Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

01 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою в якій просить стягнути із відповідача, [PERSON], на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини - сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30 відсотків від встановленого мінімуму для дитини відповідного віку, з часу подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що із відповідачем по справі знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 05 лютого 2009 року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Однак, на даний час відповідач проживає окремо та у добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання дитини, не надає. Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились. У матеріалах справи міститься заява позивача, [PERSON], в якій вона зазначає про розгляд справи у її відсутність. При цьому позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення заперечує. Відповідач [PERSON], виклик якого у судове засідання провадився у визначеному законом порядку, відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України у судове засідання не з'являється, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, заперечень щодо позову не надав. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність неявки його до суду, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення без участі відповідача на підставі письмових доказів, які є у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяься у шлюбі зареєстрованому 05 лютого 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №14 (а.с. 7). Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] батьком у свідоцтві про народження якого вказаний відповідач (а.с.8). На час звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] шлюб між сторонами не розірвано, але проживають окремо. Малолітня дитина сторін проживає разом із матір'ю, знаходячись на утриманні останньої, відповідач, являючись батьком дитини, належної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. За таких обставин, [PERSON] просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов'язок є особистим, індивідуальним обов'язком як матері, так і батька. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.1 і ч.3 181 СК України. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадку передбаченого ст. 184 цього кодексу. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, а відповідач заперечень щодо позову не надав, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров'я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати, а також ненадання ним достатньої матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина [PERSON], що знаходиться на утриманні позивача, хоч має можливість надавати допомогу, оскільки є здоровою працездатною особою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі ? частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття останнього. Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати. Відповідно ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved