Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-04 00:00:00

01 грудня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON], треті особи: Українська страхова компанія «Гарант [PERSON]», Моторно (транспортне) страхове Бюро України, про стягнення матеріальної шкоди спричиненої внаслідок ДТП. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 12.12.2014 року о 09 години 55 хвилин [PERSON] керувала автомобілем «Тойота Камрі» державний\~\~ номер\~\~ [NUMBER],\~\~в місті Іллічівськ Одеської області. На перехресті вулиць 1 Травня та Олександрійської [PERSON] порушила вимоги п.16.1 Правил дорожнього руху та скоїла зіткнення з автомобілем [NUMBER] , в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Внаслідок ДТП [PERSON] постановою Київського районного суду міста Одеси від 21 січня 2015 року визнали винною у скоєні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 374,00 гривень. Позивачка [PERSON] зазначила що відповідальність відповідачки [PERSON] застрахована відповідно полісу № А1/0239658 від 16.01.2014 року, але за цим договором вона не отримала ніяких коштів, так як на сьогодні страхова компанія «Гарант-Авто» ліквідована, як не платоспроможна. Позивачка вказує, що внаслідок неправомірних дій відповідача вона понесла матеріальну шкоду у розмірі 26\~008,40 гривень та витрати повязані за зверненням до суду у розмірі 3\~237,20 гривень. У звязку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд: -Стягнути з [PERSON], врахунок погашення матеріальної шкоди спричиненої дорожньо-транспортною пригодою 26\~008,40 гривень та судові витрати у розмірі 3\~237,20 гривень. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов в повному обсязі, просили суд його задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач заперечила проти задоволення позову, мотивуючи тим, що вона як винна сторона в ДТП виконала свої зобовязання, повідомивши страхову компанію про ДТП. Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить автомобіль [NUMBER] (а.с.16-17). Постановою Київського районного суду міста Одеси від 21 січня 2015 року [PERSON] було визнано винною у скоєному та притягнуто до адміністративної відповідальності по ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 374,00 гривень(а.с.11). В силу ч.4 ст. 61 ЦПК України про підстави звільнення від доказування, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи,стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно вказаної постанови, зазначається, що 12.12.2014 року о 09 години 55 хвилин [PERSON] керувала автомобілем «Тойота Камрі» державний\~\~ номер\~\~ [NUMBER],\~\~в місті Іллічівськ Одеської області на перехресті вулиць 1 Травня та Олександрійської порушила вимоги п.16.1 Правил дорожнього руху та скоїла зіткнення з автомобілем [NUMBER]. В результаті зіткнення, автомобілі отримали механічні ушкодження.(а.с.11) Згідно висновку № 513/14 від 16.02.2015 року експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, проведеної експертом [PERSON], вартість матеріальної шкоди, завданої автомобілю [NUMBER]внаслідок ДТП складає 26\~008,40 грн. (а.с.13-39). Відповідно до копії повідомлення телеграфом [PERSON],було запрошено на експертизу автомобіля [NUMBER](а.с.43-44). Позивачка [PERSON] понесла витрати на оплату послуг експерта у розмірі 750,00 грн. (а.с.47). Також судом встановлено що позивачка [PERSON] відповідно полісу № А1/0239658 від 16.01.2014 року не отримала ніяких коштів, так як страхова компанія «Гарант-Авто» ліквідована, як не платоспроможна (а.с.48-49). Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, нанесена неправомірними діями майну фізичної особи повинна бути відшкодована у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодується особою, яка на відповідній правовій основі (право власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав) володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Підпунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно пункту 11 Постанови Пленуму Вищогоспеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи,оскільки за змістом статті 1199 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, завданої з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межівідповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. Отже, враховуючи те, що до цього часу власнику автомобіля не відшкодовано шкоду, завдану внаслідок ДТП, норми ст.1166, 1187 ЦК України, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача в частині відшкодування з відповідача на його користь матеріальної шкоди, завданої майну фізичної особи у розмірі 26\~008,40 грн. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору та судових витрат, які підтверджуються квитанціями у розмірі 3\~237,20 гривень (а.с.2, 47,50).

Outcome: approved