Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

У лютому 2017 року служба у справах дітей Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області як орган опіки та піклування (далі - Служба) звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON], [INFO], малолітня, внаслідок чого не може в повній мірі захищати самостійно свої інтереси та порушені права в суді. Зазначені обставини відповідно Закону України «Про органи та служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», ст. 45 ЦПК, є підставою для здійснення службою у справх дітей представницької функції у формі звернення до суду із позовом на захист прав та інтересів малолітньої. За інформацією виконавчого комітету Марківської сільської ради Томашпільського району [PERSON], [INFO], проживає на території сільської ради без реєстрації, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, спілкується з особами антигромадської поведінки, зловживає спиртними напоями. 21 жовтня 2016 року [PERSON] в пологовому відділенні КУ «Томашпільська центральна районна лікарня» народила дитину і написала заяву про відмову забрати з пологового відділення новонароджену дитину (дівчинку), про що складено акт закладу охорони здоров»я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилася забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров»я. Причина відмови забрати дитину з пологового відділення - це відсутність власного житла, матеріальної проблеми, а також небажання виховувати неочікувану дитину. [PERSON] проживає з співмешканцем [PERSON], [INFO]. Обоє непрацюючі, зловживають спиртними напоями. Згідно заповненої оцінки потреб від 25 жовтня 2016 року сім»я проживає у будинку, що складається із двох кімнат. Кімнати у незадовільному стані, наявні спальні місця, опалення пічне, водопостачання відсутнє, господарство не ведеться. Під час візитів фахівців із соціальної роботи в будинку майже постійно був безлад та антисанітарні умови проживання, прохолодно, було чути тютюновий дим, брудний одяг розкиданий по підлозі, посуд немитий, меблі використовуються з недбалістю, подвір»я занедбане. З [PERSON] неодноразово проводилися бесіди відносно зловживання спиртними напоями та тютюном. На зауваження та рекомендації фахівця мати не реагує. [PERSON] надавались соціальні послуги, які були направлені щодо повернення дитини в сім»ю. В період післяродової депресії надавались інформаційні послуги, проводилась роз»яснювальна робота. Мати за період двох місяців, ні разу не згадала про дитину і не цікавилася її станом здоров»я та місцем перебування, не шкодує про відмову від дитини, оскільки в своєму рішенні була впевнена та зробила його без стороннього тиску. [PERSON] не має ніякої підтримки з боку родичів та співмешканця. Оскільки [PERSON] продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов»язків, Служба просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] В судове засідання представник Служби у справах дітей [PERSON] не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутність у зв'язку з зайнятістю по роботі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надіслала до суду заяву, згідно якої просить суд справу розглянути по суті у її відсутності, з позовними вимогами згідна. Підпис на заяві [PERSON] завірений секретарем виконавчого комітету Марківської сільської ради . Прокурор Дацюк С.М. в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність у зв'язку з зайнятістю по роботі, не заперечує проти задоволення позову. Представник Марківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак голова сільської ради надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності їх представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, розглянувши заяви учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Відповідно до п. 14 Типового положення про службу у справах дітей обласної, Київської та Севастопольської міської державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2007 року № 1068, служба є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах Державного казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням. Згідно з вимогами підп. 8 п. 5 цього Положення служба має право представляти у разі необхідності інтереси дітей в судах, у їх відносинах з підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності. Згідно з пп. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. В абз. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 указаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують,та ін.),що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що 18 жовтня 2016 року у відповідача народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28 жовтня 2016 року Томашпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області виконавчим комітетом Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (а.с. 14). Згідно картки оцінки випадку відмови або ризику відмови від новонародженої дитини вбачається, що [PERSON] відмовляється забирати дитину із пологового відділення. Своє рішення не змінить, від відмови не відмовляється, оскільки дитина не бажана ( а.с. 6-8). Згідно довідки № 10 від 10 січня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Марківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області [PERSON], яка проживає без реєстрації по [ADDRESS] про те, що до складу її сім'ї входять: співмешканець - [PERSON] (а.с. 19). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Марківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області від 10 січня 2017 року [PERSON], [INFO] дійсно проживає на території Марківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області без реєстрації (а.с. 21). Як вбачається з актів про відвідування сім»ї особи [PERSON] від 24 жовтня 2016 року, 11 листопада 2016 року, 25 листопада 2016 року, 16 грудня 2016 року та 13 січня 2017 року, будинок складається з двох кімнат, проживають в ньому [PERSON] та її співмешканець [PERSON] З даною сім»єю була проведена бесіда про шкідливість вживання алкоголю. За період відвідування [PERSON] не цікавилася де її малолітня донька. Фахівцями було рекомендовано [PERSON] вести здоровий спосіб життя, зробити ремонт в будинку, оформити субсидію на тверде паливо (а.с.11, 15-18). Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Томашпільської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON], [INFO] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], 18.10.2016 року Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області про доцільність, орган опіки та піклування вважає, що оскільки [PERSON] не виконуючи своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, веде аморальний спосіб життя, спілкується з особами антигромадської поведінки, зловживає спиртними напоями, перебуваючи в пологовому відділенні 21 жовтня 2016 року написала заяву про відмову забрати з пологового будинку новонароджену дитину, про що 21 жовтня 2016 року складено акт закладу охорони здоров»я, тому є всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.5). Таким чином суд вважає доведеним те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а саме відмовилась забрати з пологового відділення дитину і в подальшому протягом двох місяців не повернула дитину в свою сім»ю, відмовилась від обов»язків по вихованню та утриманню дитини, що дає всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] Об'єктивних причин з яких [PERSON] не виконувала покладені на неї батьківські обов'язки судом не встановлено. З вищезазначеного можна зробити висновок про те, що [PERSON] свідомо, умисно нехтувала покладеними на неї батьківськими обов'язками та має бути позбавлена батьківських прав, а тому позов слід задовольнити. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Як вбачається з розпоряження № 390 від 01 грудня 2016 року про встановлення опіки над малолітньою [PERSON], [INFO] над останньою встановлено опіку та призначено опікуна - [PERSON], [INFO], жительку [ADDRESS] За таких обставин, суд вважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 100 грнщомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи наявність задоволених двох позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в дохід держави 1280 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved