Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

01.06.2020 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС», треті особи які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Крупцов Олександр Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу у Волинській області Капітан Михайло Володимирович про визнання виконавчого напису від 10.04.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС» 38098,78 гривень. В обгрунтування позову зазначено, що у відповідності з виконавчим написом здійсненим нотаріусом Кравцовим О.О. 10.04.2020 року запропоновано стягнути з [PERSON] на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС» за договором про надання споживчого кредиту №20088621405 укладеного 09.04.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та нею грошових коштів в сумі 38098,78 гривень за період з 29.01.2019 по 28.02.2020 року. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав: 1.Виконавчий напис не відповідає вимогам ст.87 Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 оскільки вчинений на непередбаченому Переліком борговому документі-кредитному договорі і в нього відсутні докази безспірності заборгованості. 2.У виконавчому написі відсутні відомості про місце роботи боржника . 3.В порушення вимог ч.1 ст.91 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі зазначено, що він може бути пред`явлений до примусового виконання протягом 3-років з дня його вчинення. В порушення п.2 «Переліку документів за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», цей напис вчинено за заявою нового кредитора який не був стороною у договорі, тобто неналежною особою. 4. Ставить під сумнів належність договорів факторингів. 5.Звертає увагу, що кредитний договір було укладено 09.04.2014 року , останній платіж було проведено 12.05.2015 року, а тому звернення за виконавчим написом проведено після збігу трьохрічного терміну. 6.У виконавчому написі зазначено період стягнення з 29.01.2019 року по 28.02.2020 року тобто 395 днів. За договором розмір процентної ставки -0,01% річних, а в даному випадку -41.95%, що виключає безспірність вимоги в частині заборгованості за кредитом. 7.Проведено нарахування заборгованості поза строком кредитування який завершився 09.04.2019 року і з цієї дати повинно бути припинено нарахування відсотків та неустойки. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надіславши письмове повідомлення про розгляд справи у відсутності представника . В задоволенні позову просив відмовити за безпідставністю. У відзиві на позов зазначив, що до нового кредитора перейшли права попереднього кредитора в зобов`язанні в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, а тому ТзОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС» набуло право вимоги до [PERSON] . Зазначає, що строк давності звернення з вимогою про стягнення заборгованості не минув, оскільки вимога про повернення боргу була надіслана боржнику 04.03.2019 року. Вказує також, що виконавчий напис вчинений відповідно до вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» №296/5 від 22.02.2012 року в межах відповідних строків та з врахуванням безспірності заборгованості. Із зазначених вище підстав вважає позов безпідставним. Треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явились про причини неявки не повідомили, хоча в установленому законом порядку були повідомлені , будь-яких заяв, клопотань ними не надіслано. Крім того, як встановлено в судовому засіданні відповідно до Наказу МЮ України 211/5РРП від 22.01.2020 року триваючому нотаріусу [PERSON] було анульовано доступ до державних реєстрів. Суд заслухавши позивача, який діє в інтересах [PERSON] , дослідивши письмові докази приходить до висновку про підставність позову з таких підстав. Так в судовому засіданні з письмових доказів встановлено, що 09.04.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договорів про надання споживчого кредиту №2008621405 в сумі 34848.69гривень строком на 60 місяців з 09.04.2014 року по 09.04.2019 року. Цим же договором передбачена процентна ставка, що становить 0,01% річних. 13.06.2016 року [PERSON] банком направлено повідомлення про відступлення прав вимоги відповідно до якого новим кредитором є ТОВ «ФК`Довіра та Гарантія» . 18.02.2018 року між ТОВ «ФК`Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС» було укладено договір факторингу №29/01/19-2 і до нового кредитора перейшло право вимоги до боржника. 20 квітня 2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу на підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 «Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого КМУ від 29.06.1999 року №1172 було вчинено виконавчий напис у відповідності з яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] за кредитним договором від 09.04.2014 року на користь ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС» , як нового стягувача за Догором факторингу суму заборгованості з 29.01.2019 по 28.02.2020 року, що становить 37721.57гривень. Отже встановлено, що термін дії споживчого кредиту закінчився 09.04.2019 року, а стягнення заборгованості проведено за період з 29.01.2019 по 28.02.2020 року. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 № 296 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, зокрема, підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункту 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 88 Закону України «Про нотаріат». Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Суд, аналізуючи письмові докази приходить до висновку, що вважати заборгованість за виконавчим написом безспірною не можна так як нарахування проведені поза строком закінчення терміну договору. Так Велика Палата Верховного Суду у справі №4444/9519/12 від 28.03.2018 року прийшла до висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця в нарахуванні передбачених договором процентів за кредитом припиняється. Право та інтереси кредитодавця забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. В даному випадку строк кредитування відповідно до договору завершився 09 квітня 2019 року, а нарахування процентів проведено станом на 28.02.2020 року. Крім того як встановлено із наданої стороною позивача вимоги, слідує, що ще 13.06.2016 року ПАТ ТОВ «ФК`Довіра та Гарантія» надіслала [PERSON] вимогу про дострокове погашення кредиту і лише з 10.04.2020 року було видано виконавчий напис, тобто за збігом трьохрічного терміну, що суперечить вимогам ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» у відповідності з якими нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Заміна кредитора в зобов`язанні не змінює терміну вимоги про дострокове повернення кредиту, оскільки до нового кредитора переходить в повному обсязі всі права, що існували на момент переходу цих прав. Отже за таких обставин суд приходить до однозначного висновку про задоволення позову та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Питання щодо судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України

Outcome: approved