Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

У жовтні 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно. Згідно ст.1261 ЦК України вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. В установлений законом строк звернулася до Миронівської райдержнотконтори із заявою про прийняття спадщини, проте належним чином оформити спадщину на земельну ділянку площею 2,25га не має змоги, оскільки за життя батько замовив виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку, але він був виготовлений після його смерті. У подальшому позивачка свої позовні вимоги уточнила і просить визнати за нею право на 1/3 частини спадкової земельної ділянки. Ухвалою Миронівського районного суду від 19.11.2013року до участі у справі в якості третіх осіб залучені [PERSON] та [PERSON] У грудні 2013року третя особа [PERSON] звернулась до суду із самостійними вимогами щодо предмета спору про визнання права власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] У січні 2014 року третя особа [PERSON] також звернувся до суду із самостійними вимогами про встановлення факту прийняття спадщини, визнання незаконним державного акта на право власності на землю,визнання права власності на 1/3 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обгрунтував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно, в т.ч. земельну ділянку площею 2,25га, яка розташована на території Яхнівської сільської ради. Миронівська районна державна нотаріальна контора відмовила йому у прийнятті заяви про прийняття спадщини з тих підстав, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Проте, він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки відповідно до ст.549 УК УРСР (1963року) він відразу ж після смерті батька у шестимісячний строк разом із сестрою [PERSON] отримували орендну плату за оренду спадкової земельної ділянки, що належала їх батькові. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, просять його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, позов третьої особи [PERSON] визнали частково, позов третьої особи [PERSON] визнали повністю. Третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві; уточнений позов [PERSON] та позов третьої особи [PERSON] також визнала. Третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві; уточнений позов [PERSON] визнав повністю, позов третьої особи [PERSON] визнав частково. Представники відповідачів : відділу Держземагенства у Миронівському районі та Яхнівської сільської ради у судове засідання не з»явились, до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позови ними визнаються. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, наявні у справі, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, позови третіх осіб [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню частково. Оскільки спадщина відкрилась до 1 січня 2004року, суд при вирішенні спору керується нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963року. Згідно статті 548 ЦК УРСР якщо спадкоємець виявив згоду прийняти спадщину, вона визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР для того, щоб прийняти спадщину, спадкоємець повинен подати заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини щодо її прийняття або фактично вступити в управління чи володіння спадковим майном. Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчинені протягом шести місяці з дня відкриття спадщини. Статтею 561 ЦК УРСР передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом по закінченню шести місяців після відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] в с.Микитяни помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть(а.с.4) Після його смерті відкрилась спадщина, у тому числі у вигляді земельної ділянки площею 2,25га призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Яхнівської сільської ради Миронівського району Київської області. Спадкоємцями першої черги за законом являються діти померлого : [PERSON], [PERSON], [PERSON], які відповідно до вимог 549 ЦК УРСР (1963року) фактично прийняли спадщину, [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. [PERSON] фактично також прийняв спадщину, оскільки після смерті батька отримував орендну плату за оренду земельної ділянки, що належала його батькові. Вказане підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Проте, оформити належним чином спадщину на земельну ділянку спадкоємці не мають змоги, оскільки за життя батько замовив виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку, але він був виготовлений після його смерті. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР позивачі є спадкоємцями першої черги за законом та вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки відповідно до ст.549 ЦК УРСР фактично вступили в управління та володіння спадковим майном після померлого батька [PERSON] За ст.561 ЦК УРСР спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов»язковим, коли об»єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов»язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід»ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна(ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім"я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.524 ЦК УРСР після смерті громадянина його майнові права та обов"язки, а також деякі немайнові права переходять до інших осіб-спадкоємців. Враховуючи, що до позивачів перейшли права на земельну ділянку, та які вони не мають змоги оформити відповідно до вимог законодавства у зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Разом з тим, оскільки за первісним позовом [PERSON] державний акт на право приватної власності на земельну ділянку на ім"я [PERSON] визнається незаконним та скасовується, то повторне визнання його недійсним та скасування є недоцільним, а тому в цій частині позовні вимоги третіх осіб не підлягають задоволенню. Визнання відповідачами позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. На підставі ст.ст.524, 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963року),

Outcome: partial