overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

У вересні 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 травня 2004 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . З кінця 2018 року сімейне життя з відповідачем розладилось. Вони перестали розуміти одне одного та прийшли до висновку, що є різними людьми з протилежними поглядами на життя. Внаслідок цього втратили почуття любові та поваги. На примирення не згодна, тим більше, що ніхто з них його не прагне. З листопада 2018 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати та змінити її прізвище на дошлюбне [PERSON] . Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 12 травня 2004 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.15). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.16). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивачки " [PERSON] " змінити на дошлюбне " [PERSON] ".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

У вересні 2020 року заявниця звернулась до суду з вказаною заявою, якою просила суд встановити юридичний факт того, що вона була дружиною померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала повністю. Судом на обговорення поставлено питання можливості розгляду в порядку цивільного судочинства справ даної категорії. Неявка заінтересованих осіб в даному випадку не перешкоджає розгляду справи. Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку: Відповідно до п.1 ч.1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень, які викладені в пункті 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Факт родинних відносин між фізичними особами суд встановлює у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації. Згідно частини 2\~ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю. Однак чоловік є членом сім`ї, а не родичем, оскільки родинні відносини засновані на кровних узах, а тому факт родинних відносин між чоловіком і дружиною встановленню в судовому порядку не підлягає. Також при ухваленні рішення суд виходить з роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Верховного суду України від 01.01.2012 "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", згідно з яким дружина чи чоловік також мають право на спадкування у разі смерті одного з подружжя, однак такі члени сім`ї не перебувають у кровному спорідненні. Встановлення факту родинних відносин між такими особами чинним законодавством не передбачено, для них може мати правове значення встановлення факту реєстрації шлюбу чи факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у відповідних випадках. Дружина чи чоловік також мають право на спадкування у разі смерті одного з подружжя, однак такі члени сім`ї не перебувають у кровному спорідненні. \~ \~ \~ \~Отже законом не передбачена можливість встановлення юридичного факту родинних відносин між чоловіком та дружиною. \~ \~ \~ \~ Таким чином у задоволенні заяви слід відмовити. Заявники не позбавлені можливості вирішення свого питання у судовому порядку шляхом встановлення родинних відносин із спадкодавцями. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до позивача. 14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача на Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк". Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, у розмірі зазначеному в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 19 травня 2020 року має заборгованість у розмірі 15886,03 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 02 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, у встановлені судом строки відзив не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями: анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк", виписки за договором (а.с.13-39, 49-50, 42-43) Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.10) станом на 19 травня 2020 року заборгованість по кредитному договору відповідача становить 15886,03 грн. з яких: 11141,51 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 11141,51 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4744,52 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи обставини якими обґрунтовуються позовні вимоги, відсутність заперечень зі сторони відповідача, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

У вересні місяці 2014 року позивач звернувся до суду із заявою в якій вказав, що 07 травня 2013 року між ПАТ КБ "Правекс банк" та [PERSON] був укладений договір кредиту №156R1PA131270001 з наступними змінами та доповненнями, згідно умов якого банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти на придбання транспортного засобу в сумі 10 000 грн. на споживчі цілі строком на 24 місяці із сплатою річних відсотків в розмірі 33% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 07.05.2015 року. Відповідно до пункту 6.1.7 кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом або внесення процентів за користування коштами банк стягує пеню в розмірі 0,065% від суми несплаченої заборгованості за строк невиконання зобов»язання. Відповідач порушив зобов»язання за кредитним договором у зв»язку із чим була надіслана вимога про погашення боргу за кредитом. Станом на час звернення з позовом до суду заборгованість [PERSON] становить 11 196,39 грн., з них заборгованості по кредиту 8 409,25 грн., заборгованості по відсотках - 2 257,28 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту 330,29 грн., пені за прострочення плати по відсотках 199,57 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в примусовому порядку та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з»явився, подав письмову заяву у якій просить справу слухати у відсутності представника банку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду справи у передбаченому законом порядку. Суд, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 07 травня 2013 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк "Правекс банк" та [PERSON] був укладений договір кредиту №156R1PA131270001, згідно умов якого банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти на споживчі цілі в сумі 10 000 грн. строком на 24 місяці із сплатою річних відсотків в розмірі 33% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 07.05.2015 року із змінами та доповненнями. Як убачається із матеріалів справи відповідач [PERSON] умов договору в повному обсязі не виконував, і станом на час розгляду справи по суті заборгованість позичальника перед банком становить 11 196,39 грн., з них заборгованості по кредиту 8 409,25 грн., заборгованості по прострочених відсотках - 2 257,28 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту 330,29 грн., пені за прострочення плати по відсотках 199,57 грн. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржники зобов'язані виконати свій обов'язок за договором та погасити заборгованість перед банком. Згідно статті 626 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За наведених обставин підлягає стягненню з відповідача в солідарному порядку сума заборгованості 1436,16 грн. та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

У вересні місяці 2014 року позивач звернувся до суду із заявою в якій вказав, що 20 травня 2014 року між ТОВ "Українська макрофінансова мережа" та [PERSON] був укладений договір кредиту №ХМ01-00023, згідно умов якого банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 5 900 грн. строком на 24 місяці із сплатою річних відсотків в розмірі 8% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 20.05.2016 року. Позичальник систематично порушувала терміни сплати кредиту і процентів, у зв»язку із чим була надіслана вимога про погашення боргу за кредитом. Станом на час звернення з позовом до суду заборгованість [PERSON] становить 7 567,5 грн., з них заборгованості по кредиту 5 900,0 грн., заборгованості по прострочених відсотках - 147,5 грн., 1470,0 грн. комісія за обслуговування фінансового кредиту, 50 грн. штраф за несвоєчасне повернення кредиту. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в примусовому порядку та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю та не заперечує щодо стягнення заборгованості по кредиту. Суд, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 20 травня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Українська макрофінансова мережа" та [PERSON] був укладений кредитний договір за №ХМ 01-00023, згідно умов якого банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 5 900 грн. строком на 24 місяці із сплатою відсотків в розмірі 8% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 20.05.2016 року. Як убачається із матеріалів справи відповідач [PERSON] умов договору не виконувала, і станом на час розгляду справи по суті заборгованість позичальника перед банком становить 7 567,5 грн., з них заборгованості по кредиту 5900,0 грн., заборгованості по прострочених відсотках - 147,5 грн., заборгованість з комісії 1470,0 грн., 50 грн. штраф за несвоєчасне повернення кредиту. Відповідно до пункту 4.2.3 умов кредитного договору у випадку порушення позичальником умов укладеного договору банк має право вимагати достроково погашення заборгованості. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржники зобов'язані виконати свій обов'язок за договором та погасити заборгованість перед банком. Згідно статті 626 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За наведених обставин підлягає стягненню з відповідача сума заборгованості 7 567.5 грн. та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

У вересні місяці 2014 року позивач звернувся до суду із заявою в якій вказав, що 25 квітня 2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено кредитну угоду відповідно до умов №002-22800-250413 якого банк перерахував кошти на поточний рахунок позичальнику за [NUMBER] у національній валюті України - гривні згідно меморіального ордеру 15 000 грн. із сплатою відсотків в розмірі 9,99% річних із сплатою комісії в розмірі 3,49% на місяць на строк 364 календарних дні до 25 квітня 2014 року. Відповідно до умов договору строк його дії до повного виконання своїх зобов»язань за цим договором. Однак позичальник належним чином своїх зобов'язань за договором не виконував, і станом на 16.07.2014 року заборгованість за кредитом перед банком складає 19 815,77 грн. Просить стягнути заборгованість по кредиту з відповідача у примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, повідомлявся про час і місце судового розгляду справи у передбаченому законом порядку. Суд, заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 квітня 2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта уклали кредитну угоду згідно умов заяви за №002-22800-250413 банк надає кредит шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника [NUMBER] у національній валюті України - гривні 15 000 грн. із сплатою відсотків згідно тарифів в розмірі 9,99% та сплатою комісії в розмірі 3,49 % на місяць на строк 364 календарних дні до 25 квітня 2014 року. [PERSON] умов договору в повному обсязі не виконував, і в строк визначений договором суми заборгованості за кредитом не повернув. Розмір заборгованості відповідача станом на 16.07.2014 року перед банком становить 19 815,77 грн., з них заборгованості за кредитом 13 485,95 грн., заборгованості за відсотками 571,32 грн., заборгованість за комісіями 5758,5 грн. Термін погашення кредиту минув. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок за договором та погасити заборгованість перед банком. Тому стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості 19 815,77 грн. та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

У вересні місяці 2015 року позивач звернувся до суду із заявою в якій вказав, що 25 квітня 2008 року між ПАТ КБ "Правекс банк" та [PERSON] був укладений договір кредиту № 3989-028/08Р, згідно умов якого банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти на придбання транспортного засобу в сумі 74 100 грн. на споживчі цілі строком на 60 місяців із сплатою річних відсотків в розмірі 15,49% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 25.04.2013 року. Відповідно до пункту 4.4 кредитного договору визначено, що позичальник зобов»язаний погашати заборгованість шляхом внесення коштів в сумі по 1 235,0 грн. щомісяця. Відповідач порушив зобов»язання за кредитним договором у зв»язку із чим станом на 21 липня 2015 року заборгованість [PERSON] становить 148 711,37 грн., з них заборгованості по кредиту 54 510,1 грн., заборгованості по відсотках - 14 911,27 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту 63 213,95 грн., пені за прострочення плати по відсотках 16 076,05 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в примусовому порядку та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з»явився, подав письмову заяву у якій просить справу слухати у відсутності представника банку, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду справи у передбаченому законом порядку. Суд, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 25 квітня 2008 року між акціонерним комерційним банк "Правекс банк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Правекс-банк» та [PERSON] був укладений договір кредиту за № 3989-028/08Р, згідно умов якого банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти на придбання транспортного засобу в сумі 74 100 грн. на споживчі цілі строком на 60 місяців із сплатою річних відсотків в розмірі 15,49% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 25.04.2013 року. Згідно пункту 4.4 кредитного договору позивальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом рівними частинами в сумі 1 235,0 грн. щомісяця. Як убачається із матеріалів справи відповідач [PERSON] умов договору в повному обсязі не виконував, і станом на 21 липня 2015 року заборгованість [PERSON] становить 148 711,37 грн., з них заборгованості по кредиту 54 510,1 грн., заборгованості по відсотках - 14 911,27 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту 63 213,95 грн., пені за прострочення плати по відсотках 16 076,05 грн. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржники зобов'язані виконати свій обов'язок за договором та погасити заборгованість перед банком. Згідно статті 626 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За наведених обставин підлягає стягненню з відповідача в солідарному порядку сума заборгованості 148 711,37 грн. та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

У Вінницький міський суд Вінницької області надійшов позов [PERSON] ( дошлюбне прізвище "Добежа") [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. [PERSON] ( дошлюбне прізвище "Добежа") [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, який мотивовано тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось, через непорозуміння, а тому позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб розірвати. Позивач в позові просить суд проводити розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У грудні 2012 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказав, що 01 серпня 2007 року між ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник ТОВ «КБ»Дельта») та [PERSON] був укладений договір кредиту №002-22070-010807 згідно умов якого банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, випустив та надав Держателю платіжну картку, встановивши ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 30 000,00 грн. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру із сплатою відсотків згідно тарифів на обслуговування платіжних карток із сплатою проценту, строком кредитування протягом 365 календарних днів. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не зявився. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01 седцня. 2007 року між ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник ТОВ «КБ»Дельта») та [PERSON] був укладений договір кредиту №002-22070-010807, згідно умов якого банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, випустив та надав Держателю платіжну картку, встановивши ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 30 000,00 грн. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру із сплатою відсотків згідно тарифів на обслуговування платіжних карток із сплатою проценту, строком кредитування протягом 365 календарних днів. Однак позичальник належним чином своїх зобовязань за договором не виконував, і станом на час звернення з позовом до суду заборгованість відповідача перед банком за тілом кредиту складає 3 277,24 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість у примусовому порядку. Ці обставини підтверджуються: кредитним договором 01 серпня 2007 року №002- 22070-010807, розрахунками заборгованості за кредитним договором, з яких вбачається, що [PERSON] не виконує зобовязання з повернення грошових коштів За таких обставин, на користь ПАТ «Дельта Банк» підлягає стягненню з відповідача заборгованість в сумі 3 277,24 грн. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед банком. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved