Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, посилаючись на той факт, що публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (далі [PERSON]) та [PERSON] 03 серпня 2011 року уклали кредитний договір №BlaЖГА00058578. Згідно вищевказаного договору [PERSON] зобовязався надати відповідачу кредит на поточні потреби у розмірі 19500 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом терміном до 03 серпня 2014 року. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу строковий кредит у розмірі 19500 гривень. Відповідач свої зобовязання не виконала. Станом на 04 серпня 2015 року відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 109703 гривні 96 копійок. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав з підстав зазначених в ньому. Відповідач у судове засідання повторно не зявилася. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти. Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] 03 серпня 2011 року уклали кредитний договір №BlaЖГА00058578. Згідно вищевказаного договору [PERSON] зобовязався надати відповідачу кредит на поточні потреби у розмірі 19500 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом терміном до 03 серпня 2014 року (а.с.6-13). Станом на 04 серпня 2015 року відповідач має заборгованість перед позивачем ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» в сумі 109703 гривні 96 копійок, що складається з наступного: - 13630 гривень 57 копійок прострочена до повернення сума кредиту; - 4776 гривень 52 копійки прострочені проценти за користування кредитом; - 7486 гривень 52 копійки прострочена комісія за управління кредитом; - 83810 гривень 35 копійок - пеня за несвоєчасне погашення кредиту (а.с.4). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Визначення поняття зобовязання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (статті 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Умовами договору відшкодування збитків не передбачається і вони не нараховані. За порушення зобовязань встановлено неустойку у вигляді пені. Розмір пені слід зменшити до 13000 гривень в межах розумності та справедливості, зважаючи на занадто великий розмір неустойки. Наявність факту не виконання відповідачем [PERSON] зобовязання сплатити кошти за кредитним договором №BlaЖГА00058578 від 03 серпня 2011 року є підставою для часткового задоволення позову. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial