overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

01 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 24 березня 2015 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Вказує, що 24 березня 2015 року вона одружилась з відповідачем вдруге, вперше зареєстрували шлюб 07 вересня 1997 року, проте 15 листопада 2006 року шлюб було розірвано. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, через розбіжність поглядів на взаємовідносини у сім'ї, несумісність характерів, через порушення відповідачем подружньої вірності. Вважає, що збереження сім'ї та шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини. Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте у шлюбі. До проведення судового засідання позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить шлюб розірвати. До проведення судового засідання відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, згідний на розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Після розірвання шлюбу прізвище позивачу [PERSON] не змінювати, залишити їй прізвище набуте у шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

01 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною її доньки [PERSON], яка є психічно хворою, не може розуміти значення своїх дій, потребує постійного догляду. Визнання доньки недієздатною їй необхідно для встановлення над нею опіки, тому просить призначити її опікуном доньки. В судовому засіданні заявниця доводи заяви підтримує повністю. Представник Полонської міської ради подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши докази, що є в справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Встановлено, що заявниця [PERSON] є матірю [PERSON], яка страждає хронічним психічним захворюванням у виді помірної розумової відсталості з поведінковими розладами, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Виконавчий комітет Полонської міської ради вважає можливим призначити опікуном заявницю. Дані обставини встановлені з пояснень заявниці, з досліджених в суді письмових доказів свідоцтвом про народження [PERSON], рішенням виконкому Полонської міської ради про надання згоди на призначення опікуном, медичною довідкою №63 від 22 лютого 2016 року про те, що [PERSON] є інвалідом другої групи через психічне захворювання, потребує постійного стороннього догляду, медичною довідкою №64 від 22 лютого 2016 року про те, що [PERSON] за станом здоров»я може бути опікуном, довідкою лікаря про те, що [PERSON] перебуває на обліку в психіатра з дитинства, пенсійним посвідченням [PERSON], довідкою про розмір пенсії [PERSON], довідкою про розмір пенсії [PERSON], довідкою про склад сім»ї, висновком судово-психіатричної експертизи № 272 від 12 травня 2016 року. Згідно ч.1ст.39 та ч.1 ст. 60 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З огляду на встановлені обставини та правові положення суд вважає, що визнання [PERSON] недієздатною має для заявниці юридичне значення, оскільки надає їй право бути опікуном хворої дочки, здійснювати всі необхідні дії по захисту інтересів дочки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

01 березня 2016 року [PERSON] предявив в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 16 жовтня 1993 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області. В обгрунтування своїх вимог зазначав про те, що від шлюбу у них з дружиною є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON]»я Сергіївна, [INFO]. З 2006 року вони з дружиною [PERSON] почали проживати окремо та не ведуть спільного господарства. Практично весь цей час він, [PERSON], спілкується тільки з дітьми, а з відповідачем лише по питаннях матеріальної допомоги та щодо виховання дітей. Діти навчаються у вищих навчальних закладах. За цей час він створив нову сім»ю, в якій і проживає. У 2014 році у нього народився син - [PERSON], вихованням якого він зараз і займається. Спілкування з доньками не припиняє і продовжує їх підтримувати. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу стало неможливим і недоцільним, а тому він вирішив звернутись в суд. В судове засідання, яке було призначено на 26 квітня 2016 року о 15.30 год. позивач [PERSON] не зявився та подав до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася вдруге, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому порядку. Суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності, оскільки в ній наявні достатні дані про права та взаємовідносини сторін. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання 26 квітня 2016 року всіх учасників процесу, фіксування цього судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

01 березня 2016 року [PERSON] предявив в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 31 серпня 2007 року в Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначав про те, що від подружнього життя вони мають неповнолітнього сина [PERSON], 13 лютого 2009 року, однак сімейне життя з відповідачем не склалося. Між ними часто виникали сварки і конфлікті ситуації, які призвели до того, що у березні 2011 року вони припинили подружні відносини і ведення спільного господарства та стали проживати окремо. Вони фактично стали чужими людьми, шлюб між ними носить формальний характер, а тому він вирішив звернутись в суд. В судове засідання, яке було призначено на 28 березня 2016 року о 10.30 год. сторони не зявились, хоч про час і місце розгляд справи повідомлялись в установленому порядку, та подали заяви, в якій просять позовні вимоги задовольнити та проводити розгляд справи у їх відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в ній наявні достатні дані про їх права та взаємовідносини. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони з березня 2011 року не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

01 березня 2016 року [PERSON] предявила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 19 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Буського районного управління юстиції у Львівській області. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від даного шлюбу вони дітей не мають. Сімейне життя між ними не склалося через різні погляди на життя та різні характери. Через несумісність характерів з жовтня 2015 року вони припинили подружні відносини та ведення сумісного господарства. Спору про поділ майна у них немає. Шлюб носить формальний характер, а тому вона вирішила звернутись в суд. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась та 16 березня 2016 року подала в суд заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився та 16 березня 2016 року подав заяву, з якої убачається, що він позов визнає та також просить розглядати справу у його відсутності. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Після укладення шлюбу вони міцної сімї не створили через різні погляди на життя і різні характери. Сторони тривалий не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

01 березня 2016 року гр. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення найстаршою дитиною повноліття, з дня подання позовної заяви. Відповідач, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав та згоден на стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод , інтересів інших осіб. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, ураховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим стягнути щомісяця з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

01 березня 2016 року до суду звернувся [PERSON] з вищезазначеним позовом та просив суд, враховуючи заяви про збільшення та уточнення позовних вимог від 14 березня 2016 року та 04 травня 2016 року, визнати факт невикористання [PERSON] піврічного строку для подання заяви про прийняття спадщини внаслідок смерті [INFO] року [PERSON]; визнати факт відсутності судового провадження та рішення щодо подовження строку [PERSON] на подання заяви про прийняття спадщини; визнати факт відсутності чинного спадкового розпорядження [PERSON]; прийняти рішення про нотаріальний розподіл спадкового майна серед родичів; скасувати видані [PERSON] свідоцтва про право на спадщина за заповітом на грошові вклади; стягнути з [PERSON] та нотаріуса Світловодської міської державної нотаріальної контори Панченко Н.В. в рівних частках кошти, отримані [PERSON] з грошових вкладів [PERSON] , з урахуванням індексації за період з травня 2015 року; визнати позивача єдиним спадкоємцем [PERSON]; встановити стан банківських рахунків померлого [PERSON] та суми отриманих з них коштів [PERSON]; направити дисциплінарній палаті кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області визначення суду щодо притягнення нотаріуса Панченко Н.В. до дисциплінарної відповідальності; видати позивачеві свідоцтво на грошові вклади [PERSON]; накласти штраф на нотаріуса Панченко Н.В. за протиправну видачу свідоцтва [PERSON] на грошові вклади [PERSON] В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та пояснив суду, що він доводиться племінником [PERSON], який помер [INFO] року, та шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори, прийняв спадщину, що відкрилася внаслідок його смерті. Проте нотаріус Панченко Н.В. незаконно видала свідоцтва про право на спадщину у вигляді грошових вкладів померлого на ім'я сторонньої для спадкодавця особи [PERSON],

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

01 березня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 24.12.2011 р. Неслухівською сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 9. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя. Вказує також, що відповідач зловживав спиртними напоями та піднімав на неї руку. Так як дітей від шлюбі в них не має, протягом двох років разом вони не проживають, не поєднані спільним побутом, примирення між ними не відбудеться, тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме її інтересам. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнав. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 24 грудня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що Неслухівською сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області в Книзі реєстрації шлюбів 24.12.2011 р. зроблено відповідний актовий запис №9 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 24.12.2011 р. Після реєстрації шлюбу позивачка отримала прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, від шлюбу сторони дітей не мают, протягом двох років разом не проживають, спільним побутом не поєднані, позивачка не виявила бажання примиритись, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім'ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов'язках подружжя. Відтак, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи положення ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила залишити їй прізвище отримане в результаті шлюбу, то після розірвання шлюбу, позивачці слід визначити прізвище [PERSON]. На підставі ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

01 березня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу. Позивачка в обґрунтування своїх вимог за позовом, зазначила, що знаходиться у шлюбі, який був зареєстрований 30 квітня 1982 року, Калінінським відділом ДРАЦс м. Донецьк Донецької області, актовий запис № 356. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. У своїй позовній заяві позивачка вказує, що між нею та відповідачем постійно виникали непорозуміння та сварки з різних причин, шлюбні відносини фактично припинились 01 жовтня 2010 року, після чого сторони однією сім'єю не проживають та спільного господарства не ведуть. Спору, відносно належності спільного майна між позивачкою та відповідачем не виникло. У судове засідання позивачка не з'явилась, вказавши в позові про те, що просить суд розгляд справи проводити у її відсутність, та що вона наполягає на розірванні шлюбу. Позивачка впевнена, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Відповідач, в судове засідання не з'явилася, але згідно телефонограми повідомив, що з'явитися в судове засідання не має можливості. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву про розірвання шлюбу такою, що належить задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження, яке було видане 30 квітня 1982 року Калінінським відділом ДРАЦс м. Донецьк Донецької області, актовий запис № 356, серії [NUMBER], сторони по справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с. 9). Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з 01 жовтня 2010 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення. Також згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак позивачка, у своїй позовній заяві, не ставить питання про стягнення з відповідача на її користь сплачені судові витрати, а тому суд це питання й не розглядає. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

01 березня 2016 року заявник [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області із заявою про надання права на шлюб. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона більше року зустрічається з [PERSON] На теперішній час проживають разом однією сімєю в будинку батьків [PERSON] по вул. Дубковецького 22, с. Зарожани, Хотинського району, Чернівецької області. Ведуть спільне господарство. У звязку із цим, мають намір створити спільну сімю та зареєструвати шлюб. Вказує, що її батьки щодо надання права на укладення шлюбу до досягнення шлюбного віку не заперечують. Зазначає, що завагітніла від [PERSON], і в даний час перебуває на 19 неділі вагітності. Тому підтримуючи вищевикладене просить постановити рішення, яким надати їй право на шлюб із [PERSON].. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила надати їй право на шлюб із [PERSON], посилаючись на обставини викладені в заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви визнав, не заперечував проти їх задоволення. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви визнав, не заперечив щодо їх задоволення. Вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно ч. 2 ст. 23 СК України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася 06 січня 1999 року, тобто, на день розгляду справи їй виповнилося 17 років, 2 місяця, 19 днів, однак вона не досягла шлюбного віку, що підтверджується копією її паспорта, серії КТ 146368, виданого Хотинським РС УДМС України в Чернівецькій області 24 квітня 2015 року (а.с.4). Також судом встановлено, що згідно заключення ЛКК 147 від 17.02.2016 року, виданого Хотинською центральною районною лікарнею підтверджується той факт, що заявник [PERSON] вагітна, її вагітність становить 17-18 неділь (а.с.13). Відповідно до повідомлення № 49-02-10 від 18.02.2016 року виконкомом Зарожанської сільської ради, Хотинського району, Чернівецької області, вбачається, що в господарстві [PERSON] по вул. Дубковецькій 22, в с. Зарожани проживають спільною сімєю та ведуть спільне господарство [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Отже, як було встановлено судом та підтверджено поясненнями заінтересованих осіб, наданими в судовому засіданні одруження [PERSON] з [PERSON] має для заявниці виняткове значення, повністю відповідає її інтересам і інтересам їхньої майбутньої дитини, а також відповідає волевиявленню [PERSON] Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що заяву про надання права на шлюб слід задовольнити, оскільки це відповідає інтересам заявниці. На підставі викладеного, та

Outcome: approved