Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Представник ТМО "Психіатрія" у м. Києві звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу, яку 15.08.2017 р. було госпіталізовано до відділення №3 ТМО "Психіатрія" у м. Києві з підстав: загострення психічного захворювання та погіршення стану. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала заяву. Пояснила, що у зв'язку з загостренням психічного захворювання (шизофренія, виражена тривога, дратівлива, порушився сон, актуалізувалась галюциторна симптоматика, під впливом якої, стала поводити себе неадекватно, кричала, погрожувала матері) 15.08.2017 року у супроводі спеціалізованої психіатричної бригади №6 за рапортом поліції було госпіталізовано [PERSON] до відділення №3 ТМО «Психіатрія» у м. Києві для проведення лікування з метою покращення її психічного стану здоров»я. Останній раз проходила стаціонарне лікування з 25.03.2016 року по 28.11.2016 року. Заінтересована особа [PERSON], яка являється матір»ю та опікуном недієздатної, в судовому засіданні не заперечувала проти госпіталізації своєї дочки до психіатричного закладу, пояснила, що у дочки порушився сон, стала тривожною та дратівливою, почала поводити себе неадекватно, кричала та погрожувала, «з»явились голоси, які підштовхують на агресивні дії», котрі «наказували щось робити», «віддають накази, які не може контролювати», це становить загрозу для матері, її життя та здоров»я оточуючих. На обліку у лікаря-психіатра перебуває з 1993 року. Прокурор Чаплигін К.В. заяву підтримав. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.09.2013 р. визнано [PERSON] недієздатною (а.с. 5). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.02.2014 призначено [PERSON] опікуном над недієздатною (а.с. 6). Як встановлено в судовому засіданні, 15.08.2017 року [PERSON] госпіталізовано до відділення №3 ТМО «Психіатрія» у м. Києві, в зв'язку із загостренням психічного захворювання та погіршення стану, а саме: виражена тривога, порушення сну, дратівлива, актуалізувалась галюциторна симптоматика, під впливом якої, стала поводити себе неадекватно, кричала, погрожувала матері З медичної карти стаціонарного хворого №4979 ТМО «Психіатрія» у м. Києві вбачається, що встановлений клінічний діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, виражений апатико-дисоціативний тип дефекту, галюцинаторно-параноїдний синдром (F -20.00) (а.с. 3). З висновку комісії лікарів-психіатрів від 16.08.2017 року вбачається, що спадковість [PERSON] психічними захворюваннями не обтяжена, психічно хворіє з 1993 року, захворювання дебютувало галюцинаторно-параноїдною симптоматикою, коли з»явились «екстрасенсорні здібності», «почала бачити, що у людей всередині», чула «голоси», котрі «наказували щось робити». З 1995 року неодноразово лікувалась в психіатричній лікарні з приводу загострення галюцинаторно-параноїдної симптоматики, суїцидальними тенденціями (під впливом імперативних галюцинацій кидалась під потяг, різала собі вени). Остання госпіталізація у період з 25.03.2016 року по 28.11.2016 року. За висновком комісії потребує стаціонарного лікування (а.с. 3-4). Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Згідно з рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р., Конституційний Суд України вважає за необхідне вказати такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Вказаним рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. №1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. В зв»язку з тим, що процесуальним законодавством не передбачено порядок розгляду заяви про надання психіатричної допомоги в добровільному порядку, тому суд застосовує норму ст.282 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 282 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved