Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

01.10.2015 позивач ПАТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 11330,89 грн. В обґрунтування своїх вимог вказав, що відповідно до договору від 16.08.2014 №ABH0RH131040068 [PERSON] отримала кредит в розмірі 8522,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зобов'язання по наданню кредиту банком виконано в повному обсязі і своєчасно, однак відповідачка взяті на себе зобов'язання за договором не виконує, тому у неї утворилась заборгованість, розмір якої станом на 15.09.2015 складає 11330,89 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 8522,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 8,51 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 511,32 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 1273,30 грн., штрафи 500,00 грн. - фіксована складова, 515,76 грн. - процентна складова. Представник позивача - ПАТ «Акцент-Банк» в судове засідання не з'явився. Згідно із заявою, просив розглянути справу в його відсутність, згодний на розгляд справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце та час судового засідання повідомлялася належним чином, у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України. Згідно положень ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Суд направляв відповідачці повідомлення про дату і час судового розгляду у даній справі, проте судові повідомлення повернулися без вручення їх адресатові з відміткою поштового відділення «за закінченням зберігання». При таких даних, враховуючи, що відповідачка судові повідомлення не отримує, згідно вимог закону вважається повідомленою належним чином, суд знаходить можливим з урахуванням вимог ст. 224 ЦПК України розглянути справу в даному судовому засіданні у її відсутності в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи і оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України (ЦК), договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 1 ст. 642 ЦК, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. За положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 1054 ЦК, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не встановлено положеннями про кредит параграфу 2 вказаної глави і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ч.1 ст. 207 ЦК, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статті 1049 ЦК, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі частини 2 статті 1050 ЦК, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК передбачено, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст.ст. 525, 526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та сплата неустойки. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 16.08.2014 між [PERSON] та ПАТ «Акцент-Банк» укладено кредитно-заставний договір шляхом підписання [PERSON] заяви позичальника №ABH0RH131040068 про приєднання до запропонованих банком Умов та Правил надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) та Тарифів. Відповідно до умов вказаного договору банк надав відповідачці кредит у розмірі 8522,00 грн. строком на 23 місяці з 16.08.2014 по 15.07.2016 зі сплатою 0,12% річних та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 170,44 грн. Кредит було надано на часткову оплату товару шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «Комфі Трейд». Повернення кредиту, сплата відсотків за його користуванням та інших платежів за договором повинно було здійснюватися позичальником щомісячно, рівними частинами у сумах, в порядку та на умовах, що зазначені в заяві позичальника та відповідно до графіку платежів, який є невід'ємним додатком до заяви позичальника. У відповідності до пунктів 3.2.2, 3.2.3, 3.2.4 Умов та Правил надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), позичальник зобов'язається погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п. 4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Сплатити банку винагороду у строки згідно Тарифів, заяви та даних Умов. Відповідно до пунктів 5.1, 5.3 Умов та Правил надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою позичальника та п.п. 3.2.2, 3.2.3 Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30,00 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штрафів у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості. ПАТ «Акцент-Банк» свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] скористалася послугами банку, однак свої зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати процентів належним чином не виконує. У результаті невнесення [PERSON] у встановлені строки платежів в рахунок погашення кредиту, сплати процентів та інших платежів по договору, станом на 15.09.2015 у неї перед банком утворилася заборгованість в загальному розмірі 11330,89 грн., що підтверджується представленим суду розрахунком заборгованості. Відповідно до вказаного розрахунку до складу заборгованості входить: заборгованість за кредитом - 8522,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 8,51 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 511,32 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 1273,30 грн., штрафи 500,00 грн. - фіксована складова, 515,76 грн. - процентна складова. Підстави сумніватися у правильності розрахуноку заборгованості за кредитним договором складеному позивачем у суду відсутні. В той же час, доказів, які достовірно підтверджують оплату кредиту і іншу суму заборгованості, квитанцій по оплаті [PERSON] суду не надано. За таких обставин, враховуючи, що зобов'язання за договором від 16.08.2014 №ABH0RH131040068 відповідачкою належним чином не виконуються, внаслідок чого утворилася заборгованість, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Акцент-Банк» і стягнення з відповідачки заборгованості в сумі 11330,89 грн. В силу вимог статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1218,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved