Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

\~02.06.2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1 200 гривень щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до досягнення двадцяти трьох років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що син на даний час навчається на першому курсі денної форми навчання, факультету економіки, менеджменту і права Київського національного торговельно-економічного університету. Відповідач ухиляється від надання допомоги в утриманні сина у добровільному порядку, тому вона вимушена звернутися до суду. 31.08.2015р. було винесено заочне рішення, яке оскаржене відповідачем. \~ \~При повторному розгляді справи, судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні заявив про часткове визнання позову та повідомив суд про неможливість з його сторони на даний час сплачувати аліменти у вказаному розмірі, пояснивши, що він обмежений у можливості сплачувати заявлений позивачем розмір аліментів. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 900 грн., а також доповнив, що по можливості і зараз надає сину допомогу в вигляді переказів та посилок з харчами. Вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, вивчивши і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. За змістом ч.1\~ ст.11 ЦПК України\~ суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України\~ цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. \~ Стаття 198 СК України визначає, що батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, у судовому засіданні встановлено, що 22 липня 2010 року шлюб між сторонами розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час навчається на другому курсі денної форми навчання, факультету економіки, менеджменту і права Київського національного торговельно-економічного університету. Повнолітній син сторін стипендію не отримує. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд вважає, що заявлений позов, підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина у твердій грошовій сумі 900 гривень щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до закінчення сином навчання. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 2 ст.367 ЦПК України передбачено, що рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Згідно ст.88 ЦПК України та ст.9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: partial