Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

У квітні 2017 року представник Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. 18.09.2016 року інспектором Лівобережного відділення поліції був складений акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитини та її доставку і малолітній [PERSON], [INFO], був влаштований до інфекційного відділення № 3 комунального закладу «Міська лікарня № 4 ім. Мацука». Службою у справах дітей 19.08.2016 з матір'ю малолітньої дитини, [PERSON] була проведена профілактична бесіда, щодо з'ясування причин бездоглядності дитини. 29.09.2016р. [PERSON] написала заяву до служби у справах дітей з проханням розглянути на комісії з питань захисту прав дитини щодо повернення малолітнього сина до її родини. Членами комісії було прийнято рішення про відмову повернення малолітньої дитини до родини батьків та взяття родини [PERSON] під соціальний супровід. Згідно акту обстеження умов проживання родини [PERSON], голова КСН «Таганрозький» неодноразово відвідувала дану родину, але застати вдома не вдалось. 24.10.2016р. малолітня дитина була тимчасово влаштована до КЗ «Міський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного і шкільного віку «Центр опіки», де перебуває по теперішній час. Згідно повідомлення «ясла-садок № 141 «Яблунька» від 11.10.2016 року, під час відвідування дитячого садка з 2012 року по липень 2014 року, дитина знаходилась на контролі у адміністрації дошкільного закладу. Батьки час від часу не працювали, були випадки зловживання спиртними напоями, часто дитина не відвідувала дошкільний заклад без поважної причини. 07.11.2016 року мати [PERSON] звернулася з заявою щодо відвідування малолітнього [PERSON] у дитячому будинку «Центр опіки». Згідно інформації дитячого будинку «Центр опіки», мати відвідувала сина 9 разів, батько, [PERSON], жодного разу не відвідав дитину. Рішенням Орджонікідзевського районного суду місто Маріуполь від 16.08.2016 року громадянин [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради 12.04.2017 № 4 розглядалося питання щодо вирішення подальшої долі малолітнього [PERSON], [INFO]. Членами комісії було прийнято рішення щодо підготовки позовної заяви до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя про позбавлення батьків [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Малолітня дитина [PERSON], [INFO], не може перебувати в дитячому закладі тривалий час без відповідного статусу. Родина [PERSON] та [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей з 19.09.2016 року по теперішній час. Службою організовано та проведено з сім'єю виховально-профілактичні заходи по усуненню причин та умов сімейного неблагополуччя. Незважаючи на усі проведені з сім'єю виховально-профілактичні заходи центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, службою у справах дітей, батьки на них не реагують, свого життя не змінюють, батько життям та здоров'ям сина не цікавиться, а мати зрідка. Усі ці фактори негативно впливають на розвиток, виховання та здоров'я малолітньої дитини в родині. Враховуючи те, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків, просила позбавити їх батьківських прав у відношенні сина [PERSON], [INFO], стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно на користь опікуна або державної установи, куди буде влаштована дитина, а також передати малолітнього [PERSON] Органу опіки та піклування для подальшого його влаштування до державного закладу або під опіку громадян. Представник Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради у судове засідання не з'явився, в письмовій заяві на адресу суду позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилися за невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представники третіх осіб - Служби у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, Лівобережного районного центру соціальних служб для сім*ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради, КЗ «Міський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку «Центр опіки» в письмових заявах просили розглянути справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечували, при ухваленні рішення просили максимально врахувати інтереси дитини. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, неповнолітній [PERSON] народився [INFO] року, батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до положень ст. 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав до суду має право звернутись, зокрема, особа, в сім'ї якої проживає дитина. Згідно з ч. 4 ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. З матеріалів справи вбачається, що 19.08.2016р. був складений акт - роз'яснення [PERSON] про відповідальність батьків по утриманню, вихованню та навчанню неповнолітніх дітей. 18.09.2016 року інспектором Лівобережного відділення поліції був складений акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитини та її доставку і малолітній [PERSON], [INFO], був влаштований до інфекційного відділення № 3 комунального закладу «Міська лікарня № 4 ім. Мацука». Відповідно до рапорту інспектора Лівобережного ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області від 02.03.2017р., [PERSON] та [PERSON] ведуть аморальний спосіб життя, зловживають алкогольними напоями. Згідно характеристик з місця мешкання [PERSON] та [PERSON] зарекомендували себе з негативного боку. З повідомлення КЗ «Міський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку «Центр опіки» вбачається, що малолітній [PERSON], [INFO], перебуває у дитячому будинку з 24.10.2016р. по теперішній час. За цей час мати [PERSON] відвідувала дитину 14 разів, останній раз з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Батько [PERSON] до сина жодного разу не приходив, його життям не цікавився, участі у вихованні не приймав. Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази свідчать про ухилення батьків [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов'язків відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57- 60 ЦПК України. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Проте згідно матеріалів справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, діє всупереч інтересам та потребам свого малолітнього сина [PERSON], що на думку суду є неприпустимим. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ними батьківських обов'язків, тим самим не оспорюють наявних підстав для позбавлення їх батьківських прав. Виходячи перш за все з інтересів самої дитини, обставин, що були встановлені в судовому засіданні, приймаючи до уваги, що дитина не проживає з батьком та матір'ю тривалий час і вони належним чином не опікуються її долею, з дитиною не спілкуються, не цікавляться її життям, неповнолітня дитина не отримує від них тепла, материнської та батьківської турботи, суд вважає за можливе позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається зі змісту ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав, суд приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст. 182, 183 СК України та приходить до висновку про можливість стягнення аліментів на користь позивача на утримання кожної дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідачів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України (в редакції до 17.05.2017р.) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України (в редакції від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 червня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як встановлено судом, малолітній [PERSON], [INFO], на даний час перебуває у дитячому будинку. Враховуючи, що малолітня дитина не може перебувати в дитячому закладі тривалий час без відповідного статут, [PERSON] слід передати Органу опіки та піклування для подальшого його влаштування до державного закладу або під опіку громадян. Суд, такими чином вважає, враховуючи викладене, що з відповідачів підлягають стягненню аліменти на користь опікуна або державної установи, куди буде влаштована дитина. Розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідачів на утримання малолітньої дитини з моменту пред'явлення позову і до 07.07.2017р. включно визначаються відповідно до положень ч.2 ст. 182 СК України в редакції, яка діяла до 08.07.2017р., а саме не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п.1 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved