Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю (далі- ТзОВ) "Фінансова компанія "Преміум Актив" " Сіденко А.П. подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій позов визнав частково та просить розглядати справу в його відсутності. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. Судом встановлено, що між 19.02.2019 між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» (далі ТОВ «ФК є гроші») укладено договір № 3307620370-134283 про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com, за яким відповідачу на підставі договору співробітництва №921500010412 від 19.02.2018 було перераховано на картковий рахунок позику в сумі 4500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми позики за кожен день користування позикою, починаючи з дати видачі позики і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, тобто строку, зазначеного в п.1.3 вказаного вище договору, що становить 726,35 процентів річних. Відповідач [PERSON] подав до суду письмові пояснення, в яких визнав ту обставину, що він отримав суму позики в розмірі 4500 гривень з процентною ставкою за користування кредитом 1,99 % за кожний день. Проте позивач вважає, що дана процентна ставка мала діяти лише до 21.03.2019 року, тобто до закінчення строку позики. Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов`язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов`язання. 03.07.2019 між ТОВ «ФК є гроші» та позивачем - ТОВ «ФК «Преміум актив» укладено договір про надання послуг факторингу, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги по кредитних договорах, в тому числі і за договором від 19.02.2019 року між [PERSON] з товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші». Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, щодо повернення позики та сплати процентів за користування позикою у встановлений договором строк та не повернув позивачу основний борг в сумі 4500 гривень, а також прострочив заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 2776 гривень 05 копійок. Відповідно до умов п. 1.5.2 договору позики відповідачу нарахована заборгованість по відсотках в сумі 91223 гривень 44 копійки, також нарахована заборгованість зі сплати штрафу в сумі 900 гривень. Вказані обставини стверджуються вказаним вище договором, платіжним дорученням, розрахунком заборгованості, а також частково дані обставини визнані відповідачем у письмових поясненнях від 20.07.2020 року. Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов`язання передбачені ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобов`язань за цим договором, порушив свої зобов`язання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Отже, загальна сума заборгованості відповідача станом на 13.11.2019 року складається із заборгованості по кредиту, по відсоткам та штрафу і становить: 4500 грн. + 2776,05 грн. + 91223,44 грн.+900 грн. = 99399,49 грн. Суд відхиляє доводи відповідача про неправомірність нарахування позивачем відсотків за користування кредитом після 21.03.2019 року та неможливість стягнення відсотків після 21.03.2019 року, виходячи з такого. Відповідно до п.1.5.2 Договору про надання позики № 3307620370-134283 від 19.02.2019 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у разі якщо Позичальник не повернув суму позики у строк, встановлений пунктом 1.3 Договору, нарахування процентів, встановлених пунктом 1.5.1 Договору проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення. Відповідно до п.1.5.1 вказаного вище договору позики протягом строку позики, встановленого пунктом 1.3 Договору розмір основних процентів складає 1,99 % від суми позики за кожен день користування позикою, починаючи з дати видачі позики і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, тобто строку, зазначеного в п.1.3 вказаного вище договору, що становить 726,35 процентів річних. Так, статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, суд вважає, що вказаним вище договором позики між кредитодавцем та позичальником ( відповідачем) було встановлено розмір процентів за весь час прострочення, тобто після закінчення строку позики (після 21.03.2019 року) в розмірі 1,99 % від суми позики за кожен день користування позикою. Враховуючи вказані вище обставини справи та законодавство, яке регулює зобов`язальні правовідносини, правовідносини які регулюють позику та кредит, суд вважає, що позов ТзОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити повністю і з відповідача слід стягнути на користь позивача основний борг в сумі 4500 гривень, заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 2776 гривень 05 копійок, заборгованість по відсотках за прострочку - 91223 гривні 44 копійки та штраф в сумі 900 грн., а всього 99399,49 гривень. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 2102 гривні в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору. Враховуючи викладене вище, на підставі Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронну комерцію», ст. ст. 11,202,205,207,208,509,525,526,527,530,549,550,551,553, 554,610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved