Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

02.05.2019 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання. В позові позивач посилався на те, що від шлюбу з відповідачем у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , 06.02.2007 року шлюб з відповідачем розірвано, донька навчається на другому курсі Мелітопольського державного педагогічного університету імені Богдана Хмельницького за державним замовленням в Навчально-науковому інституті соціально-педагогічної та мистецької освіти за спеціальністю «Дошкільна освіта» на денній формі навчання, термін навчання 5 років з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року, та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, вважає, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 3770,00 грн. щомісячно, прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у Мелітопольському державному педагогічному університеті імені Богдана Хмельницького за державним замовленням в Навчально-науковому інституті соціально-педагогічної та мистецької освіти в розмірі 3770,00 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення двадцяти трирічного віку в зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. 16.05.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження і призначено у відкрите судове засідання на 24.06.2019 року. 24.06.2019 року розгляд справи відкладено на 09.07.2019 року та визнано явку позивача обов`язковою. У судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що працює у поштовому відділенні на пів ставки, окрім доньки має на утриманні ще неповнолітнього сина, витрачає на навчання доньки кошти, а саме на харчування, одяг, канцтовари, білети на проїзд з місця навчання додому. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці позивача: [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, відзиву на позов до суду не подав. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є сторони у справі. 06.02.2007 року шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. З 01.09.2017 року [PERSON] навчається на другому курсі Мелітопольського державного педагогічного університету імені Богдана Хмельницького за державним замовленням в Навчально-науковому інституті соціально-педагогічної та мистецької освіти за спеціальністю «Дошкільна освіта» на денній формі навчання, строк закінчення навчання до 30.06.2021 року, що підтверджується довідкою. Позивач мешкає у власному будинку, розлучена, працює начальником поштового відділенні на 0,5% ставки, отримує заробітну плату в розмірі 2100,00 грн., утримує пасіку з 10-ти вуликів, має земельну ділянку площею 1,08 га для соціальної сфери, від якої отримує дохід у вигляді 600 кг зерна, майнового паю не має, має на утриманні сина 10-ти років, на якого отримує аліменти в розмірі 1000 грн. щомісяця, транспортних засобів, стягнень не має, стан здоров`я задовільний, витрачає на навчання доньки кошти на харчування, одяг, канцтовари, білети на проїзд, стягнень з членів сім`ї не має, стан здоров`я її та членів її сім`ї задовільний. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці позивача: [PERSON] , мешкає у гуртожитку, за проживання в якому сплачує 520 грн. на місяць, навчається на другому курсі Мелітопольського державного педагогічного університету імені Богдана Хмельницького за державним замовленням в Навчально-науковому інституті соціально-педагогічної та мистецької освіти за спеціальністю «Дошкільна освіта» на денній формі навчання, отримує стипендію в розмірі 1100 грн., витрачає щомісяця кошти, які надає їй позивач, в тому числі : 1080,00 грн. на придбання квитків на проїзд двічі на місяць від с. Верхня Терса Гуляйпільського району Запорізької області до м. Гуляйполе Запорізької області, та з м. Гуляйполе до м. Мелітополь Запорізької області (вартість проїзду в один бік - 270,00 грн.), 540,00 грн. - проїзд від місця проживання в м. Мелітополь до навчального закладу, інтернет клубу, бібліотеки, 400,00 грн. - придбання зошитів, підручників, книг, іншого канцелярського приладдя, 2000,00 грн. - придбання продуктів харчування, 3000,00 грн. - придбання сезонного одягу, миючих засобів та засобів гігієни, а всього 7540,00 грн. Відповідач мешкає у будинку своєї матері-пенсіонерки, розлучений, чи мешкає сім`єю невідомо, працює неофіційно, дохід невідомий, має земельну ділянку, від якої отримує дохід в розмірі 1400,00 грн., чи має транспортні засоби та майновий пай - невідомо, стягнень не має, відомості про внески в установах банків, кредити, відсутні, стан його здоров`я задовільний. Відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки не надає, що підтверджується поясненнями позивача. Суд, задовольняючи позов частково, виходить з наступного. Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Главою 16 Сімейного Кодексу України та ст.ст. 182, 199 СК України. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітній син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати його до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього кодексу. Судом встановлено, що до суду звернулася мати повнолітньої доньки, з якою проживає донька, яка продовжує навчання, відповідно до ч.1 ст.199 СК України, з позовом до батька про стягнення аліментів на її утримання, так як остання потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який має змогу надавати матеріальну допомогу, не надає її. Так суд доходить висновку, що обставини, на які посилається позивач і які передбачені ч.3 ст.188 СК України, а саме, що повнолітня донька продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги підтверджується поясненнями позивача, довідкою, наданими позивачем та дослідженими під час встановлення обставин та перевірки доказів, які суд вважає достовірними, належними та допустимими. Також суд доходить висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів в твердій грошовій в розмірі 3770,00 грн. підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Суд також бере до уваги, що донька отримує стипендію в розмірі 1100 грн. Так, суд знаходить доведеними витрати доньки, яка навчається на суму 6440,00 грн. з огляду на те, що останні підтверджені поясненнями позивача та письмовими доказами: довідкою про оплату проживання в гуртожитку. Відповідно до ч.2 ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд доходить висновку, що мати має можливість надавати доньці утримання в межах більшої частини її витрат, що підтверджується поясненнями позивача про те, що вона офіційно працевлаштована, утримує пасіку, має у власності земельну ділянку, отримує аліменти на утримання сина, відповідач працює неофіційно, має у власності земельну ділянку, від якої отримує дохід, крім того, суд враховує, що відповідач за рішенням суду сплачував аліменти на утримання своєї доньки в розмірі 1/4 частини своїх доходів, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян до виповнення донькою повноліття, що також свідчить про його платоспроможність. Вказані обставини дають право суду встановити твердий грошовий розмір аліментів на утримання сина в сумі 2000,00 грн. Суд керується ч.1 ст.200 СК України та визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі щомісячно, при цьому враховує обставини, визначені у статті 182 СК України, а саме: матеріальне становище позивача: має доходи, задовільний стан здоров`я його та членів його сім`ї, донька отримує стипендію, задовільний стан здоров`я відповідача, відповідач працює неофіційно і розмір його доходу невідомий і вважає, що відповідач має можливість надавати утримання доньки в розмірі 2000,00 грн. щомісячно. В задоволенні решти позовних вимог суд вважає за необхідно відмовити. А тому позов підлягає задоволенню в тій частині, яка ґрунтується на законі, підтверджена обставинами, встановленими судом при їх перевірці достовірними, належними та допустимими доказами. Відповідно до ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позивач звільнена від сплати судового збору, то суд відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України покладає на відповідача сплату судового збору в сумі 768,40 грн. та стягує їх з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial