Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

У грудні 2016 р. публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (надалі - ПАТ КБ «Приватбанк», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі - [PERSON], відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 36 128,43 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 20.10.2014 [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 16 613,45 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язався щомісячно погашати заборгованість за кредитом, проте свої зобов'язання він порушив, у зв'язку з чим станом на 20.11.2016 має заборгованість в загальному розмірі 36 128,43 грн., що включає заборгованість по кредиту в сумі 13 913,50 грн., заборгованість по відсоткам в сумі 2,91 грн., заборгованість по пені та комісії в сумі 12 092,75 грн. та штраф в сумі 10 119,27 грн. відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди. Представник позивача Борщ А.В. подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся за останнім зареєстрованим місцем його проживання та адресою, яку він вказав при знятті з реєстрації у Дарницькому районі м. Києва, проте в судове засідання він повторно не з'явився, письмових заперечень на позов не подав. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд відповідно до вимог статей 224, 225 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 24.12.2012 між ПАТ КБ "ПриватБанк" (банком) та [PERSON] (позичальником) шляхом акцептування банком пропозиції позичальника (заява позичальника № К2Х6RG634290074) було укладено договір предметом якого є надання банком позичальнику кредиту в сумі 17 004,64 грн. зі строком кредитування до 23.12.2013 (а.с. 6). Цільовим призначенням кредиту є оплата товару, придбаного позичальником у СПД [PERSON], та сплата страхового платежу в сумі 1805,64 грн. Згідно з умовами, визначеними у пунктах 3, 5 кредитного договору, за користування кредитними коштами позичальник сплачує банку проценти за процентною ставкою в розмірі 0,12% річних та щомісячну винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 508,44 грн. Сторони договору погодили, що погашення кредиту і сплата нарахованих процентів буде здійснюватися позичальником щомісячно, з 21 по 25 число кожного місяця, рівними частинами - по 1417,99 грн., а з 26.06.2013 - по 1926,43 грн. (пункт 7 договору). 20.10.2014 ПАТ КБ "Приватбанк" (банк) та [PERSON] (позичальник) уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (а.с. 7). Предметом вказаної угоди є реструктуризація заборгованості позичальника по кредитним договорам № SAMDN50000054328543 від 12.12.2011, № К2Х6RG634290074 від 24.12.2012 та надання позичальнику кредиту в сумі 16 613,45 грн. на строк 6 місяців у вигляді встановлення кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Сторони погодили, що погашення кредиту і сплата нарахованих процентів буде здійснюватися позичальником щомісячно, з 1 по 25 число кожного місяця, рівними частинами - по 2 768,91 грн. (пункт 2.1. угоди). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Генеральна угода разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складає між ним та банком кредитний договір. Враховуючи загальні ознаки зобов'язань, зафіксовані у вищевказаній угоді, суд дійшов висновку, що сторони уклали договір кредитування рахунку. За юридичною природою укладена між сторонами Генеральна угода містить ознаки договору приєднання та договору новації (ст. 624, 604 ЦК України), оскільки її умови встановлені банком у стандартних формах (Умовах та Правилах надання банківських послуг і Тарифах), і ця угода передбачає заміну первісного зобов'язання, яке виникло на підставі попередніх кредитних договорів, новим кредитним зобов'язанням на встановлених угодою умовах. Згідно припису статті 1069 ЦК України права і обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит. Відповідно до статті 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Судом встановлено, що позичальник [PERSON] лише у листопаді 2014 р. сплатив на погашення кредиту та нарахованих процентів платіж в сумі 2700 грн., після чого сплати за кредитним договором припинив. Згідно з умовами, визначеними у пункті 2.8. Генеральної угоди, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту він сплачує банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах і правилах, за кожний день прострочення. Оскільки позичальник порушив строки платежів більш ніж на 31 день, він на підставі пункту 2.2. Генеральної угоди зобов'язаний також сплатити штраф в розмірі 10 119,27 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 20.11.2016 [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 36 128,43 грн., яка складається із заборгованості по кредиту (тілу кредиту) в сумі 13 913,50 грн., заборгованості по відсоткам в сумі 2,91 грн., заборгованості по пені та комісії в сумі 12 092,75 грн. та штрафу в сумі 10 119,27 грн. (а.с. 5). Отже з огляду на встановлені обставини вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1 378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved