Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

02.01.2020року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановити факт, що у Заповіті [PERSON] , складеному 16.09.2002р., посвідченому Державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Семенюк О.Є, зареєстрованому в реєстрі за №2-2929, в якому спадкоємицями зазначені: дочка спадкодавця [PERSON] - вважати [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ; дочка спадкодавця [PERSON] - вважати [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . Встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , з 1977 року постійно проживала з нею однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог зазначають те, що [PERSON] була власницею 2/3 частки житлового будинку [ADDRESS] відповідно до Реєстраційного посвідчення, виданого 09.11.1959р. Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації. Решта 1/3 вказаного будинку належало громадянину [PERSON] . Водночас [PERSON] та [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності земельна ділянка загальною площею 0,0536 Га, на якій розташований вказаний вище житловий будинок, що підтверджується Державним актом на право власності на землю серія ЛВ №40002009, виданим 05.10.1999р. Департаментом землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради. 20 листопада 1965 року [PERSON] одружилася з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 20.11.1965р. Львівським міським бюро ЗАГС. Після реєстрації шлюбу [PERSON] взяла прізвище чоловіка - Дужа . На момент одруження у [PERSON] було двоє дітей від першого шлюбу: [PERSON] - [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.04.1961р., та [PERSON] - [INFO] , що підтверджується повторним Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.09.2019р. (свідоцтво виготовлялося повторно у зв`язку з втратою оригіналу). Після одруження [PERSON] , [PERSON] та двоє його дітей проживали однією сім`єю аж до його смерті у 1997 році: [PERSON] прийняла дочок чоловіка як своїх дітей (на момент одруження дівчатам було 4,5 та 3,5 роки відповідно), стала для них матір`ю, виховала їх разом з чоловіком. Дочки, у свою чергу, вважали (і називали її) своєю мамою. Однак юридично [PERSON] дівчат не удочеряла. Після смерті [PERSON] [PERSON] продовжила проживати зі своїми названими дочками однією сім`єю аж до дня її смерті у квітні 2019 року. 14.08.1983р. [PERSON] одружилася з [PERSON] , після одруження взяла подвійне прізвище « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про одруження [NUMBER] , виданим 02.12.1997р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому. 22.09.1984р. [PERSON] одружилася з [PERSON] , після одруження взяла прізвище чоловіка - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] , виданим 22.09.1984р. Львівським Палацом урочистих подій Виконкому Львівської міської ради народних депутатів. [INFO] . [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Відділом РАГС Львівського міськвиконкому 25.10.1997р. 16 вересня 2002 року [PERSON] склала Заповіт, що був посвідчений державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори Семенюк О.Є (бланк ВАВ №050604, зареєстрований в Реєстрі за №2-2929), відповідно до якого належне їй майно, а саме по 1/3 частини належного їй житлового будинку [ADDRESS] вона заповіла, згідно тексту заповіту, своїй дочці [PERSON] та своїй дочці [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. У липні-серпні 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Романчук-Василик В.Р. з заявами про прийняття спадщини, однак в процесі вивчення нотаріусом наданих ними документів було з`ясовано, що померла [PERSON] заповіла своє майно своїм дочкам [PERSON] та [PERSON] , зважаючи на що у нотаріуса виникла необхідність отримання від заявниць документів на підтвердження їхніх родинних відносин з померлою. А оскільки, як вже зазначалося вище, вони де-юре не були її дочками, тому це стало перешкодою у видачі нотаріусом спадкоємицям свідоцтв про право власності на спадкове майно: нотаріус своїм листом рекомендувала заявницям надати йому документи на підтвердження їхніх родинних стосунків з померлою, або ж вирішувати це питання у судовому порядку. [PERSON] з 18.05.1977р. була зареєстрована та постійно проживала разом з [PERSON] однією сім`єю - як мати і донька, до дня смерті останньої - [INFO] , та продовжує проживати там досі. Факт проживання підтверджується довідкою ЛКП «Варшавське-407» №2020 від 06.06.2019р. Водночас, власних «кровних» дітей у [PERSON] не було, що підтверджується листом Львівського міського відділу ДРАЦС №1703/16.1-109 від 16.11.2019р. Ще одним доказом на підтвердження того, що у заповіті спадкоємцями зазначені саме заінтересовані особи, від імені котрих подається ця заява, є те, що у заповіті спадкодавець називає їх обох сестрами, в той час як їхні родинні відносини (те, що вони є сестрами) підтверджується їхніми свідоцтвами про народження. Крім цього, для укладення заповіту спадкодавець ( [PERSON] ) попередньо замовила Висновок про визначення ідеальних долей між співвласниками будинку від 03.11.1997р., виготовлений Львівським міжміським БТІ, відповідно до якого 1/3 будинку належала іншому співвласнику - [PERSON] , а решта будинку - по 1/3 (або по 33%) - [PERSON] та [PERSON] . Зазначимо, що у вказаному Висновку немає посилання на існування родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] , що додатково вказує на те, що саме заявниці і є тими спадкоємицями, які вказані у заповіті. Щодо заінтересованих осіб, залучених до участі у цій справі, заявники зазначають наступне. Фактично на момент смерті [PERSON] разом з нею у вказаному будинку постійно проживали лише дві особи: заявниця - [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Решта заінтересованих осіб, котрі зареєстровані у будинку (це діти та внуки обох заявниць), на день смерті [PERSON] у будинку вже давно не проживали, що вони зможуть підтвердити в процесі розгляду справи. З приводу необхідності встановлення факту проживання [PERSON] на момент смерті [PERSON] з останньою однією сім`єю, заявники зазначають що встановлення цього юридичного факту є необхідною передумовою для подальшого спадкування [PERSON] належної померлій [PERSON] половини земельної ділянки, на якій розташований будинок, частка у якому спадкується. При цьому, оскільки зазначена частина земельної ділянки не вказана в заповіті, тому [PERSON] планує успадкувати цю ділянку в порядку спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги - як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні представник заявників [PERSON] заяву підтримав, давши аналогічні пояснення тим, які зазначені в заяві. Просив заяву задовольнити. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] проти задоволення заяви не заперечив. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, 27.01.2020р. на адресу суду подали заяви про те, що підтримують заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення в повному обсязі, просять задовольнити. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з`явилась, 04.02.2020р. на адресу суду подала заяву про розгляд заяви у її відсутності, та ухвалення рішення на розсуд суду з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Заслухавши пояснення представника заявників [PERSON] , заінтересованої особи [PERSON] , покази свідка [PERSON] , з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була власницею 2/3 частки житлового будинку [ADDRESS] відповідно до Реєстраційного посвідчення, виданого 09.11.1959р. Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації. Решта 1/3 вказаного будинку належало громадянину [PERSON] . Водночас [PERSON] та [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності земельна ділянка загальною площею 0,0536 Га, на якій розташований вказаний вище житловий будинок, що підтверджується Державним актом на право власності на землю серія ЛВ №40002009, виданим 05.10.1999р. Департаментом землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради. 20 листопада 1965 року [PERSON] одружилася з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 20.11.1965р. Львівським міським бюро ЗАГС. Після реєстрації шлюбу [PERSON] взяла прізвище чоловіка - Дужа . На момент одруження у [PERSON] було двоє дітей від першого шлюбу: [PERSON] - [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.04.1961р., та [PERSON] - [INFO] , що підтверджується повторним Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.09.2019р. (свідоцтво виготовлялося повторно у зв`язку з втратою оригіналу). Після одруження [PERSON] , [PERSON] та двоє його дітей проживали однією сім`єю аж до його смерті у 1997 році: [PERSON] прийняла дочок чоловіка як своїх дітей (на момент одруження дівчатам було 4,5 та 3,5 роки відповідно), стала для них матір`ю, виховала їх разом з чоловіком. Дочки, у свою чергу, вважали (і називали її) своєю мамою. Однак юридично [PERSON] дівчат не удочеряла. Після смерті [PERSON] [PERSON] продовжила проживати зі своїми названими дочками однією сім`єю аж до дня її смерті у квітні 2019 року. 14.08.1983р. [PERSON] одружилася з [PERSON] , після одруження взяла подвійне прізвище « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про одруження [NUMBER] , виданим 02.12.1997р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому. 22.09.1984р. [PERSON] одружилася з [PERSON] , після одруження взяла прізвище чоловіка - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] , виданим 22.09.1984р. Львівським Палацом урочистих подій Виконкому Львівської міської ради народних депутатів. [INFO] . [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Відділом РАГС Львівського міськвиконкому 25.10.1997р. 16 вересня 2002 року [PERSON] склала Заповіт, що був посвідчений державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори Семенюк О.Є (бланк ВАВ №050604, зареєстрований в Реєстрі за №2-2929), відповідно до якого належне їй майно, а саме по 1/3 частини належного їй житлового будинку [ADDRESS] вона заповіла, згідно тексту заповіту, своїй дочці [PERSON] та своїй дочці [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Львівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Л/о 15.04.2019р. У липні-серпні 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Романчук-Василик В.Р. з заявами про прийняття спадщини, однак в процесі вивчення нотаріусом наданих ними документів було з`ясовано, що померла [PERSON] заповіла своє майно своїм дочкам [PERSON] та [PERSON] , зважаючи на що у нотаріуса виникла необхідність отримання від заявниць документів на підтвердження їхніх родинних відносин з померлою. Таким чином, в даному випадку має місце ситуація, при якій спадкодавець у заповіті виявила свою дійсну волю щодо розпорядження своїм майном на користь конкретних осіб, однак, через відсутність у неї спеціальних юридичних знань вона назвала спадкоємців дочками (фактично вони були її дочками, а вона - їх матір`ю, бо виростила і виховала їх обох змалку), однак через відсутність юридичного оформлення таких відносин, тобто відсутність удочеріння [PERSON] [PERSON] та [PERSON] (через формальні причини) зараз вказані спадкоємці не можуть оформити своїх спадкових прав, зважаючи на що у них немає іншого варіанту вирішення цього питання крім звернення до суду з цією заявою про встановлення юридичного факту. Дані обставини стверджуються долученими до справи письмовими доказами. У ч.1 ст. 315 ЦПК України міститься перелік фактів, що можуть встановлюватися судом в порядку окремого провадження. При цьому, відповідно до ч.2 цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У частині 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанова) зазначено наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. На підставі ст. ст.315, 316, 318, 319 ЦПК України, 315-319 ЦК України, суд, -

Outcome: approved