Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної між банком та відповідачем заяви № 354755210/260918 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 12.12.2018 року відповідачу погоджено кредит на споживчі потреби в сумі 19 000 грн. на строк 60 місяців з можливим продовженням строку під 38 відсотків річних за користування кредитними коштами. Для користування картрахунком банк оформив і видав відповідачу платіжну картку у зв`язку з чим вона мала можливість отримувати гроші у готівковій формі як у касах установ банку та і через банківські автомати самообслуговування (банкомати), а також здійснювати інші операції, передбачені договором. Відповідно до умов цього договору відповідач зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі закінчення строку дії платіжної картки та не продовження строку її дії на новий строк, а також сплатити на вимогу банку штрафи, пеню та заборгованість згідно з умовами договору. Однак, на порушення норм закону та умов договору відповідач вказані зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку із чим станом на 10.09.2020 року має заборгованість у розмірі 15 676,14 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати в розмірі 2 102 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 16.11.2020 року представник позивача Юрчишина О.М. електронною поштою надіслала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 80). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подала відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1054 вказаного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що на підставі заяви № 354755210/260918 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 12.12.2018 року відповідачу погоджено надання кредиту на споживчі потреби в сумі 19 000 грн. строком кредитування на 60 місяців з можливістю продовження строку під 38 відсотків річних за користування кредитними коштами (а.с. 11-14). Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за даним кредитним договором виконав та для можливості користування відповідачем картковим рахунком видав клієнту платіжну картку на умовах кредитного договору. Згідно з п.3.1. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб даний Договір визначає умови та порядок здійснення Банком такого обслуговування Клієнта. Банк у разі приєднання Клієнта до договору зобов`язується надавати йому визначені договором та обрані Клієнтом послуги, а Клієнт зобов`язується їх оплатити в розмірах та в порядку, передбачених договором і тарифами. Пунктом 4.1. цього договору передбачено, що він вважається укладеним (акцептованим Клієнтом в частині надання обраних Клієнтом послуг) з моменту оформлення заяви на приєднання до Договору за встановленою Банком формою, інших документів, надання яких необхідне за умовами цього Договору, в тому числі документів і відомостей, необхідних для з`ясування особи клієнта, суті діяльності та фінансового стану. Відповідно до п. 6.6. Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38 процентів річних за користуванням кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; і 0,001 процентів річних за користуванням кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов розділу XXII Договору. Пунктом 6.7. Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) визначено, що Клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5% від суми заборгованості (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати мінімального платежу, в порядку та на умовах, передбачених Договором. Як вбачається з вимоги АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Івано-Франківського обласного управління АТ "Ощадбанк" про дострокове повернення кредиту позивач повідомляв відповідача про те, що нею не виконані взяті на себе зобов`язання і недотримані умови, передбачені кредитним договором, та необхідність термінового погашення заборгованості перед банком (а.с.22). Однак відповідачем жодних заходів щодо погашення заборгованості не вжито. Позивачем вказано, що відповідач станом на 10.09.2020 року порушила умови кредитного договору і має заборгованість: за кредитом - 13 444,42 грн.; за відсотками - 2 129,33 грн.; за пенею за несвоєчасне погашення основного боргу - 20,40 грн.; за пенею за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 0,07 грн.; сумою 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 60,70 грн.; сумою 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів - 14,96 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 6,26 грн. (а.с. 15-18). Таким чином, загальний розмір заборгованості становить 15 676,14 грн. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач добровільно не виконує своїх кредитних зобов`язань. Судом також встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2 102 грн., що стверджується меморіальним ордером від 14.09.2020 року (а.с.1). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в зв`язку із задоволенням позовних вимог. На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: approved