Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

01 червня 2018 року Комунальне підприємство (КП) «Чугуївтепло» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення з [PERSON] за період з 01.12.2014 р. по 01.05.2018 р. в розмірі 12899 грн. 26 коп., а також сплаченого судового збору у сумі 1762 грн. Позов мотивований тим, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , в якому подача тепла здійснюється централізовано. Відповідно до ст.ст. 20,32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати послуги щомісячно в установлені договором або законом строки. Оскільки [PERSON] фактично отримувала послуги з централізованого опалення, офіційно не відмовлялася від їх отримання, тому повинна здійснювати оплату за отримані послуги, так як відсутність укладеного договору не звільняє відповідача обов`язку здійснювати оплату за отримані послуги з теплопостачання. Однак на порушення вимог чинного законодавства відповідач частково сплачувала сплаті послуги з централізованого опалення, в результаті чого утворилась заборгованість за вказаний період часу. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 08.02.2018 року КП «Чугуївтепло» було відмовлено у видачі судового наказу відповідно до вимог ч.9 ст.165 ЦПК України. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2018 року справа надійшла в провадження судді Чугуївського міського суду Харківської області [PERSON], ухвалою якого від 06.07.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження (а.с.16-17). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2020 року у зв`язку із звільненням судді [PERSON] з посади, справа надійшла в провадження судді Чугуївського міського суду Харківської області Карімова І.В., ухвалою якого від 18 серпня 2020 року справа прийнята до свого провадження (а.с.77). 22 вересня 2020 року [PERSON] подала відзив на позов, в якому зазначила, що в 2016 році вона зверталася до КП «Чугуївтепло» із заявою про відключення житла від теплової мережі на період її відсутності, однак її заяву не прийняли до розгляду. Зазначає, що борг за теплопостачання не є співмірним із інвентаризаційної вартості належній їй квартирі, яку не можна вилучити зва борги. Вважає, що позов поданий КП «Чугуївтепло» безпідставно, оскільки позивачу вже було відмовлено у видачі судового наказу, і позовні вимоги не грунтуються на поточних рахунках, не надано доказів сплати судового збору за подання цього позову. Також надала свої пропозиції щодо можливості укладення з позивачем мирової угоди(а.с.80-81). У відповіді на позов представник КП «Чугуївтепло» вказував, що позовні вимоги подані останнім ще в 2018 році відповідно до вимог ЦПК України, з відповідною оплатою судових витрат; пропозиція відповідача про укладення мирової угоди на умовах розстрочки заборгованості може відбутися лише на умовах повної сплати заборгованості в узгоджений сторонами термін, а посилання позивача в пунктах 1-4 відзиву на позов не відносяться до предмету розгляду справи (а.с. 94-95). Подалі 30 серпня 2020 року КП «Чугуївтепло» надало доповнення до позовної заяви, збільшивши свої вимоги та просило стягнути з відповідача [PERSON] додатково заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 р. по 01.10.2020 року в розмірі 15161, 43 грн., посилаючись на вищевикладені підстави. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] надала 19.10.2020 року заяву, в якій зазначила, що субсидії чи іншої допомоги по сплаті комунальних послуг не має, після поновлення їй виплати пенсії нею сплачено КП «Чугуївтепло» з лютого по серпень 2020 року борг в сумі 6010 грн., з вересня по жовтень 2020 року сплата становить 10651 грн., копії квитанцій на підтвердження сплати додала до заяви (а.с.106- 109). Також надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 98). У зв`язку із зазначеним суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані учасниками справи письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Комунальне підприємство «Чугуївтепло» створено згідно з рішенням Чугуївської міської ради №1414-V від 27.05.2008. Відповідно до п.2.1 Статуту підприємства, основною метою його діяльності є задоволення потреб населення та інших категорій споживачів в забезпеченні тепловою енергією. Судом встановлено, що[PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , в якому подача тепла здійснюється централізовано, та отримує послуги з централізованого опалення, тобто між сторонами встановлені фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі чого відкрито особистий рахунок № [NUMBER] , і офіційно відповідачка не відмовлялася від їх отримання. Правовідносини щодо прав і обов`язків між позивачем як виконавцем послуг з теплопостачання та відповідачами, які є споживачами цих послуг, порядок розрахунків за надання послуг, підстави і розмір відповідальності за неналежне виконання обов`язків регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 ( зі змінами, внесеними урядовою постановою від 31.10.2007 р. № 1268 ) та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого постачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005 р. № 4 (зі змінами, внесеними наказом Мін ЖКГ від 06.11.2007 р. № 169). Відповідно до п.п.8 та 24 зазначених Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання таких послуг. Споживач може відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, якщо технічна можливість відключення передбачена схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки тощо. Недотримання цих умов призводить до погіршення умов проживання і порушення прав інших мешканців будинків. При цьому витрати, пов`язані з відключенням від вказаних мереж, відшкодовуються споживачем відповідно до калькуляції, складеної виконавцем. Отже власник квартири не має права самовільно здійснювати відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого постачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005 р. № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. З наданих матеріалів справи вбачається, що будь-які дії, передбачені Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідачем [PERSON] не здійснювалися. Відповідно до ст. 322 ЦПК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Докази щодо звернення відповідача в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання позивачем неякісних житлово-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні. Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості по особистому рахунку № [NUMBER] відповідач [PERSON] як споживач з 01.12.2014 р. по 01.05.2018 р. не в повному обсязі сплачувала щомісячні платежі, тому має заборгованість за надані послуги з централізованого опаленняв розмірі 12899 грн. 26 коп.(а.с.11). У зв`язку із чим КП «Чугуївтепло» звернулося до суду у січні 2018 року в межах строку позовної давності( з урахуванням того, що споживач до березня 2015 року включно частково сплачувала за комунальні послуги) із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.12.2014 р. по 01.11.2017 року в розмірі 9071,95 грн. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 08.02.2018 року КП «Чугуївтепло» було відмовлено у видачі судового наказу відповідно до вимог ч.9 ст.165 ЦПК України(а.с.14). Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку . Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. У зв`язку із чим звернення КП «Чугуївтепло» у червні 2018 року до суду із зазначеним позовом свідчить, що позовні вимоги заявлені останнім в межах позовної давності. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Нарахування оплати за постачання тепла (застосування тарифів) проводилася позивачем відповідно до Постанови НКЕРЕ № 146 від 17.10.2014, за № 1171 від 31.03.2015; за № 1101 від 09.06.2016 та відповідно до рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області № 238 від 13.10.2017 року (а.с. 6-9). Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Як вбачається з наданих відповідачем [PERSON] копій квитанцій про сплату за опалення останньою сплачено в погашення заборгованості за надані послуги: у лютому 2020 року 1849 грн. (а.с.86,109), у квітні 2020 року - 1200 грн. та 700 грн. (а.с.85), у травні 2020 року - 1461 грн. (а.с. 85), у серпні 2020 року -1000 грн.; у вересні 2020 - в сумі 2500 грн. та 1500 грн. (а.с. 86,109). Вказані суми сплати заборгованості враховані позивачем при пред`явленні уточненої позовної заяви, про що свідчить довідка -рахунок заборгованості за травень2020 року по вересень 2020 року (а.с. 105). Посилання [PERSON] на те, що нею сплачена заборгованість за теплопостачання у вересні 20210 року в розмірі 2900 грн. (а.с. 100) та 1750 грн. (а.с. 106), не має значення при розгляді цієї справи, оскільки зазначені суми були сплачені відповідачем 29.09.2020 року, тобто за межами розрахункового періоду для оплати послуг,передбаченого пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, (пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом ). Однак зазначені суми сплати можуть бути зараховані позиівачем в подальшому для погашення заборгованості за надані послуги. Статтею 11 ЦК України визначено, що зобов`язання виникають, зокрема з правочинів (інших договорів) та актів законодавства. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У зв`язку із вищенаведеним суд дійшов висновку, що позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач незалежно від споживання цієї послуги, зобов`язана її сплатити. Відповідачем [PERSON] в порядку ст. 81 ЦПК України не подано доказів, що вказують на безпідставність та необґрунтованість вимог позивача, в тому числі на неправильність проведення позивачем розрахунків за надані послуги. У зв`язку з наведеним позовні вимоги КП «Чугуївтепло» про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.12.2014 р. по 01.05.2018 р. в розмірі 12899 грн. 26 коп., а також за період з 01.05.2018 по 01.10.2020 року в сумі 2262, 17 грн. ( з урахуванням поточних платежів), а всього в сумі 15161,43 грн., підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст. 164 ЦПК України у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем як при поданні заяви про видачу судового наказу в сумі 176,20 грн., так і при поданні позову в розмірі 1585 грн та 0,80 грн. ( а.с. 1-3) , а всього в сумі 1762 грн.

Outcome: approved