Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~01 червня 2020 року [PERSON] , звернувся до суду із позовом та просив стягнути з Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні догори України» нараховану, але невиплачену заробітну плату в сумі 40928 грн.49 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 16918 грн.29 коп., моральну шкоду в сумі 60000 грн. та зобов`язати відповідача сплатити за нього єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до Пенсійного Фонду України в сумі 13457 грн.29 коп. \~ \~ \~ \~В обґрунтування\~позову зазначив,\~що 20.05.2013\~року на\~підставі наказу\~№31-о/с\~він був\~прийнятий на\~посаду бухгалтера\~ДП «Черкаський\~облавтодор» Відкритого\~акціонерного товариства\~ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі філії «Уманська дорожньо-експлуатаційна дільниця», а наказом №54-о/с переведено на посаду провідного інженера з оплатою згідно штатного розпису. 22.07.2015 року відповідно до наказу військового комісара Уманського об`єднаного міського військового комісаріату №202, його було призвано на військову службу по мобілізації в особливий період і відповідно до ст..119 КЗпП України за ним зберігалася посада та середній заробіток. 05.02.2020 року згідно до наказу №8-о/с його було звільнено з посади відповідно до ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Однак в день звільнення розрахунок з ним проведенимй не був, заборгованість по заробітній платі складає 40928 грн.49 коп. Середній заробіток за час затримки розрахунку (76 днів) становить 16918 грн.36 коп. Крім того, зазначає, що відповідач з липня 2019 року по день його звільнення не сплачував за нього єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що негативно вплине на його майбутнє пенсійне забезпечення і сума несплаченого внеску за його підрахунками становить 13457 грн.29 коп. Позивач вважає, що такою бездіяльністю відповідача йому завдано моральної шкоди, яка полягає у тих його моральних і фізичних стражданнях, що таж привело до приниження його честі та гідності, ігноруванням його прав, для нього, військовослужбовця, який став у час дії особливого періоду до захисту держави, є принизливим те, що не виконуються навіть мінімальні гарантії, передбачені законодавством України. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду\~від 02\~червня 2020\~відкрито провадження\~у справі\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження та\~призначено справу\~до судового\~розгляду на\~26\~червня 2020\~року з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] , в судовому засіданні позов підтримав, просив стягнути на його користь заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час затримки розрахунку за 76 днів, моральну шкоду та зобов`язати відповідача сплатити 13457 грн.29 коп. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та заподіяну йому моральну шкоду, ствердивши обставини, викладені у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. \~ \~ \~ \~Представник відповідача - Дочірнього підприємства\~«Черкаський облавтодор»\~Відкритого акціонерного\~товариства \~ «Державна акціонерна\~компанія «Автомобільні\~догори України»\~ в\~судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення з підписом про одержання позовної заяви та доданих документів, відзиву у встановлений судом строк не подав. Згідно з ч.ч.1, 8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд дійшов висновку у відповідності до п.4 ч.1 ст.280\~ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає до задоволення частково з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що відповідно\~до наказу\~№31-о/с\~від 20\~травня 2013\~року [PERSON] прийнятий на роботу на посаду\~бухгалтера ДП\~«Черкаський облавтодор»\~Відкритого акціонерного\~товариства \~ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі філії «Уманська дорожньо-експлуатаційна дільниця», а наказом №54-о/с від 08.10.2013 року його переведено на посаду провідного інженера. \~ \~ \~ \~22 липня 2015 року відповідно до наказу військового комісара Уманського об`єднаного міського військового комісаріату №202, [PERSON] було призвано на військову службу по мобілізації в особливий період. \~ \~ \~ \~Наказом від 05 лютого 2020 року №8-о/с його було звільнено з роботи за угодою сторін на підставі ст.38 КЗпП\~України. \~ \~ \~ \~Відповідно до відомості, виданної начальником філії «Уманська ДЕД» ДП «Черкаський облавтодор», заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 01.05.2020 року за період з листопада 2019 року року по лютий 2020 року складає 40928 грн.49 коп., без утримання відповідних платежів. \~ \~ \~ \~В день звільнення розрахунку з [PERSON] проведено не було. \~ \~ \~ \~ [PERSON] отримав належним чином оформлену трудову книжку і тому, відповідач Дочірнє підприємство\~«Черкаський облавтодор»\~Відкритого акціонерного\~товариства «Державна\~акціонерна компанія\~«Автомобільні дороги\~України» мав можливість провести з позивачем повний розрахунок при звільненні. Суд вважає, що відповідач не був позбавлений можливості провести повний розрахунок з позивачем 05 лютого 2020 року при звільненні відповідно до вимог ст.ст.\~47,\~116 КЗпП України. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Частиною 1\~статті 116 КЗпП України\~передбачено, що при звiльненнi працiвника виплата всiх сум, що належать йому вiд пiдприємства, установи, органiзацiї, провадиться в день звiльнення. Якщо працiвник в день звiльнення не працював, то зазначенi суми мають бути виплаченi не пiзнiше наступного дня пiсля пред`явлення звiльненим працiвником вимоги про розрахунок. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1\~статті 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. \~ \~ \~ \~Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1\~статті 117 КЗпП України\~обовязок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. \~ \~ \~ \~Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. \~ \~ \~ \~Вказана правова позиція передбачена постановою Верховного Суду України від 29.01.2014 р. №6-144цс13. \~ \~ \~ \~Оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню з ДП «Черкаський\~облавтодор» Відкритого\~акціонерного товариства\~«Державна акціонерна\~компанія «Автомобільні\~дороги України»\~ заборгованість по заробітній платі та оскільки з вини відповідача мала місце затримка розрахунку при звільненні [PERSON] , тому наявні підстави для застосування відповідальності, передбаченої\~ст.117 КЗпП України. При цьому, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, період затримки розрахунку при звільненні, за який підлягає стягненню середній заробіток, слід визначити в межах заявлених позовних вимог, а саме з 06 лютого 2020 року по 01 червня 2020 року, що становить 76 днів робочих днів. \~ \~ \~ \~Пунктами 5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, визначено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством,\~на число календарних днів за цей період. \~ \~ \~ \~Протягом останніх двох календарних місяців, що передували звільненню позивача з роботи (грудень 2019 року, січень 2020 року), він відпрацював 21 робочий день за грудень 2019 року та 21 робочий день за січень 2020 року. Відповідно до відомостей ДП «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» філія «Уманська дорожньо-експлуатаційна дільниця», сукупний заробіток [PERSON] , за два календарних місяці, що передували його звільненню з роботи склав 9349 грн.52 коп. ( грудень 2019 року 4626 грн.52 коп., січень 2020 року 4723 грн.), а його середньоденний заробіток\~ складав 222 грн.61 коп. (9349 грн.52 коп.:42 відпрацьованих робочих дні). \~ \~ \~ \~Затримка розрахунку при звільненні [PERSON] , склає 16918 грн.36 коп. (76 робочих днів х 222 грн.61 коп.) \~ \~ \~ \~Отже, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню на користь [PERSON] з відповідача, за період з 06 лютого 2020 року по 01 черпня 2020 року (дата подання позовної заяви до суду) становить 16918 грн.36 коп. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. \~ \~ \~ \~В обгрунутвання позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, позивач посилається на те, що завдана йому моральна шкода невиплатою заробітної плати боляче відображається на фінансовому стані його сім`ї, де на його утриманні знаходиться дружина, яка перебуває в декретній відпустці та маленька дитина, та обумовлена його моральним та фізичним стражданням, порушенням його законного права на заробітну плату, приниженням честі, гідності, ігноруванням його прав. Вважає принизливим те, що для військовослужбовця, який став у час дії особливого періоду до захисту нашої держави, не виконуються навіть ті мінімальні гарантії, передбачені чинним законодавством. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд знаходить стягнути з відповідача на користь позивачап моральну шкоду, яка заподіяна позивачу внаслідок своєчасної невиплати заробітної плати, в сумі 3000 грн. Крім того, позивач просить зобов`язати відповідача сплатити за нього єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до Пенсійного Фонду України в сумі 13457 грн.29 коп. Однак, суд знаходить позов в частині стягнення з відповідача єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до Пенсійного Фонду України в сумі 13457 грн.29 коп. таким, що не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч.ч.1,2\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є зокрема роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності.* виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами, утому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств,установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами. За частинами 2, 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Платники, зазначені у пункті 1 частини першої стаття 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобовязані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). На ДП «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», як роботодавця покладено обовязок по сплаті єдиного соціального внеску, а правом звернення з вимогою про стягнення цих внесків наділені органи доходів і зборів відповідно до п. 7 ч. 1 статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування». Разом з цим, право на стягнення заборгованості по загальнообов`язковому платежу зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивачу не належить та позивач не має права звертатися до суду в інтересах податкового органу. Таким чином, суд вважає, що відсутність у позивача права на звернення з вищевказаними вимогами позову, що є підставою для відмови в його задоволенні. Згідно із ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідно до 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, в дохід держави судовий збір в розмірі 840 грн.80 коп., оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору за подачу позову до суду. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст.47, 116,117 КЗпП України,

Outcome: partial