Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

у червні 2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту смерті особи. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] у м. Луганськ помер її батько [PERSON], про що 14.03.2016 року Міністерством охорони здоров'я Луганської Народної Республіки їй було видано лікарське свідоцтво про смерть №299. У зв'язку із визнанням м. Луганськ тимчасово окупованою територією дане медичне свідоцтво не визнається дійсним. Посилаючись на вищевикладене, заявниця просила суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у м. Луганськ. Заявник в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До початку розгляду справи подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, просила заяву задовольнити, зазначила, що встановлення факту смерті необхідне їй для оформлення спадщини. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини викладені нижче. [PERSON] помер [INFO] у [ADDRESS], причина смерті - перитоніт, некроз тонкого кишечника на тлі мезентеріального тромбозу судин брижі, що вбачається з довідки пропричину смерті (а.с.11). Родинні відносини [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.06.1985 року(а.с.10). Відповідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Згідно зі ст.17 Закону України "Про реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. З матеріалів справи вбачається, що реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась. Встановлення факту смерті [PERSON], про що просить заявник, має юридичне значення для [PERSON], оскільки породжує для неї право на отримання спадщини після смерті свого батька. Судом встановлено, що заявник позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію смерті [PERSON] у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов'язано з подальшим вирішенням спору про право. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне встановити факт смерті особи, а саме: [PERSON], стать: чоловіча, [INFO], помер [INFO] в м. Луганськ, причина смерті: перитоніт, некроз тонкого кишечника на тлі мезентеріального тромбозу судин брижі. На підставі ч.4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved