Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

02.01.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадщину, посилаючись на те, що 28 грудня 1996 року померла його прабаба [PERSON]. Після її смерті лишилося спадкове майно, що складається із земельної частки (паю) у розмірі 2,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Лелюхівської сільської ради, Новосанжарського району Полтавської області. Спадщину прийняла баба позивача [PERSON] шляхом управлінням спадковим майном, в порядку ст.. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року. Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, а саме на земельну ділянку після померлої прабаби позивач не має можливості так, як втрачений оригінал сертифікату серії ПЛ № 0094124, що і вимусило його звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, прохає задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд їх задовольнити . Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. [PERSON] померла 28 грудня 1996 року, що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 312539 від 04.11.2015 року (а.с. 8). [PERSON] є правнуком померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження баби позивача [PERSON] серії ЯХ №457334 від 28.02.1950 року (а.с. 9), свідоцтвом про одруження [PERSON] серії І-АБ №457142 від 11.03.1972 року (а.с. 10), повторним свідоцтвом про народження позивача серії І-КЕ №067200 від 19.02.2008 року (а.с.12), свідоцтвом про зміну імені серії І-КЕ №001812 від 19.02.2008 року (а.с. 11). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0094124, [PERSON] надано право на земельну частку (пай) у розмірі 2,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість якої становить одинадцять тисяч шістсот пятдесят гривень, яка розташована на території Лелюхівської сільської ради, Новосанжарського району Полтавської області (а.с.18). Згідно постанови державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори №2735/02-31 від 26.12.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) в звязку із відсутністю у нього правовстановлюючого документу на зазначене майно (а.с. 13). Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved