Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

01 квітня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку» в особі представника за довіреністю Горячих Я.О. звернулось до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачами зобов'язань відповідно до умов договору. Представник позивача Горячих Я.О., який діє на підставі довіреності № 46 від 31.03.2015 року, належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні. У позовній заяві зазначено, що 04 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № IKCASHSG.93751.003, відповідно до умов якого [PERSON] надані на умовах повернення, строковості, платності кредитні кошти в сумі 20000 гривень, на строк до 03 лютого 2016 року, зі сплатою за користування кредитом 0,001 % річних, комісії за користування кредитом у розмірі 3,00 % від суми кредиту по договору, щомісячно в період оплати. На забезпечення виконання зобов'язань за даним договором 04.02.2013 року між банком і відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №PX029031.78590.008, за яким відповідач [PERSON] виступив поручителем [PERSON] і взяв на себе зобов'язання щодо солідарної відповідальності перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, визначених кредитним договором. У зв'язку із неналежним виконанням своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 10.03.2015 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 53622,16 грн., в тому числі: поточна заборгованість по тілу кредиту - 6864,97 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 13135,03 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 2498,31 грн., поточна заборгованість за відсотками - 0,01 грн., заборгованість по комісії - 15000,00 грн., пеня - 16123,84 грн. Виходячи з наведеного, посилаючись на положення статей 212, 526, 527, 530, 611, 625, 651, 1049, 1050, 1052 ЦК України та протиправність дій відповідачів, якими суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у сумі 53622,16 грн. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачів про місце, день та час розгляду справи. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до [ADDRESS], де зареєстровано місце проживання [PERSON] та [PERSON] /а.с.10-13/, що позбавлює суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідачів (ч.5 ст.74 ЦПК України). Тому відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України виклик у судове засідання відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур?єр» /а.с.49/. Здійснити відповідно до розпорядження КМУ від 21 січня 2015 року №41-р розміщення оголошення про виклик до суду відповідача у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження - газеті «Донеччина», не є можливим у зв?язку із перебуванням редакції цієї газети на території, що тимчасово не контролюється Україною - у місті Донецьку /а.с.47,48/. Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] недобросовісно здійснюються їх процесуальні права, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідачів, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду представника позивача, суд вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідачів у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 04 лютого 2013 року юридична особа - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку», і [PERSON], [INFO], уклали кредитний договір №IKCASHSG.93751.003, відповідно до умов якого [PERSON] надані на умовах повернення, строковості, платності кредитні кошти в сумі 20000 гривень, на строк до 03 лютого 2016 року, зі сплатою за користування кредитом 0,001 % річних, комісії за користування кредитом у розмірі 3,00 % від суми кредиту по договору, щомісячно в період оплати. Позичальник зобов'язався погашати кредит та проценти щомісячними платежами /а.с.5-8/. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 04 лютого 2013 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку», і [PERSON], [INFO], уклали договір поруки №PX029031.78590.008, за яким відповідач [PERSON] виступив поручителем [PERSON] і взяв на себе зобов'язання щодо солідарної відповідальності перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, визначених кредитним договором, у випадку невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором /а.с.9/. Судом встановлено, що кредитний договір та договір поруки укладені у письмовій формі, підписані уповноваженими на це посадовими особами ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку», та особисто [PERSON], [PERSON], зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України ці договори є обов'язковими для виконання. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредит у сумі 20000 грн. Відповідно до умов кредитного договору №IKCASHSG.93751.003 від 04.02.2013 року, він набирає чинності з дати його укладання та діє до повного виконання сторонами зобов?язань по цьому договору (повного погашення позичальником заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом, а також усіх інших платежів та штрафів, нарахованих за цим договором) /а.с.5-8/. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору №IKCASHSG.93751.003 від 04.02.2013 року вбачається, що станом на 10.03.2015 року позичальник має поточну заборгованість по тілу кредиту - 6864,97 грн., прострочену заборгованість по тілу кредиту - 13135,03 грн., прострочену заборгованість за відсотками - 2498,31 грн., поточну заборгованість за відсотками - 0,01 грн. /а.с.18-28/. Відповідно до пункту 1.6 Кредитного договору позичальник сплачує банку щомісячну комісію за надання кредитних коштів в розмірі 3% від суми кредиту по договору /а.с.5-8/. Згідно довідки-розрахунку ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» відповідачу [PERSON] за час фактичного користування кредитними ресурсами станом на 10 березня 2015 року нарахована заборгованість по сплаті комісії у розмірі 15000.00 грн. /а.с.18-28/. Відповідно до пункту 6.3 Кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення /а.с.5-8/. Згідно довідки-розрахунку ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» відповідачу [PERSON] за час фактичного користування кредитними ресурсами за період з березня 2013 року, станом на 10 березня 2015 року нарахована пеня за порушення зобов?язання по оплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 16123,84 грн. /а.с.18-28/. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушувалися умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі, а [PERSON] не виконує своїх обов'язків поручителя і не сплачує позивачу заборгованість [PERSON] Таким чином, суд визнає, що відповідачі в односторонньому порядку відмовилися від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договорами. Суд визнає правильним представлений ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у [PERSON] по поточній заборгованості по тілу кредиту, простроченій заборгованості по тілу кредиту, поточній заборгованості за процентами, простроченій заборгованості за процентами, заборгованості за комісією та сумі пені за кредитним договором №IKCASHSG.93751.003 від 04.02.2013 року. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. Відповідно до пункту 3.1.13 Банк має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої пунктом 1.3 цього договору (03.02.2016 року), при настанні умов, передбачених пунктом 3.1.11, тобто порушення позичальником зобов'язань, передбачених умовами даного договору. Окрім того, відповідно до пункту 3.1.11 Банк на власний розсуд має право змінити умови договору - зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати комісії та/або процентів за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. Отже, враховуючи систематичне порушення [PERSON] умов кредитного договору щодо своєчасного повернення отриманого кредиту, що знайшло своє відображення у розрахунку заборгованості /а.с.18-28/, суд приходить до переконання про обґрунтованість вимоги Банку щодо дострокового повернення кредиту та визнає її такою, що відповідає умовам кредитного договору. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з частиною першою статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані того, що відповідачі вживали заходи для належного виконання зобов'язання по даним правочинам, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з їх вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] та [PERSON] належним чином не виконують зобов'язання, передбачені укладеними в установленому законом порядку кредитним договором та договором поруки. Такі дії відповідачів є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог п.22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та положень статті 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,22 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved