Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

У березні 2015 року позивач - [PERSON] звернулася до суду із даним позовом до відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Миколаєві. Свій позов [PERSON] обґрунтувала тим, що починаючи з 1983 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] У шлюбі у них народилися двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 08.09.1999 року шлюб між ними було розірвано Корабельним районним судом м. Миколаєва. Однак після цього вони продовжували проживати спільно, однією сім'єю без реєстрації шлюбу, до дня смерті [PERSON] При цьому вони мали спільний побут та вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки, притаманні подружжю. [PERSON] працював у ТОВ «Торговий дім «Югелеватор» на посаді водія автотранспортного засобу. [INFO] [PERSON] помер в результаті нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом при виконанні службових обов'язків. На день смерті чоловіка позивачка [PERSON] була інвалідом другої групи, потребувала стороннього догляду та перебувала на утриманні померлого, а тому вона звернулась до відповідача за отриманням одноразової допомоги у зв'язку із втратою годувальника та призначенням щомісячних страхових виплат. Однак відповідач відмовив позивачці у цьому мотивуючи тим, що вона не надала документу про шлюб із померлим та доказів перебування на його утриманні. Через неможливість в позасудовому порядку вирішити виниклий спір, позивачка була змушена звернутися до суду із даним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову через його необґрунтованість та подав суду свої письмові заперечення, які наявні у матеріалах даної справи. Заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Із матеріалів справи вбачається, що 31.07.1983 року позивачка - [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], і у шлюбі у них народилося двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 08.09.1999 року шлюб між позивачкою та [PERSON] був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Із копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що починаючи з 20.12.2011 року він працював у ТОВ «Торговий дім «Югелеватор» на посаді водія автотранспортного засобу 1 класу. [INFO] [PERSON] помер в результаті нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом при виконанні службових обов'язків, про що був складений акт за формою Н-1. Судовим розглядом встановлено, що після розірвання шлюбу, позивачка та [PERSON] продовжували проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу, кожен із них не перебував у будь-якому іншому шлюбі, вони мали спільний бюджет, побут та вели спільне господарство. Вказані висновки суду підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, показами свідків: їх спільних дітей - [PERSON], [PERSON], а також [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт проживання позивачки та [PERSON] однією сім'єю до часу смерті останнього. Із наявного у справі акту про проживання від 17.09.2014 року вбачається, що позивачка та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу до часу смерті останнього, тобто до [INFO]. Із довідок № 4250 від 29.07.2014 р. та № 4176 від 24.07.2014 р., виданих КП ДЄЗ «Океан», вбачається, що позивачка і [PERSON] починаючи з 01.12.1999 р. проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. За цією ж адресою були зареєстровані їхні спільні діти: [PERSON] та [PERSON] Крім цього, судовим розглядом встановлено, що за час проживання однією сім'єю без шлюбу позивачка разом із [PERSON] за спільні сумісні кошти набували різне рухоме та нерухоме майно: гараж № [NUMBER] в АГК «Промінь» (за договором купівлі-продажу від 27.11.2012 р.); садовий будинок № [NUMBER] в СТ «Ольвія» (свідоцтво на нерухоме майно від 17.12.2012 р.); та автомобіль ВАЗ 2108, р/н [NUMBER]; а також приватизували разом зі своїми дітьми квартиру [ADDRESS] (свідоцтво про право власності на житло від 19.02.2003 року). Згідно ст. 256 ч. 2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.ч. 2,4 статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом. На день смерті [PERSON], позивачка [PERSON] була інвалідом другої групи, не працювала, потребувала стороннього догляду та перебувала на утриманні свого чоловіка. Загальний дохід її чоловіка значно перевищував її дохід, та був для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. А тому через смерть чоловіка вона втратила єдине і постійне джерело до існування. Відповідно до ст. 75 СК України, непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І,ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна платня, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст. 21 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого та пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Відповідно до ст. 28 Закону страховими виплатами є грошові суми, які згідно зі ст. 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Згідно ст. 33 зазначеного Закону, у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. Такими непрацездатними особами, поміж іншого, є інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності. Пунктом 7 статті 34 цього Закону, передбачено що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні. На даний час зазначені виплати відповідачем не здійснені. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими і такими. що підлягають задоволенню.

Outcome: approved