Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

01 квітня 2015року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання за ним права власності на земельні ділянки площею 7,6082 га кадастровий № [NUMBER], 3,5 га кадастровий № [NUMBER] та 2,42 га кадастровий № [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Рідкодубівської сільської ради м. Красний Лиман Донецької області(КСП «Правда»), що залишилися після смерті [PERSON], який помер [INFO], який в судовому засіданні підтримав як він так і його представник [PERSON] повністю та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення, наполягала на тому, що 26.02.2001 року при видачі державного акту про право власності на земельну ділянку в зазначенні розміру такої та відсутності інформації про обмеження в її користуванням було допущено помилку. Земельна ділянка зазначена у Державному земельному кадастрі і зазначена у державному акті на ім.»я батька, являється однією і тією ж ділянкою. Представник відповідача міськрайонного управління Держземагенства в м. Красний Лиман і Краснолиманському районі Донецької області Вишнякова Н.Л., позов визнала частково, не заперечуючи підстав визнання права на земельні ділянки за позивачем, однак заперечувала проти залучення агентства до участі в справі в якості відповідача, посилаючись на те, що спір не стосується прав та інтересів агентства, будь-які агентства не оскаржуються. Три земельні ділянки загальною площею 135282 га, зареєстровані на праві власності за спадкоємцем у Державному земельному кадастрі і дві земельні ділянки, на які було видано державний акт про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на ім»я [PERSON], являються одним і тим же спадковим майном. Судом встановлено, що [INFO] в с. Карпівка Краснолиманського району Донецької області помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається, у тому числі, з земельної ділянки площею 13,53 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Рідкодубівської сільської ради м. Красний Лиман Донецької області(КСП «Правда»)-а.с.5,15). На вказану земельну ділянку 26.02.2001 року на підставі рішення Рідкодубівської сільської ради від 22.11.2000 року № 136 спадкодавцю було видано державний акт про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 486(а.с.5). Окрім того, позивач та відповідач [PERSON] являються єдиними спадкоємцями за законом після смерті спадкодавця, бо інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовилися у встановленому законом порядку(а.с.19-21,35). 12.11.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори по реєстру № 3083 було посвідчено договір про поділ спадкового майна у добровільному порядку(а.с.22), відповідно до якого кожний із них отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно(а.с.23-24,35). Але у посвідченні свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 13,53 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Рідкодубівської сільської ради м. Красний Лиман Донецької області(КСП «Правда»), яка за договором про поділ спадщини між спадкоємцями переходить у спадок позивачу, та житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], який за цим же договором повинен перейти у спадок відповідачу [PERSON], постановою державного нотаріуса від 12.11.2014 року йому було відмовлено у зв»язку з тим, що в порушення вимог пункту 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю в державному акті на право власності на вказану земельну ділянку було допущено помилку як в частині складу(кількості) земельних ділянок, наявності обмежень їх користуванням, так і в частині їх розміру - замість 13,5282 га було вказано «13,53 га», замість 3 земельних ділянок площами 3,5 га, 7,6082 га та 2,42 га було вказано 7,61 га та 5,92 га. А про наявність охоронної зони навколо(вздовж) об»єкту енергетичної системи площею 0,299 га на земельній ділянці площею 7,6082 га та обмежень щодо її використання державний акт про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий спадкодавцю, не містив жодної інформації (а.с.5,6-14). В той час як Державний земельний кадастр у противагу виданому спадкодавцю державному акту містить вказану інформацію і свідчить про те, що інформація про спадкове майно, зазначена у державному акті про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованому у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 486, виданому 26.02.2001 року [PERSON], являється неповною та неточною(а.с.5-14). Але видача дублікату державного акту спадкоємцям, або внесення змін до такого після смерті власника відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України та пунктів 5.1,5.2 наказу Держкомзему України від 04.05.1999 року, зареєстрованого в МЮ України 04.06.1999 року за № 354/3647 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю» не передбачена. У зв»язку з цим на підставі ст. 5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за наявності суперечливої інформації у правовстановлюючих документах на спадкове майно(земельні ділянки), виготовлених землевпорядними організаціями, обґрунтовано відмовив в посвідченні свідоцтва про право на спадщину(а.с.18). Тобто судом встановлено, що позивач в результаті помилок та неточностей, допущених при видачі спадкодавцю державного акту про право власності на земельну ділянку, позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити право власності на спадкове майно, у зв'язку з чим відповідно до ст. 392 ЦК України він має право звернутися до суду з позовом про визнання за ним такого права. Відповідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Крім того, відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Той факт, що спірні земельні ділянки належать спадкодавцю і їх розмір складає 3,5 га, 2,42 га і 7,6082 га з обмеженням користуванні ділянкою площею 0,299 га, в судовому засіданні знайшли підтвердження поясненнями сторін, а також копією державного акту на право власності на землю серія [NUMBER], виданого [PERSON] Рідкодубівською сільською радою 26.02.2001 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності не землю за № 486, витягами з Державного земельного кадастру від 05.03.2014 року(а.с.5-14,16). Тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню бо право власності на спірні земельні ділянки спадкодавця в судовому засіданні підтверджено повністю. А після його смерті перейшло до позивача(спадкоємця) відповідно до закону.

Outcome: approved