Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.03.2007 року між ПАТ "УкрСиббанк" та фізичною особою - підприємцем [PERSON] було укладено Кредитний договір №11125120000 , за яким відповідачу був наданий кредит у сумі 425 000 дол. США строком користування до 06 березня 2018 року. Але, починаючи з вересня 2008 року позичальник перестав виконувати умови кредитного договору по поверненню кредитних коштів та сплаті нарахованих процентів. 24.09.2009 року згідно до постанови Господарського суду Сумської області ФОП [PERSON] визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. 14.12.2009р. ухвалою цього ж суду грошові вимоги AT «УкрСиббанк» до ФОП [PERSON] за кредитним договором були визнані в повному обсязі в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 24.09.2009 рік в сумі 3 538 868,93 грн. Під час ліквідаційної процедури ФОП [PERSON] грошові вимоги AT «УкрСиббанк» за кредитним договором від 06.03.2007 року були задоволені частково в розмірі 2 027 159 , 05 грн. що станом на дату задоволення склало 254 681,02 та 48, 63 дол. США і станом на дату задоволення складало 388,55 грн. 09.04.2013 року ухвалою Господарського суду Сумської області затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, підприємницьку діяльність ФОГТ [PERSON] припинено, зобов'язано державного реєстратора провести реєстрацію припинені підприємницької діяльності ФОП [PERSON] Станом на 06.03.2014 року частина грошових вимог AT «УкрСиббанк» в розмірі 176 669,28 дол. США і 4655,00 грн. до ФОП [PERSON] в процедурі банкрутства Позичальника за кредитним договором залишилась без задоволення, а тому права AT «УкрСиббананк», як кредитора є порушеними та підлягають захисту, а тому представник позивача просить стягнути вказані вище кошти з відповідача, як з фізичної особи за правилами цивільного судочинства, а також судовий збір в сумі 3 654 грн. Представник позивача Бідник А.А. позовні вимоги підтримує із вищевказаних підстав. Представник відповідача [PERSON] надав до суду письмові заперечення на позовну заяву та в суді заперечував проти задоволення вимог, вказуючи, що між сторонами склалися господарські-правові відносини, більш того банк пропустив загальний 3-х річний строк звернення до суду, адже про те, що [PERSON] фактично немає можливості виконати зобов»язання позивач дізнався ще у 2009 році з постанови Господарського суду Сумської області, а тому просить відмовити у позові. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як було встановлено під час розгляду справи, між сторонами 06.03.2007 року, а саме між ПАТ "УкрСиббанк" та фізичною особою - підприємцем [PERSON] було укладено Кредитний договір №11125120000 , за яким відповідачу був наданий кредит у сумі 425 000 дол. США строком користування до 06 березня 2018 року для придбання нежилого приміщення за адресою [ADDRESS] (а.с. 5-10) Додатками до договору є Графік погашення кредиту (а.с. 11-12) Як убачається із розрахунку заборгованості за цим договором, [PERSON] перестав виконувати умови по сплаті коштів з вересня 2008 року (а.с. 13-14) 24.09.2009 року постановою Господарського суду Сумської області ФОП [PERSON] визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. (а.с. 21) 14.12.2009р. ухвалою цього ж суду грошові вимоги AT «УкрСиббанк» до ФОП [PERSON] за кредитним договором від 06.03.2007 року були визнані в повному обсязі в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 24.09.2009 рік в сумі 3 538 868,93 грн., з них 3 513 250,93 грн. заборгованість та 25 618 грн. судових витрат (а.с. 22-23) 09.04.2013 року ухвалою Господарського суду Сумської області затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, підприємницьку діяльність ФОГТ [PERSON] припинено, зобов'язано державного реєстратора провести реєстрацію припинені підприємницької діяльності ФОП [PERSON] (а.с. 24-25) Так, сторонами не оспорюється сума боргу станом на 06.03.2014 року перед банком в розмірі 176 669,28 дол. США і розмір пені в сумі 4655,00 грн. Як слідує із ч.1 ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Відповідно до ст. 526 ЦКУ України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно до ч.5 ст. 48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 02.07.2009 року , яка діяла на час визнання [PERSON] банкрутом, припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших фінансових (економічних) санкцій за всіма зобов'язаннями громадянина-підприємця. Враховуючи наведене, суд вважає, що [PERSON] не в повній мірі не виконував свої зобов»язнання перед банком і сума боргу в розмірі 176669.28 дол. США, що станом на 06.03.2014 за курсом НБУ складає в гривневому еквіваленті 1 669 330 грн.36 коп. є обґрунтованою. Що ж стосується нарахованої пені в сумі 4655,00 грн., то суд вважає її нарахування безпідставним у відповідності до ч.5 ст. 48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», на яку суд послався вище, адже кредит надавався відповідачу як фізичній особі-підприємцю. Разом з цим, статтею 256 ЦК України визначено поняття позовної давності, як строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 261 цього закону передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Також, ч. 3 ст. 267 ЦК України наголошує на тому, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. З урахуванням того, що представником відповідача заявлено клопотання про застосування позовної давності, а доказів на те, що строк пропущено позивачем з поважних причин суду не надано, більш того позивач не вважає, що його пропустив, є всі правові підстави для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі з цих підстав. На думку суду, не можна погодитися з доводами представника позивача про те, що відлік строку звернення до суду ним рахувався з 09.04.2013 року, тобто з часу винесення господарським судом ухвали про затвердження ліквідаційного балансу, адже з її змісту не вбачається про зазначення залишку суми боргу [PERSON] перед ПАТ « УкрСиббанк», та з часу прийняття ВСУ постанови від 04.12.2013 року, правовий висновок в якій стосується припинення зобов'язання за іпотечним договором, оскільки банк ще з 24.09.2009 року достовірно знав про те, що [PERSON] був визнаний банкрутом і фактично як ФОП не мав можливості сплачувати гроші за кредитним договором від 06.03.2007 року.

Outcome: dismissed