Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

01.03.2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON],[INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше встановленого мінімуму. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем з червня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають неповнолітню доньку [PERSON]. 27.11.2014 року за рішенням Корецького районного суду Рівненської області шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Малолітню дитину, доньку [PERSON] [INFO], залишено проживати з матір'ю. Відповідач офіційно працевлаштований, працює у Рівненському зональному відділі ВСП. Дочка повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Інших утриманців не має. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, у ньому зазначених. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Пояснив, що офіційно працевлаштований, тому може надавати допомогу дитині в зазначеному розмірі. Суд відповідно до положень ст. 174 ЦПК України приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходжу до наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2011 року. Шлюб за рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 27.11.2014 року розірвано (а.с. 5). Відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Відповідно до довідки виконавчого комітету Ярунської сільської ради дочка проживає разом з позивачем за адресою: вул. Лісова,27, в с.Гірки Новоград-Волинський р-н., та перебуває на її утриманні (а.с. 8). Згідно вимог ст.180 СК України [PERSON], як батько, зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно розяснень Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач займає посаду військовослужбовця у Рівненському зональному відділі військової служби правопорядку та щомісячно отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи від 27.06.2017 року (а.с. ). Розмір його заробітної плати складає близько 7000 грн. на місяць, тому [PERSON] зможе сплачувати аліменти у частці від доходу, що буде відповідати як інтересам дитини, зокрема, для задоволення її мінімальних життєвих потреб, так і можливостям платника аліментів. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших утриманців, крім доньки; та визнання відповідачем позову у судовому засіданні у повному обсязі. Також відповідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня предявлення позову, тобто з 01.03.2017 року. На підставі ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн. Відтак, встановлені підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved