Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

01.12.2020 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - позивач, АТ «Універсал Банк»), в особі свого представника Мєшнік Костянтина Ігоровича , звернулось до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) в якій зазначає, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 24.07.2019 року [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 24.07.2019 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . У зв`язку з порушенням взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 17.07.2020 року відповідач має заборгованість за Договором перед АТ «Універсал Банк» в загальному розмірі 25172,11 грн., у тому числі: 21289,11 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 3883,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 24.07.2019 року, станом на 17.07.2020 року, у розмірі 25172,11 грн., у тому числі: 21289,11 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 3883,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 01.12.2020 року справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні з підготовчого судового засідання (а.с.34). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 12.02.2021 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.38). В судове засідання, для розгляду справи по суті, представник позивача АТ «Універсал Банк», повідомлений належним чином про розгляд даної справи судом, не з`явився, у пункті 3 вимог позову, представник позивача просить суд розглядати справу у відсутності представника Банку та в разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.5 зворот). Відповідач [PERSON] , повідомлений належним чином про розгляд даної справи судом, за адресою його зареєстрованого місця проживання/перебування відповідно до даних довідки від 01.12.2020 року №13213 (а.с.33), яка співпадає з адресою зазначеною в позовній заяві (а.с.2), що підтверджується поштовими конвертами повернутими з поштового відправлення через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» (а.с.40,41), в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань, відзову або заперечень проти позову, до суду не надав. Враховуючи відсутність підстав для відкладення слухання справи визначених ч.2 ст.233 ЦПК України, наявність у сукупності всіх умов визначених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив: провести розгляд справи у відсутності учасників справи, в порядку заочного провадження, на підставі наявних у справі матеріалів та доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у відповідності до вимог ст.89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку. Згідно приписів ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками справи і витребуваних судом, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Відповідно до положення пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом, зі статуту від 20.12.2018 року (а.с.29-30), виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.12.2018 року (а.с.28-28 зворот), встановлено, що найменування банку змінено на Акціонерне товариство «Універсал Банк», яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк». 24.07.2019 року відповідачем [PERSON] було підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг відповідно до якої відповідач просив позивача відкрити йому поточний рахунок та встановити на нього кредитний ліміт (далі - Анкета-заява) (а.с.9). Положеннями Анкети-заяви зазначено на згоду відповідача на те, що дана Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір), укладанням якого відповідач підтверджує і зобов`язується виконувати його умови, а також, що вона ознайомлена з зазначеними документами примірники яких отримала у мобільному додатку. Разом з тим, Анкета-заява не містить посилань на те, що її складовою або додатками до неї є будь-які Умови, Правила і Тарифи за якими банк надає послуги з кредитування, а також Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту. До матеріалів позовної заяви позивачем долучено витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення вартості кредиту (а.с.10-24). Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець, а даному випадку - АТ «Універсал Банк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений (Що відповідає правовому висновку викладеному Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19). Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Із доданого до позовної заяви Розрахунку заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» (а.с.8-8 зворот) (далі - Розрахунок заборгованості) встановлено, що станом на 17.07.2020 року у позичальника [PERSON] (відповідача по справі) утворилась заборгованість перед АТ «Універсал Банк» в загальному розмірі 25172,11 грн., яка складається з 21289,11 грн. - загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 3883,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією. Разом з тим, сама Анкета-заява не містить ні базової процентної ставки, ні умов про встановлення будь-яких видів відповідальності за порушення грошового зобов`язання та їх розміру, у тому числі сплати неустойки, в даному випадку пені та її розміну, сплату комісії та її розміру, а також обов`язку щодо їх сплати на користь Банку. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить стягнути з відповідача крім тіла кредиту і такі складові як суму заборгованості за пенею та комісією, посилаючись при тому, що їх розмір і порядок нарахування на Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи та Тарифів за карткою Monobank, які викладені на банківському сайті. А також вважаючи, що складовою Договору укладеного з відповідачем є Умови, Тарифи, Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення вартості кредиту. Анкета-заява не містить посилань і на те, що їх складовою та невід`ємною частиною Договору банківського обслуговування є додані стороною позивача до матеріалів позову такі документи як: Умови обслуговування рахунків фізичної особи, Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення вартості кредиту (а.с.10-24 зворот). Крім того, додані позивачем Умови обслуговування рахунків фізичної особи, Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Паспорт споживчого кредиту Таблиця обчислення вартості кредиту (а.с.10-24 зворот) - не містять засвідчення своїм підписом згоди з ними зі сторони позичальника (відповідача по справі), дати підписання та інших даних які б ідентифікували особу відповідача та його згоду із зазначеними в цих документах умовами, правилами та тарифами, в даному випадку із кредитування, визначених ними обов`язків та відповідальності перед Банком, у тому числі і відсутні дані які свідчать на те, що ці документи відносяться до грошових зобов`язань відповідача перед позивачем які виникли 24.07.2019 року (дати підписання Анкети-заяви). Крім того, вказані документи на містять і посилань на те, що вони є складовою Анкети-заяви від 24.07.2019 року (Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 05.03.2018 по справі №192/156/17-ц, в постанові від 16.01.2018 по справі №128/4810/15-ц, у постанові від 30.01.2018 по справі №128/4810/15-ц, постанові від 18.04.2018 по справі №234/10860/16-ц та постанові від 11.07.2018 у справі №356/1261/16-ц). Відповідно до правового висновку викладеного Верховним Судом в постанові від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19, Умови та Правила надання банківських послуг, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування (що зазначено і Верховним Судом України в постанові від 11.03.2015 р., провадження №6-16цс15). При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці додані представником позивача до матеріалів позову: Умови обслуговування рахунків фізичної особи, Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення вартості кредиту, за карткою Monobank, розумів відповідач підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати пені, комісії та саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядку їх нарахування і стягнення. Крім того, враховуючи, що кредит було надано позичальнику через мобільний додаток позивача в мережі Інтернет на офіційному сайті позивача (https://www.monobank.ua/terms), розміщені на ньому Умови обслуговування рахунків фізичної особи, Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення вартості кредиту могли бути змінені самим АТ «Універсал Банк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з даним позовом та Банк (як кредитор) міг додати до позовної заяви зазначені документи у будь-якій редакції, що найбільш сприятлива для кредитора. Враховуючи зазначене вище, є неможливим застосування до Умов і правил надання банківських послуг, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, про які йдеться у змісті Анкети-заяви, правил частини 1 статті 634 ЦК України, що стосуються кредитних зобов`язань. За відсутності достатності правових підстав вважати, що сторони обумовили у письмовій формі ціну договору, а також відповідальність невиконання або неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань у вигляді сплати, в даному випадку пені і комісії, Банк має право вимоги лише фактично отриманої відповідачем та не повернутої суми кредиту, тобто тіла кредиту (Що відповідає правовому висновку викладеному в Постанові Великої палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17). Відповідно до зазначеного, вимога позивача до відповідача про стягнення такої складової загального розміру заборгованості як заборгованість за пенею та комісією в розмірі 3883 грн. - задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача - не підлягає. Позивачем не заявляється про стягнення з відповідача відповідальності за невиконання грошового зобов`язання або неналежного його виконання визначенихч.2 ст.625 ЦК України чи ч.1 ст.1048 ЦК України і не надається розрахунку проведеного до даних правових норм. Разом з тим, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти що були надані позивачем в добровільному порядку на користь АТ «Універсал Банк» не були повернуті, вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача таку складову загального розміру заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monоbаnk» від 24.07.2019 року як - залишок заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 21289,11 грн., розмір якого вказано у Розрахунку заборгованості. Підсумовуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ «Універсал банк» та стягненню з відповідача на користь позивача суми заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monоbаnk» від 24.07.2019 року, станом на 17.07.2020 року в розмірі 21289,11 грн., яка складається із залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в такому ж розмірі, в іншій частині заявленої складової загального розміру заборгованості - слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, про що зазначає у резолютивній частині рішення. Відповідно до вимог ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення від 29.10.2020 року позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду в розмірі 2102 грн. (а.с.1), загальний розмір позовних вимог заявлених до відповідача становив суму у 25172,11 грн., суд задовольнив позивні вимоги частково в сумі 21289,11 грн., отже позивач має право на компенсацію відповідачем сплаченої суми судового збору пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог, що буде становити суму у 1777,75 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial