Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася суду з позовом до Феськівської сільської ради Менського району Чернігівської області, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свій позов тим, що [INFO] померла [PERSON], яка склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] [INFO] помер її двоюрідний брат [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. Спадкоємцем після за правом представлення смерті [PERSON] є [PERSON] До складу спадкової маси входить житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] та інше майно. Фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса за оформленням спадщини, нотаріусом було роз'яснено, що отримати свідоцтво про право на спадщину він не може із - за відсутності правовстановлюючих документів та витягу з Реєстру прав власності, у зв'язку з чим було запропоновано визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 08 липня 2014 року залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] Позивач у судове засідання не з'явився, просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Феськівської сільської ради Менського району Чернігівської області, відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи без участі позивачів, відповідача за наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 392, 1223 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від прав спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968р.) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім'я по батькові глави сім'ї на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003р. будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. З довідок виконкому Феськівської сільської ради Менського району Чернігівської області №187 від 02 квітня 2014 року, №341 від 01 липня 2014 року вбачається, що згідно з даними погосподарської книги, господарство що знаходиться в [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року мало статус колгоспного двору, в ньому проживали та були зареєстровані: [PERSON] - голова двору; [PERSON] - член колгоспного двору, земельна ділянка за даною адресою не приватизована (а.с. 61, 99). Суд враховує, що відповідно до роз'яснень, викладених в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року зі змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України « Про введення в дію Закону „Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. З наведеного вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року право на частку бувшого колгоспного двору мали: [PERSON] та [PERSON] Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, спірна садиба належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] у рівних частках, а саме по 1/2 частці кожному. З повідомлення КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» №52 від 17 березня 2014 року вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 82 зворотна сторона). Із звіту про оцінку житлового будинку, здійсненого КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради» вбачається, що оціночна вартість житлового будинку за адресою [ADDRESS] становить 11894,00 грн. (а.с. 22-57). Дослідженням технічного паспорту на садибний одноповерховий житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що станом на 17 березня 2014 року зазначений будинок має такі характеристики: будинок А-1, сарай Б-1, сарай В -1, погріб Д-1, ворота з хвірткою №1-1 (а.с. 17-21). [INFO] у селі Феськівка Менського району Чернігівської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6), після смерті якої відкрилась спадщина на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] та інше майно. Із заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Феськівської сільської ради Менського району Чернігівської області від 15 вересня 2008 року вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження - все своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 88). З матеріалів спадкової справи після померлої [PERSON] вбачається, що [PERSON], відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1269, ст. 1270 ЦК України, звернулася до Менської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 86), відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №683/02-31 від 01 квітня 2014 року, винесеної державним нотаріусом Менської районної державної нотаріальної контори Богдановською О.М. (а.с. 63) у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями відмовлено у зв'язку з неподанням правовстановлювального документа та витягу з Реєстру прав власності. В матеріалах спадкової справи після померлої [PERSON] відсутні заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини. [INFO] у місті Мена Чернігівської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7), після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] та інше майно. Спадкоємцем п'ятої черги після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], що підтверджено свідоцтвами про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про одруження, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2014 року (а.с. 7-13). Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 28 квітня 2014 року [PERSON] визначено додатковий строк три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а.с. 81-82). [PERSON] відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1269, ст. 1270 ЦК України, звернулася до приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини (а.с. 74), відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №184/02-31 від 23 травня 2014 року, винесеної приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с. 64) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями відмовлено у зв'язку з неподанням правовстановлювального документа та витягу з Реєстру прав власності. В матеріалах спадкової справи після померлого [PERSON] відсутні заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини. За таких обставин, суд, вважає можливим визнати право власності за позивачем на спірний будинок, оскільки вона має право на 1/2 частку спірного житлового будинку, як спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] та на 1/2 частку спірного житлового будинку, як спадкове майно за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved