Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

У грудні місяці 2014 року позивач звернувся до суду із заявою в якій вказав, що 01 вересня 2006 року між АКіБ "Укрсоцбанк" , правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений договір кредиту за № 880/271- РКМ 239, згідно умов якого банк надав кредит у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 8 000 доларів США строком на 60 місяців із сплатою річних відсотків в розмірі 13% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 29.11.2011 року. Позичальник неналежним чином виконував зобов»язання за договором та станом на 13.11.2014 року заборгованість [PERSON] становить 91 858,37 грн., з них заборгованості за кредитом 3 708,36 доларів США, що за курсом НБУ становить 57 702,08 грн., заборгованості по відсотках 1 407,24 доларів США, що еквівалентно 21 8963 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту 5 5294 грн. та пені за несвоєчасне повернення відсотків 3 029,79 грн., заборгованості за комісіями 3 700,2 грн. Просить стягнути з відповідача в примусовому порядку заборгованість по кредитному договору. В судове засідання представник позивача не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач в судовому засіданні заявлених вимог не визнав, просить відмовити позивачеві у задоволенні позову у зв»язку із пропуском строку давності. Суд, заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 01 вересня 2006 року між АКіБ "Укрсоцбанк" , правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений договір кредиту за № 880/271- РКМ 239, згідно умов якого банк надав кредит у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 8 000 доларів США строком на 60 місяців із сплатою річних відсотків в розмірі 13% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 29.11.2011 року. Як убачається із матеріалів справи відповідач [PERSON] умов договору в повному обсязі не виконав, і станом на 13.11.2014 року заборгованість позичальника перед банком становить 91 858,37 грн., з них заборгованості за кредитом 3 708,36 доларів США, що за курсом НБУ становить 57 702,08 грн., заборгованості по відсотках 1 407,24 доларів США, що еквівалентно 21 8963 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту 5 5294 грн. та пені за несвоєчасне повернення відсотків 3 029,79 грн., заборгованості за комісіями 3 700,2 грн. Позичальник припинив здійснювати погашення коштів за договором 05.01.2011 року. За умовами договору кінцевий термін повернення заборгованості 29 листопада 2011 року. [PERSON] в судовому засіданні подав заяву у якій просить застосувати строки позовної давності. Відповідно до положень статті 257 ЦК України позовна давність встановлюється у три роки . Згідно з частиною 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed