Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 10 червня 2013 року між Банком та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої відповідач отримав кредит у розмірі 16032,79грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом та його повернення у виді щомісячних платежів у встановлений в договорі строк. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів, станом на 03 червня 2018 року за ним рахується заборгованість в загальному розмірі 37578,74коп., що становить різницю між всією поточною заборгованістю у сумі 54616,24 грн. та заборгованістю стягненою рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 15 серпня 2014 року, у розмірі 22677,26грн., що становить 31938,98грн., та 5639,76грн. штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 37578,74грн. та судові витрати у розмірі 1762,00грн. В судове засідання належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з"явився, до суду звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково та просив зменшити розмір нарахованих відсотків та пені. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Як встановлено судом, між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] 10 червня 2013 року було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитування, за умовами якого позивач надав відповідачу строковий кредит у розмірі 16032,79грн. до 30 червня 2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі, взамін на зобов'язання Позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в розмірі 1,5% в місяць на суму заборгованості по кредиту. Загальний щомісячний платіж для погашення заборгованості за договором відповідач зобов'язався сплачувати з 1 по 25 число кожного місяця (п.2.1 Угоди). Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 15 серпня 2014 року з [PERSON] стягнуто заборгованість за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості від 10 червня 2013 року станом на 10 червня 2014 року у розмірі 22677,26грн., з яких заборгованість за кредитом - 15110,23грн., 1927,27грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5639,76грн. - залишок по несплаченим штрафам. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином -ст.599 ЦК України. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно п.2.2. Угоди, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості вказаних в Генеральній угоді, Умовах та правилах більше ніж на 31 день по зобов'язанням строк, яких не настав, строком повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32 дня порушення вважається простроченою, Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 5639,76грн. При порушенні Позичальником зобов'язань по погашенню кредиту Позикодавець сплачує Банку пеню розмір якої встановлено в Умовах та Правилах за кожен день прострочки (п.2.8 Угоди). Враховуючи, що відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених уст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003 цс 15. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача пені слід відмовити, стягнувши штраф передбачений Умовами з перерахунком до розміру заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком дії договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обовязки відповідно до договору. \~ \~ \~ \~[PERSON] Верховного Суду 28 березня 2018 року у постанові по справі №444/9519/12 зробила висновок, відповідно до якого припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред"явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Таким чином, право банку нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося після визначеного договором строку кредитування, тобто з 01.07.2016р., отже розмір процентів згідно з розрахунком, наданим позивачем, який підлягає стягненню з відповідача становить 7827,82грн. За такого, розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 13467,58грн., з яких 7827,82грн. - відсотки за користування кредитом, 5639,76грн. штраф. Заборгованість, яку просить стягнути банк розрахована станом на 03 червня 2018 року, тому сплачені відповідачем кошти у рахунок погашення заборгованості після цієї дати судом не враховуються. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір в сумі 631,50грн.

Outcome: partial