Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

У листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриваБанк" (далі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Банком та [PERSON], 28.12.2009 р. був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов договору відповідач своїх зобовязань не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 30.09.2015 року складає 19211,17 грн. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Суду пояснив, що строк позовної давності у три роки, банком не порушено, оскільки останній платіж відповідачем був здійсненний 24.12.2013 року, а позовна заява була подана до суду 02.11.2015 року. Відповідач в судове засіданні заперечував проти позову, просив суд застосувати строки позовної давності. Суд, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) за кредитним договором зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Між тим згідно ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що 28.12.2009 року між відповідачем та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» був укладений договір, який складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг. За умовами договору відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати Винагороди Банку. Відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Крім того, як передбачено п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Як встановлено судом, Банк свої зобовязання за договором виконав, надавши Відповідачу кредитні кошти відповідно до Кредитного договору № б\\н від 30.09.2016 р.. В свою чергу Відповідач порушив умови договору і станом на 30.09.2015 року має заборгованість в загальній сумі 19211,17 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 4864,72 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 11243,54 грн.; заборгованості за пенею та комісією 1950,00 грн.; а також штрафи: штрафу (фіксована частина) 250 грн., штрафу (процентна складова) 902,91 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості за договором (а.с.4-5). Між тим, не погоджуючись з даним позовом, Відповідач у своїй заяві від 14.03.2016 року просив суд застосувати строк позовної давності. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, яка встановлюється тривалістю у три роки (ст.ст. 256, 257 ЦК України) Відповідно до ч.1 ст. 261 цього Кодексу, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як зазначено в ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку; у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 28.12.2009 року та не заперечується відповідачем, останній платіж [PERSON] було здійснено 24.12.2013 року, строк спливу позовної давності у три роки закінчується 23.12.2016 року, а тому, заява відповідача про застосування строку позовної не може бути врахована судом. Проте, Умовами ч.2 ст.258 ЦК України визначено, спеціальну позовну давність в один рік щодо вимог, в тому числі і про стягнення неустойки (штрафу, пені). У звязку з заявленою вимогою відповідача про застосування строків позовної давності суд вважає за можливе врахувати норму вищевказаної статті та перерахувати в межах позовної давності заборгованість по пені станом на дату подачі позову 02.11.2015 року, а саме за період з 31.10.2014 р. по 02.11.2015 р., яка складається з розміру в 1100 грн. Таким чином, загальна заборгованість за Кредитним договором № б/н від 28.12.2009 року укладеного між\~ ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] складається з 4864,72 грн. заборгованість за кредитом; 11243,54 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1100 грн. заборгованість за пенею та комісією; 250 грн. штраф (фіксована сума); 902,91 грн. штраф (процентна складова). Відтак, позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню з огляду на невірність розрахунку суми заборгованості по пені з вищенаведених обставин. Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп., що підтверджено платіжним дорученням (а.с. 1).

Outcome: partial