Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" звернулось до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. В своєму позові позивач зазначив, що 13.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11182980000, в забезпечення виконання зобовязань за договором було укладено договір застави рухомого майна, згідно якого у заставу було надано автомобіль марки: марка: Mercedes-Benz; модель: ML-350; рік випуску: 2007; номер кузова: WDC1641861A208766; д/н [NUMBER] тип ТЗ: легковий універсал. Рішенням загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ УкрСиббанк змінив своє найменування на ПАТ УкрСиббанк. 20 квітня 2012 року між ПАТ УкрСиббанк та ТОВ Кредекс Фінанс укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до якого ПАТ УкрСиббанк відступив на користь ТОВ Кредекс Фінанс своє право вимоги заборгованості за договором № 11182980000. 20.04.2012 року між ТОВ «КредексФінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11182980000 від 13.07.2007 року. Позивач зазначає, що реалізувати своє право щодо реалізації заставного майна не може, в звязку з тим, що за постановами відповідачів автомобіль знаходиться в арешті, забороні відчуження. Позивач вважає, що він, як заставодержатель має переважне право на продаж автомобіля, заборгованість [PERSON] перед банком не погашена, в звязку з чим, просить суд задовольнити позовні вимоги та звільнити заставне майно з-під арешту. Представник позивача у судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин, за згодою позивача суд, відповідно до положень ст.ст. 224-226 ЦПК України, розглядає справу в заочному порядку. 13.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту за № 11182980000. Згідно вказаного Договору Відповідач отримав кредит у розмірі 91196,00 грн., який зобовязувався повернути до 13.07.2014 року зі сплатою 8,99 % річних. В забезпечення виконання зобовязання за договором у заставу було надано автомобіль марка: Mercedes-Benz; модель: ML-350; рік випуску: 2007; номер кузова: WDC1641861A208766; д/н [NUMBER] тип ТЗ: легковий універсал, що належить на праві власності [PERSON] Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.01.2015 року було звернено стягнення на заставне майно: автомобіль марка: Mercedes-Benz; модель: ML-350; рік випуску: 2007; номер кузова: WDC1641861A208766; д/н [NUMBER], тип ТЗ: легковий універсал. Відповідно до постанови Відділу державної виконавчої служби Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області від 23.10.2015 року, (ВП№ 49029952), накладено арешт та заборону на відчуження на все рухоме майно [PERSON], в тому числі, і на заставний автомобіль: марка: Mercedes-Benz; модель: ML-350; рік випуску: 2007; номер кузова: WDC1641861A208766; д/н [NUMBER] тип ТЗ: легковий універсал; постановоюПриморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 02.12.2015 року, (ВП№ 49450370), накладено арешт та заборону на відчуження на все рухоме майно [PERSON], в тому числі, і на заставний автомобіль: марка: Mercedes-Benz; модель: ML-350; рік випуску: 2007; номер кузова: WDC1641861A208766; д/н [NUMBER] тип ТЗ: легковий універсал; постанови Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 15.07.2013 року, накладено арешт та заборону на відчуження на автомобіль: марка: Mercedes-Benz; модель: ML-350; рік випуску: 2007; номер кузова: WDC1641861A208766; д/н [NUMBER] тип ТЗ: легковий універсал, який належить на праві власності [PERSON] С.В. (в межах примусового виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова № 643/9532/14-ц про передачу заставного транспортного засобу на користь ТОВ «Вердикт Фінанс»); постанови Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 21.10.2014 року, ВП№ 41050782 накладено арешт та заборону на відчуження на автомобіль: марка: Mercedes-Benz; модель: ML-350; рік випуску: 2007; номер кузова: WDC1641861A208766; д/н [NUMBER] тип ТЗ: легковий універсал, який належить на праві власності [PERSON] (в межах примусового виконання виконавчого листа № 2-474 від 22.03.2002 року). Крім цього, 12.10.2012 року Приморським районним судом м. Одеси постановлено ухвалу про забезпечення позову в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, а саме: накладено арешт на частину домоволодіння по вулиці Педагогічній, 13 у місті Одесі, що належить на праві приватної власності [PERSON]; накладено арешт на автомобіль Mercedes-Benz E200, кузов WDB2110421A284075, номерний знак II 1807 MI, колір сірий, що належить на праві приватної власності [PERSON]; накладено арешт на автомобіль Mercedes-Benz ML-350, кузов WDC1641861A208766, номерний знак [NUMBER], колір сірий, що належить на праві приватної власності [PERSON]. Тобто разом з іншим майном позичальника - [PERSON], судом накладено арешт і на автомобіль Mercedes-Benz ML350, кузов WDC1641861A208766, номерний знак [NUMBER], що перебуває в заставі ТОВ «Вердикт Фінанс». Згідно ч. 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту (ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження»). Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя, не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно Закону України «Про заставу», застава це спосіб забезпечення зобов'язань, в силу якого кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу», право застави виникає з моменту укладання договору застави. Отже, права ТОВ "Вердикт Фінанс" як заставодержателя заставленого автомобіля, виникли 13.07.2007 року. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Крім того, Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов'язки, встановлені законом та/або договором (ст. 3 Закону). У відповідності до ч. 2 ст. 114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або його частини. Згідно акту прийому-передачі на відповідальне збереження транспортного засобу від 12 серпня 2016 року, автомобіль марка: Mercedes-Benz; модель: ML-350; рік випуску: 2007; номер кузова: WDC1641861A208766; д/н [NUMBER] тип ТЗ: легковий універсал, знаходиться по вул. Нєкрасова, 61, в смт. Братське Братського району Миколаївської області. Враховуючи, що арешт та заборона відчуження даного транспортного засобу державного виконавця не дає змоги позивачу одержати задоволення з вартості заставного автомобіля для погашення заборгованості [PERSON] по кредитному договору від 13.07.2007 року, яка є не погашеною, а державна виконавча служба не має правових підстав на реалізацію заставного майна, тому позовні вимоги в частині зняття арешту із заставного автомобіля, накладених за постановами ДВС підлягають задоволенню. Позовні вимоги щодо зняття арешту на автомобіль, накладеного ухвалою Приморського районного суду м. Одеси не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Отже, позивач, має права оскаржити ухвалу суду про відмову у знятті арешту до відповідного апеляційного суду.

Outcome: partial