Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

01.04.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання, в якому зазначила, що з 1995 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі в якому [INFO] народилася їх дочка [PERSON], яка на даний час досягнула повноліття. Однак, у вересні 1997 року шлюбні та сімейні відносини з відповідачем припинилися, вони стали проживати відокремлено, що стало наслідком розірвання їх шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану. У вересні 2013 року повнолітня дочка [PERSON] вступила і на даний час навчається на першому курсі національного університету «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого» на денній формі навчання, відповідач до повноліття доньки матеріальну допомогу надавав. Посилаючись на те, що повнолітня дочка не має можливості працювати, а її навчання потребує додаткових матеріальних витрат (плата за проживання та харчування в їдальні учбового закладу, придбання одягу, учбового приладдя, проїзд до навчального закладу, тощо), просила ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітньої дочки у зв'язку з продовженням навчання в розмірі 40 відсотків з усіх видів заробітку, до досягнення їх спільною дитиною 23-х річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Згідно вимог ч.1 ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні обов'язки щодо дитини, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою. В силу ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Досліджені матеріали справи вказують на те, що відповідач [PERSON] являється батьком дочки [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження (копія) [NUMBER] від 25.04.1996 року), яка на час розгляду справи досягнула повноліття. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Новобузької міської ради Миколаївської області за № 1989 від 28.03.2014 року на утримані громадянки [PERSON], яка проживає по [ADDRESS] перебуває дочка [PERSON], 1996 року народження. З довідки національного університету «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого» від 14.04.2014 року видно, що [PERSON] дійсно є студенткою першого курсу вказаного навчального закладу, денної форми навчання, факультету підготовки юристів для міністерства закордонних справ України. Сукупність досліджених доказів вказує на те, що повнолітня [PERSON], яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги і відповідач [PERSON], як її батько має можливість надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти у розмірі 40 відсотків заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи з 01.04.2014 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved