Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Дельта Банк» (далі ПАТ КБ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказує що за кредитною угодою № 001-20119-010413 від 01.04.2013 року відповідачеві було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та встановлено ліміт кредитної лінії 14500,00 грн. Відповідач скористався кредитною лінією , але належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, та станом на 22.07.2014 року має заборгованість 20770,95 грн., яка складається з наступного: - тіло кредиту 9268,45 грн.; - прострочене тіло кредиту 5220,00 грн.; - заборгованість за комісіями 8282,50 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 20770,95 грн. та покласти на відповідача витрати пов'язані з розглядом справи у суді. В судове засідання представник позивача не з»явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилась. Справа призначалась до розгляду неодноразово, відповідачеві [PERSON] направлялися повістки, які поверталися до суду як не вручені поштою з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Судом направлявся запит до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області щодо повідомлення інформації про місце проживання відповідача [PERSON] З відповіді вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою : [ADDRESS] , тобто за адресою, яка зазначена у справі. (а.с.17) Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовьязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Зазначене свідчить, що відповідач [PERSON] не бажає отримувати повістки та не цікавиться розглядом справи. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст.157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки, або оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Неявку відповідача [PERSON] в судове засідання та небажання отримувати повістки суд розцінює як зловживання своїми правами та обов'язками з метою затягнути розгляд справи на невизначений строк. Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON], оскільки вона належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не з"явилась в судове засідання, заперечень проти позову не надала, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджено поштовими повідомленнями, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 01.04.2013 року ПАТ КБ «Дельта Банк» та [PERSON], уклали кредитну угоду № 001-20119-010413 (а.с.3-8) Позивач свої зобов'язання за договором виконав, відкривши [PERSON] картковий рахунок, встановивши ліміт кредитної лінії 14500 грн. Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно розрахунку ціни позову, в порушення прийнятих на себе зобов»язань [PERSON] не сплачено тіло кредиту - 9268,45 грн.; прострочене тіло кредиту - 5220 грн.; заборгованість за комісіями - 6282,50 грн. (а.с.10). Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Відповідно до ст. 212 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед установленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності. На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В зв'язку з тим, що відповідачем не надано до суду доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися обов'язки по кредитній угоді № 001-20119-010413 від 01.04.2013 року, так і щодо суми заборгованості, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення суми заборгованості є обґрунтованими. Таким чином вказана сума підлягає стягненню з відповідача, як боржника за кредитною угодою № 001-20119-010413. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved