Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

У листопаді 2015 року Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, укладений 22 червня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 285 - розірвати. В обґрунтування позову вказує на те, що 22 червня 1996 року було укладено шлюб між нею та [PERSON], про що було зроблено відповідний запис № 285 у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу. 13 березня 1997 року у них народилався син [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження було зроблено запис № 289 від 02 квітня 1997 року. Народжений у вищезгаданому шлюбі син [PERSON] на сьогоднішній день досяг 18 років, тобто є повнолітнім згідно діючого законодавства України. Протягом усього часу, що Позивач перебувала у шлюбі, вона працювала на посаді розмітника, а з 2008 року - інженера комп`ютерних систем ПАО "Дніпровагонрембуд". Маючі на меті пітримання добробуту родини, незважаючі на те що з першого дня подружнього життя сторони не мали фактичного сумісного бюджету, [PERSON] ніколи не знала і не знає досі яку зарплатню отримує її чоловік. Відповідач на власний розсуд видавав їй гроші на деякі потреби господарства та продукти харчування, з яких остання повинна була готувати їжу. Комунальні платежі за житло протягом усього їхнього сумісного життя Позивач оплачувала самостійно, через те що вони проживали і досі проживають у будинку, що належіть її бабусі, [PERSON]. Відповідач не вважав, що має платити за "чуже" житло. Зимою 2004 року [PERSON] частково втратила зір та отримала інвалідність з 14.04.04 за загальним захворюванням, про що маю посвідчення серія АГ № 244516. Через пять років, а саме 13.05.2010 [PERSON] отримала довічну інвалідність за загальним захворюванням. Позивач має відмінні характеристики з місця роботи, незважаючи на тяжкий стан здоровя, що згодом тільки погіршується через стреси та психічно - емоційне навантаження, які виникають через несхожість характерів та різні життєві цінності з її чоловіком. Приблизно два роки тому їхнє подружнє життя остаточно втратило ознаки шлюбу немає взаєморозуміння, постійно виникають конфлікти, почуттів, які б, виходячи з моральних устоїв суспільства, мали б бути між чоловіком і дружиною, вже не існує. Але весь цей час Позивач намагалась зберегти родину, з огляду на наявність неповнолітньої дитини. Через це [PERSON] певний час не висувала чоловіку ніяких претензій щодо його поведінки та ставлення до неї та до їхнього шлюбу, намагалась уникати сварок та конфліктів. Незважаючи на її зусилля, на сьогоднішній день їхній шлюб фактично не ієну. Вони не ведуть спільного господарства. Просить після розлучення залишити прізвище [PERSON]. Враховуючи наведене, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлений нею позов, просила суд його задовольнити.\~ Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги, проти задоволення позову не заперечував.\~\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 червня 1996 року між сторонами відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, було укладено шлюб, актовий запис № 285, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-КИ № 335525 (а. с. 7). Від спільного життя сторони мають дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-КИ № 432344 виданого 02 квітня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська (а. с. 7). Причиною розпаду сім'ї стало те, що у сторін різні характери та різні життєві цінності, відсутність взаєморозуміння, постійне виникнення конфліктів. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з початку 2014 року, спільне господарство не ведуть.\~\~ Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved