Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просила розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем та стягнути аліменти із [PERSON] на свою користь на утримання неповнолітнього сина: [PERSON] - [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення ним повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 10 вересня 2010 року, сторони зареєстрували шлюб. Від зареєстрованого шлюбу в них народився син - [PERSON] , [INFO] . З початку 2019 року, сімейні відносини припинилися в зв`язку із сварками. Сторони спільне господарство разом не ведуть, відповідач матеріальну допомогу надає але не у повному обсязі, а коштів позивача не достатньо для повноцінного утримання сина. Тому позивач змушена звернутися до суду з підстав стягнення аліментів. Крім того позивач зазначила, що після розірвання шлюбу дитина буде продовжувати мешкати з нею. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 09 липня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позов визнає, проти задоволення не заперечує. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 вересня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1439. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області,актовий запис № 645. Суд встановив, що на даний час сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, позивач на розірванні шлюбу наполягає, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 1 ст. 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Обов`язок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач визнає позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і в цій частині, шляхом стягнення із відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі - 3 000 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved