Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме: державного акту на право власності на земельну ділянку. Заява обгрунтована тим, що у вищевказаному документі її ім'я вказано як "[PERSON]" замість правильного «[PERSON]», як зазначено у її паспорті. У зв'язку з розбіжностями у написанні імені заявника в зазначеному документі вона не може реалізувати своє право на розпорядження земельною ділянкою. Внести виправлення у державний акт не являється можливим. Тому просила встановити факт належності їй державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 07 червня 2006 року Турійською районною державною адміністрацією Волинської області на ім'я «[PERSON]». Заявник [PERSON], її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак представник заявника подала до суду заяву від 29 березня 2017 року, у якій вказала, що заяву вони підтримують із вказаних у ній підстав, просила її задовольнити та розглянути справу без їхньої участі. Представник заінтересованої особи - Відділу держгеокадастру у Турійському районі Волинської області у судове засідання не з'явився, у заяві від 03 квітня 2017 року просив справу розглянути без його участі, вказавши, що проти задоволення заяви не заперечує. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. 07 червня 2006 року на підставі розпорядження Турійської райдержадміністрації №298 від 19 жовтня 2005 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 2.71 га, що розташована на території Клюської сільської ради Турійського району Волинської області, серії [NUMBER] на ім'я «[PERSON]» (а. с. 15). Разом з тим, у паспорті громадянина України серії [NUMBER] ім'я заявника значиться «[PERSON]» (а. с. 4). Факт належності земельної ділянки заявнику [PERSON] підтверджується додатком до протоколу №1 від 25 березня 2005 року загальних зборів власників земельних часток (паїв) с. Клюськ реформованого КСП ім. Котовського в межах Клюської сільської ради, затвердженого розпорядженням Турійської райдержадміністрації №298 від 19 жовтня 2005 року, згідно якого земельну частку (пай) виділено [PERSON] із зазначенням паспортних даних та ідентифікаційного коду [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні, заявник не може реалізувати своє право на розпорядження земельною ділянкою у зв'язку з розбіжностями у написанні імені останньої у вищевказаному правовстановлюючому документі. В іншому порядку встановити факт належності [PERSON] даного документа неможливо. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи вищевикладене, невірне зазначення імені заявника у державному акті на право власності на земельну ділянку, у зв'язку з чим вона не може реалізувати своє право на розпорядження земельною ділянкою, представлені заявником докази на підтвердження належності вищевказаного документа останній в контексті положень ст.ст. 57-59 ЦПК України є належними та допустимими, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved