Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

01 червня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтував тим, що у [ADDRESS] проживали його батьки - [PERSON] та [PERSON] . 25 вересня 2007 року його батько склав заповіт, зробивши на випадок своєї смерті заповідальне розпорядження про те, що все належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і все те, що буде належати йому на день смерті заповів своїй дружині [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті спадщину згідно заповіту прийняла його дружина та, відповідно, мати позивача, [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована разом із батьком на час відкриття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. [INFO] померла його мати [PERSON] , яка після своєї смерті залишила заповіт від 22 липня 2008 року посвідчений Лудинською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області і на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження, що усе належне їй на день смерті майно заповіла йому, [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на належне їй на праві приватної власності майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва, обслуговування зазначеного житлового будинку за тією ж адресою та земельна ділянка площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства. За життя спадкодавцем не було належним чином оформлено правовстановлюючих документів на дане майно. В даний час виникла необхідність оформити право власності на вказаний житловий будинок та земельні ділянки, однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, він не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальному порядку. У зв`язку з цим просить суд визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд в [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, наданих відповідно до рішення Лудинської сільської ради Володимир-Волинського району від 30 травня 1997 року № 18/1, які він успадкував після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 02 червня 2021 року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] , не з`явився, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої позов визнав повністю та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Копією витягу з погосподарської книги № 1 за 2007 рік Лудинської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області стверджується, що по особовому рахунку № [NUMBER] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться [ADDRESS] , належить [PERSON] . Як вбачається з копії архівних витягів, наданого Державним архівом Волинської області 13.05.2020 року № 566/01.29, згідно рішення сесії Лудинської сільської Ради Володимир-Волинського району від 30 травня 1997 року № 18/1 вирішено передати безкоштовно у приватну власність [PERSON] для підсобного господарства 0,60 (одиниці виміру не вказано), для будівництва та обслуговування житлових будинків 0,15 і в користування 0,45. Відповідно до заповіту від 25 вересня 2007 року, посвідченого секретарем Лудинської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, [PERSON] все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті заповів своїй дружині [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Лудинської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області 01 листопада 2007 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, яка складалась із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами що розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельних ділянок, розташованих на території Лудинської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, переданих для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, а також земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Згідно довідки Устилузької міської ради Володимир-Волинського району від 12.04.2021 року № 267/06-04 [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживав та був зареєстрвоаний в [ADDRESS] . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями та побутовими спорудами, які розташовані в [ADDRESS] та земельних діялнок, які розташровані на території Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області. На день смерті [PERSON] разом з ним за вищевказаною адресою проживали і були зареєстровані : дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] . Судом, з матеріалів справи та наданої для огляду в судове засідання Володимир-Волинською державною нотаріальною конторою спадкової справи № 236/2008, заведеної після смерті [PERSON] , встановлені наступні обставини. Згідно копій свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 01 липня 2008 року [PERSON] є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкове майно, на яке видані свідоцтва, складається із земельних ділянок площею 2,2661 гектарів та 2,1996 гектарів, розташованих на території Лудинської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, переданих для ведення особистого селянського господарства та грошових вкладів, що зберігаються в філії Володимир-Волинське відділення № 6302 ВАТ «Державний Ощадний банк України» Волинської області. Таким чином, судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] і нотаріусом видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. Відповідно до заповіту від 22 липня 2008 року, посвідченого секретарем Лудинської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, [PERSON] все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті заповіла синові [PERSON] . [INFO] у с. Лудин Володимир-Волинського району Волинської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Лудинської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області 19 травня 2014 року . Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач являється сином померлої [PERSON] . Судом, з матеріалів справи та наданої для огляду в судове засідання Володимир-Волинською державною нотаріальною конторою спадкової справи № 304/2014, заведеної після смерті [PERSON] , встановлені наступні обставини. У відповідності до копії заяви [PERSON] від 26.10.2014 року він відмовився від отримання обов`язкової частки у спадщині. Відповідно до заяви від 07.04.2015 року, зареєстрованої за № 302, [PERSON] просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка скаладається земельних ділянок, що розташовані на території Лудинської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. 15.09.2015 року державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, яке складається з земельних ділянок площею 3,6255 га,0,8404 га, 3,4081 га,0,3506 га. У відповідності до постанови державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори від 25 равня 2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,15 га переданої для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, та 0,60 га, переданої для ведення особистого підсобного господарства розташовані в с. Лудин, Володимир-Волинського району у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Матеріалами справи доведено право спадкодавця [PERSON] на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,60 гектара для ведення особистого підсобного господарства, наданих відповідно до рішення Лудинської сільської ради Володимир-Волинського району від 30.05.1997 року № 18/1, які вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , однак не оформила спадкових прав. Із заяви, поданої відповідачем до суду вбачається, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий будинок та земельні ділянки входять до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] (в силу вимог статті 1218 ЦК України), а тому є всі законні підстави для визнання за ним права власності на це майно в порядку спадкування. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,60 гектара для ведення особистого підсобного господарства, що залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved