Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

01.06.2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 20.08.2005 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис\~\~№ 294, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, в звязку з різними поглядами на сімейне та шлюбне життя. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена, просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с.15). Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву відповідно до якої підтримав позов в повному обсязі та просив провести судовий розгляд за його відсутності (а.с.16). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст.10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 20.08.2005 року, який було зареєстровано Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис\~\~№ 294 (а.с.4). Від шлюбу мають малолітню дитину - аржа [PERSON], [INFO] (а.с.5). Сторони з серпня .2015 року не ведуть сумісне господарство, не підтримують шлюбні відносини. Їх сім'я розпалася з причини несумісності характерів, постійних сварок, які виникали між подружжям, що в результаті послужило підставою до того, що між сторонами були втрачені почуття любові та поваги та призвело у підсумку до остаточного розпаду сім'ї. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачем, про що сторони дійшли згоди. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Статтями\~21,\~24 Сімейного кодексу України\~встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушувати жінку та чоловіка до шлюбу не допускається.\~\~ Відповідно\~\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.\~\~ Дотримуючись\~ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що між сторонами втрачене взаєморозуміння та почуття любові, примирення та збереження шлюбно-сімейних стосунків між сторонами не можливе і суперечить інтересам подружжя, враховуючи, що сторони по справі наполягали на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved