Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Харківський міський центр зайнятості звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 612, 90 грн. та судовий збір у розмірі 2 102, 00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 29.04.2020 року відповідач надав до позивача заяву про надання (поновлення) статусу безробітного, в якій зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. [PERSON] надано статус безробітного та з 04.05.2020 року призначено допомогу по безробіттю у розмірі, встановленому законодавством. На момент реєстрації та під час перебування в центрі зайнятості у статусі безробітного відповідачем не надавались жодні документи, які б підтверджували факт його зайнятості. За результатами обміну даними з Пенсійним фондом України до Харківського міського центру зайнятості надійшла інформація щодо початку трудових відносин [PERSON] в ТОВ "Реван" з 27.07.2020 року. В зв`язку з чим позивачем проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття, за результатом якої складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 199 від 10.09.2020 року. В результаті перевірки встановлено, що згідно наказу № 1126-К від 24.07.2020 року [PERSON] прийнято з 27.07.2020 року на посаду охоронця відділу охорони з повною матеріальною відповідальністю з окладом 6050 грн. на місяць. За період з 02.08.2020 року по 20.08.2020 року [PERSON] перераховано допомогу по безробіттю у розмірі 612.90 грн. Неповідомлення [PERSON] про факт трудових відносин з ТОВ "Реван" призвело до безпідставної виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі 612,90 грн. 10.09.2020 року припинена реєстрація відповідача в статусі безробітного в Харківському міському центрі зайнятості. 17.09.2020 року видано наказ № 457 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю [PERSON] , який разом з листом-претензією № ХМЦЗ-02-9496 від 17.09.2020 року з пропозицією в добровільному порядку сплатити суму боргу направлені відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Однак сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю [PERSON] не повернута, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.02.2021 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] звернувся до Харківського міського центру зайнятості, наказом від 04.05.2020 № НТ200504 йому було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 04.05.2020 року. З копії акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 199 від 10.09.2020 року та з копії наказу № 1126-К від 24.07.2020 року встановлено, що [PERSON] з 27.07.2020 року прийнято на посаду охоронця відділу охорони з повною матеріальною відповідальністю з окладом 6050 грн. на місяць. [PERSON] нарахована допомога по безробіттю за період з 02.08.2020 року по 20.08.2020 року у розмірі 612,90 грн., що підтверджується довідкою про нараховане та перераховане матеріальне забезпечення, яке підлягає поверненню. 17.09.2020 року [PERSON] направлено наказ № 457 від 17.09.2020 року про повернення коштів виплачених як допомога по безробіттю та лист-претензію № ХМЦЗ-02-9496 від 17.09.2020 року про повернення коштів протягом 15 календарних днів з дня отримання цього листа. Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначено Законом України «Про зайнятість населення», Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Статтею 2 Закону України «Про зайнятість населення»\~визначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення»\~визначено, що статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного Приписами п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. Згідно з ч.ч. 2, 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Суд зазначає, що невиконання [PERSON] встановлених законодавством вимог, неповідомлення ним про факт працевлаштування з 27.07.2020 року на посаду охоронця призвело до безпідставної виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття за період з 02.08.2020 по 20.08.2020 року в сумі 612,90 грн., що підтверджується довідкою Харківського міського центру зайнятості. З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову Харківського міського центру зайнятості до [PERSON] про стягнення суми. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved