Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

02.04.2021, [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати виконавчий напис №6 виданий 02.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість в розмірі 14355,00 грн. таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивує тим, що 26.03.2021 на адресу його роботодавця було надіслано приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] винесену в межах виконавчого провадження №6478104. Вказане виконавче провадження відкрито на примусове виконання виконавчого напису №6 виданого 02.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість в розмірі 14355,00 гривень. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. видав виконавчий напис про «звернення стягнення з громадянина України, яким є [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №876265 від 18.04.2018, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги №11-МЛ від 20.07.2018 є ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Строк платежу за кредитним договором №876265 від 18.04.2018 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.07.2018 по 28.11.2020. Загальна заборгованість боржника становить 14355,00 грн. Однак, жодних кредитних договорів ні з ТОВ «Мілоан», ні з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» ніколи не укладав, невиконаних зобов`язань перед даними підприємствами не має. Про наявність претензій дізнався з постанови приватного виконавця. Ухвалою від 05.04.2021 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 06.05.2021 року, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, покликаючись на наступне. 18.04.2018 між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №876265 відповідно до умов якого позивачу надані кредитні кошти на 30 днів, в розмірі 5000,00 грн, проценти в сумі 1350,00. 20.07.2018 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір відступлення прав вимоги №11-МЛ від 20.07.2018. Кредитний договір між позивачем та ТОВ «Мілоан» укладений у формі електронного правочину. На адресу, вказану в кредитному договорі були відправлені повідомлення про відступлення права вимоги від 20.07.2018 та повідомлення-вимога по кредитному договору №876265. Також відповідачем 27.11.2020 була надіслана письмова претензія №18137253/1 про погашення кредитної заборгованості та надано термін для добровільного врегулювання. 04.01.2020 відповідачем була подана заява на вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Баршацькому І.В. процедуру отримання виконавчого напису відповідач вважає такою, що дотримана, відповідно до законодавства. Також відповідач вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення на його користь судових витрат, зокрема по оплаті послуг надання професійної правничої допомоги в розмірі 2000 грн, так як така сума є неспівмірною зі складністю справи. Третіми особами пояснень щодо позовної заяви суду не надано. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. було вчинено виконавчий напис №6, яким звернено стягнення з громадянина України [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №876265 від 18.04.2018, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги №11-МЛ від 20.07.2018 є ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Строк платежу за кредитним договором №876265 від 18.04.2018 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.07.2018 по 28.11.2020. Загальна заборгованість боржника становить 14355,00 грн. 19.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем винесено постанову ВП №64784104 від 19.03.2021 на підставі вищевказаного виконавчого напису. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно із частиною першою статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Кабінетом Міністрів України 29 червня 1999 року прийнято постанову №1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 26 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №662, якою внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, пунктом 2 наведеної постанови КМУ доповнено Перелік №1172 після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2.Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 65037659) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме, в тому числі й п.2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Вказана постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, а ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у даній справі відмовлено у перегляді цієї ухвали Вищого адміністративного суду України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року №23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року №92. Тобто, на момент вчинення (02.01.2021 року) приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису, кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не входили до Переліку №1172, адже постанова КМУ про доповнення вказаного Переліку цим розділом, була визнана незаконною та нечинною судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому з врахування приписів ст.87 Закону України «Про нотаріат», нотаріус не мав законних підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, а відтак, виконавчий напис не може бути підставою для відкриття виконавчого провадження, адже нечинні акти цивільного законодавства не породжують права та обов`язки. Слід зазначити, що пункт 1 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватись до кредитного договору, укладеного у електронній формі. Отже, оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме: -нотаріус вчинив виконавчий напис про стягненням заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин - кредитних договорів, але не перевірив, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Тому суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, а тому, як наслідок, неправомірним є провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису. Доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, враховуючи вищевказане, не доказують підставність виконавчого напису нотаріуса. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору за подачу позову в сумі 908 грн. та за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн., а всього 1362 грн. Крім того суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн., так як позивач надав письмові докази понесення витрат на цю суму. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved