Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

У липні 2019 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області звернувся до суду із вказаним вище позовом, в якому просив відібрати неповнолітню [PERSON] , [INFO] , від її батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення його батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] , є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 19 серпня 2014 року № 481 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування, у зв`язку з тим, що матір дитини [PERSON] , померла, а батько дитини, [PERSON] , вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2014 року засуджений за частиною другою статті 307 КК України у вигляді позбавлення волі. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради від 02 грудня 2014 року № 698, [PERSON] , влаштовано на виховання та спільне проживання до прийомної сім`ї на базі родини [PERSON] та [PERSON] Прийомна сім`я Хвостенків разом з вихованцями проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] закінчила десятий клас Бобрицького навчально-виховного об`єднання, планує продовжувати навчання у вищому навчальному закладі за гуманітарним напрямком. Довідкою наданою державною установою «Бориспільська виправна колонія № 119», [PERSON] відбував покарання з 29 липня 2014 року по 29 січня 2019 року. Після відбуття покарання повернувся проживати за місцем своєї реєстрації, а саме [ADDRESS] . 14 лютого 2019 року відбулася зустріч у дільничного інспектора поліції, за участі спеціаліста служби із [PERSON] , де останньому роз`яснено процедуру повернення дитини або визначення йому часів та годин побачення з дочкою. 21 лютого 2019 року [PERSON] звернувся із заявою про визначення йому порядку участі у вихованні його дочки. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 05 березня 2019 року № 277 [PERSON] , визначено такі дні та години зустрічей з дитиною: два рази на місяць з 14 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., за попередньою домовленістю з прийомними батьками, враховуючи інтереси дитини. 01 квітня 2019 року [PERSON] звернувся із заявою про можливість передачі йому дитини для подальшого виховання. До зазначеної заяви він не додав довідки про доходи, яка є обов`язковою в таких випадках. 16 квітня 2019 року працівники служби у справах дітей Броварської міської ради та Броварського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді здійснили візит за адресою проживання [PERSON] : [ADDRESS] . У даній квартирі зареєстровані окрім нього ще четверо осіб. Дане помешкання має двокімнатну квартиру, загальною площею 45,5 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м. Квартира потребує ремонту. В сім`ї низьке матеріальне забезпечення. Працівники служби зробили висновок, що для неповнолітньої не створені належні умови проживання та навчання. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 07 травня 2019 року № 552 [PERSON] відмовлено у передачі неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , для подальшого виховання, враховуючи інтереси дитини та у зв`язку з неспроможністю батька виконувати обов`язки з її виховання та догляду за нею. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 18 червня 2019 року № 753 вирішено надати висновок до суду щодо відібрання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , від батька, [PERSON] , без позбавлення його батьківських прав, у зв`язку з тим, що наявні причини, які перешкоджають йому виконувати батьківські обов`язки. Органом опіки та піклування Броварської міської ради Київської області від 19 червня 2019 року № 04-22/699 розглянуто питання щодо надання висновку до суду про доцільність відібрання неповнолітньої дитини від її батька без позбавлення його батьківських прав. У судове засідання позивач орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області не з`явився. 21 жовтня 2019 року від представника позивача [PERSON] надійшла до суду письмова заява про розгляд даної справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. 21 жовтня 2019 року надав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд даної справи просить проводити за його відсутності. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом частини четвертої статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження, видане виконкомом Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області від 25 грудня 2002 року (а.с. 11). Відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 19 серпня 2014 року № 481 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування, у зв`язку з тим, що матір дитини [PERSON] , померла, а батько дитини, [PERSON] , вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2014 року засуджений за частиною другою статті 307 КК України у вигляді позбавлення волі. Відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 02 грудня 2014 року № 698, [PERSON] , влаштовано на виховання та спільне проживання до прийомної сім`ї на базі родини [PERSON] та [PERSON] Прийомна сім`я Хвостенків разом з вихованцями проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно із довідкою про звільнення серії КИВ № 09322, наданою державною установою «Бориспільська виправна колонія № 119», [PERSON] відбував покарання з 29 липня 2014 року по 29 січня 2019 року (а.с. 9). Відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 05 березня 2019 року № 277 [PERSON] , призначено порядок участі у вихованні неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , визначивши такі дні та години зустрічей з дитиною: два рази на місяць з 14 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., за попередньою домовленістю з прийомними батьками, враховуючи інтереси дитини. Із актів обстеження умов проживання № 96 від 25 лютого 2019 року та № 187 від 16 квітня 2019 року спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Броварської міської ради Київської області, відділу профілактики та захисту прав дітей служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області та Броварського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, за фактичним місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] вбачається, що квартира двохкімнатна, загальною площею 45,5 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м. Квартира мебльована, потребує косметичного ремонту та генерального прибирання. Заборгованості по сплаті комунальних послуг не має. Згідно із довідкою про склад сім`ї, що видана відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради Київської області № 1-1/3013 від 21 лютого 2019 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 07 травня 2019 року № 552 [PERSON] відмовлено у передачі неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , для подальшого виховання, враховуючи інтереси дитини та у зв`язку з неспроможністю батька виконувати обов`язки з її виховання та догляду за нею. Відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 18 червня 2019 року № 753 вирішено надати висновок до суду щодо відібрання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , від батька, [PERSON] , без позбавлення його батьківських прав, у зв`язку з тим, що наявні причини, які перешкоджають йому виконувати батьківські обов`язки. Із наданого до суду висновку від 19 червня 2019 року № 04-22/699 вбачається, що орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області вважає за доцільне відібрати неповнолітню [PERSON] , від її батька [PERSON] без позбавлення його батьківських прав. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із частиною другою та третьою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частини четвертої статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункт 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вказав на те, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, чергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до статті 6 вказаної Конвенції, держави-учасниці визнають, що кожна дитина має невід`ємне право на життя. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину (статті 19 Конвенції про права дитини). За принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. При цьому відібрання дитини - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Згідно з вимогами частини четвертої статті 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до вимог статті 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин першої та другої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на утримання дитини, суд враховує, що відповідач інших осіб на утриманні не має, є працездатною за віком та станом здоров`я, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини. Разом з тим, суд вважає за доцільне стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі - 1 059 грн. 00 коп., з урахуванням також розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а також спільного обов`язку батьків щодо утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем до суду позову, а саме із 24 липня 2019 року. Згідно із статтею 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд приходить до висновку про необхідність допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача аліментів за один місяць. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем, обставини даної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню оскільки є обґрунтованими та законними, послідовними та логічними і саме головне не суперечать інтересам дитини, а навпаки сприятимуть її безпечному вихованню, навчанню та життю. Відповідно до статті 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі - 1 536 грн. 80 коп.

Outcome: approved