Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - позивач) 18 лютого 2016 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] 23 січня 2014 року був укладений договір про надання споживчого кредиту №2007818706, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 21\~534,00 грн. строком на 36 місяців, з кінцевим терміном повернення не пізніше 23.01.2017. Разом із тим, згідно умов кредитного договору погашення суми кредиту має відбуватися щомісячними платежами у розмірі, встановленому договором. Однак свої обовязки по сплаті кредиту відповідач належним чином не виконував. 22.12.2014 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу №22/12/14/1-1, згідно якого право вимоги до позичальника, яке випливає з кредитного договору, прийняло ТОВ «Факторинг Україна». 05.02.2015 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було направлено лист на адресу відповідача із повідомленням про заміну кредитора у зобовязанні та вимогою дострокового повернення суми заборгованості за кредитом, однак відповідач вказану вимогу не виконав, і таким чином має непогашену заборгованість за вищевказаним кредитним договором на суму 29\~234,41 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів і підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином згідно вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України шляхом розміщення оголошення у пресі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставах наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23.01.2014 між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту №2007818706, згідно якого відповідачу було надано кредит на суму 21\~534,00 грн. із зобовязанням повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобовязання у повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором /а.с.8-12/. Згідно умов кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється шляхом погашення щомісяця в дату платежу та у розмірі, зазначених у графіку платежів. Однак, відповідач не виконував свого обовязку та перестав повертати наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором. 22.12.2014 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу №22/12/14/1-1, згідно якого право вимоги до позичальника, яке випливає з кредитного договору, прийняло ТОВ «Факторинг Україна» /а.с. 18-21/. 05.02.2015 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було направлено лист на адресу відповідача із повідомленням про заміну кредитора у зобовязанні та вимогою дострокового повернення суми заборгованості за кредитом /а.с. 15/. Однак відповідач вказану вимогу не виконав, і таким чином станом на 26.01.2016 утворилася заборгованість за вищевказаним кредитним договором на суму 29\~234,41 грн., яка складається із: -залишку заборгованості за кредитом 21\~534,00 грн.; -відсотків за користування кредитом 1,95 грн.; -комісії за РО 7\~698,46 грн. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами цивільного законодавства у сфері кредитних зобовязань. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, о існували на момент переходу цих прав. У відповідності із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК). За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобовязання за кредитним договором не виконує, у позивача виникло право звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, та з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 29\~234,41 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У даній справі судові витрати складаються із судового збору у сумі 1378 грн. та витрат на розміщення у пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 630 грн., які представник позивача просить стягнути із відповідача. На підставах вищевказаного, ст. ст. 512, 514, 525, 526, 530, 1050, 1054, 1077 ЦК України,

Outcome: approved