Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості та просив суд стягнути на його користь солідарно 119 002,77 доларів США заборгованості по кредиту та пеню у розмірі 57 614 грн. 35 коп. В обґрунтування позову зазначив, що 07.08.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», з 21.12.2009 р. ПАТ «Уксиббанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11381312000, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредит у розмірі 72 600 доларів США, а позичальник зобов'язався щомісячно повертати кредит в обсязі та порядку, встановленому графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але у будь -якому випадку повернути кредит та проценти у повному обсязі не пізніше 07.08.2015 року. 05.02.2009 між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] було підписано додаток №1 Графік платежів, визначення сукупності вартості кредиту, що є невід'ємною частиною договору. 05.09.2009 між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11381312000 від 07.08.2008 р. щодо зміни схеми погашення кредиту та сплати процентів шляхом щомісячної ануїтичного платежу у розмірі 960 доларів США. За порушення відповідачем термінів погашення будь - яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договорами, зокрема, термінів повернення кредитів та/або термінів сплати процентів та/або комісій, відповідач сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми прострочення платежу, сума якого розраховується за офіційним курсом НБУ на день прострочення включаючи день погашення заборгованості. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором 07.08.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №222330, за яким поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитних коштів, штрафних санкцій. Проте відповідач порушив свої зобов'язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, передбачених кредитним договором. Станом на 15.05.2013 року заборгованість відповідача - 1 становить - 119 002,77 доларів США заборгованість по кредиту та 57 614 грн. 35 коп. - пеня. Оскільки в добровільному порядку відповідач не виконує умов кредитного договору та не сплачує заборгованість, позивач був вимушений звернутися до суду з позовною заявою. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] зазначала, що у зв'язку зі смертю [PERSON], поручителя за основним договором, зобов'язання за договором поруки припинились, оскільки умовами договору поруки не передбачено згоди поручителя відповідати за будь - якого нового боржника. Крім того, оскільки вона не отримувала у спадщину рухоме майно, право на яке підлягає державній реєстрації, а тому фактично звернення стягнення на майно не може відбуватись. За таких підстав, просить суд визнати договір поруки №222330 від 07.08.2008 року укладений між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON], договір іпотеки №91699 від 07.08.2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON], [PERSON] припиненими. Представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, проти задоволення зустрічного позову заперечував. Відповідач-1 в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечував. Відповідач - 2 за первісним позовом, позивач за зустрічним в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечував, зустрічні вимоги підтримав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісні позовні вимоги не підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 07.08.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», з 21.12.2009 р. ПАТ «Уксиббанк», та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11381312000, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредит у розмірі 72 600 доларів США, а позичальник зобов'язався щомісячно повертати кредит в обсязі та порядку, встановленому графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але у будь -якому випадку повернути кредит та проценти у повному обсязі не пізніше 07.08.2015 року. Пунктом 1.3.1 договору визначено, що за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 15% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процента ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. Пунктом 1.3.4 Договору передбачено, що строк сплати процентів: з 01 по 25 число (виключно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти. При цьому сторони погодили, що в разі повернення до банку всієї суми кредити: банк в день такої повної сплати суми кредиту здійснює нарахування процентів за його користування протягом календарного місяця (в якому здійснюється повне повернення кредиту), починаючи з першого календарного дня такого місяця по день, що передує даті повернення всієї суми кредиту, а позичальник не пізніше дати повного повернення кредиту зобов'язується сплатити банку суму таких нарахованих процентів . Відповідно п. 1.4 договору кредит надається позичальнику для його особистих потреб а саме: на споживчі потреби За порушення відповідачем термінів погашення будь - яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договорами, зокрема, термінів повернення кредитів та/або термінів сплати процентів та/або комісій, відповідач сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми прострочення платежу, сума якого розраховується за офіційним курсом НБУ на день прострочення включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент нарахування. 05.02.2009 між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] було підписано додаток №1 Графік платежів, визначення сукупності вартості кредиту, що є невід'ємною частиною договору. 05.09.2009 між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11381312000 від 07.08.2008 р. щодо зміни схеми погашення кредиту та сплати процентів шляхом щомісячної ануїтичного платежу у розмірі 960 доларів США. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором 07.08.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №222330, за яким поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитних коштів, штрафних санкцій. Крім того, в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором 07.08.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON] був укладений договір іпотеки №91699, за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотеко держателю наступне майно: двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д. за реєстровим №3130. Проте, відповідачі порушили свої зобов'язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, передбачених кредитним договором. Станом на 15.05.2013 року заборгованість відповідача - 1 становить - 119 002,77 доларів США заборгованість по кредиту та 57 614 грн. 35 коп. - пеня. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в силу яких одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк( термін). За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 543 ЦК України в разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За положеннями статей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення такого зобов'язання боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За положеннями статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. Згідно із частиною третьою статті 559 ЦК України порука припиняється в разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Проте, Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті м. Києва, актовий запис №19920. Порядок прийняття спадщини визначений Главою 87 ЦК України. Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218 , 1231 ЦК України ). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України ). Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу , він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 608 ЦК України зобов'язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язане з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Перелік зобов'язань, які не входять до складу спадщини визначені статтею 1219 ЦК України. За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Отже, при умові прийняття спадщини спадкоємці боржника стають новими боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину, відбувається заміна боржника у зобов'язанні (ст.520 ЦК України). За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов'язанні. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно з п. 32 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника, а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки. Відповідно до ч.3 ст.559 ЦК поручитель є відповідальним за виконання зобов'язання спадкоємцями виключно за наявності у договорі поруки умови про згоду поручителя відповідати за нового боржника. Відповідно до ст.523 ЦК України, порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі ст. 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає. Таким чином, на поручителя може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки. У договорі поруки між позивачем та поручителем [PERSON] відсутня умова про згоду поручителя відповідати за нових боржників, оскільки відповідно до п.1.1 договору поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором. Як вбачається з листа Дев'ятої київської державної нотаріальної контори №2390/01-16 від 22.07.2015 р., після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, заведена спадкова справа №44 за 2015 рік, на даний час свідоцтва про право на спадщину не видавались. Враховуючи вищевикладене, а також те, що оскільки після смерті боржника [PERSON], у останнього наявні правонаступники, які звернулись до нотаріальної контори з заявою про відкриття спадщини, проте на теперішній час свідоцтва про право на спадщину не отримали, а [PERSON], поручитель за договором, своєї згоди відповідати за будь-якого нового боржника не надавала, що також не зафіксовано у договорі поруки, то суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення первісних позовних вимог позивача до відповідача про стягнення боргу за кредитним договором. Також, судом встановлено, що постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України в м. Києва від 11.09.2009 року [PERSON] визнано потерпілим в кримінальній справі, порушеній 28.08.2009 року прокуратурою міста Києва за ст. 190 ч.4 КК України відносно [PERSON] Крім того, як вбачається з листа ст.слідчого Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві від 09.03.2011 року, відповідно до висновку есперта НДЕКЦ при ГУМВС України в м. Києва №90/тдд від 12.04.2010 року рукописний текст та підпис в графі «підпис» від імені [PERSON] в заявці - анкеті позичальника на отримання кредиту в ПАТ «Укрсіббанку» виконано не [PERSON], підпис в графі «підпис» анкеті поручителя виконано не [PERSON], рукописний текст та підпис в графі «підпис» від імені позичальника на отримання кредиту [PERSON] виконано не [PERSON] Враховуючи вищевикладене, первісні позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 119 002,77 доларів США та пені у розмірі 57 614 грн. 35 коп. задоволенню не підлягають. Що стосується зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання договору поруки, договору іпотеки припиненими, суд зазначає наступне. Відповідно статті 607 ЦК України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Статтею 608 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин" роз'яснено судам, що договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Згідно із частиною п'ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Таким чином, виходячи з однорідної юридичної природи поруки та іпотеки як засобів забезпечення виконання зобов'язань, а також того факту, що як порука, так і іпотека припиняються у разі припинення основного зобов'язання відповідно до ч. 1 ст. 575, ч. 1 ст. 608 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека припиняється в разі припинення основного зобов'язання (кредитного договору). Зважаючи на це, оскільки смерть боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою, є підставою припинення зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №11381312000 від 07.08.2008 року, то й припинилися договори поруки та іпотеки, укладені в якості забезпечення виконання основного зобов'язання. Після всебічного, повного дослідження й оцінки всіх наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання договору поруки, договору іпотеки припиненими, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем за зустрічним позовом та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за зустрічним позовом в дохід держави судовий збір за подання до суду позовної заяви з двома вимогами немайнового характеру в розмірі 1102, 40 грн., оскільки при зверненні до суду з вказаним позовом було відстрочено сплату судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved