Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що квартира [ADDRESS] належить йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 06.10.2001 року приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., зареєстровано в реєстрі № 6735. Відповідачі [PERSON] - його колишня дружина, [PERSON] - її син від першого шлюбу. Шлюб з відповідачем [PERSON] зареєстровано 14.03.2002 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19.02.2020 року шлюб між ним та [PERSON] розірвано. Відповідачі зареєстровані у належній йому на праві власності квартирі з 08.11.2002 року. Однак з 15.09.2019 року і по теперішній час відповідачі в квартирі не проживають. Без попереджень та будь-яких пояснень вони виїхали з квартири, їх місце перебування у теперішній час йому не відоме. Телефонного зв`язку з ними він теж не має, так як вони постійно змінюють свої телефонні номери. Ніяких речей, які б належали відповідачам у квартирі немає. Комунальні платежі вони не вносять, хоча на них нараховуються платежі за вивіз сміття. Факт реєстрації відповідачів у квартирі за даною адресою порушує та обмежує його права власника. Обмеження полягають у тому, що він має додаткові матеріальні затрати по сплаті комунальних платежів, а також обмежене його право вільного користування та розпорядження майном, а саме квартирою. Усі витрати по утриманню квартири несе саме він. Вважав, що відповідачі на підставі ст.405 ЦК України можуть бути визнані особами, які втратили право користування жилим приміщенням, оскільки не проживають у спірній квартирі понад одного року без поважних причин. Позивач в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, не повідомили про причини неявки, у встановлений судом строк відзив на позов не подали. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, надала клопотання про розгляд справи за відсутності її представника. Згідно ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню наступних підстав. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідний зміст спірних правовідносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , яка належить йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 06.10.2001 року приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., зареєстровано в реєстрі №6735 (а.с.10). Право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за позивачем в Красноармійському бюро технічної інвентаризації 12 жовтня 2001 року та записано в реєстрову книгу № 7 за реєстровим номером 58 (а.с.9). Отже, позивач у встановленому законом порядку набув право власності на спірну квартиру. [PERSON] є колишньою дружиною позивача, що підтверджується рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19.02.2020 року про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили 23.03.2020 року (а.с.18-19). [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в квартирі [ADDRESS] з 8 листопада 2002 року по теперішній час (а.с.20). Конституція України у статті 47 закріплює, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи, на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням; про виселення, про визнання особи безвісно відсутньої або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку, інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Згідно абзацу 2 п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 2 березня 2016 року № 207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт відсутності [PERSON] , [PERSON] в місці їх постійного проживання без поважних причин понад один рік підтверджений актом ОСББ «Краснолиманська-58 м. Родинське» від 09.09.2020р., згідно якого за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] не проживають з 15.09.2019 року, ніяких їх речей в квартирі не знаходиться (а.с.21). За таких підстав суд приходить до висновку, що права позивачів порушено відповідачами, а тому підлягають судовому захисту шляхом визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Згідно п. 2 ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідачів. Відповідно до ст.47 Конституції України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.405 ЦК України,

Outcome: approved