Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

У січні\~2020\~року позивач,\~як правонаступник\~ПАТ КБ\~"ПриватБанк"\~(а.с.\~38-43),\~звернувся до\~суду із\~зазначеним позовом\~до [PERSON] ,\~обґрунтовуючи позовні\~вимоги невиконанням\~відповідачем зобов`язань\~щодо повернення\~коштів за\~кредитним договором\~б/н\~від 13.12.2010,\~згідно якого\~відповідач отримав\~кредит у\~вигляді встановленого\~кредитного ліміту\~6000,00\~грн на платіжну карту. Внаслідок чого на 26.11.2019 утворилася загальна заборгованість відповідача перед банком, яку банк просить стягнути у загальній сумі 12272,88 грн, яка складається із 5475,84 грн заборгованість за кредитом, 5736,43 грн проценти за користування кредитом, 0,00 грн комісія і пеня, 500,00 грн штраф (фіксована частина), 560,61 грн штраф (процентна складова). Також заявлено вимогу про стягнення сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 2102,00 грн (а.с. 1-4). Провадження у справі відкрито 28.01.2020. Позивач у судове засідання представника не направив, у справі є клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника, про наявність достатніх доказів у справі та заочний розгляд справи. Відповідач у судовому засіданні з позовом погодився повністю, вимоги банку визнав. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 N 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. Відповідач розрахунок не оспорив розрахунку заборгованості, відтакуд приймає його як належний та допустимий доказ. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга\~статті 549 ЦК України\~). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України\~). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 17 жовтня 2017 року № 347/1910/15-ц). Отже позовна вимога про одночасне стягнення 500,00 грн штрафу (фіксована частина) і 560,61 штрафу (процентна складова) не ґрунтується на законі. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором; відповідач повинен сплатити позивачеві визначену і визнану суму заборгованості, але зменшену на 560,61 штрафу (процентна складова), тобто 12272,88 560,61, а всього 11712,27\~грн. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 2005,98 грн (2102 * 11712,27\~?/ 12272,88). На підставі викладеного,

Outcome: approved