Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи зменшення позовних вимог, просила стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2015 року шлюб між нею і відповідачем розірвано. Від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу сторонами проживає разом із матір`ю. Їхня дочка є дитиною-інвалідом з дитинства, вона (позивач) отримує державну соціальну допомогу до повноліття дитини, однак цих коштів їм не вистачає. Їхня дочка повністю перебуває на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги дочці [PERSON] не надає. Їй відомо, що [PERSON] офіційно не працює, проте він займається виготовленням меблів, тому має можливість надавати дитині матеріальну допомогу. Відповідач є фізично здоровою людиною, стягнення за виконавчими документами з нього не проводяться. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що проти стягнення з нього аліментів на дитину в розмірі 3000 грн. він не заперечує, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Суд встановив, що з 28 січня 2005 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом з дитинства. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2015 року шлюб між сторонами розірвано, після чого їхня спільна дочка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Добровільно матеріальної допомоги позивачу на утримання дочки відповідач не надає, тому [PERSON] змушена була звернутися до суду з цим позовом про стягнення аліментів на дитину. Домовленості щодо утримання дитини батьком, який проживає окремо, між сторонами не досягнуто. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум на місяць на дитину віком до 6 до 18 років складає: з 1 січня - 2027 грн., з 1 липня - 2118 грн., з 1 грудня - 2218 грн. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги малолітній дочці [PERSON] не надає, позов визнав, а також те, що обов`язок по утриманню дитини законом покладено на обох батьків у рівній мірі, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved