Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

01 липня 2014 року [PERSON] подала до суду заяву для розгляду в порядку окремого провадження, вказавши в ній, що вона є власником земельної ділянки площею 6,81 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка розташована на території Новоукраїнської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області. У червні 2014 року [PERSON] вирішила передати земельну ділянку в оренду, однак виявилося, що у правовстановлюючому документі - державному акті на право приватної власності на землю її прізвище помилкового записано як «[PERSON]», тоді як за паспортом громадянина України її прізвище «[PERSON]». Заявник прохає встановити факт належності правовстановлюючого документа, оскільки в інший спосіб такий факт не може бути встановлений. Цей факт має для заявника юридичне значення у зв'язку із бажанням здійснити передачу земельної ділянки в оренду. Заявник [PERSON] письмово повідомила судові про те, що вона підтримує доводи поданої заяви, прохає її задовольнити на підставі наявних у справі доказів (а.с.12). Куйбишевська РДА, відділ Держземагенства та реєстраційна служба як заінтересовані особи, не заперечували проти задоволення заяви [PERSON], посилаючись на те, що у справі є достатні докази, які вказують на належність останній правовстановлюючого документа - державного акта на право приватної власності на землю (а.с.19). Особи, які повинні брати участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.11,13,16,18), прохали судове засідання провести без їх участі (а.с.12,14,17,19). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заявника і представника заінтересованої особи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію заявника і заінтересованих осіб щодо вирішення справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заявник [PERSON] народилась [INFO] в с.Гришине Первомайського району Автономної Республіки Крим (а.с.6). 06 березня 2001 року на ім'я [PERSON] Куйбишевським РВ УМВС України в Запорізькій області було видано паспорт громадянина України (а.с.4). [PERSON] набула права власності на земельну ділянку площею 6,81 га, що розташована на території Новоукраїнської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №016219, виданого Новоукраїнською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області 06 березня 2002 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №178 (а.с.7-9). У червні 2014 року [PERSON] вирішила передати земельну ділянку в оренду, однак виявилося, що у правовстановлюючому документі - державному акті на право приватної власності на землю її прізвище помилкового записано як «[PERSON]», тоді як за паспортом громадянина України її прізвище «[PERSON]» (а.с.4,7). Дана обставина перешкоджає заявникові здійснити передачу земельної ділянки в оренду. Суд, встановлюючи факт належності правовстановлюючого документа [PERSON], бере до уваги сукупність даних щодо вказаної особи, а також про обставини набуття права власності на земельну ділянку, які містяться у наданих до справи документах. Досліджені у справі обставини дають підстави стверджувати, що написання прізвища [PERSON] у державному акті на право приватної власності на землю є відмінним від написання прізвища в паспорті громадянина України на ім'я заявника через допущену помилку. З цих підстав суд вважає встановленим факт належності вказаного правовстановлюючого документа заявникові [PERSON]. Крім того, заінтересовані особи у справі не заперечували проти встановлення факту належності заявникові правовстановлюючого документа, погодившись із доводами, наведеними [PERSON] у заяві. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа певній особі має для заявника [PERSON] юридичне значення, який не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового. Суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved