розрахунку, станом на 31.10.2019 року виникла заборгованість у розмірі 316 936,05 грн., яка складається з наступного: 4 887,37 грн. - заборгованість за кредитом; 306 398,68 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 5 650,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 122 682,39 грн., яка складається з наступного: 4 887,37 грн. - заборгованість за кредитом; 117 795,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 11.01.2011 року по 28.09.2018 року. Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved