Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

01.10.2015р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ПрАТ «[PERSON], ІНК» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 6 836 грн. 51 коп. за період квітень, травень, липень 2015р. та стягнення компенсації за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 6\~433 грн. 02 коп. (а.с. №2-4). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він працював з 18.02.2013р. по 08.07.2015р. у ПрАТ «[PERSON], ІНК». В день звільнення і до цього моменту з ним не здійснено розрахунок по заробітній платі за поточний місяць, не виплачено заборгованість по заробітній платі з 01.04.2015р., що є порушенням трудового законодавства. Тому просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання 02.12.2015р. не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без його участі та без фіксації технічними засобами (а.с. № 33). Представник відповідача в судові засідання, призначені на 27.10.2015р., 18.11.2015р. та 02.12.2015р. неодноразово не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями (а.с. № 15, 32). Розгляд справи, призначений на 18.11.2015р., переносився за клопотанням представника відповідача [PERSON] (діє на підставі довіреності від 06.07.2015р. - а.с. № 27), яке він подав до суду 18.11.2015р. (а.с.№ 26, 28). Крім того, за клопотанням представника відповідача до матеріалів справи приєднано витяг з відомості про виплату зарплати позивачу (а.с. № 23--25). При цьому представник відповідача заяви про визнання позовних вимог до суду не подавав, будь яких заперечень щодо позовних вимог не надав, крім реєстру, з якого вбачається, що [PERSON] 22.06.2015р. була виплачена частково заборгованість по заробітній платі за квітень 2015р. у розмірі 199грн. 21коп. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності обох сторін і постановити по справі рішення суду на загальних засадах ЦПК України та за правилами ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 18.02.2013р. по 08.07.2015р. у ПрАТ «[PERSON], ІНК» на посадах електромонтера, що підтверджується трудовою книжкою (а.с. № 8) та наказом №666-к від 26.06.2015р. про звільнення на підставі п.1. ст.40 КЗпП України (скорочення штату) (а.с. № 16). Розрахунок по заробітній платі на день звільнення з позивачем у повному обсязі не здійснено, що підтверджується поточною випискою за контрактом (а.с. № 17-18) у її співставленні із даними розрахункових листків за період з квітня по липень 2015р. за квітень 2015року- 1 333,16 грн.: за травень 2015року - 1 853,49 грн; за липень 2015року з урахуванням невикористаної відпустки - 3 649,86 грн.; всього: 6 836 грн. 51коп. (а.с. № 9-11). Суми нарахування [PERSON] заробітної плати за ці три місяці підтверджуються розрахунковими листами (а.с. № 9-11). Крім того, затримка остаточного розрахунку з позивачем при його звільненні, підтверджується і самим клопотанням представника відповідача про доручення до матеріалів справи документів про часткове погашення заборгованості працівникам підприємства, в тому числі і [PERSON] (а.с. № 23-25). Заробітна плата працівникам згідно з положеннями ч. 1 ст. 115 КЗпП України виплачується не рідше двох разів на місць, через проміжок часу, що не перевищує 16-ти календарних днів, та не пізніше 7-ми днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідач у порушення вимог ст. 116 КЗпП України не розрахувався з [PERSON], йому не була виплачена заробітна плата за період з 01.04.2015р. по 08.07.2015р. Згідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Такі самі висновки містить і п. 25 Постанови Пленуму ВСУ № 13 від 24.12.1999р. „Про практику застосування судами законодавства про працю, де зазначено, що суди мають враховувати, що у справах про оплату праці діє тримісячний строк звернення із заявою до КТС або безпосередньо до суду, який обчислюється з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права (ст.ст.225,233 КЗпП), і відповідно до цього з'ясовувати зазначену дату. Десятиденний строк на оскарження рішення КТС обчислюється з дня вручення виписки з протоколу засідання комісії чи копії рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З розрахунку на 28.09.2015р., проведеного позивачем, компенсація за затримку розрахунку складає 6 433 грн.02коп. Розрахунок проведено у відповідності до постанови КМУ №100 від 08.02.1995року. Тобто з розрахунку заробітної плати за останні 2 робочі місяці: в квітні 1 532,37 грн. та заробітної плати в травні 1853,49 грн. У квітні було 12 робочих днів, а у травні 18 робочих днів. (1 532,37 + 1 853,49) / (12 + 18) = 112,86 грн./день. Таким чином з 07.07.2015р. до 16.09.2015р. було би 51 робочий день 112,86 х 51 = 6 433 грн.02коп. Суд бере за основу цей розрахунок середнього заробітку позивача, оскільки відповідач, отримавши ухвалу суду від 05.10.2015р. про відкриття провадження по справі, в якій було зазначено про надання суду довідки про розмір нарахованої або невиплаченої заробітної плати позивачу, так цього і не зробив (а.с. № 12, 14). Така сама вимога містилася і у судових повістках позивачу від 27.10.2015р. та 18.11.2015р., але залишилася без відповіді та виконання (а.с. № 21, 22, 30, 32). Представник відповідача надав суду листом від 18.11.2015р. витяг з відомості про виплату частково зарплати позивачу за квітень 2015р. в розмірі 199грн. 21коп. (а.с. № 23--25). Між тим, позивач цю суму 199грн. 21коп. отриманої 22.06.2015р. частково заборгованості по заробітній платі до своїх позовних вимог і не включав. Це підтверджується позовною заявою та розрахунковим листом за квітень 2015р. (1 531грн.37коп. 199грн. 21коп. = 1 333грн. 16коп. ) (а.с. № 2-4, 11). При винесенні рішення суду, суд враховує, що вимоги працівника про стягнення належної йому заробітної плати в судовому порядку відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України не обмежені будь-яким строком, тому суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі за квітень, травень, липень 2015р. в загальному розмірі 6 836грн.51коп.. Що стосується позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 6 433грн. 02коп., то вони предявлені у межах строків позовної давності для цієї категорії справ, передбачених ч. 1 ст. 233 ЦПК України. Відповідно до положень п.п.2,4 ст. 367 ЦПК України рішення суду в межах стягнення середньої заробітної плати за один місяць в розмірі 2 278грн. 84коп. слід допустити до негайного виконання. Ця сума судом визначена за таким розрахунком за даними позивача (6\~836,51грн. : 3 = 2\~278,84грн.) з тих самих обставин, що і визначення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку (відповідач довідки не надав). Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, з огляду на те, що позивач за законом при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, його позовні вимоги задоволено повністю, то суд вважає, що судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 1218 грн. (це мінімальний розмір судового збору для юридичних осіб по майновим спорам з 01.09.2015р.). На підставі вищевикладеного,\~\~

Outcome: approved