Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернулася з позовом до відповідача про виділ частки зі спадкового майна. У позові зазначає, що відповідно до закону є спадкоємицею за померлим сином [PERSON], іншим спадкоємцем є відповідач дочка покійного. До складу спадкового майна входять наступні обєкти: - квартира [ADDRESS]; - земельна ділянка, площею 0,065 га у садовому товаристві «Норита» на території Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області; - автомобіль марки ЗАЗ, рік випуску - 2006, модель 110207, реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, але отримала відмову через відсутність у неї правовстановлюючих документів на вказане вище спадкове майно, нотаріус розяснив їй право звернутися до суду щодо встановлення права власності на спадкове майно у судовому порядку. Під час підготовчого засідання представником позивача за довіреністю (а.с. 23) [PERSON] підтримано позовні вимоги позивача, додатково пояснено суду, що позивач не змогла оформити своє право на спадщину у позасудовому порядку через відмову відповідача у наданні \~правовстановлюючих документів на спадкове майно у добровільному порядку для звернення позивача до нотаріуса. А також, що позивач є людиною похилого віку, потребує тривалого лікування, у звязку з чим просить розглядати справу у її відсутність, виділити їй ? спадкового майна за його оціночною вартістю, а саме квартиру [ADDRESS], залишивши інше спадкове майно відповідачу, у звязку із неможливістю за станом здоровя та віком користуватися земельною ділянкою за межами м. Запоріжжя та автомобілем марки ЗАЗ, а також стягнути понесені нею витрати на сплату судового збору та правничу допомогу при оформленні позовної заяви та клопотань до суду. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач проти задоволення позову заперечує, під час підготовчого засідання від укладення мирової угоди відмовилася, відзив та правовстановлюючі документи на спадкове майно суду не надала, пояснила, що звернулася за оформленням спадщини за законом до нотаріуса, як дочка спадкодавця, але свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала через особисті причини. Заявила суду клопотання про виклик свідків від 27.04.2018 року (а.с. 38) та закриття справи від 21.05.2018 року (а.с.49). У судове засідання 30 жовтня 2018 року відповідач [PERSON] не з'явилася, повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідач у судове засідання не з'явилася без поважних причин, у зв'язку з цим суд відповідно до ч.1 ст.\~223\~ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті. Відповідно до ч.1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явилася в судове засідання без поважних причин та не подала відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то суд вважає за можливе розглянути справу заочно. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає про достатність підстав для задоволення позову, виходячи з наступних міркувань. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 387075 від 10.05.2017 року, [PERSON], [INFO], помер 09.05.2017 року, про що Заводським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області складено відповідний актовий запис № 136 \~( а.с.9). Як вбачається з копії спадкової справи №18/2017, заведеної 25.05.2017 року (а.с. 107-152) після померлого 09.05.2017 року [PERSON], із заявою про прийняття спадщини після його смерті за законом до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON], спочатку 25.05.2017 року (а.с. 110) звернулася відповідач [PERSON], [INFO], факт родинних відносин із спадкодавцем (дочка) підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії И-ЖС № 477242 від 27.04.1982 року, виданим Заводським районним відділом РАГС м. Запоріжжя зі складенням актового запису № 424 (а.с. 113), прізвище «Адамович» змінено на «Симонова» на підставі свідоцтва про шлюб І-ЖС 033145 від 09.06.2007 року, про що Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України складено відповідний актовий запис № 136 \~( а.с.114). Позивач [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за законом до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] 29.05.2017 року. Факт родинних відносин із спадкодавцем (мати) підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], І-ЖС № 345426 від 03.11.2017 року, виданим Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зі складенням актового запису № 422 від 11.02.1960 (повторно) (а.с. 8) Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 05.12.2017 року, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 09.05.2017 року [PERSON], у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на спадкове майно. Частиною 2 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12.06.2009\~р.\~№2\~"Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124\~Конституції України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом установлено, що спадкодавець [PERSON], [INFO], який помер 09.05.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 387075 від 10.05.2017 року (а.с. 9), на день смерті був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Департамента реєстраційних послуг Запорізької міської ради \~від 28.11.2017, № 04-07/3/24459 (а.с. 136). Відповідно до довідки Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 01.06.2017 року, № 1074/06.01 (а.с. 132) [PERSON] знаходився на обліку та отримував пенсію за інвалідністю. На день смерті недоотримана пенсія відсутня. Спадкодавець потребував сторонньої допомоги, на запит суду Запорізький міський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) своїм повідомленням від 04.06.2018 року, № 01-22/1206 (а.с. 73) надав інформацію, що між громадянином [PERSON] 18.09.2015 року та Запорізьким міським територіальним центром соціального \~обслуговування (надання соціальних послуг) було укладено договір про соціальне обслуговування за номером 3 889-1Б (а.с. 42-45), вказаний договір було припинено 10.05.2017 року у зв'язку із смертю [PERSON] Позивач та її представник за власний кошт організували поховання спадкодавця-сина позивача 11.05.2017 року, що підтверджується актом № 1271 \~від 10.05.2017 року, виданому СКП «ОЖКП та РС» Сонячної сільської ради про поховання на кладовищі [PERSON] із зазначенням загальної вартості послуг \~\~\~поховання у розмірі 2611 грн.00 коп (з ПДВ) (а.с. 117). У матеріалах справи міститься розписка чоловіка відповідача [PERSON], згідно з якою від представника позивача [PERSON] 10.05.2017 року він власноручно отримав документи на квартиру, телефон та золотий ланцюжок покійного [PERSON], тому суд приходить до висновку про відсутність у позивача правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 48). Відповідач протягом судового процесу заявляв клопотання про виклик свідків, суд сприяв реалізації стороною своїх процесуальних прав. Викликані свідки були повідомлені належним чином, але у судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили. Суд залишає без розгляду заяву відповідача від 21.05.2018 року про закриття справи як необгрунтовану (а.с. 49-50) та заяву чоловіка відповідача, який немає процесуального статусу у справі (а.с. 39), як безпідставну. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з: - квартири [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.2012 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним № 1349 (а.с. 115-118); - земельної ділянки, площею 0,065 га у садовому товаристві «Норита» на території Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області для ведення садівництва, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю, серія ІІ-ЗП № 064539, виданого на підставі рішення Люцернянської сільської ради № 10 від 09.08.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 2413 (а.с. 138); - автомобіль марки ЗАЗ, рік випуску - 2006, модель 110207, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво РСА № 256021 від 19.05.2006 року (а.с. 119); - грошові кошти у сумі 346,88 грн, що знаходяться на картковому рахунку 5168757291177386 у АТ КБ «ПриватБанк», згідно довідки банку від 04.07.2017 року, № 20.1.0.0.0/7-20170615/135 (а.с. 131). Згідно оцінки майна, проведеної АН «Світ нерухомості» та судовим експертом [PERSON], на час звернення позивача до суду вартість спадкового майна складає: - квартири [ADDRESS] 295 380 грн (висновок від 13.12.2017 р.) (а.с. 18); - земельна ділянка, площею 0,065 га у садовому товаристві «Норита» \~\~території Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області 267 000 грн (260000+274000)/2), згідно з висновком експерта-ріелтора від 12.12.2017 р.) (а.с. 19); - автомобіль марки ЗАЗ, рік випуску - 2006, модель 110207, реєстраційний номер [NUMBER] 33 260 грн (довідка від 07.12.2017 р.) (а.с. 15). Таким чином, суд приходить до висновку, що загальна вартість спадкового майна після смерті [PERSON], становить 596000.00 грн. Спору щодо вартості вказаного спадкового майна між сторонами немає, клопотань про призначення судових експертиз із даного питання під час підготовчого засідання від сторін не надходило. Як передбачено ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1. ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 2 ст. 1278 ЦК України кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008р.,\~№ 7 роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В п. 3.1 Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, зокрема у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON] 09.05.2017 року спадкоємцями першої черги є його дочка - відповідач у справі [PERSON] та його мати - позивач у справі, [PERSON] Вказані особи спадкують вказане вище спадкове майно у рівних частинах, по ? частини кожна на суму 298 000 грн 00коп. Спору між спадкоємцями відносно вартості спадкового майна немає, клопотань щодо проведення судових експертиз щодо оцінки такого майна під час підготовчого засідання до суду не надходило. Позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю. Суд приймає до уваги вік позивача (1929 р.н.) та її стан здоров'я, наявність важких ускладнень опорно-рухового апарату, що підтверджуються медичною довідкою КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» № 872 від 22.12.2017 року (а.с. 20) та потребу у сторонній допомозі при пересуванні за допомогою колісного крісла (а.с. 46). А тому вважає за доцільне виділити зі спадкового майна після померлого 09.05.2017 року [PERSON] у власність його матері [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] вартістю 295 380 грн, що становить ? частини спадкового майна з незначним відступом від розміру ідеальної частки. Все інше зазначене у цьому рішенні спадкове майно залишити іншому спадкоємцю [PERSON], не порушуючи розміру вартості її частки. При цьому суд враховує, що позивач немає окремого житла, а в силу свого віку та стану здоров'я немає можливості користуватися іншим спадковим майном, що залишилося, а також характер неприязних відносин між сторонами. Витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн суд вважає співмірними з обсягами наданої правничої допомоги і такими, що знайшли своє підтвердження при розгляді матеріалів справи, а саме підтверджуються квитанцією № 304/1 від 22.12.2017 року (а.с. 21) та актом прийому-передачі виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги на суму 1000,00 грн. від 22.12.2017 року (а.с. 22). Згідно з квитанцією № 15 від 26.12.2017 року (а.с. 1) позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2954 грн, що підлягає стягненню з відповідача, як і витрати на правничу допомогу. Враховуючи, що суд задовольняє позовні вимоги, відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved