Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

01 вересня 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до ПАТ «Облтеплокомуненерго» (а.с. 6-7), в якому просять зобовязати відповідача здійснити перерахунок нарахованої [PERSON] абонентської плати за надані послуги з теплопостачання за адресою [ADDRESS], з урахуванням 50-відсоткової знижки, відповідно до ч. 9 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» та списати неправомірно нараховану заборгованість в сумі 2698 грн. 72 коп.; зобовязати відповідача здійснити перерахунок нарахованої [PERSON] абонентської плати за надані послуги з теплопостачання за адресою [ADDRESS], з урахуванням 50-відсоткової знижки, відповідно до ч. 9 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» та списати неправомірно нараховану заборгованість в сумі 3776 грн. 22 коп. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що вони працюють суддями апеляційного суду Чернігівської області, до цього з 1998 року - суддями місцевих судів, і мали до 31 грудня 2010 року гарантоване ч. 9 ст. 44 Закону України «Про статус судців» (відповідно до ч.2 п.1 Розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів») право користування 50 % знижкою плати за займане ними та членами їхніх сімей житло, комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична та теплова енергія тощо). Позивачі пояснюють, що ПАТ «Облтеплокомуненерго» надавав та надає їм послуги з опалення та гарячого водопостачання. Споживачами цих послуг є позивачі та члени їхніх сімей. Квартири є їхньою приватною власністю, [PERSON] - м. Чернігів, вул. Рокосовського, 29/29 з 2000 року, [PERSON] - м. Чернігів, вул. 50 років ВЛКСМ, 8/47 з 25.12.1998 року. Позивачі зазначають, що після 31 грудня 2010 року, коли була скасована 50 % знижка плати, передбачена ст. 44 Закону України «Про статус суддів», вони сплачують плату за послуги відповідача в повному обсязі. Стверджують, що відповідач їхнє право на отримання цієї знижки не визнавав, що стало причиною його неодноразових звернень з позовами до них про стягнення заборгованості. Вказують, що факт відсутності у них будь-якої заборгованості перед відповідачем підтверджується рішеннями Деснянського та Новозаводського районних судів м. Чернігова, ухвалами апеляційних судів та Верховного Суду України. Незважаючи на тривалий час, що сплинув з моменту ухвалення вищевказаних судових рішень, відповідач протиправно продовжує нараховувати неіснуючу заборгованість, вказуючи її і по цей день у квитанціях про сплату абонплати та надсилаючи позивачам листи про наявність боргу, що порушує права позивачів як споживачів послуг, що їх надає відповідач. Позивач [PERSON] зазначає, що відповідач на дату пред'явлення позову в липні 2015 року надіслав квитанцію, відповідно до якої станом на 01.07.2015 він має борг в сумі 3776,22 грн. Позивач [PERSON] зазначає, що при визначенні суми боргу, яка підлягає списанню, виходить із сум позовів, з якими ПАТ «Облтеплокомуненерго» звертався до неї в 2005, 2008 та в 2010 роках. Рішеннями Новозаводського районного суду м. Чернігів від 13.09.2005 року, 01.07.2008 року та 20.12.2010 року позивачу ПАТ «Облтеплокомуненерго» відмовлено в задоволенні його позовів до неї на загальну суму 2698,72 грн. (645,78 + 808,61 + 1244,33 = 2698,72). Вважають, що оскільки відповідач не визнає їхнього права на перерахунок оплати за комунальні послуги у звязку з наявністю в них права на 50-відсоткову знижку, тому відповідача слід зобовязати здійснити перерахунок нарахованої абонентської плати за надані відповідачем послуги з теплопостачання, що надавалися позивачам з урахуванням 50-відсоткової знижки на підставі ч. 9 ст. 44 Закону України «Про статус суддів», що діяла протягом спірного періоду, та списати всю неправомірно нараховану заборгованість позивачам в судовому порядку. Позивачі в судове засідання не зявились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись у встановленому порядку згідно приписів ст. 74 ЦПК України (а.с. 30, 31). В позовній заяві міститься клопотання позивачів про розгляд справи в їхню відсутність, оскільки явка до суду є неможливою через зайнятість на роботі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала і в його задоволенні просила відмовити. Пояснила що для компенсації наявної пільги позивачи мають звертатись до бухгалтерії за місцем своєї роботи. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідачем не оспорюється той факт, що позивачі [PERSON] та [PERSON] працюють суддями апеляційного суду Чернігівської області та проживають за наступними адресами: [PERSON] [ADDRESS]; [PERSON] [ADDRESS], що також підтверджується копіями рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 липня 2010 року по справі № 2-4248/10 (а.с. 12) та ухвали апеляційного суду Київської області від 06.06.2011 року по справі № 22ц-2931/11 (а.с. 24). Згідно копії квитанції за липень 2015 року заборгованість споживача, що мешкає за адресою [ADDRESS], за опалення та підігрів води станом на 01.07.2015 року становить 3776,22 грн. (а.с. 8). На адресу споживача, що мешкає за адресою [ADDRESS], від ПАТ «Облтеплокомуненерго» надійшло повідомлення про наявність заборгованості за отримані послуги з теплопостачання станом на липень 2015 року (а.с. 13). Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2005 року позовні вимоги ВАТ «Облтеплокомуненерго» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] по заборгованості за теплову енергію за період з вересня 2002 року по лютий 2005 року в сумі 645,78 коп. відмовлено (а.с. 19-20). Ухвалою Верховного суду України від 23 вересня 2009 року рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 липня 2008 року залишено в силі, яким відмовлено в задоволенні позову ВАТ «Облтеплокомуненерго» до [PERSON], [PERSON]М, [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію за період з 1 березня 2005 року до 30 листопада 2007 року в розмірі 808 грн. 61 коп. (а.с. 21-22). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2010 року № 3-4516/10 відмовлено в задоволенні позову ВАТ «Облтеплокомуненерго» до [PERSON], [PERSON]М, [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію в сумі 1244 грн. 33 коп. за період з 01.12.2007 року по 30.06.2010 року (а.с. 23). Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Звертаючись до суду з позовом за захистом, позивачі посилаються на невизнання відповідачем їхнього права на перерахунок оплати за комунальні послуги у звязку з наявністю в них права на 50-відсоткову знижку. Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України. Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 130 Конституції України закріплено обов'язок держави забезпечувати фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів як складову конституційних гарантій їх незалежності і недоторканості (ч. 1 ст. 126 Конституції України). Відповідно до вимог п. 9 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» (діяв в частині надання 50% знижки до 31.12.2010) суддя має право на 50-відсоткову знижку плати за займане ним та членами його сім'ї житло, комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична та теплова енергія, установка і користування індивідуальним домашнім телефоном). Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 20пр/2004 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій зменшення видатків Державного бюджету України на фінансування судів і суддів не забезпечує повного і належного здійснення правосуддя, нормального функціонування судової системи, що може призвести до зниження довіри громадян до державної влади, загрози реалізації гарантованого Конституцією України права людини й громадянина на судовий захист. Зазначене вище відповідає правовим позиціям, викладеним в постанові Верховного Суду України від 12 червня 2013 року. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що ПАТ «Облтеплокомуненерго» слід зобовязати здійснити перерахунок нарахованої абонентської плати за надані послуги з теплопостачання, що надавалися [PERSON] за адресою м. Чернігів, вул. Рокосовського, 29/29 та [PERSON] за адресою м. Чернігів, вул. 50 років ВЛКСМ, 8/47 з урахуванням 50-відсоткової знижки на підставі ч. 9 ст. 44 Закону України «Про статус суддів», що діяла протягом спірного періоду, та списати всю неправомірно нараховану заборгованість: [PERSON] 3776,22 грн., [PERSON] 2698,72 грн. (645,78 грн. + 808,61 грн. + 1244,33 грн. = 2698,72 грн.). У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого позивачі звільнені, за дві вимоги немайнового характеру у сумі 974 гривні 40 копійок.

Outcome: approved