Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував тим, що [INFO] померла [PERSON] , з якою позивач проживав однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Позивач, будучи спадкоємцем четвертої черги на спадкування за законом, спадщину прийняв шляхом постійного проживання із спадкодавцем, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на земельну частку (пай) згідно сертифікату серія [NUMBER] , що увійшла до складу спадкової маси та яку спадкодавець успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] не має можливості, оскільки не підтверджується документально належність позивача до кола спадкоємців за законом, факт прийняття ним спадщини, а також втрачено правовстановлюючий документ на майно, що стало перешкодою для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку та підставою для звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав, однак сільський голова надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо його задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності. Ухвалою суду від 03.05.2019 судом було витребувано матеріали спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] , та померлої [INFO] [PERSON] , з Липовецького районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області витребувано повний витяг щодо актового запису про смерть [PERSON] , 1919 року народження, яка померла [INFO] . Позивач та його представник у підготовче судове засідання не з`явились, однак в заяві, якій надали суду вказали, що позовні вимоги підтримують у заявленому обсязі, просили суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності. З огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за доцільне ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження в даному судовому засіданні, за відсутності сторін, на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що [INFO] померла [PERSON] , на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Після її смерті відкрилась спадщина. Із інформації наданої нотаріальною установою на вимогу суду встановлено, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заведена. Згідно із довідками виданими виконавчим комітетом Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 28.01.2019 за №43, від 12.11.2018 за №1121, №1122, №1123, встановлено, що [PERSON] , 1947 року народження, яка померла [INFO] , постійно проживала із співмешканцем [PERSON] в незареєстрованому шлюбі з 2000 року по день смерті за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації, її зареєстроване місце проживання в [ADDRESS] . Згідно із ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із частиною 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлені судом обставини підтверджують належність позивача до четвертої черги спадкування за законом. Встановлення факту про встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, має для нього юридичне значення, оскільки дає право на прийняття спадщини після смерті спадкодавця за законом, іншого порядку чи можливості встановити зазначений факт заявник не має. В силу положень частини 2 статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, факт відсутності запису про реєстрацію постійного місця проживання позивача за місцем реєстрації спадкодавця, з урахуванням зазначених обставин, не може слугувати безумовною підставою позбавлення його законного права на прийняття спадщини, яка відкрилась після його смерті в порядку, передбаченому частиною 3 статті 1268 ЦК України. Зважаючи на викладене, суд вважає, що заявником доведено вимоги про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також суд вважає доведеними обставини щодо прийняття спадщини позивачем, оскільки у визначений законодавцем строк він від неї не відмовився, отож спадщина йому належить. Згідно із довідками виданими виконавчим комітетом Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 28.01.2019, слідує, що [PERSON] , яка померла [INFO] прийняла спадщину після своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] в силу діючого законодавства на час відкриття спадщини, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном. Вони були відповідно матір`ю та дочкою. Зібрані у справі докази підтверджують факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] . Як убачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть наданого на вимогу суду [PERSON] народилась 1919 року, померла [INFO] . Згідно інформації наданої Державним архівом Вінницької області від 04.06.2019 встановлено, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась. Аналізуючи наявні у справі докази суд дійшов висновку, що позивачем доведено, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON]. , спадщину після смерті матері прийняла в силу діючого законодавства на час відкриття спадщини, отож вона їй належить. До складу спадкової маси після смерті [PERSON]. увійшло право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серія [NUMBER] , на що вказує Виписка із книги реєстрації сертифікатів надана Відділом у Липовецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, відповідно до якої встановлено, що вказаний сертифікат було зареєстровано 19.06.1997 за порядковим №225 на прізвище [PERSON] , розмір земельної частки (паю) 2.92 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 41 407, 29 грн., який видано на підставі рішення Липовецької районної державної адміністрації №256 від 25.07.1996. Державний акт на право приватної власності взамін сертифіката не видавався. Вирішуючи вимоги про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування суд виходить з такого. Згідно матеріалів справи встановлено, що сертифікат серія [NUMBER] виданий на прізвище [PERSON]. втрачено. Встановлені судом обставини та підтверджені матеріалами справи свідчать про те, що позивач набув права на спадкування майна [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після якої прийняла її дочка [PERSON] , успадкувавши право на земельну частку (пай), утім позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку. У п.23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013). З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. Відповідно доч.1ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову. Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved