Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 5689,36 доларів США, з яких: 1797,45 доларів США - заборгованість по кредиту, 2887,45 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 713,31 доларів США - комісія за річне обслуговування, а також штрафи відповідно до п.8.6 умов та правил надання банківських послуг: 21,24 доларів США - штраф (фіксована частина), 269,91 доларів США - штраф (процентна складова). В обґрунтування вимог вказує, що 14.02.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 2000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника заборгованість по кредиту. У судове засідання представник позивача Шацька С.І. не з'явилась, подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 14.02.2008 року між Закритим акціонерним товариство комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, який складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг. Підписавши заяву від 14.02.2008 р. позичальник своїм підписом ствердив, що він ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит в сумі 2000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів щодо будь-якого із грошових зобов'язань більше ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Згідно п.п. 3.2, 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішення Банку та надає йому право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Судом встановлено, що банк виконав свої зобов'язання згідно з умовами договору та видав [PERSON] кредит в сумі 2000 доларів США. Відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання згідно умов і правил надання банківських послуг, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 30.05.2014 року складає 5689,36 доларів США, з яких: 1797,45 доларів США - заборгованість по кредиту, 2887,45 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 713,31 доларів США - комісія за річне обслуговування, а також штрафи відповідно до п.8.6 умов та правил надання банківських послуг: 21,24 доларів США - штраф (фіксована частина), 269,91 доларів США - штраф (процентна складова). Враховуючи наведене, банк просить стягнути з позичальника заборгованість на загальну суму 5689,36 долларів США, що за курсом 11,77, відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.05.2014 року складає 66 963,78 грн. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов"язаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь банку заборгованість по кредитному договору на загальну суму 5689,36 доларів США, що еквівалентно (згідно офіційного курсу 11,77 грн. за 1 долар США, відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.05.2014р.) становить 66 963,78 грн. Згідно з вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачами не представлено суду жодних належних та допустимих доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, а саме - 669,64 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved