Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

01 липня 2015 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 14.03.2005 року по 17.06.2009 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки. Відповідач є батьком вказаної дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду. Позивач просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно і до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнавав частково, не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі ? частини всіх видів його доходів. Пояснив, що він взимку не завжди працює. Суд, беручи до уваги пояснення позивача, відповідача враховуючі вищезазначені обставини, дослідивши наявні докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до довідки Державної фіскальної служби від 28.08.2015 року сума отриманого доходу відповідача за період з 01.01.2015 року по 31.07.2015 року склала 30000 грн ( а.с. 22 ). Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обовязку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком неповнолітнього [PERSON] позовні вимоги в цій частині визнає, вимоги позивача про стягнення із нього аліментів є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню дитини. У звязку з такими обставинами, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.07.2015 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. Також суд вважає, що витрати пов'язані з розглядом справи необхідно покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved