Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Прокурор Буського району Львівської області звернувся в суд із цим позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON]. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно - на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті спадкодавця [PERSON], померлої [INFO]. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що прокуратурою Буського району Львівської області було проведено перевірку додержання вимог законодавства щодо захисту житлових та майнових прав дітей соціально незахищеної категорії, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Встановлено, що на обліку служби у справах дітей Буської РДА перебуває дитина-сирота [PERSON], [INFO], матір якої [PERSON] померла [INFO]. Відомості про батька вказаної дитини-сироти, [PERSON], записані за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Згідно рішення виконавчого комітету Топорівської сільської ради Буського району Львівської області № 61 від 17.07.2008 року над вказаною неповнолітньою встановлено опіку, [PERSON] призначено її опікуном. За бабцею зазначеної дитини-сироти [PERSON], померлою [INFO], відповідно до витягу з по господарської книги, на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS]. [PERSON] звернулась до суду із письмовою заявою, в якій підтримала позовні вимоги прокурора та просить їх задовольнити. Прокурор в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на вказане у позовній заяві. Відповідач явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив до суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, позов визнав та просить такий задоволити. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, проти позовних вимог не заперечила. Представник третьої особи - служби у справах дітей Буської РДА Львівської області Купльовська Х.В. в судове засідання не з'явилася, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, проти позовних вимог не заперечила. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 07.08.1997 року вбачається, що матір"ю [PERSON] є [PERSON]. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Топорівською сільською радою Буського району Львівської області 17.06.2008 року [PERSON] померла [INFO]. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 25.05.2009 року Топорівською сільською радою Буського арйону Львівської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] Як вбачається із довідки № 210 від 10 лютого 2015 року, виданої Топорівською сільською радою Буського району Львівської області, [PERSON], [INFO] зареєстрована в [ADDRESS] у житловому будинку, який рахується за померлою [INFO] бабцею [PERSON]. Окрім цього, проведеною прокуратурою Буського району Львівської області перевіркою встановлено, що до складу сім'ї дитини-сироти [PERSON] згідно з довідкою про склад сім'ї, виданої Топорівською сільською радою від 10 лютого 2015 року № 192, входить брат [PERSON] та сестра [PERSON], які теж належать до спадкоємців після смерті бабці [PERSON]. Таким чином, вказані вище особи мають право на спадкування за законом, проте на даний час з метою отримання свідоцтва про право на спадщину в установленому законом порядку не звертались до нотаріуса. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права. Норма статті 316 цього Кодексу визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. За таких обставин, в судовому засіданні є достовірно встановлено, що спірний житловий будинок належав померлій [PERSON], побудований на законних підставах, перебував у її володінні та користуванні, а остання на законних підставах була зареєстрована в цьому будинку та прожила в ньому до дня смерті, проте на момент такої не встигла оформити права власності на нього. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Частиною 4 ст. 1268 ЦК України передбачено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Отже, неповнолітня [PERSON] належним чином прийняла спадщину померлої бабці, зокрема житловий будинок [ADDRESS]. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що за неповнолітньою [PERSON], як спадкоємцем за законом після смерті її бабці [PERSON], слід визнати право власності на 1/3 частину вказаного житлового будинку. Ураховуючи викладене, на підставі ст.ст. 15, 16, 316, 1216, 1223, 1265, 1269-1270 ЦК України,

Outcome: approved