Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

У січні 2013 року до Києво-Святошинського районного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Терра Банк» про звернення стягнення на майно. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 21 лютого 2008 року між ним та [PERSON] було укладено договір про надання останньому до 21 лютого 2011 року кредиту в розмірі 730 000 дол. США. За умовами даного договору [PERSON] мав регулярно сплачувати частину кредиту та відсотки за користування кредитом в розмірі 13% річних. Проте відповідач не вносив необхідні платежі. Неодноразові звернення працівників банку результатів не дало. Станом на листопад 2012 року за [PERSON] рахується заборгованість по сплаті кредиту 730 000 дол. США (що еквівалентно на день розрахунку 5 834 890 грн.), заборгованість по процентам, нараховану на строкову заборгованість по кредиту в розмірі 61 063,63 дол. США (що в еквівалентні становить 488 081,60 грн.), заборгованість по сплаті відсотків, нарахованих на прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 716 543,01 дол.США (що в еквіваленті становить 5 727 328,31 грн.). Оскільки [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання по щомісячній сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом, відповідно до умов договору та ст. 625 ЦК України за прострочення виконання зобов'язання сторона має сплати пеню, три відсотки річних та втрати від інфляції: пеня за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 75 600 дол. США (що в еквіваленті становить 604 270,80 грн.), пеня за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 101 121,42 дол. США (що в еквіваленті становить 808 263,52 грн.), три відсотки річних та втрати від інфляції через несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 181 988,90 дол.США (що в еквіваленті становить 1 454 637,28 грн.) та три відсотки річних та втрати від інфляції через несвоєчасне погашення процентів в розмірі 86 191,40 дол. США (що в еквіваленті становить 688 927,87 грн.). У зв'язку із зверненням до суду позивач поніс додаткові витрати, а саме за оплату судового збору - 3219 грн. Просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 037 008,39 дол. США, що станом на дату розрахунку становить 8 288 808,10 грн. - звернути стягнення на іпотечне майно: гараж загальною площею 63,8 кв.м, що розташований по [ADDRESS]; та нежилі приміщення загальною площею 255,2 кв.м, що знаходяться по [ADDRESS] - шляхом їх реалізації на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». У судове засідання представник позивача не з'явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти зустрічного позову заперечує. У судове засідання відповідач не з'явивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвали провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що 20 серпня 2009 року закрите акціонерне товариство «Терра Банк» було перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Терра Банк», яке є правонаступником ЗАТ «Терра Банк». За рішенням загальних зборів акціонерів від 25 грудня 2007 року ЗАТ «Терра Банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків ЗАТ «Інвест-Кредит Банк». 21 лютого 2008 року між ЗАТ «Інвест-Кредит Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №01-МК/0208. За цим договором [PERSON] отримав кредит в сумі 730 000 дол. США, яка була перерахована [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Кредит був виданий на строк до 21 лютого 2011 року з виплатою 13% річних. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. За ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки Відповідно до п.1.1, 2.2 кредитного договору [PERSON] повинен повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно п.1.1 кредитного договору відсотки за користування кредитом нараховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 13% на рік. Відповідно до п. 3.1 -3.3 кредитного договору у випадку несвоєчасного погашення основного боргу позичальник сплачує банку 34% річних від суми залишку простроченої заборгованості за кредитом. У випадку несвоєчасного погашення процентів за користування кредитом згідно з п. 2.2.2 даного договору позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на цей період за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів. З наданих суду документів, встановлено, що [PERSON] порушив строки погашення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається та, які підтверджували їх вимоги та заперечення. Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Тому позовні вимоги про стягнення заборгованості, пені та штрафу підлягають задоволенню. Ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2010 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 09 листопада 2010 року по кредитному договору з [PERSON] стягнута заборгованість: за кредитним договором та процентами - 853 323,52 дол. США, пеня в розмірі 7 709,72 дол. США, та судові витрати. Перевіривши подані суду розрахунки по кредиту, суд вважає, що заборгованість [PERSON] по кредитному договору на час розгляду справи в суді становить: 656 880,00 доларів США, що еквівалентно 5 250 441,84 грн. - проценти, нараховані на прострочену заборгованість за кредитом за період з 07.04.2010 р. по 29.11.2012 р.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 75 600 дол. США (що в еквіваленті становить 604 270,80 грн.), пеня за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 101 121,42 дол. США (що в еквіваленті становить 808 263,52 грн.), три відсотки річних через несвоєчасне погашення кредиту та три відсотки річних через несвоєчасне погашення процентів в розмірі 85 040,06 дол. США (що в еквіваленті становить 679 730,72 грн.). Розмір загальної заборгованості між стягнутими та додатково нарахованими витратами по кредиту становить 918 641,48 дол. США (що в еквіваленті становить 7 342 701,35 грн.). Разом з тим, як передбачено нормами Закону від 3 липня 1991 року «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні. Оскільки кошти передавались в доларах США, тому суд вважає безпідставні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат, тому в даній частині позовних вимог суд відмовляє. За змістом ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотеко держателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки-для його подальшої реалізації. У п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (далі - Постанова) роз'яснено, що резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як ст. 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). 16 березня 2009 року між ЗАТ «Терра Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки. Відповідно до п. 1 договору в іпотеку передано майно: гараж [ADDRESS], та належить [PERSON] згідно договору купівлі-продажу гаражу від 22.04.2005 р., посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON]. за реєстровим № 3127 та зареєстрованого Києво-Святошинським бюро технічної інвентаризації 13.05.2005 р. з реєстраційним № 10099044 (номер запису 1141 в книзі 19); нежилі приміщення (№ 1А за планом земельної ділянки - гараж), загальною площею 255, кв.м., що розташовані за адресою:[ADDRESS], та належить [PERSON] згідно договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 22.04.2005 р., посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON]. з реєстровим №3127, зареєстрованого Києво-Святошинським бюро технічної інвентаризації 13.05.2005р. за реєстраційним № 10074492 (номер запису 61 в книзі 6). Згідно ч.4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ст.38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельної експертизи №10015/13-42 від 24 червня 2014 року ранкова вартість гаража загальною площею 63,8 кв.м. становить 169 408 грн.; ринкова вартість нежитлових приміщень загальною площею 255,2 кв.м становить 677 632 грн. Згідно ст.41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. На підставі вищевикладеного та приймаючи до уваги, що боржник не виконав своїх зобов'язань перед позивачем за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, тому позов підлягає задоволенню в частині звернення стягнення на майно. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжний документ №291041 від 21 грудня 2012 року. При поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 3 219 грн. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат підлягають задоволенню. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 549, 572, 575, 589, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, Закону України "Про іпотеку" та

Outcome: approved