Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

01 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] у розмірі 1/3 частини його заробітку. Позовні вимоги мотивуючи тим, що 03.04.2012 року у неї з відповідачем народився син [PERSON]. В шлюбі вона з відповідачем не перебувала, а з 2016 року припинила з ним будь які відносини, син [PERSON] залишився проживати разом з нею і перебуває на її утриманні та вихованні. На свій розсуд відповідач час від часу надає незначну матеріальну підтримку сину, тому вона змушена самостійно забезпечувати потреби сина на щоденне повноцінне харчування, лікування, придбання одягу, взуття та інших необхідних речей. Позивач має постійний стабільний дохід, однак майже всі кошти вона витрачає на лікування сина, який страждає від рідкісної вродженої вади серця аномалії Ебштейна. 17.11.2014 року дитина перенесла операцію та є інвалідом, що потребує постійного консультування та обстеження в інституті серцево судинної хірургії. Крім сина [PERSON] на утриманні позивача знаходиться ще одна дитина [PERSON] іванович, [INFO]. 02.04.2018 року відповідач [PERSON] направив на адресу суду відзив на позов, в якому просив суд позов задовольнити частково і стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? його заробітку, оскільки на його утриманні перебуває син [PERSON], [INFO], який продовжує навчання та двоє батьків пристарілого віку. З огляду на це, якщо судом буде прийнято рішення про повне задоволення позову то у нього залишиться менше ? частини заробітку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але в позовній заяві зазначала, що просить суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, де зазначив, що просить задовільнити позов у розмірі зазначеному у його відзиві. Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. За час проживання позивача та відповідача без шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-ФМ № 224291 видане виконкомом Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області (а.с.6). Згідно частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2\~ст. 51 Конституції України) та закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. \~Згідно зі\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.181\~СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. При прийнятті рішення щодо розміру аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму для дитини встановленого\~Законом України «Пpo Державний бюджeт на 2018 рік», який на період з 01 січня по 30 червня 2018 року становить: для дитини віком до 6 років 1492 гpивень, для дитини віком від 6 до 18 років 1860 гpивень. Суд бере до уваги те, що [PERSON], [INFO], є дитиною інвалідом, має вроджену ваду аномалія Ебштейна і потребує постійного лікування, (а.с.10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18). З доданої до справи довідки № 10521/18 від 16.04.2018 року вбачається, що відповідач [PERSON] має стабільний дохід, за період з жовтня 2017 року по березень 2018 року включно отримав дохід в сумі 129097,89 гривень. Найменший його за робіток за один місяць складав 16957,52 гривень (а.с.41). Окрім цього, слід врахувати той факт, що відповідач має на повному утриманні ще одну дитину від першого шлюбу та двох пристарілих батьків, а тому вважає за доцільне стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), що становить 4240,00 гривень на місяць, виходячи з суми найменшого його доходу. Дана сума більш як в два рази перевищує прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років. Крім того відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: partial