Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Представник ТМО "Психіатрія" у м. Києві звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу, якого 13.08.2017 р. було госпіталізовано до відділення №21 ТМО "Психіатрія" у м. Києві з підстав: загострення психічного захворювання та погіршення стану. В судовому засіданні представник заявника Журавський О.Д. підтримав заяву. Пояснив, що у зв'язку з загостренням психічного захворювання (шизофренія, виражена тривога, порушення сну, чує «голоси», конфлікт з матір»ю, включає газ вночі, відмовився від прийому ліків) 13.08.2017 року за направленням лікаря Центру екстренної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва було госпіталізовано [PERSON] до відділення №21 ТМО «Психіатрія» у м. Києві для проведення лікування з метою покращення його психічного стану здоров»я. Останній раз проходив стаціонарне лікування з 03.01.2017 року по 22.02.2017 року. Заінтересована особа [PERSON], яка являється матір»ю та опікуном недієздатного, в судовому засіданні не заперечувала проти госпіталізації свого сина до психіатричного закладу, він перестав приймати ліки, почали появлятися «голоси», він вночі ходить по квартирі, з кимось розмовляє та відповідає «свою маму я вбивати не буду», це становить загрозу для матері,його життя та здоров»я оточуючих. На обліку у лікаря-психіатра перебуває з 2003 року. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20.04.2015 р. визнано [PERSON] недієздатним, призначено [PERSON] опікуном над недієздатним (а.с. 9). Як встановлено в судовому засіданні, 13.08.2017 року [PERSON] госпіталізовано до відділення №21 ТМО «Психіатрія» у м. Києві, в зв'язку із загостренням психічного захворювання та погіршення стану, а саме: виражена тривога, порушення сну, конфлікт з матір»ю, відмовився від прийому ліків, наявні «голоси» імперативного змісту, які примушували включати газ. З медичної карти стаціонарного хворого №4900 ТМО «Психіатрія» у м. Києві вбачається, що встановлений клінічний діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Виражений апатико-дисоціативний дефект, галюцинаторно-параноїдний синдром (F -20.00) (а.с. 3). З акту комісійного психіатричного огляду від 14.08.2017 року вбачається, що [PERSON] психічно хворіє з 2003 року, інвалід ІІ групи, неодноразово лікувався з приводу загострення галюцинаторно-параноїдної симптоматики, остання госпіталізація у період з 03.01.2017 року по 22.02.2017 року. За висновком комісії потребує стаціонарного лікування (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Згідно з рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р., Конституційний Суд України вважає за необхідне вказати такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Вказаним рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. №1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. В зв»язку з тим, що процесуальним законодавством не передбачено порядок розгляду заяви про надання психіатричної допомоги в добровільному порядку, тому суд застосовує норму ст.282 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 282 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved