Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], в якому просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 3 500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 10 грудня 2011 року по 11 березня 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від спільного подружнього життя у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. Починаючи із 20 серпня 2016 року сторони не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивач змушена звернутись до суду, оскільки між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини. 19 лютого 2018 року позивач подала до суду уточнену позовну заяву у якій просила суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 3 500 грн. з врахуванням індексації, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. А також стягнути аліменти з відповідача з врахуванням індексації за минулий час, з 11 березня 2015 року по 13 лютого 2018 року (день який передує пред'явленню позову). Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2018 року, провадження у вказаній справі відкрито, призначено підготовче засідання. У встановлений судом строк, згідно ухвали суду, відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що має намір надалі піклуватися про свою доньку, але останнім часом позивач не надає можливості бачитися і спілкуватися з дитиною. Відповідач на даний час безробітний і має на утриманні іншу сім'ю, тому позовні вимоги визнає частково та просить стягувати аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 30 травня 2018 року справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково просив суд стягувати аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 10 грудня 2011 року [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1076 (а.с. 7). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Судом встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народилася донька [PERSON], про що свідчить свідоцтво про її народження серії [NUMBER], виданим 25 травня 2012 року 31 травня 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 539. Батьком у свідоцтві про народження дитини зазначено [PERSON] Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Обов'язок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Суд вираховуючи суму аліментів у твердій грошовій сумі (1944 грн. /2= 972 грн. ) та враховуючи, що різниця є незначною, дійшов висновку про стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. Таким чином, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки позивачу не надає, позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом стягнення із відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. (1944/2=972 грн.), щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки позивачем не доведено, а судом не здобуто доказів, щодо наявності у відповідача можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж передбачено законом. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час, тобто з 11.03.2015 р. по 13.02.2018 р, то в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки в ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України зазначається, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частина 2 ст. 191 СК України передбачає стягнення аліментів за минулий час, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. В даному разі позивач таких доказів до суду не подала. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial