Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому на праві власності належить 3/4 частки гаражу, відповідачу - 1/4, вказує, що гараж неподільний і спільне користування ним не можливе через неприязні стосунки між сторонами. Просить суд припинити право власності відповідача на 1/4 частку спірного гаражу; визнати за позивачем право власності на 1/4 частку спірного гаражу. Представник позивача, згідно заяви, просив про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги, з підстав, зазначених у позові. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву (заперечення) на позов не скористався. Дослідивши надані докази, суд виходить з такого. Згідно Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.07.2016 року визнано за [PERSON] право на ? частку гаражу №690 в авто кооперативі «Темп-2» в м. Миколаєві, як частку в спільній сумісній власності подружжя; а також визнано право власності на ? частку вказаного гаражу в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 23.09.2003 року. Рішення набрало законної сили 01.08.2016 року. Зі змісту зазначеного Рішення суду вбачається, що після смерті [PERSON] спадщину також прийняв його син відповідач [PERSON], який звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, а відтак йому належить ? частка вищезазначеного гаражу. Право власності відповідач не зареєстрував. Згідно матеріалів справи (а.с.6-9) вбачається, що гараж №690 в авто кооперативі «Темп-2» в м. Миколаєві за літ «А» має загальну площу 42,0 кв.м., в тому числі поверх 1 площею 21,9 кв.м., підвал площею 20,1 кв.м. 16.03.2017 року ухвалою суду по справі призначено експертизу , на вирішення якої поставлено наступні питання: 1) чи може 1/4 частка гаражу № 690 в Автогаражному кооперативі "Темп - 2" в м. Миколаєві бути виділена в натурі; 2) визначення ринкової вартості 1/4 частки гаражу 690 в Автогаражному кооперативі "Темп - 2" в м. Миколаєві. За Висновком, складеним експертом 04.08.2017 року, за результатами проведеного дослідження надано відповіді на поставлені питання: 1) виділення ? частки в натурі гаражу №690 в авто кооперативі «Темп-2» в м. Миколаєві, загальною площею 42,0 кв.м., що належить [PERSON], на самостійний функціональний обєкт нерухомості з окремим виходом, враховуючи планування, поверховість, інженерні комунікації, регламентовані вимогами ДБН В.2.3-15:2007 «Споруди транспорту. Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів» - технічно не є можливим; 2) ринкова вартість вказаної частки гаражу становить 21\~434,00 грн. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб з визначенням часток\~ кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Разом з тим, відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Позивачем внесено на депозитний рахунок ТУ ДСА в Миколаївській області вартість 1/4 частки спірного гаражу 21 434 грн. 00 коп. Оцінивши усі докази у сукупності, враховуючи, що частка у спільній власності, на яку відповідач [PERSON] має право, є, незначною та не може бути виділена в натурі, спільне володіння та користування спірним майном неможливо, суд дійшов висновку, що оплатне припинення права відповідача на частку у спільній власності не завдасть істотної шкоди його інтересам. На підставі викладеного, суд вважає, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, а тому вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню .

Outcome: approved