Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Сутність заявлених до суду вимог У січні 2020 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з вказаним позовом, який мотивувало тим, що 16 серпня 2016 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] підписано заяву б/н про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Банк відкрив [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та надав платіжну картку. Банком встановлено [PERSON] кредитну лінію у розмірі 20000 грн., процентна ставка встановлена у розмірі 11% річних і сплачується щомісячно. Відповідачку ознайомлено та вона погодилася з умовами відкриття карткового рахунку та тарифами АТ «Ощадбанк» по обслуговуванню рахунку, випуску та надання платіжної картки. Згідно з умов договору боржник повинен здійснювати погашення кредиту в порядку та строки встановлені договором. Позивач договірні зобов`язання перед відповідачкою виконав шляхом надання останній грошових коштів у розмірі, встановленому договором, а відповідач у порушення договірних обов`язків своєчасно не сплатив банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язання відповідачем та з урахуванням внесених ним коштів на погашення заборгованості, станом на 15 січня 2020 року у [PERSON] виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 16924 грн. 60 коп., з яких: 15719 грн. 50 коп. - заборгованость по тілу кредитного ліміту, 39 грн. 00 коп. - комісія, 282 грн. 32 коп. - пеня, 427 грн. 82 коп. - інфляційні витрати, 455 грн. 96 коп. - 3% річних від простроченої суми, яку разом із судовим збором банк просив суд стягнути з відповідача. Позиція позивача, відповідача по даній справі Представник позивач про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку п.1 ч.7 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутність. Процесуальні дії суду у даній справі Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 03 лютого 2020 року у даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 20 лютого 2020 року о 13 год. 30 хв. Установлені судом фактичні обставини даної справи 16 серпня 2016 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та відповідачкою підписана заява про приєднання б/н до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), банком відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях України на умовах тарифного пакету «Зарплатний (Співробітники)» та для його користування оформив та видав клієнту банківську платіжну картку типу «MasterCard World». Банк встановив [PERSON] кредитий ліміт в розмірі 20000 грн., зі сплатою 11 % річних і сплачується щомісячно, строком на 12 місяців із можливістю продовження на той самий строк. Відповідачка особисто ознайомлена та погодилася з умовами відкриття карткового рахунку та тарифами АТ «Ощадбанк» по обслуговуванню рахунку, випуску та надання платіжної картки. (а.с. 57-63). Згідно з виписок по картковому рахунку UA6033756800000026205510022869 у період з серпня 2013 року і по жовтень 2019 року відповідачем здійснювлися проплати по частковому щомісячному виконанню кредитного зобов`язання. У наданій АТ «Державний ощадний банк України» розрахунковій інформації наявні відомості про неповну і несвоєчасну сплату відповідачкою щомісячних платежів на погашення заборгованості за кредитом, а тому виникла заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором у розмірі 16924 грн. 60 коп., з яких: 15719 грн. 50 коп. - заборгованость по тілу кредитного ліміту, 39 грн. 00 коп. - комісія за обслуговування кредиту, 282 грн. 32 коп. - пеня, 427 грн. 82 коп. - інфляційні витрати, 455 грн. 96 коп. - 3% річних від простроченої суми (а.с. 7-17). Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Державний ощадний банк України»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1-2 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Згідно зі ст. 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, боржник не звільняється відповідальності за неможливість виконаннями грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Висновки суду по суті заявлених вимог За встановлених обставин справи, суд уважає, що внаслідок порушення вимог вищеперелічених статей ЦК України та умов кредитування, викладених у заяві від 16 серпня 2016 року, у [PERSON] виникла заборгованість за договором, яку на підставі ст. 1048, 1049, 1050 ЦК України має право відповідач в повному обсязі стягнути з боржника на його користь за кредитним договором. Між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі в особі філії - Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] відповідно до заяви про приєднання б/н від 16 серпня 2016 року до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) [PERSON] відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях України за умовами тарифного пакету «Зарплатний (Співробітники)» та для його користування оформлена та видана банківська платіжна картка типу «MasterCard World». [PERSON] користувалася зазначеною платіжною карткою, здійснювала платежі, що підтверджується розрахунком заборгованості. У зв`язку з неналежним і несвоєчасним виконанням відповідачкою вимог Договору виникла заборгованість по зазначеному грошовому зобов`язанню, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Розподіл судових витрат Згідно зі ст. 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову, судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved