Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

У січні 2021 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх спільної дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що відповідач у добровільному порядку не приймає участі в утриманні дитини, домовленості між ними не досягнуто. Зазначила, що [PERSON] є працездатним, його стан здоров`я та матеріальне становище не перешкоджають виконувати обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини. Ухвалою судді від 05.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 25.02.2021 (а.с.16-17). 11.03.2021 року судом ухвалено заочне рішення про задоволення позову [PERSON] та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. 02.04.2021 року відповідачем подано заяву про перегляд заочного рішення. 20.04.2021 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено, заочне рішення скасовано та призначено судове засідання на 12.05.2021 року. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених у позові, вказала, що відповідач взагалі не цікавиться дитиною та добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Вона перебуває у відпустці по догляду за другою дитиною, не працює. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, погодився на стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів. Зазначив, що на даний час проживає в орендованому житловому будинку у с. Лиса Гора Іллінецького району Вінницької області разом із [PERSON] , з якою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2015 року. Від другого шлюбу має сина [PERSON] , [INFO] , який хворіє на бронхіальну астму, потребує постійного лікування та додаткових коштів на ліки. Крім того, його дружина [PERSON] з дитинства є інвалідом третьої групи, потребує додаткових коштів на лікування, їй протипоказана важка фізична праця. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що шлюб між сторонами по справі розірвано, що підтверджується рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 06.05.2014 року (а.с. 8). Сторони є батьками дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 6). Згідно довідки Теплицької селищної ради № 11 від 15.01.2021, до складу сім`ї [PERSON] входить її дочка [PERSON] , яка проживає із матір`ю - позивачем у справі та перебуває на її утриманні, що не спростовано відповідачем з огляду на положення ст.ст. 76-81 ЦПК України (а.с. 7). Відповідно до довідки ТОВ "ЕКО ЛІС+" № 13 від 29.03.2021 року, [PERSON] працює з вересня 2020 року на посаді підсобного робітника та отримує заробітну плату за у розмірі: за вересень-грудень 2020 року - 4025 грн., за січень-лютий 2021 року - 4830 грн. Згідно довідки до акта огляду Вінницького обласного центру МСЕК № 826141, [PERSON] має третю групу інвалідності з дитинства, їй протипоказана важка фізична праця. Відповідач по справі [PERSON] із 09.08.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, з якою мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного хворого Вінницької обласної дитячої лікарні № 14962, син відповідача [PERSON] , [INFO] хворіє на бронхіальну астму персистуючу легкого ступеню загострення, алергічний реніт, аденоїдит. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ України від 15.05.2006 № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до частин 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Суд також враховує, що відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів, визначає розмір суми аліментів, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням рівного обов`язку обох батьків на утримання та виховання дітей, що буде відповідати інтересам та потребам останніх. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, з огляду на часткове визнання позову відповідача, яке приймається судом, оскільки таке визнання не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, враховуючи, що у відповідача на утриманні перебуває син від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] , який хворіє на бронхіальну астму, потребує постійного лікування та додаткових коштів на ліки, дружина відповідача [PERSON] є інвалідом третьої групи з дитинства, також потребує додаткових коштів на лікування, суд визначає розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому слід зазначити, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За правилами ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду.

Outcome: partial