Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

02.03.2020р. позивач [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою про зменшення розміру аліментів до [PERSON] . Позов обґрунтований тим, що позивач на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду від 21.02.2017 року сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини свого заробітку (доходу) на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі з гр. [PERSON] , від якого мають трьох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Відповідно до постанови від 31.05.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, видану приватним виконавцем за виконавчим написом № [NUMBER] , який виданий 03.05.2019 року, з позивача на користь АТ «ПУМБ» стягнуто 47002,30 грн. [PERSON] зазначає, що не заперечує проти слати аліментів на утримання своїх дітей, але не має змоги сплачувати аліменти в розмірі, в якому зазначено у рішенні суду, оскільки сукупній розмір аліментів складає більш ніж 50% його доходу. Таким чином позивач просить зменшити розмірі аліментів що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 1/3 частини всіх доходів до 1/8 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав, просив їх задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] також не з`явилась у відкрите судове засідання, 04.06.2020 року надіслала на адресу суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила у задоволені позову відмовити у зв`язку з необґрунтованістю. Таким чином, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з гр. [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », про що в матеріалах справи мається копія свідоцтва про шлюб, виданого 25.02.2003р. Добропільською сільською радою Добропільського району Донецької області, актовий запис №1 (а.с.8). Від вказаного шлюбу позивач з гр. [PERSON] мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що в матеріалах справи маються відповідні копії свідоцтв про народження дітей (а.с.10-12). Відповідно до довідки про склад сім`ї, яка видана виконавчим комітетом Добропільської сільської ради №196 від 04.02.2020 року, [PERSON] зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: дружина [PERSON] , [INFO] ; донька [PERSON] , [INFO] ; донька [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21.02.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказане рішення набрало законної сили 04.03.2017 року (а.с.13). [PERSON] працював в ТОВ «Перспектива» з 10.08.2017 року по 22.01.2020 року на посаді водій автотранспортних засобів, дохід за період з 01.07.2019 року по 31.12.2019 року склав 27510,75 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Перспектива» №90 від 11.02.2020 року (а.с.14). Згідно копії довідки про доходи, що видана ТОВ «Перспектива» №91 від 11.02.2020 року (а.с.15), [PERSON] з липня 2019 року по січень 2020 року включно була нарахована заробітна плата в розмірі 35533,07 грн., з яких було стягнуто борг на користь ПУМБ банку в розмірі 5823,97 грн., утримання на користь приватного виконавця в розмірі 632,79 грн. та на утримано на аліменти в розмірі 16141,85 грн. Постановою приватного виконавця серії ВП №59174757 від 31.05.2019 року на підставі виконавчого напису №10011 від 03.05.2019 року, з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» було стягнуто заборгованість в розмірі 47002,30 грн. (а.с.17, 18). Позивач посилаючись на примусове утримання з нього суми боргу на користь АТ «ПУМБ», а також забезпечення ним п`ятьох дітей вважає, що не має можливості сплачувати аліменти на користь дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини, тому просить зменшити розмір стягуваних аліментів до 1/8 частини. Надаючи юридичну оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із роз`ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, зокрема, пунктом 23, передбачено, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, статтею 192 СК України, встановлені обставини, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів: зміна матеріального стану платника або одержувача аліментів, зміна сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення здоров`я когось з них, інші випадки, передбачені цим Кодексом. З системного аналізу зазначених норм СК України, якими визначені питання, що мають враховуватися при визначенні розміру аліментів, їх зміні та інше (ст.ст.182, 188, 190, 192 СК України) вбачається, що в разі вимоги позивача про зміну розміру аліментів у вигляді їх зменшення, останній має довести в суді обставини, які виникли після ухвалення попереднього рішення суду та негативно впливають на здатність сплачувати аліменти в раніше стягнутому розмірі. На даний час позивач є працездатною особою, за рішенням суду від 21.02.2017 року сплачує аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того має на утриманні ще трьох дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вважає, що його матеріальний стан змінився, оскільки за постановою приватного виконавця серії ВП №59174757 від 31.05.2019 року з нього в примусовому порядку стягнуто заборгованість за кредитом на користь АТ «ПУМБ» в розмірі 47002,30 грн., у зв`язку з чим він і просить суд зменшити встановлений судом розмір аліментів з 1/3 частини всіх видів заробітку на 1/8 частину всіх видів заробітку на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В супереч цих вимог, позивачем не надано жодного доказу, які б підтверджували неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розміру (зменшення його заробітку, як і розміру його доходу взагалі, погіршення стану здоров`я, тощо, з дня призначення аліментів та на час подачі позову до суду), він фізично здоровий і може працювати, а той факт, що позивач взяв на себе кредитні обов`язки, які в добровільному порядку не виконує не є підставою для зменшення розміру аліментів. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.8), позивач одружений на гр. [PERSON] , а відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] утримуються як батьком так і матір`ю [PERSON] . Крім цього, при розгляді цивільної справи у Добропільському міськрайонному суді Донецької області за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, [PERSON] надав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі та визнав позовні вимоги в повному обсязі, що встановлено з копії рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21.02.2017 року, яке набрало законної сили 04.03.2017 року. Тобто з часу стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , а це з 21.02.2017р. позивача влаштовувала частина стягнення аліментів в розмірі 1/3, за умови того, що діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] народились до ухвалення вищевказаного рішення та з того часу позивач також утримував їх. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Батьки дитини мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, що передбачено ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Крім того частиною 3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. За підсумком всіх стягнень, на даний час з позивача стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (33,33%) та заборгованість перед банком АТ «ПУМБ» в розмірі 20 відсотків (1/5 частини) відрахувань із заробітної плати, тобто з [PERSON] на даний час усього стягується 53,33 відсотка із заробітної плати, що не суперечить Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей розмір стягнення із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Враховуючи викладене та насамперед інтереси дітей, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , згідно рішення суду, не є значним, та таким, що ставить в тяжке матеріальне становище позивача, а обставини, наведені ним на підставу зменшення розміру аліментів, не свідчать про необхідність зміни їх розміру в сторону зменшення, оскільки невиконання умов договору перед банком, що спричинило більшу заборгованість та додаткові витрати на користь приватного виконавця не є підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того неповнолітні діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] повинні утримуватись не тільки позивачем, а і його дружиною [PERSON] , яка є матір`ю останніх. Суд, також звертає увагу на те, що позивач, працездатний, отже спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей щомісячно у розмірі, визначеному попереднім рішенням суду, а тому його посилання у позовній заяві на зміну матеріального стану, не може бути підставою для зменшення раніше стягнутого з нього розміру аліментів. Отже суд вважає заявлені позовні вимоги [PERSON] такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено неможливість сплати аліментів за попереднім рішенням суду, а також погіршення матеріального стану, тому підстави, щодо зменшення розміру аліментів відсутні. На підставі ст.ст.141, 180, 188, 190, 192 Сімейного Кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 81, 141, 223, 247, 258, 265 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed