Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

01 квітня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання. В обґрунтування своїх вимог вказує, що вона досягла повноліття, однак продовжує навчання у Рівненському державному гуманітарному університеті, а тому потребує матеріальної підтримки з боку батька. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 щомісячно до досягнення 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Ухвалою судді від 21 квітня 2020 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] надіслав на адресу суду письмову заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Відповідно до змісту ч.ч. 6, 7 ст. 128, п.п. 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається із довідки Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області від 08 квітня 2020 року № 510, місце проживання [PERSON] зареєстроване у [ADDRESS] . Надіслана [PERSON] за місцем його реєстрації судова повістка повернулася до суду із повідомленням про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Такі дані вказані у поштовому повідомленні, яке повернулося до суду у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки на 26 червня 2020 року на 09 год. 00 хв. Також судова повістка, надіслана відповідачу за місцем проживання, повідомленим ним суду ( [ADDRESS] ), повернулася до суду із повідомленням про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Тому у зв`язку з відсутністю [PERSON] за адресами місця реєстрації та місця проживання, повідомленим ним суду, суд вважає, що останній повідомлений про дату, час та місце слухання справи належним чином. Разом з тим, відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги [PERSON] визнає частково та згідний сплачувати аліменти повнолітній доньці, яка продовжує навчання, у розмірі 400 грн. щомісячно. Просив врахувати те, що він є пенсіонером, одержує пенсію в розмірі 4444,68 грн. на місяць, має на утриманні двох малолітніх дітей від іншого шлюбу, а також те, що його дружина на даний час не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Тому [PERSON] не має можливості сплачувати аліменти в розмірі, вказаному позивачем. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши позицію позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі з матір`ю позивача [PERSON] , шлюб розірвано [INFO] . [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Позивач є студенткою денної форми навчання Рівненського державного гуманітарного університету. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить (без урахування інфляції) 54\~000 грн. Вартість 1-го року навчання складає 13\~500 грн. Плата вноситься щосеместрово. Протягом 2018-2020 років матір`ю позивача сплачено за навчання доньки кошти в загальній сумі 22\~127 грн. Також [PERSON] сплачено кошти за проживання у гуртожитку в сумі 2441 грн. 20 коп. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ізяславського районного управління юстиції 14 грудня 2000 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області 26 листопада 2015 року, договором про надання освітніх послуг, укладеним [PERSON] із Рівненським державним гуманітарним університетом, квитанціями про сплату коштів за навчання та проживання у гуртожитку, а саме: № 14 від 15 серпня 2018 року, № 104 від 25 лютого 2019 року, № 0.0.1575444717.1 від 09 січня 2020 року, № 4 від 05 лютого 2020 року, № 20 від 04 березня 2020 року. У відповідності до пенсійного посвідчення № [NUMBER] , виданого Пенсійним фондом України 28 грудня 2016 року та довідки про доходи № [NUMBER] 1463, виданої начальником Ізяславського відділу обслуговування громадян Головного управління ПФУ в Хмельницькій області, відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Хмельницькій області на отримує пенсію за вислугу років. Загальний розмір пенсії з квітня 2020 року по травень 2020 року складає 8889 грн. 36 коп. (4444 грн. 68 коп. на місяць). Також відповідач має на утриманні двох малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданими Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 13 червня 2017 року. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з положеннями ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з тим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 цього ж Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач здатний частково утримувати свою повнолітню дочку [PERSON] . На думку суду, з [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Визначаючи цей розмір, суд враховує матеріальне становище [PERSON] , яка навчається на стаціонарній формі навчання, має матеріальну підтримку від матері. Суд бере до уваги і ту обставину, що відповідач є пенсіонером та має на утриманні ще двох малолітніх дітей. Посилання відповідача на те, що на його утриманні знаходяться інші діти та дружина, яка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, суд вважає необґрунтованими, оскільки необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній доньці [PERSON] , яка її потребує. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц (провадження № 61-12782св18). У силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання розподілу судових витрат у справі, суд враховує те, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при пред`явленні позову, тому суд вважає, що відповідно до ст. 141 ЦПК України його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 280 грн. 24 коп. (840,80 х 33,33%). На підставі викладеного,

Outcome: partial