Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

У червні місяці 2014 року ПАТ «Альфа-банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], ПАТ «Імекс банк», ПАТ «Акцент-банк» Хмельницької ОДПІ про звільнення арешту із заставного майна, належного [PERSON] В обґрунтування позовних вимог вказав, що 24 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №SME0017797 відповідно до якого [PERSON] був наданий кредит у сумі 20 000 доларів США. В рахунок забезпечення зобов»язання по вказаному кредитному договору з майновим поручителем [PERSON] був укладений договір застави №SME0017797/3, відповідно до якого предметом застави по вищевказаному договору виступає автомобіль марки DAIMLER-BENZ, тип автобус, 1998 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. На означений транспортний засіб постановами державного виконавця районного відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 13.02.2014 року, від 20.03.2014 року та 14.05.2014 року. Відповідно до статті 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Позивач просить звільнити заставлене майно з-під арешту, оскільки він відповідно до вимог ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» має переважне право на звернення на заставлене майно. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав. Суду пояснив, що відповідно до укладеного кредитного договору 24.09.2008 року між ЗАТ «Альфа-банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір відповідно до якого позичальнику надано кредит в сумі 20 000 доларів США строком на 36 місяців. Згідно додаткової угоди від 15 червня 2010 року строк користування кредитом визначено у 72 місяці. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнав та просить його задоволити, оскільки [PERSON] є майновим поручителем за його кредитними зобов'язаннями, і він має переважне право для задоволення вимог за кредитним договором №SME0017797. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку. В судовому засіданні представник ПАТ «Імекс банк» щодо задоволення заявленого позову покладається на думку суду. В судове засідання представник Хмельницької ОДПІ не з»явився, повідомлений про час і місце розгляду справи у передбаченому законом порядку. Подав заперечення проти позову, просить у задоволенні позову ПАТ «Альфа-банк» відмовити у зв»язку із наявною заборгованістю [PERSON] перед Хмельницькою ОДПІ. Представник ПАТ «Акцент-банк» в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце розгляду справи у передбаченому законом порядку. В судове засідання представник районного відділу ДВС Хмельницького МРУЮ не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду справи у встановленому законом порядку. Подав заяву про розгляду справи за його відсутності. Суд, вислухавши доводи представника позивача та відповідачів, перевіривши матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 24 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №SME0017797 відповідно до якого [PERSON] був наданий кредит у сумі 20 000 доларів США строком на 36 календарних місяців. Додатковою угодою до кредитного договору №SME0017797 від 15 червня 2010 року збільшено розмір процентів за договором до 23,5% та строк користування кредитом збільшено до 72 місяців. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором №SME0017797 з майновим поручителем [PERSON] 25.06.2010 року був укладений договір застави №SME0017797/3 транспортного засобу марки DAIMLER-BENZ, тип автобус, 1998 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 13 лютого 2014 року державним виконавцем районного відділу Хмельницького МРУЮ при примусовому виконанні рішення Хмельницького міськрайонного суду від 22.10.2013 року накладено арешт на автомобіль марки DAIMLER-BENZ, державний реєстраційний номер [NUMBER], оголошено його розшук та затримання. 20 березня 2014 року постановою того виконавця районного відділу ДВС накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно [PERSON] на виконання вимоги від 14.02.2014 року про стягнення на користь Хмельницької ОДПІ заборгованості в сумі 1 218,67 грн. 14 травня 2014 року державним виконавцем районного відділу ДВС Хмельницького МРУЮ при примусовому виконанні наказу Господарського суду Хмельницької області від 25.012014 року на користь ПАТ «Акцентбанк» про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитом стягнуто кошти в сумі 67 173,07 грн. та накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, належне йому на праві власності. Згідно статей 1 та 20 Закону України "Про заставу" кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою забов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами шляхом звернення стягнення на предмет застави у разі не виконання умов кредитного договору. Рішень про стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-банк» на даний час немає, однак згідно довідки ПАТ «Альфа-банк» заборгованість позичальника становить 1992,73 доларів США, строк повернення кредиту на час розгляду справи не минув. Відповідно до 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно, і про зняття з нього арешту. Відповідно до статті 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаться на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Зі змісту положень параграфу шостого глави 49 ЦК України вбачається, що кредитор (заставодержатель) не набуває права власності на предмет застави, а право володіння предметом застави виникає у нього лише у випадках, прямо встановлених договором (ч.4 ст.586 ЦК України). Право розпорядження предметом застави виникає у кредитора (заставодержателя) на підставі рішення суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.590 ЦК України). Статтею 20 ЗУ «Про заставу» встановлено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. З аналізу наведених норм закону слідує, що заставодержатель набуває право розпорядитися предметом застави (звернути стягнення на предмет застави) з дня набрання законної сили рішенням суду про стягнення з боржника коштів за простроченим основним зобов»язанням чи звернення стягнення на заставлене майно або ж з дня вчинення виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на заставлене майно. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава, як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя. Отже, право застави у ПАТ «Альфа- Банк» виникло з 25 червня 2010 року, тоді як арешти на спірний автомобіль були накладені пізніше - 13 лютого, 20 березня та 14 травня 2014 року. Згідно вимог ч.4 ст.54 ЗУ »Про виконавче провадження» « про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз»яснює заставодержателю право на звернення до суду із позовом про зняття арешту із заставленого майна», тобто, виходячи із контексту даної норми закону, заставодержателю також належить право звернення до суду із позовом про зняття арешту із заставного майна. Згідно вимог ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави, при чому за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов»язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв»язку із пред»явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Позивач має переважне право перед іншими кредиторами на погашення заборгованості, забезпеченої заставою, саме за рахунок заставного майна, а арешт заставного майна суттєво порушує законні права та інтереси ПАТ «Альфа банку», тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог про звільнення з під арешту належного [PERSON] автомобіля марки DAIMLER-BENZ, тип автобус, 1998 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно із ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Тому відповідно до встановленого слід звільнити транспортний засіб, належний [PERSON] з-під арешту накладеного постановами державного виконавця районного відділу ДВС від 13.02.2014 року, 20 березня 2014 року та 14.05.2014 року. в рахунок забезпечення вимог ПАТ КБ «Альфабанк». На підставі наведеного та

Outcome: approved