Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

01.12.2015 року до суду надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Справа направлена до Гуляйпільського районного суду Запорізької області з Подільського районного суду м. Києва згідно ухвали суду від 16.10.2015 року на підставі ст. 116 ЦПК України. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебували у шлюбі, який був зареєстрований 11.11.2000 року у Київському відділі реєстрації громадянського стану м. Донецьк Донецької області, актовий запис № 626. У квітні 2011 року вони з відповідачем припинили проживання однією сімєю і зараз мешкають за різними адресами. Далі в позові зазначила, що від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які зареєстровані та проживають разом з нею. Як слідує з тексту позовної заяви, вже чотири роки, як відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей і тому вона вимушена самостійно забезпечувати всі їхні потреби, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Прохає стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення сином повноліття, тобто до 02.09.2019 року та до досягнення дочкою повноліття, тобто до 16.12.2024 року. При повідомлені позивача телефонограмою, [PERSON] вказала на те, що в її заявах від 03.11.2015 року та 06.11.2015 року, які містяться в матеріалах справи, є наявною описка щодо частини доходів, яку вона прохає стягнути з відповідача, тому вірною є та, що зазначена в самому позові (а. с. 27, 28). Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином ( а.с. 44, 47), заяв, клопотань суду не надала. Відповідач в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за його відсутності, в звязку з сімейними обставинами, з позовними вимогами ознайомлений, заперечень щодо них не має (а. с. 47), додатково надав копію заочного рішення Подільського районного суду м. Києва про розірвання шлюбу між сторонами ( а.с.50). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Шлюб між Шмалюк (після одруження [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 11.11.2000 року Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 626 та видано свідоцтво про одруження серії І-НО № 107259 (а.с. 4). Згідно заочного рішення Подільського районного суду м. Києва (а.с.30-31) шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО № 219799, виданим 11.09.2001 року Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, де в графі «мати» вказана позивач, в графі «батько» - відповідач (а.с. 4), та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-Но № 109271, виданим 09.01.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, де в графі «мати» вказана [PERSON], в графі «батько» - відповідач [PERSON] (а.с. 3). Діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають з позивачем в м. Києві. Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] ( а.с.45-46, 51). Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем [PERSON] позову не порушує права інших осіб та не суперечить закону. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоров`я дітей та платника аліментів, те що відповідач не працевлаштований, але є молодою працездатною людиною, інших аліментних виплат не має, що слідує з тексту позовної заяви та не спростовано самим відповідачем у його письмовій заяві, а також те, що мати дітей також повинна надавати їм допомогу. Разом з тим, згідно з ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд роз'яснює сторонам, що позивач та\~відповідач не позбавлені права у подальшому звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України.\~\~ Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із вхідним штампом Подільського районного суду м. Києва позивач звернулася до суду із позовною заявою 21.09.2015 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання неповнолітніх дітей потрібно стягувати з відповідача, починаючи з вказаної дати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved