Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк» в особі філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0302-45 від 07.02.2018 р. в сумі 46473,68 грн. У позовній заяві зазначено, що 07.02.2018 р. між ПАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] укладено договір № 0302-45 про споживчий кредит, відповідно до умов якого відповідачу по справі було надано кредит у розмірі 40000,00 грн. з відсотковою ставкою 56,00 % річних на строк 60 місяців з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 06.02.2023 р., якщо інший строк не буде встановлено згідно з умовами договору. Банк відповідно до умов договору виконав свої зобов'язання щодо надання кредитних коштів, однак відповідачем належним чином умови договору не виконувались, були порушені строки повернення кредиту та сплати відсотків. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 23 листопада 2018 року має заборгованість по кредиту в розмірі 46473,68 грн., яка складається з наступного: 36004,23 грн. - сума заборгованості за кредитом, 8573,37 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1822,28 грн. - розмір нарахованої пені, 153,34 грн. - розмір 3% річних від прострочених сум заборгованості, 131,84 грн. - розмір інфляційних витрат. Просили позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн. судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю із підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини своєї неявки, не подав клопотання про відкладення розгляду справи, чи слухання справи без його участі, не подав відзиву на позов, про місце, дату і час судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку. Участь у судових засіданнях це право, а не обов'язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07 лютого 2018 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] укладено кредитний договір про споживчий кредит № 0305-45, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 40000 грн. шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Згідно п.2.2 кредитного договору, кредит надається на строк 60 місяців з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 06.02.2023 р., якщо інший строк не буде встановлено згідно з умовами договору. За користування кредитом позичальник зобов'язався сплачувати відсотки в розмірі 56% річних (п. 2.4 кредитного договору). Відповідно до п. 3.3.3 кредитного договору позичальник зобов'язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 666,67 грн., та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно до 31 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з березня 2018 року, до остаточного терміну повернення кредиту, встановленого договором. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідність до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що уразі порушення боржником зобов'язання він зобов'язаний сплатити неустойку. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові уразі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сума заборгованості відповідача за кредитним договором підтверджується розрахунками простроченої заборгованості, випискою по рахунках виконавця, які долучені до матеріалів справи. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк» в особі філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0305-45 від 07.02.2018 р. в сумі 46473,68 грн. доведені та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

Outcome: approved