Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] , будучи матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , свідомо не виконує належним чином свої батьківські обов`язки, а саме: не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Позивач вказує, що малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з нею однією сім`єю. Окрім того, забезпечує її одягом, харчуванням, медикаментами у разі хвороби, відводить дитину у дитячий садочок, піклується про її фізичний та духовний розвиток. При цьому зазначає, що [PERSON] неодноразово зникала з дому та малолітню [PERSON] залишала у позивача. Вказує, що поліцією встановлено, що відповідачка знайшла собі хлопця та протягом тривалого часу проживала у нього, однак належним вихованням та доглядом за дитиною з її сторони ніхто не займався. За вказаних обставин, позивач, вказуючи на приписи норм права, які містяться у ст. ст. 13, 150, 155, 164, 165, 167 Сімейного кодексу України, просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та призначити [PERSON] опікуном [PERSON] [INFO] . Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надала. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 29 жовтня 2020 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 09 грудня 2020 року, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 01 квітня 2021 року, третю особу без самостійних вимог - Службу у справах дітей Гощанської районної державної адміністрації замінено на службу у справах дітей Гощанської селищної ради. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. Позивач в судовому засідання підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи в судовому засіданні зазначила, що відсутні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідачка повторно в судове засідання не з`явилась, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1ст.280 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, представника третьої особи, свідків, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 жовтня 2017 року та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00026699105 від 17 червня 2020 року. З довідки, виданої Гощанською селищною радою №02-37/806 від 06 серпня 2020 вбачається, що [PERSON] та малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою матері [PERSON] , а саме: [ADDRESS] . Згідно висновків щодо результатів перевірки повідомлення [PERSON] виданого Гощанським ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області №1393 від 06.12.2018 та 27.12.2018, встановлено, що [PERSON] зникає з дому, залишає малолітню дитину на батьків. Зокрема, під час проживання з малолітньою [PERSON] , [INFO] в своєї подруги, остання телефонувала батькам [PERSON] та викликала поліцію у зв`язку з тим, що остання неналежно здійснює догляд за дитиною. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що він проживає по сусідству з позивачкою, яка доглядає свою онуку. Її дочка доглядом та вихованням дитини не займається, більше двох років він відповідачку не бачив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що сім`ю позивача та відповідача знає з 2000 року. Відповідача знає з трьох років, була проблемною дитиною. Свою дочку відповідачка більше двох років не відвідує, її вихованням та утриманням займається бабуся. На днях народження дитини відповідачки не було, дитину вона не вітала та жодним чином її не утримує. Внаслідок ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з чим, діючи в інтересах дитини, [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом за захистом порушеного права малолітньої особи. Таким чином, спірні правовідносини з приводу позбавлення батьківських прав, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 13 Сімейного кодексу України (далі СК України). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами ст. 155 Сімейного кодексу України. Згідно вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для застосування до винної особи такого виду відповідальності, як позбавлення батьківських прав. Згідно ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом звертається увага, що всупереч вимогам ст.ст. 150 та 180 СК України, [PERSON] не виконує батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дитини. Мати дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дочки, не проявляє щодо неї батьківської турботи та любові. Поведінка [PERSON] не відповідає вимогам сімейного законодавства та суперечить інтересам дитини. Частинами 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Гощанської РДА від 11 січня 2021 року №18/11-84 вбачається, що орган опіки та піклування вважає за недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] . При цьому суд зазначає, що висновок органу опіки та піклування носить рекомендаційний характер, а тому суд не погоджується з наданим висновком органу опіки та піклування Гощанської РДА від 11 січня 2021 року №18/11-84, на підставі всіх встановлених судом фактичних обставин та зібраних доказів. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, а також враховуючи, що відповідач відзив на позов та доказів на підтвердження обставин, які б заперечували такі вказані позивачем, суду не подав, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду підтверджено факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини. Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. У такому разі судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч. 4 ст. 169 СК України). Відповідно до вимог ст. ст. 58, 60 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір у розмірі по 908 гривень, зважаючи на приписи ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved