Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Прокурор Перечинського району Закарпатської області звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно вироку Перечинського районного суду від 17 жовтня 2014 року гр.[PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та засуджено за те, що він 08 липня 2014 року о 18.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та керуючи мотоциклом марки "SPARK SPIIOC - 2W", без номерного знаку, поблизу будинку № 43 по вул.Воєводино в с. Тур'я-Пасіка Перечинського району Закарпатської області, в порушення вимог п. п. 1.10., 10.1., 12.1. Правил дорожнього руху України, не вибравши безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожньої обстановки, стан транспортного засобу та його завантаження, виїхав за межі проїзної частини та зіткнувся з парканом вказаного будинку, внаслідок чого потерпілий [PERSON], який їхав з ним на мотоциклі, отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому наколінника правого колінного суглобу, забійно-рваної рани передньої поверхні наколінника правого колінного суглобу, відкритого багато уламкового перелому правого наколінника із зміщенням, які згідно висновку експерта кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості. Внаслідок отриманих зазначених тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Перечинської ЦРЛ. Згідно листа головного лікаря Перечинської ЦРЛ №76/02-12 від 29 січня 2015 року та калькуляції видатків на лікування потерпілого [PERSON], сума видатків відділу охорони здоров'я Перечинської РДА на лікування останнього становить 447 грн. 95 коп. Таким чином, прокурор просить стягнути з [PERSON] на користь відділу охорони та здоров'я Перечинської районної державної адміністрації кошти на лікування потерпілого [PERSON], у сумі всього 447 грн. 95 коп. Прокурор у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відділу охорони здоров'я Перечинської РДА - Пеняк І.В. у судовому засіданні також заявлені позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд зі згоди позивачів розглянув справу у його відсутності, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що 17 жовтня 2014 року Перечинським районним судом Закарпатської області було винесено вирок, згідно якого [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч. 1 КК України і призначено йому покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин., за те, що він 08 липня 2014 року о 18.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та керуючи мотоциклом марки "SPARK SPIIOC - 2W", без номерного знаку, поблизу будинку № 43 по вул.Воєводино в с. Тур'я-Пасіка Перечинського району Закарпатської області, в порушення вимог п. п. 1.10., 10.1., 12.1. Правил дорожнього руху України, не вибравши безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожньої обстановки, стан транспортного засобу та його завантаження, виїхав за межі проїзної частини та зіткнувся з парканом вказаного будинку, внаслідок чого потерпілий [PERSON], який їхав з ним на мотоциклі, отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому наколінника правого колінного суглобу, забійно-рваної рани передньої поверхні наколінника правого колінного суглобу, відкритого багато уламкового перелому правого наколінника із зміщенням, які згідно висновку експерта кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості. Крім цього встановлено, що потерпілий [PERSON] з 08 липня по 16 липня 2014 року, знаходився на лікуванні у хірургічному відділенні Перечинської ЦРЛ і на його лікування було витрачено всього 447 грн. 95 коп. Згідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, власності АР Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року, відшкодуванню підлягають тільки кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого в лікарні, госпіталі, диспансері чи в іншому стаціонарному лікувальному закладі. Всі інші витрати (наприклад, пов'язані з наданням потерпілому швидкої або невідкладної медичної допомоги, на амбулаторне лікування тощо) не відшкодовуються. Згідно п.п. 1,2,3,4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року за № 545, кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат; сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день; визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора; стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Разом з цим, відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги прокурора про стягнення з відповідача [PERSON] на користь відділу охорони та здоров'я Перечинської районної державної адміністрації витрат на лікування потерпілого [PERSON] від злочину в загальній сумі 447 грн. 95 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved