Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

У серпні місяці 2015 року позивач звернувся до суду із позовом який мотивує тим, що 22 березня 2012 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений договір кредиту без номеру згідно умов якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 2 200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та згоду на зміну кредитного ліміту. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. встановленого банком, відповідно до пунктів 2.1.1.2.4 умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір. Однак позичальник належним чином своїх зобов'язань за договором не виконував, і станом на 31.07.2015 року заборгованість відповідача перед банком складає 7 234,62 грн., що складається із заборгованості за кредитом 2200,0 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 2 863,92 грн., 1350,0 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 320,7 грн. (процентна складова). Просить стягнути заборгованість по кредиту з відповідача у примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просить їх задоволити в повному обсязі. Суду пояснив, що банк звернення до суду із означеним позовом не пропустив, оскільки відповідач здійснював погашення за кредитом 30.04.2013 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце розгляду повідомлений у передбачений законом порядку. Суд, заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 22 березня 2012 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений договір кредиту без номеру згідно умов якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 2 200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та з оду на зміну кредитного ліміту. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. встановленого банком, відповідно до пунктів 2.1.1.2.4 умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір. У відповідності до умов договору позичальник зобов»язаний щомісяця та в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості, а також сплачувати проценти та пеню. Відповідач умов договору в повному обсязі не виконував, і в строк визначений графіком погашення кредиту за договором суми заборгованої позики та заборгованості по відсотках, та інших платежах, визначених умовами договору не повернув. Сума заборгованості позичальника станом на 31.07.2015 року становить 7 234,62 грн., що складається із заборгованості за кредитом 2200,0 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 2 863,92 грн., 1350,0 грн. заборгованості за пенею та комісією в сумі 1 300,0 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг 500 грн. (фіксована частина) та 320,7 грн. (процентна складова). Строк повернення кредитних коштів та винагороди за надання фінансового інструменту не минув. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок за договором та погасити заборгованість перед банком. Тому стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості 7 234,62 грн. та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved