Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі - позивач) звернулося до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві , [PERSON], про зняття арешту з майна , а саме автомобіля марки «Ranger Rover», модель 4.2, рік випуску 2007,тип ТЗ:легковий універсал, №кузова/шасі: [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав наступне. 20.09.2007 між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № К2Н7АА00000002, згідно з яким Позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 93641.38 дол.США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.28% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.09.2010, та відповідно до якого, [PERSON] передав в заставу Позивачу автомобіль марки Ranger Rover», модель 4.2, рік випуску 2007,тип ТЗ:легковий універсал, №кузова/шасі: [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER]. 29.11.2013 [PERSON] передав позивачу автомобіль марки Ranger Rover», модель 4.2, рік випуску 2007,тип ТЗ:легковий універсал, №кузова/шасі: [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER] для його реалії, про що було складено акт передачі автомобіля. 16.03.2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська винесено рішення №2/0417/2865/2012 про звернення стягнення на предмет застави: автомобіль марки Ranger Rover», модель 4.2, рік випуску 2007,тип ТЗ:легковий універсал, № кузова/шасі: [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER], що належав на праві власності відповідачу [PERSON], шляхом опису та передачі зазначеного автомобіля ПАТ КБ "ПриватБанк" з правом його продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх вповноважень, необхідних для здійснення продажу. На підставі вищезазначеного рішення суду, було видано виконавчий лист, згідно з яким головним державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ [PERSON] винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження (ВП №32163927). Також 27.08.2012 було винесено постанову про проведення виконавчих дій та направлено на адресу Вишгородського РУЮ з метою опису заставленого автомобіля. У зв'язку із неналежним виконанням Відповідачем [PERSON], своїх зобов'язань за кредитно-заставним договором, Позивач мав намір звернути стягнення на заставне майно, але у зв'язку з накладенням арешту на автомобіль у нього виникають складнощі, тому позивач і звернувся до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що арешт на все майно, що належить [PERSON] вчинено у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку із стягненням боргу на користь позивача. При цьому, просив ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20.09.2007 між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № К2Н7АА00000002, згідно з яким Позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 93641,40 дол.США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.28% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.09.2010, та відповідно до якого, [PERSON] передав в заставу Позивачу автомобіль марки Ranger Rover», модель 4.2, рік випуску 2007,тип ТЗ:легковий універсал, №кузова/шасі: [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER] (а.с.10). Факт передачі автомобіля марки Ranger Rover», модель 4.2, рік випуску 2007,тип ТЗ:легковий універсал, №кузова/шасі: [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER], також підтверджує договір застави рухомого майна від 21.09.2007, та договір №1 про внесення змін до договору застави рухомого майна, які долучені до матеріалів справи (а.с.11-18). Також в судовому засіданні було встановлено, що 16.03.2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення №2/0417/2865/2012 про звернення стягнення на предмет застави: автомобіль марки Ranger Rover», модель 4.2, рік випуску 2007,тип ТЗ:легковий універсал, № кузова/шасі: [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER], що належав на праві власності відповідачу [PERSON], шляхом опису та передачі зазначеного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з правом його продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх вповноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.26-27). На підставі вищезазначеного рішення суду, було видано виконавчий лист, згідно з яким головним державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ Диких О.О. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження (ВП №32163927) (а.с.32). Також 27.08.2012 року цим самим державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ було винесено постанову про проведення виконавчих дій та направлено на адресу Вишгородського РУЮ з метою опису заставленого автомобіля (а.с.34). 29.листопада 2013 року відповідач [PERSON] передав позивачу заставлений автомобіль для його реалії, про що свідчить акт передачі автомобіля від 29.11.2013 (а.с.36-38). В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до постанови ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 03.12.2013, всі вищезазначені виконавчі провадження, щодо стягнення з відповідача [PERSON] боргів, було зведено до одного за №41048493. В судовому засіданні представник ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві зазначив, що для полегшення та прискорення процедури продажу автомобіля задля забезпечення вимог кредиторів ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, було об'єднано вищезазначені виконавчі провадження у зведене виконавче провадження, тому і реалізація вищезазначеного транспортного засобу, на який було накладено арешт, мала відбуватися в рамках саме зведеного виконавчого провадження, а кошти які б надійшли від реалізації автомобіля, були б спрямовані на забезпечення погашення боргу перед позивачем. Зі змісту ст. 572 ЦК України вбачається, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має переважне перед іншими кредиторами право одержати задоволення за рахунок заставленого майна лише у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою. У відповідності до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; у разі якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Посилання позивача про те, що внаслідок вчинених дій ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, щодо виконавчого провадження, позивач позбавлених законного права на відшкодування шкоди завданої йому відповідачем [PERSON], внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору, не знаходять свого підтвердження, оскільки всі дії щодо зведеного виконавчого провадження №41048493, про стягнення с [PERSON] на користь позивача боргу в сумі 493138,75 грн, виконувались, та виконуються належним чином, відповідно та в межах чинного законодавства України. Згідно ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Також варто відзначити, що відповідно до ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження» однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача або його представника про примусове виконання рішення. З матеріалів справи вбачається, що 06.04.2012 стягувач через свого представника звернувся до ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження, стосовно стягнення з [PERSON] на його користь боргу, та накладення арешту на заставлений автомобіль. Тобто можна зробити висновок, що саме з ініціативи позивача було відкрите виконавчого провадження, та накладено арешти на заставлений автомобіль. Твердження представника позивача про те, що фактично, в наслідок тривалої реалізації виконавчого провадження його довіритель позбавлений права на відшкодування боргу, не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи , оскільки відповідно до ст.44 ЗУ « Про виконавче провадження» у разі якщо сума, стягнута з боржника, недостатня для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, вона розподіляється державним виконавцем між стягувачами в порядку черговості, встановленому цією статтею, а саме у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна. Тобто в разі реалізації заставленого автомобіля позивач першочергово отримає суму відшкодування, що ніяким чином не порушує його прав та інтересів. В судовому засіданні було встановлено, що до відповідача [PERSON] зі сторони позивача жодних позовних вимог не виникає. За таких обставин, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, на підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві вжив всіх можливих заходів в межах своїх повноважень, та відповідно до чинного законодавства , щодо реалізації заставленого майна, та відповідного проведення виконавчого провадження, суд вважає, що у задоволенні позовоних необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed