Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

У січні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва у порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що вона є рідною сестрою [PERSON] . З 29 грудня 2006 року до 10 вересня 2016 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] у [PERSON] народилась донька [PERSON] , батьком дитини є [PERSON] . Позивач стверджувала, що відповідачі не беруть участі у матеріальному забезпеченні своєї доньки, не цікавляться нею, її розвитком та навчанням. [PERSON] зазначила, що малолітня [PERSON] постійно мешкає з нею, перебуває на її утриманні, вона змушена самостійно дбати про фізичний та духовний розвиток племінниці. З цих підстав позивач просила суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітньої доньки [PERSON] ; призначити її опікуном над [PERSON] ; стягнути з [PERSON] та [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] у сумі 2000,00 грн щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, відзив на позовну заяву не подали. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача та її представника суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а тому просила суд їх задовольнити. Суд, заслухавши вступне слово позивача, її представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що позивач у справі [PERSON] є рідною сестрою відповідача [PERSON] (а. с. 4, 32). 29 грудня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м Києва, актовий запис №2215. 10 вересня 2016 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , було розірвано (а. с. 35). [INFO] у [PERSON] народилась донька [PERSON] , батьком дитини є [PERSON] (а. с. 36) За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абз. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Батьки малолітньої [PERSON] нею не цікавляться, матеріально її не забезпечують, не дбають про її фізичний та духовний розвиток (а. с. 29, 31, 38, 41). Дитина мешкає з тіткою [PERSON] та її сім`єю за адресою: [ADDRESS] (а. с. 40, 41). Позивач змушена самостійно матеріально забезпечувати племінницю, дбати про її розвиток. [PERSON] створила всі необхідні умови для комфортного проживання та розвитку малолітньої [PERSON] (а. с. 14, 40-41, 42-43, 75-76). Наведені обставини, на думку суду, свідчать про те, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов`язків стосовно доньки [PERSON] Орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації у своєму висновку від 13 травня 2019 року №104-4272 вважає за доцільне позбавити [PERSON] і [PERSON] батьківських прав відносно їх доньки [PERSON] (а. с. 69-70). З позовом до суду про позбавлення батьківських прав може звертатись, зокрема особа, в сім`ї якої проживає дитина (ч. 1 ст. 165 СК України). Зважаючи на викладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, ураховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх доньки [PERSON] . Згідно зі ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. За положеннями ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Ст. 1 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" визначено, що діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та безпритульні діти. З огляду на те, що судом ухвалено рішення про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх доньки [PERSON] , остання є дитиною, позбавленою батьківського піклування. У ході розгляду справи орган опіки і піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся до суду з поданням про призначення [PERSON] опікуном над її племінницею [PERSON] . Оскільки [PERSON] є дитиною, позбавленою батьківського піклування, ураховуючи подання органу опіки і піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, суд вважає за необхідне призначити [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON] . Нормою ч. 3 ст. 166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] і [PERSON] є молодими людьми працездатного віку, відомостей про незадовільний стан їхнього здоров`я відповідачами суду не надано. Не наведено відповідачами і доказів, які б засвідчували, що у них є інші діти, окрім [PERSON] , або на їх утирманні перебувають непрацездатні особи. Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] і [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] , має становити 2000,00 грн щомісячно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідачів в дохід держави судовий збір у сумі 1536,80 грн.

Outcome: approved