Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

У лютому 2020 року позивач, як правонаступник ПАТ КБ "ПриватБанк", звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів за кредитним договором б/н від 16.03.2010, внаслідок чого станом на 09.12.2019 утворилася загальна заборгованість відповідача перед банком 51285,24 грн, яка складається із: 6771,31 грн заборгованість за тілом кредиту, 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками, 0,00 грн заборгованість за простроченими відсотками, 1090,60 грн заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 40504,99 грн пеня, 0,00 грн комісії, 500 грн штраф (фіксована частина), 2418,34 грн штраф (процентна частина). Також заявлено вимогу про стягнення сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 2102,00 грн (а.с. 1-5, 33-36, 37) Ухвалою суду від 20.02.2020 визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, запропоновано відповідачеві, зокрема, в 15-денний строк подати відзив на позов. У справі є клопотання позивача про ухвалення заочного рішення і розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач копію ухвали, позовної заяви і доданих до неї документів отримав 28.02.2020 за зареєстрованим місцем проживання; відповідач не подав відзив або будь-яких інших документів у справі, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч. 1 ст. 223, ст. 279 ЦПК України, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснити заочний розгляд справи за відсутності представника позивача. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. Між позивачем, як банком, і відповідачем, як позичальником, шляхом заповнення та підписання відповідачем 16.03.2010 Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 11) 16.03.2010 укладено договір б/н, згідно якого відповідач 16.03.2010 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до зазначеної заяви заява разом із умовами і правилами надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 13-29), пам`яткою клієнта (відсутня у справі) і тарифами (а.с. 12) складають договір про надання банківських послуг. Довідку про умови кредитування підписано відповідачем 02.11.2011 (а.с. 12). Умовами кредитування "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" визначено, зокрема, пільговий період кредитування 30 днів за кожною витратою зі сплатою 0,01 % річних, базова процентна ставка 3 % на місяць, обов`язковий щомісячний платіж 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; 2 формули розрахунку пені, штраф за порушення строків платежів за будь-яким грошовим зобов`язанням 500 грн + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом. Отже, між позивачем і відповідачем укладено договір банківського рахунка і кредитний договір (далі Договір). За договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України - далі ЦК). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК ). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК). З наданого позивачем розрахунку (а.с. 6-10) вбачається, що з 16.03.2010 відповідач користувався кредитними коштами банку, допустив несвоєчасне погашення відповідних платежів на користь банку. Останнє повернення коштів відповідачем здійснювалось 11.06.2017 у розмірі 62,72 грн. Згідно розрахунку станом на 09.12.2019 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за Договором на суму 51285,24 грн, яка складається із: 6771,31 грн заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту, 6771,31 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками, 0,00 грн заборгованість за простроченими відсотками, 1090,60 грн заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 40504,99 грн пеня, 0,00 грн комісії, 500 грн штраф (фіксована частина), 2418,34 грн штраф (процентна частина). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судові не надано доказів щодо неправильності або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 17 жовтня 2017 року № 347/1910/15-ц). Отже, позовна вимога про одночасне стягнення і 40504,99 грн пені, і 500,00 грн штрафу (фіксована частина), і 2418,34 грн штрафу (процентна складова) за порушення строків платежів за грошовими зобов`язаннями не ґрунтується на законі. Стягненню підлягає лише неустойка у виді штрафу 500,00 грн (фіксована частина). Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за Договором, станом на 09.12.2019 відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором на загальну суму 8361,91 грн (6771,31 грн заборгованість за тілом кредиту + 1090,60 грн заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України + 500,00 грн штраф (фіксована частина)), і позов підлягає частковому задоволенню у цих межах. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 342,72 грн (2102,00* 8361,91/51285,24). На підставі викладеного,

Outcome: approved