Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

01 липня 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25 серпня 2017 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки, несумісність характерів, різні погляди на життя. Відповідач вчиняв психологічне насильство в сім`ї, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам їхньої спільної дитини. З 13 січня 2020 року подружні відносини між ними остаточно припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Зазначені обставини стали приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 16 липня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. 18 вересня 2020 року відповідач подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з моменту одруження і до часу подачі позову між ним та позивачем були нормальні, сімейні відносини, не було скандалів та фізичного чи психологічного насильства. Рішення про розірвання шлюбу [PERSON] прийняла самостійно. Його спроби владнати непорозуміння між ними позитивних результатів не дали, а тому він не заперечує проти розірвання шлюбу і буде надавати матеріальну допомогу на утримання їхньої спільної дитини та приймати участь у її вихованні. Позивач в судове засідання не з`явилась за невідомими суду причинами, однак надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с. 31) Відповідач в судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначено, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. (а.с. 35) Представник відповідача у судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі та за відсутності відповідача [PERSON] (а.с. 23) Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що 25 серпня 2017 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 260. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». (а.с. 5) Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені з червня 2020 року, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої дитини. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України позивачу залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved