Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути щомісячно з відповідача на її користь аліменти на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу у них народилося двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вони з відповідачем вже більше року проживають окремо. Діти проживають разом з нею, перебувають на її утриманні. Вона піклується про них, прагне забезпечити усім необхідним, дбає про їх благополуччя. Хоча обов`язок утримувати дитину покладається на обох батьків, на момент звернення до суду вони з відповідачем не дійшли згоди з приводу виконання батьком свого обов`язку щодо утримання неповнолітніх дітей. Останній є дієздатним, працює за кордоном, інших утриманців не має, аліменти більше нікому не сплачує, а відтак має можливсть сплачувти аліменти у заявленому розмірі. 20 серпня 2021 року до підготовчого судового засідання через канцелярію суду позивачка подала заяву, в якій просить стягнути щомісячно з відповідача на її користь аліменти на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповіданого віку, починаючи стягнення із дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. 20 серпня 2021 року через канцелярію суду до підготовчого судового засідання представником відповідача - адвокатом Дуткевичем М.В. поданий відзив на позов, в якому його довіритель визнав позовні вимоги позивачки та не заперечив проти стягнення з нього аліментів на дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] . В підготовчому судовому засіданні представник позивачки - адвокат Комарницький Е.Г. зменшені позовні вимоги своєї довірительки [PERSON] від 20.08.2021 підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Дуткевич М.В. зменшені позовні вимоги визнали, не заперечили проти їх задоволення та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповіданого віку, починаючи стягнення із дня подання заяви і до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 02.08.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 20 серпня 2021 року до суду надійшли письмові заяви від позивачки про зменшення позовних вимог та від відповідача про визнання позову (а.с. 20-21, 22). Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ним позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: згідно зі свідоцтвом про шлюб, виданим 13.01.2017 Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, сторони зареєстрували шлюб 13 січня 2017 року (а.с. 5). Як вбачається зі світлокопій свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Гошівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Долинським відділом ДРАЦС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), за час шлюбу у сторін народилися відповідно [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 6, [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 248 (а.с. 6, 7). Згідно з довідками про реєстрацію місця проживання особи № 5662 від 21.07.2021 та № 5055 від 06.07.2021, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в [ADDRESS] (а.с. 8, 9) за місцем реєстрації та проживання матері [PERSON] , про що свідчить довідка № 3744 про реєстрацію місця проживання особи від 27.05.2021 та витяг № 9609 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 06.07.2021 (а.с. 15, 16) та що підтвердив в судовому засідані відповідач. Трудовий договір № 16/08 між працівником та фізичною особою від 16.08.2021 вказує на те, що [PERSON] працює верстатником д/о верстатів у ФОП [PERSON] . Термін дії договору з 16.08.2021 по 16.09.2021 (а.с. 27). Між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні двох неповнолітніх дітей, які проживають разом з матір`ю. Оцінка суду: вивчивши зміст письмових заяв сторін, вислухавши їх позицію з приводу заявлених позовних вимог, прийнявши визнання позову відповідачем, дослідивши наявні у справі докази і встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають разом з нею. Відповідач повинен брати участь в забезпеченні дітей всім необхідним, однак не робить цього, тому вона просить стягувати з нього аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дітей, визначивши їх у частці від його доходу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, а також визнання позову відповідачем, та приходить до переконання, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. При цьому, задовольняючи позов, суд звертає увагу, що відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відтак стягнення аліментів слід розпочати від дня пред`явлення позву, як це визначено ч. 1 ст. 191 СК України, і проводити в такому розмірі до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що відповідає положенням ст. 183 СК України. В подальшому аліменти на молодшу дитину вираховувати, виходячи з тієї частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, якщо не буде заявлено позов про інший розмір. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, враховуючи положення ст. 141, 142 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 454 грн. Іншу частину судових витрат у розмірі 454,00 грн слід компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 141, 142, 430 ЦПК України,

Outcome: approved