Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народилось двоє синів. Після розірвання шлюбу 12 червня 2008 року діти залишились проживати з позивачкою. Згідно виконавчого листа №2-1018, виданого Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області 20 квітня 2006 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на її користь на утриманні синів, однак рішення суду не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 01 березня 2021 року у розмірі 200 618 грн. 68 коп. Будь-якої допомоги відповідач на утримання дітей за весь час не надавав, не виявляв бажання спілкуватись із синами, не відвідує їх ні вдома ні в школі, не приймає ніякої участі у їх вихованні, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує матеріально. Байдужа поведінка відповідача свідчить про його свідоме ухилення від виконання обов`язків по вихованню дітей, а тому органом опіки та піклування Старокостянтинівської міської ради складено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно синів [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити. Указувала, що з 2006 року відповідач будь-якої допомоги у вихованні та утриманні їх дітей не приймає, має заборгованість зі сплати аліментів. Окрім дітей, на її утриманні перебуває мати [PERSON] , яка є особою з інвалідністю та потребує стороннього догляду, що перешкоджає позивачці мати постійну роботу. Крім того, вона сама хворіла та перебувала та стаціонарному лікуванні, однак навіть тоді, ні відповідач, ні його родина, не приймали участі у вихованні дітей. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити. Пояснив, що ніде не працює, аліменти сплачує частково за рахунок коштів за оренду земельного паю в сумі 6000 грн. на рік. Стверджував, що позивачка перешкоджала йому у спілкуванні з дітьми, однак до органу опіки та піклування з цього приводу не звертався, будь-яких доказів цього не подав. Крім того, не зміг назвати дні народження дітей, у яких навчальних закладах вони навчаються та підтвердив, що не вчиняв будь-яких дій на відвідування дітей у навчальних закладах. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області Сторожук О.О. просить позов задовольнити. Зазначила, що позивачка виховує двох дітей самостійно, незважаючи на складні матеріальні умови, пов`язані із утриманням нею також матері з інвалідністю, є багатодітною матір`ю, створила належні умови для виховання та всебічного розвитку дітей, які забезпечені усім необхідним. Відповідач до органу опіки та піклування не звертався, ініціативи у спілкуванні із синами не проявляв. Відтак, було прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно синів [PERSON] та [PERSON] . Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Миролюбленської сільської ради Хмельницької області, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судові засідання не з`являвся. Заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши надані докази, суд уважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що шлюб між сторонами розірвано 12 червня 2008 року, у шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] - [PERSON] . Після розірвання шлюбу між сторонами діти залишилися проживати із матір`ю та перебувають на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню синів ухиляється свідомо, без поважних на те причин. Так, з часу розірвання шлюбу із позивачкою не спілкується із синами, не відвідує їх, не цікавиться його здоров`ям, не бере ніякої участі в його матеріальному забезпеченні, вихованні та навчанні, не сплачує аліменти, присуджені до стягнення за рішенням суду, не виявляє щодо них батьківського піклування та турботи. Ці обставини підтверджуються: свідоцтвом про розірвання шлюбу, свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON] ; рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 квітня 2006 року про стягнення аліментів із [PERSON] на дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, довідкою про склад сім`ї [PERSON] , посвідченням [PERSON] про наявність пільг, передбачених законодавством для багатодітних сімей, характеристиками учнів [PERSON] , [PERSON] . Крім того, допитані судом свідки [PERSON] , [PERSON] кожна окремо, показали, що неповнолітні проживають разом із матір`ю [PERSON] в місті Старокостянтинові. Батько дітей [PERSON] з 2006 року не відвідує дітей, не спілкується з ними, не займається їх вихованням та матеріальним утриманням та не вчиняв жодних дій для спілкування з ними, навіть по телефону. Позивачка жодним чином не перешкоджала йому у відвідуванні дітей, більш того, ніколи не надавала негативної оцінки його бездіяльності, навіть тоді, коли за станом здоров`я не мала можливості здійснювати догляд за дітьми, бо перебувала на стаціонарному лікуванні. Зокрема, свідок [PERSON] вказувала, що ніколи не чула від [PERSON] , що батько дітей надавав будь-яку допомогу чи підтримку, особисто його ніколи не бачила, хоча проживає по сусідству та є її близькою подругою. Згідно розрахунку державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області №11028 від 24 березня 2021 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на дітей станом на 01 березня 2021 року становить 200618,68 грн. Згідно положень п.2 ч.1 ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Те, що [PERSON] заперечує проти позову, не свідчить про його інтерес до дітей, оскільки його поведінка свідчить про зворотнє: він тривалий час взагалі не спілкується із синами, не виховує їх, не утримує матеріально, будучи поінформованим про наявність в суді позову про позбавлення його батьківських прав, будь-яких дій для налагодження контакту з дітьми не вчиняв, лише стверджував, що йому у цьому перешкоджають, проте, як це виражається, пояснити не зміг, доказів не надав. Згідно висновків органу опіки та піклування Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 25 вересня 2020 року та висновку органу опіки виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 23 березня 2021 року про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно синів [PERSON] та [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дітей. Згідно висновку органу опіки та піклування Миролюбленської сільської ради Хмельницької області від 15 червня 2021 року за результатами обстеження умов проживання [PERSON] та проведеної з ним бесіди, в інтересах дітей уважається за краще зберегти родинні зв`язки із батьком, який бажає спілкуватись із дітьми та прийнято рішення про недоцільність позбавлення його батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] останній проживає та зареєстрований у [ADDRESS] , будинок знаходиться під заставою за несплати аліментів, разом з ним у будинку проживає співмешканка [PERSON] та двоє їх спільних дітей [PERSON] , 2015 року народження та [PERSON] , 2020 року народження, обробляють земельну ділянку, в господарстві є кури, індики, дві корови та свині. У [PERSON] є двоє неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу, які проживають з матір`ю [PERSON] . Батько не спілкується з дітьми, бо мати не дозволяє дітям спілкуватись із ним. Миролюбненська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області характеризує [PERSON] з позитивною сторони, як особу неконфліктну, спокійну та дружелюбну. Надаючи оцінку цьому висновку та акту обстеження матеріально-побутових умов, суд виходить з того, що такий базується лише на словах відповідача про його бажання зберегти зв`язок з дітьми та перешкоджанні матір`ю [PERSON] у спілкуванні з дітьми, які будь-якими іншими доказами не підтверджується. Такі твердження є голослівними, оскільки члени комісії з матір`ю [PERSON] та дітьми не спілкувались та їх думку з цього приводу не з`ясовували. Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] без поважних причин, не бажає займатись їх вихованням і в майбутньому, про що свідчить його поведінка як до звернення позивачки до суду, так і під час розгляду справи судом, а тому відповідно до ст.164 ч.1 п.2 СК України його слід позбавити батьківських прав відносно цих дітей. При цьому, суд також бере до уваги письмовий висновок органу опіки та піклування за місцем проживання дітей щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно синів, а також те, що на час ухвалення рішення сину [PERSON] виповнилось повних 17 років, а [PERSON] - 16 років. Згідно ст.12 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною у 1991 році, держави учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Відповідно до положень ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім"ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також з питань сім"ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у судовому засіданні позов матері про позбавлення батьківських прав [PERSON] підтримали, вказавши, що зазначену особу батьком не уважають, оскільки останній будь-якої участі у їх вихованні та утриманні не приймав, як і його батьки, які є для них бабою та дідом. Крім того, матір [PERSON] попросила їх більше до останнього не телефонувати, бо не визнає їх своїми онуками, та відповідно дітьми [PERSON] . Мати не перешкоджала батькові бачитись з ними та брати участь у їх вихованні та утриманні. Зазначили, що навіть після судових засідань по розгляду цієї справи відповідач до них не підходив та не проявляв ініціативи у спілкуванні з ними. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Ураховуючи викладене, суд уважає, що позивачкою доведено, що відповідач свідомо не виконує своїх обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітніх дітей, а відповідач не надав належних та допустимих доказів перешкоджання позивачкою виконанню ним цих обов`язків. Беручи до уваги досліджені судом докази та ураховуючи думку неповнолітніх дітей, які наполягали на позбавленні [PERSON] батьківських прав, суд уважає, що позов підлягає задоволенню. Оскільки позивачка звільнена судом від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на рахунок держави.

Outcome: approved