Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

01 серпня 2017 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від апеляційного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали заяви [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року у справі № 204/7246/13-ц року за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. 29 листопада 2017 року ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Дубіжанської Т.О. задоволено самовідвід судді Дубіжанської Т.О. 05 грудня 2017 року заяву передано у відповідності п. 1 ч. 1 ст. 11-1 ЦПК України на розгляд судді Книш А.В. 11 грудня 2017 року ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Книш А.В. заявлено самовідвід судді Книш А.В. 11 грудня 2017 року згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями заяву [PERSON] розподілено у відповідності п. 1 ч. 1 ст. 11-1 ЦПК України на суддю Нізік О.В. У період з 12 грудня 2017 року по 14 грудня 2017 року включно, суддя Нізік О.В. перебувала у черговій щорічній відпустці. 15 грудня 2017 року згідно з реєстром передачі справ матеріали зазначеної заяви передані судді Нізік О.В. В обґрунтування заяви заявник зазначає наступне, що 30 січня 2014 року рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі № 204/3574/14-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «БАНК ФОРУМ» про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, в задоволенні позовних вимог було відмовлено в повному обсязі. Не погоджуючись з рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року №204/7245/13-ц [PERSON] звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду до Дніпропетровського апеляційного суду. Своєю ухвалою № 22-ц/774/2642/14 від 08 квітня 2014 року суд апеляційної інстанції, скаргу відхилив. Нововиявленими обставинами заявник зазначає наступні факти: 19 червня 2014 року апеляційним судом Дніпропетровської області було задоволено позовну заяву [PERSON] у справі № 203/4130/13-ц про визнання дій та наказу щодо звільнення незаконним, стягнення середньої заробітку за час вимушеного прогулу, відповідачем у даній справі є ПАТ «Банк Форум», з яким [PERSON] ознайомився 21.07.2014 року. Факти, що було встановлено при винесенні рішення за вказаною справою мають істотне значення для вирішення даної справи, а саме, апеляційним судом було встановлено, і цьому факту є підтвердження у матеріалах справи № 203/4130/13-ц, що у період скорочення чисельності штату Банком приймались нові робітники. Так, у матеріалах справи знаходяться накази про прийняття на роботу осіб у березні 2013 року, у тому числі і на посаду юристів, тобто за фахом, який має позивач [PERSON] Також, судом було встановлено, що на посаду юристів було прийнято осіб, які тільки закінчили вищі навчальні заклади. В той же час, при зверненні до суду, позивачу було відомо про наявність вакантних посад, а саме: Директор Департаменту бізнес безпеки; Начальник Управління супроводження роботи з проблемними активами з відділами Департаменту бізнес безпеки; начальник відділу роботи з проблемними кредитами фізичних осіб Управління супроводження роботи з проблемними активами з відділами Департаменту безпеки; начальник відділу взаємодії з правоохоронними органами та ДВС Управління супроводження роботи з проблемними активами з відділами Департаменту бізнес безпеки; начальник відділу економічної безпеки корпоративного бізнесу Управлінні економічної безпеки Департаменту бізнес безпеки; начальник відділу економічної безпеки роздрібного бізнесу Управлінні економічної безпеки Департаменту бізнес безпеки. Заявник має повну вищу освіту за спеціальністю «комерційне та трудове право» і спеціальністю юриста-спеціаліста. Також, він мав тривалий безперервний стаж роботи в ПАТ «Банк Форум» 8 років і навчався без відриву від основної роботи у вищому навчальному закладі Національному гірничому університеті, через що мав переваги при залишенні на вільних посадах. При ознайомленні із рішенням у справі № 203/4130/13-ц він дізнався про те, що на момент його звільнення у штаті ПАТ «Банк Форум» були наявні вакантні посади юристів, які йому не були запропоновані та для займання яких він мав більш ніж достатню кваліфікацію. Також до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 204/7246/13-ц - позивач [PERSON] адміністрація банку надала штатний розклад на початок червня місяця 2013 року в штатній кількості 2020 одиниць. На ту ж дату 01 червня 2013 року до Апеляційного суду Дніпропетровської області по справі № 203/4130/13-ц позивач [PERSON] адміністрація банку надала штатний розклад затверджений рішенням Правління ПАТ «БАНК ФОРУМ» протокол № 25 від 29 травня 2013 року в кількості штатних одиниць -1989. І наданий на початок червня 2013 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі № 202/27877/13-ц - позивач [PERSON] згідно протоколу № 25 від 29 травня 2013 року становив - 2015 штатних одиниць. Отже адміністрацією ПАТ «БАНК ФОРУМ» в три різні суди надано штатний розклад на одну дату з різною кількістю одиниць. Слід зазначити, що і в інші періоди штатні розклади надані також з різною кількістю одиниць. В електронній системі комплексного розкриття інформації (ЕСКРІН), що є частиною інформаційного ресурсу загальнодоступної інформаційної бази даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку escrin.nssmc.gov.ua також різна кількість штатних одиниць в ПАТ «БАНК ФОРУМ» на один і той же період в порівнянні з наданими в суд. На наступний місяць - на 01 липня 2013 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі №200/11987/13-ц - позивач [PERSON] адміністрація банку надала штатний розклад де кількість штатних одиниць становить 2052. Отже якщо кількість штатних одиниць не зменшувалась то скорочення штату не відбулось. В даному випадку навпаки збільшилось як мінімум на 32 штатні одиниці. Але в зв'язку з наданням банком фіктивної інформації складно встановити точну кількість штатних одиниць, можливо і більше. По цій же справі №200/11987/13-ц - позивач [PERSON] - згідно витягу зі штатного розкладу на 01 червня 2013 року в відділенні було 19 штатних одиниць, а згідно витягу на 01 серпня 2013 року стало 42 штатні одиниці. Штат збільшився на 23 одиниці. Отже, в ПАТ «БАНК ФОРУМ» були вільні вакансії. Щодо до наявності вище вказаними документів, заявник дізнався вже із матеріалів цивільних справ. Розгляд останньої справи відбувся 19 червня 2014 року, рішення суду отримане 21 липня 2014 року. 04 жовтня 2016 року заявник подав до суду заяву-доповнення до раніше поданої заяви та зазначив, що через значні порушення трудових Прав працівників адміністрацією ПАТ «БАНК ФОРУМ» було встановлено нововиявлені обставини які існували на дату винесення рішення, а саме - вільні вакансії які були приховані адміністрацією ПАТ [PERSON]», недостовірна інформація по штатним розкладам, чисельності працівників та переведенням працівників яка була викривлена адміністрацією ПАТ «БАНК ФОРУМ». Приховування та надання недостовірної інформації підтверджується наданими Позивачем до суду копіями штатних розкладів та довідкою №23589/05-10 від 21.07.2016 року з Пенсійного фонду України з якої встановлено, що адміністрація банку приймала на роботу в липні - 143 особи в серпні 149 осіб але Позивачу не запропонували цих вакансій повідомивши в довідці №307/2.2.1 від 17.03.2014 року. Для встановлення наявності вакансій Позивачем була оглянута справа № 200/11987/13-ц (№22-ц/774/5660/13р) за позовом [PERSON] за позовом до ПАТ «БАНК ФОРУМ». Апеляційним судом Дніпропетровської області встановлено та підтверджено Вищим спеціалізованим судом України, що [PERSON] пропонувалась вільна вакансія провідного економіста відділення 1408 ПАТ «БАНК ФОРУМ». В цій справі було встановлено наявність вільної вакансії провідного економіста відділення 1408 ПАТ «БАНК ФОРУМ» яка, з початку вручення Позивачу повідомлення 26.06.2013 року існувала, не була запропонована Позивачеві та була прихована Відповідачем. Відповідач не запропонував цю посаду Позивачеві та звільнив його за п. 1 ст. 42 КЗпП України в порушення норм вимог ст. 42, ст. 49-2 КЗпП України. За змістом ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, роботодавець зобов'язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника. Даний юридичний факт є суттєвим та значущим для справи, оскільки порушує Конституційне право на працю та заробіток Позивача. Даний юридичний факт існував на момент розгляду справи Позивача, не розглядався і не був йому відомим. Про наявність даного юридичного факту Позивач дізнався 15 січня 2015 року. Докази про ознайомлення знаходяться в матеріалах справи № 200/11987/13-ц. Справа № 34/401/14-ц - позивач [PERSON] до ПАТ «БАНК ФОРУМ» Ленінського районного суду м. Запоріжжя суддя Лихосенко М.О. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2014 року в справі №334/401/14-ц «про поновлення на посаді» за позовом [PERSON] до ПАТ «БАНК ФОРУМ», яке залишено апеляційною та касаційною інстанцією в силі, задоволено вимоги [PERSON] та було встановлено, що йому 27 серпня 2013 року пропонувалось перейти на вакансію головного економіста відділу роздрібного бізнесу відділення 1700 Запорізької дирекції ПАТ «БАНК ФОРУМ». [PERSON] відмовився від цієї вакансії, а відповідно могла бути запропонована заявнику. Ця вакансія була вільна в період дії двомісячного попередження від 25.06.2013 року про звільнення Позивача [PERSON] та аж до фактичного звільнення 09 вересня 2013 року. До справи №334/401/14-14 Ленінського районного суду м. Запоріжжя суддя Лихосенко М.О. надано копію попередження від 27 серпня 2013 року про те, що [PERSON] запропоновано наявну вакансію головного економіста відділу роздрібного бізнесу відділення 1700 Запорізької дирекції ПАТ «БАНК ФОРУМ» з грошовим забезпеченням 6240 грн. від якої він відмовився. До справи №334/401/14-ц Ленінського районного суду м. Запоріжжя суддя Лихосенко М.О. надано копію службової записки від 05.09.2013 року з повідомленням про наявність ще однієї вільної вакансії головного економіста відділу роздрібного бізнесу відділення 1700 Запорізької дирекції ПАТ «БАНК ФОРУМ» з грошовим забезпеченням 5980 грн. на яку було запропоновано прийняти нового працівника від якої він відмовився. В порушення вищевказаних норм, адміністрація ПАТ «БАНК ФОРУМ» цього не зробили та прийняли на цю посаду людину яка не працювала в ПАТ «БАНК ФОРУМ», а його адміністрація банку звільнила 08 - 09 вересня 2013 року. Цей юридичний факт існував на час розгляду його справи. Йому він не був відомий оскільки викрививши штатний розклад, адміністрація банку приховала ці вакансії. В його судовій справі не розглядався. Та має істотне значення для справи оскільки наявність навіть однієї вільної вакансії є порушенням трудових прав Позивача та підставою поновлення його на посаді. З рішень судів за позовами працівників до ПАТ «БАНК ФОРУМ» та в матеріалах справ знаходяться докази наявності вільних вакансій які були приховані адміністрацією банку і про які Позивач довідався тільки з рішень суду різних інстанцій, а саме - Позивач довідався про наявність ще однієї вакансії, яку Відповідач міг запропонувати Позивачу з 01.08.2015 року. Комунарським районним судом м. Запоріжжя в справі № 333/6898/13-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «БАНК ФОРУМ» «Про поновлення на посаді» в рішенні суду від 18 травня 2015 року зазначено, що Позивачеві ([PERSON]) пропонувалось перейти з 01.08.2013 року (в період дії попередження [PERSON]В.) на посаду заступника керуючого в підрозділі - відділенні № 1700 «Запорізька дирекція ПАТ «БАНК ФОРУМ». Згідно, штатних розкладів та повідомлення, які досліджувалась Комунарським районним судом м. Запоріжжя, посада була вакантна з 01.08.2013 року. Цей факт підтверджений документами з підписами та печатками уповноваженими співробітниками банка знаходяться в матеріалах справи, не є припущенням - і є документальним доказом наявної вільної вакансії яка існувала після його попередження, а також після звільнення. Також зазначає, що представник ПАТ «БАНК ФОРУМ» в своїх письмових поясненнях до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по справі №203/4130/13-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «БАНК ФОРУМ» підтвердив той факт, що посада заступника керуючого відділення була вільна з 01 серпня 2013 року (в період дії двомісячного попередження від 25.06.2013 року [PERSON]В.). До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 203/5353/14-ц суддя Колесніченко О.В. за позовом [PERSON] до ПАТ «БАНК ФОРУМ» «про не здійснення обов'язкових виплат» була надана та досліджувалась інформація, а саме копія трудової книжки [PERSON] яка як вказував банк під час судового розгляду вакансії по справі № 204/7246/13-ц [PERSON] до ПАТ «БАНК ФОРУМ», була переведена на посаду керівника відділення 1403 ПАТ «БАНК ФОРУМ». Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено копією трудової книжки - [PERSON] не було переведено на посаду керуючого відділення і вона постійно займала посаду головного економіста. Адвокатським запитом було витребувано копію трудової книжки [PERSON] з ПАТ «Укрексімбанк» (додано до матеріалів справи) та встановлено, що в грудні 2011 року Керуюча відділенням 1401 [PERSON] (дівоча фамілія Самохвалова) [PERSON] вийшла в декретну відпустку. По 01 липня 2013 року вакансія керуючого відділення 1401 ПАТ «БАНК ФОРУМ» була вільна і обов'язки керуючого виконувала працівник яка займала посаду провідного спеціаліста відділення - Наказ № 923к від 28 травня 2012 року. 26 червня 2013 року йому було вручене попередження «про звільнення». [PERSON] звільнилась 31.07.2013 року, а 01 липня 2013 року на цю посаду було переведено головного економіста 1400 ПАТ «БАНК ФОРУМ» [PERSON]. Отже, дана посада на дату вручення заявнику повідомлення була вакантна. Слід зазначити, що в жовтні 2013 року [PERSON] було повернуто на посаду головного економіста 1400 ПАТ «БАНК ФОРУМ». За роз'ясненням Державної служби України з питань праці лист від 15.07.2016 року за № 1194/4/4.1-зв-16 встановлено, що при тимчасовому виконанню обов'язків за іншою посадою працівник який виконує ці обов'язки звільняється від основної роботи в іншому випадку це заміна працівника і вакансія залишається не зайнятою. За запитом адвоката до Національного банку України було надано інформацію про зміну керівників відокремлених підрозділів у відповідності Положення «Про порядок реєстрації та ліцензування банків, відкриття відокремлених підрозділів», затвердженого постановою №306 Правління НБУ від 08.09.2011 року. В додатках за формою 15 вказано про зміни керівників відокремлених підрозділів, попри те, що Відповідач зобов'язаний запропонувати вивільнені вакансії Позивачеві. З огляду на таку кількість судових рішень які підтверджують наявність вакансій в ПАТ «БАНК ФОРУМ» та з матеріалів судових справ вбачається що банк приймав на роботу нових працівників аналогічної кваліфікації в період дії «попередження про його звільнення». В матеріалах судових справ встановлено значну кількість вакансій які Відповідач умисно приховав від Позивача, не запропонував йому зайняти ці посади в порушили ст. 40, ст. 42, ст. 43, ст. 49-2 Кодексу Законів України «Про працю». Заслуговує на увагу ще одна обставина яка має істотне значення для розгляду його справи. В справі 204/7246/13-ц знаходиться копія [PERSON] перевірки Територіальної державної інспекції з питань праці в м. Києві за направленням №1298 від 01.10.2013 року на перевірку Державного інспектора з питань праці [PERSON] Згідно з типовою формою [PERSON] Наказом № 390 від 02 липня 2012 року [PERSON] соціальної політики України, Територіальна державна інспекція з питань праці в м. Києві зобов'язана була провести перевірку, у відповідності з: п. 1.4.5 «Розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця та відсторонення від роботи» законність звільнення працівника відповідно п. 1 ч. 1, 2 ст. 40 КЗПП України. п. 1.4.6 «забезпечення зайнятості» законність звільнення працівника відповідно ч. 1 ст. 49-2 КЗПП України. Ці норми державний інспектор належним чином не перевірив та склав [PERSON] перевірки за направленням №1298 від 01.10.2013 року де відобразив недостовірну інформацію в п.п. 1.4.5, 1.4.6. Через формально проведену перевірку працедавця - ПАТ «БАНК ФОРУМ», державним інспектором Державною інспекції з питань праці [PERSON], права Позивача були порушені. Територіальна державна інспекція з питань праці у м. Києві проявила бездіяльність та не захистила Конституційне право Позивача на працю. Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду за захистом своїх порушених прав гарантованих державою з позовом до територіальної державної інспекції з питань праці у м. Києві «Про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень, визнання не чинним та скасування результатів перевірки територіальної державної інспекції з питань праці у м. Києві, зобов'язання провести належним чином перевірку та здійснити захист прав працівника». Постановою Окружного адміністративного суду України в м. Київ від 12 квітня 2016 року по справі № 826/7579/14 за позовом [PERSON] до територіальної інспекції з питань праці у м. Києві «Про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень - територіальної державної інспекції з питань праці у м. Києві, визнання не чинним та скасування результатів перевірки територіальної державної інспекції з питань праці у м. Києві, зобов'язання відповідача провести належним чином перевірку та здійснити захист прав працівника» визнано бездіяльність Територіальної державної інспекції з питань праці у м. Києві при перевірці обставин звільнення [PERSON] з ПАТ «БАНК ФОРУМ», оскільки судом встановлено порушення норм ст. 40, 42, 49-2 Кодексу законів про працю України. Постанова Окружного адміністративного суду України в м. Київ від 12 квітня 2016 року підтверджує незаконне звільнення позивача адміністрацією ПАТ «БАНК ФОРУМ» та правильність і законність рішення Красногвардійського районного суду від 05 травня 2015 року по справі № 204/7246/13-ц та ухвалу Апеляційного суду від 26 жовтня 2015 року. Головне Державне управління Держпраці у Київській області розпочало повторну перевірку на виконання постанови Окружного адміністративного суду України в м. Київ від 12 квітня 2016 року по справі № 826/7579/14. Але адміністрація ПАТ «БАНК ФОРУМ» не допустила до проведення перевірки та направила лист про відмову від перевірки посилаючись на судовий розгляд справи. За даним фактом до правоохоронних органів було направлено заяву про порушення кримінального провадження. За фактом підробки документів та надання до суду недостовірної інформації Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві зареєстровано кримінальне провадження №120161000400009554 від 05.07.2016 року відносно уповноважених осіб ПАТ «БАНК ФОРУМ» до якого було приєднана заява Головного Державного управління Держпраці у Київській області. Враховуючи вищенаведене заявник просив суд: переглянути рішення у справі № 204/7246/13-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «БАНК ФОРУМ» від 30 січня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами; задовольнити позовні вимоги Позивача до ПАТ «БАНК ФОРУМ»; визнати незаконними наказ № 1075к від 20.08.2013 року та № 1021 від 09.09.2013 року про звільнення позивача з посади керуючого відділення № [NUMBER] «БАНК ФОРУМ»; поновити позивача [PERSON] на посаді керуючого відділенням № [NUMBER] «БАНК ФОРУМ»; стягнути з відповідача на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 09 вересня 2013 року по час поновлення на роботі; допустити негайне виконання рішення у частині поновлення позивача на роботі та присудження виплати позивачу заробітної плати за один місяць; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду. Пізніше [PERSON] неодноразово уточнював та доповнював свою заяву про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року по справі № 204/7246/2013-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Представник ПАТ «Банк Форум» надав до суду заперечення на заяву [PERSON], згідно яких заперечував проти задоволення заяви та просив суд відмовити у її задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 18 травня 2016 року скасовані рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2015 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року, а справа передана на новий розгляд. Відповідач вважає, що заявлені вимоги Позивача є незаконними та необґрунтованими з огляду на наступне: ч. 1 ст. 361 ЦПК України передбачено, що рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Частиною 2 цієї статті визначено перелік підстав для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Отже, підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вилинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї, не могли знати та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Разом з тим, в п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. В п. 5 вказаної Постанови №5 встановлено, що процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. З огляду на вказане, судом касаціїїної інстанції в ухвалі від 18 травня 2016 року правомірно встановлено, що обставини на які посилається Позивач як на підставу перегляду рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року є новими доказами, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин ст. 361 Цивільного процесуального кодексу України. Крім того, касаційна інстанція зазначає, що висновок судів про наявність нововиявлених обставин, встановлених рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2014 року та рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2014 року, є передчасним та таким, що ґрунтується на припущеннях. Суди у порушення ст. 364 ЦПК України не встановили нововиявлених обставин, а висновки обґрунтовані судовими рішеннями в інших справах, ухвалених пізніше, та які за правилами ст. 361 ЦПК України не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свої вимоги та просив скасувати рішення у даній справі у зв'язку з нововиявленими обставинами, а його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, викладені в своїх численних заявах та доповненнях до них. Крім того, вказав, що під час його звільнення відповідач допустив численні грубі порушення діючого законодавства. В судове засідання представник ПАТ «Банк Форум» не зявився. Про дату та час розгляду справи був повідомлений в установленому Законом порядку. Жодних заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали заяви та справи, суд доходить висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, рішення суду від 30 січня 2014 року підлягає скасуванню у зв'язку з нововиявленими обставинами з ухваленням нового рішення по справі з огляду на таке. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. 30 січня 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення, яким було відмовлено в задоволенні позовної заяви [PERSON] до ПАТ «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди (т. 4 а. с. 10-16). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2014 року, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року залишено без змін (т. 4 а. с. 168-172). 20 серпня 2014 року [PERSON] вперше звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 204/3574/14-ц від 30 січня 2014 року у звязку з нововиявленими обставинами (т. 5 с. а. 1-3). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2015 року вищевказана заява [PERSON] про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами була задоволена. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року по справі № 204/7246/2013-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди скасовано у звязку з нововиявленими обставинами. Позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди були задоволені частково. Визнано незаконними Накази № 1075к від 20.08.2013 року та № 1021к від 09.09.2013 року про звільнення [PERSON] з посади керуючого відділенням № [NUMBER] «Банк Форум» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України та поновлено [PERSON] на посаді керуючого відділенням № [NUMBER] «Банк Форум». Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» на користь [PERSON] середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 09 вересня 2013 року у розмірі 124271 грн. 68 коп. Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» на користь [PERSON] в якості відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 3000 грн. На підставі ст. 367 ЦПК України, допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення [PERSON] на посаді керуючого відділенням № [NUMBER] «Банк Форум» та стягнення з ПАТ «Банк Форум» на користь [PERSON] середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу в межах суми платежу за 1 місяць. Судові витрати віднесено на рахунок держави. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т. 5 а. с. 165-171). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2015 року залишено без змін (т. 6 а. с. 147-152). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2015 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року були скасовані, справу передано до суду першої інстанції на новий розгляд (т. 7 а. с. 245-247). 24 жовтня 2016 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у задоволенні заяви [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року по справі №204/7246/2013-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовлено (т. 8 а. с. 47-51). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2017 року, ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2016 року скасована справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд (т. 8 а. с. 119-120). 28 квітня 2017 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська заява [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року по цивільній справі №204/7246/2013-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди залишена без задоволення (т. 8 а. с. 247-263). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року, ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2017 року скасована справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд (т. 9 а. с. 149-150). Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Судом встановлено, що 30 січня 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення, яким було відмовлено в задоволенні позовної заяви [PERSON] до ПАТ «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди (т. 4 а. с.10-16). Пунктом 1 частини 2 ст.\~423\~ЦПК України визначено, що підставами для перегляду рішення, постанови або ухвали суду за нововиявленими або виключними обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Згідно роз'яснень, викладених у пунктах 3, 4, 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012р. № 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~361\~ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Європейській Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, в тому числі щодо України, констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обовязкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п. 46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п. 51, 52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п. 61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»). У справах щодо України Європейський Суд неодноразово відзначав, що відступи від принципу правової визначеності виправдані лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру (справи: Салов проти України, п. 93, Проценко проти України, п. 26, Кравченко проти Росії, п. 45). Зокрема, відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи (рішення у справі Сутяжник проти Росії, п. 38). Так, судом встановлено, що при ухваленні Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська рішення від 30 січня 2014 року, [PERSON] та суду не було відомо про те, що у ПАТ «Банк Форум» з 27.08.2013 року до 16.09.2013 року була вакантна посада головного економіста в відділенні № 1700 «Запорізька дирекція ПАТ «Банк Форум», а також, з 01 серпня 2013 року була вакантна посада провідного економіста в відділенні № [NUMBER] «Банк Форум». Вищевказані обставини були встановлені судовими рішеннями, а саме: рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2014 року по справі № 334/401/14-ц, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року та рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2014 року, яким скасовано рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2013 року по справі № 200/11987/13-ц. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст.\~429\~ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд, серед іншого, може: задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №4, скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо і не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору. За таких обставин, суд вважає необхідним рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 30 січня 2014 року по справі № 204/7246/2013-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди скасувати у звязку з нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення по справі, яким задовольнити частково позовні вимоги [PERSON] з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Судом встановлено, що [PERSON] 06 лютого 2006 року був прийнятий на посаду керуючого Новомосковським відділенням Акціонерного комерційного банку «Форум» (т. 1 а. с. 21). 13 листопада 2010 року [PERSON] був переведений на посаду керуючого відділенням № [NUMBER] «Банк Форум» (т. 1 а .с. 22). Згідно протоколу № 30 від 19 червня 2013 року, прийнятого Рішенням Правління Банку, було прийнято рішення про закриття відділення № [NUMBER] «Банк Форум». Оцінюючи рішення Правління Банку - протокол № 30 від 19 червня 2013 року в частині правомірності закриття відділення №1406 ПАТ «Банк Фору», суд приходить до наступного. Статтею 40\~Закону України\~«Про банки\~і банківську\~діяльність» передбачено, що у межах своєї компетенції правління (рада директорів) діє від імені банку, підзвітне загальним зборам учасників та спостережній раді банку (станом на час виникнення спірних правовідносин). Абзацом 12) п.9.4.5 Статуту ПАТ «Банк Форум» (в редакції станом на 06 червня 2013 року) передбачено, що Правління ПАТ «Банк Форум» уповноважене на затвердження організаційної структури Банку (т. 1 а. с.58). 19 червня 2013 року Правлінням ПАТ «Банк Форум» було внесено зміни до організаційної структури Банку, а саме: прийнято рішення про закриття відділення № 1406 та здійснення процедури закриття відділення у відповідності до вимог чинного законодавства України. Відповідно до вимог чинного законодавства та статуту Банку, Спостережною радою ПАТ «Банк Форум» було прийнято рішення про закриття відділення № [NUMBER] «Банк Форум», що підтверджено протоколом засідання Спостережної ради № 13/2013 від 05 липня 2013 року (т. 3 а. с. 209). Встановлено, що відповідність процедури закриття відділення № [NUMBER] «Банк Форум» була перевірена та підтверджена Національним банком України, про що зазначено в листі № 41-114/11116 від 02 вересня 2013 року, з якого вбачається, що Національним банком України до Державного реєстру банків внесено запис про виключення з Державного реєстру банків відділення № 1406 (т. 3 а. с. 210). Отже, чинним законодавством України заборони на проведення суб'єктом господарювання змін в організаційній структурі, ліквідації або реорганізації підрозділів не передбачено. Верховним судом України в листі від 01.08.2007 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», серед іншого, зазначено, що спори, пов'язані із скасуванням (визнанням недійсними) наказів про прийняття на роботу, звільнення з посади, належать до трудових спорів. При вирішенні питання про те, чи є спір, який виник між вказаними особами, трудовим, судам необхідно керуватися положеннями гл. XV\~КЗпП «Індивідуальні трудові спори». Потрібно також роз'яснити, що способом захисту порушених або оспорюваних прав у таких категоріях спорів є подання позову про поновлення на посаді, зобов'язання усунути перешкоди у виконанні посадових обов'язків тощо відповідної посадової особи господарського товариства, а не позову про визнання недійсним відповідного рішення загальних зборів акціонерів (учасників) товариства чи наглядової ради товариства. Таким чином, процедура закриття відділення № [NUMBER] «Банк Форум» була здійснена відповідно до повноважень, які покладено на Правління та Спостережну раду ПАТ «Банк Форум», відповідність процедури закриття відділення № 1406 було підтверджено Національним банком України, а отже, позивачем в цій частині обрано спосіб захисту свого права, який не передбачено для вирішення трудових спорів. Що стосується вимога [PERSON] про визнання незаконними наказів Голови Правління ПАТ «Банк Форум» №88-а та наказу №88-в від 25 червня 2013 року, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 9.4.9 Статуту ПАТ «Банк Форум», Голова Правління уповноважений на вирішення будь-яких питань управління поточною діяльністю Банку, крім тих, які віднесено до компетенції інших органів управління (т. 1 а. с. 58 на звороті). Абзацом 12) п.9.4.10 Статуту ПАТ «Банк Форум» встановлено, що Голова Правління Банку приймає рішення щодо прийняття та звільнення з роботи працівників Банку (т. 1 а. с. 58 на звороті). Відповідно до ч. 3 ст. 64 ГК України, підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Наказом № 88-в від 25 червня 2013 року, були внесені зміни до штатного розкладу банку та встановлено скорочення чисельності та штату працівників (т. 1 а. с. 118). Факт скорочення штату ПАТ «Банк Форум» підтверджується наданими відповідачем доказами, а саме: наказом № 88-в від 25 червня 2013 року про зміну штатного розкладу банку (т. 1 а. с. 118), штатним розкладом банку, який вводиться в дію з 02 вересня 2013 року (т. 1 а. с. 142-185). Ознайомлення працівників, посади яких скорочувались з наказом № 88-в від 25 червня 2013 року «Щодо внесення змін до штатного розкладу банку та скорочення чисельності та штату працівників» здійснювалось при попередженні таких працівників про скорочення, про що ними проставлялись підписи про ознайомлення. Тому, в цій частині визнання незаконними наказів Голови Правління ПАТ «Банк Форум» №88-а та наказу №88-в від 25 червня 2013 року позовні вимоги задоволенню не підлягають. [PERSON] був попереджений про скорочення штату та про звільнення із займаної посади згідно п. 1 ст.\~40\~КЗпП України в попередженні, засвідчивши зазначене власноручним підписом (т. 1 а. с. 24). Наказом № 1075к «З особового складу» від 20 серпня 2013 року [PERSON] з 04.09.2013 року був звільнений з посади керуючого відділенням № [NUMBER] «Банк Форум» у зв'язку із скороченням штату та чисельності працівників на підставі п. 1 ст.\~40\~КЗпП України (т. 1 а. с. 44). У зв'язку з перебуванням [PERSON] на лікарняному у період з 03 вересня 2013 року до 06 вересня 2013 року Наказом №1163к «З особового складу» від 09 вересня 2013 року було змінено дату звільнення [PERSON] на 08 вересня 2013 року, тобто по закінченню знаходження позивача на лікарняному (т. 1 а. с. 45). Загальні підстави розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця передбачені у ч. 1 ст. 40 КЗпП України, до яких, зокрема, належать, зміни в організації виробництва та праці, серед них ліквідація, реорганізація, банкрутство або перепрофілювання підприємства, скорочення чисельності або штату працівників (п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним органом може розірвати трудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. При цьому, звільнення на таких підставах допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. За змістом ч. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України, перед звільненням з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, власник зобов'язаний запропонувати працівнику наявні вакансії, на які той може претендувати з урахуванням його спеціальності, кваліфікації, досвіду трудової діяльності та стану здоров'я. Постанова Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~06.11.1992\~року №\~9 (зі змінами, внесеними згідно постанов № 4 від 01.04.1994 року, № 18 від 26.10.1995 року та № 15 від 25.05.1998 року) «Про практику розгляду судами трудових спорів» у п. 19 роз'яснила, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, зокрема, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу. При цьому мається на увазі, що роботодавець зобов'язаний запропонувати працівнику, який вивільняється, всі наявні вакансії, які може виконувати працівник, і не лише за місцем його роботи в певному структурному підрозділі, а всі вакансії, які є в юридичної особи. Вчинення зазначених дій вимагає від роботодавця й положення ст. 49-2 Кодексу законів про працю України. Як вже було встановлено вище, позивач [PERSON] був попереджений про скорочення штату та про звільнення із займаної посади. Йому при попередженні були запропоновані чотири вакантні посади у м. Києві та м. Кривому Розі станом на 25.06.2013 року (т. 1 а. с. 24). Відповідач помилково дійшов висновку, що чинне законодавство України вимагає від роботодавця пропонувати працівнику іншу роботу лише одночасно із попередженням про звільнення, а не в подальшому до моменту звільнення. Разом з тим, відповідач мав пропонувати позивачу вакансії протягом всього періоду з попередження до фактичного вивільнення, що передбачено ст. 49-2 Кодексу законів про працю України, та такі висновки викладені в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України № 6-34191св13 від 13.11.2013 року, № 6-55006св-13 від 02.04.2014 року та № 6-33465св14 від 08.10.2014 року. Тому, розірвання з працівником трудового договору у зв'язку зі скороченням штату працівників згідно з п. 1 ч. 1 ст.\~40\~КЗпП України можливе лише за відсутності вільних вакансій у межах усієї структури підприємства, установи, організації як юридичної особи, а не лише у межах філії, що не має статусу юридичної особи на які цей працівник може бути переведений або за відсутності його згоди на таке переведення. Проте, як вже було встановлено вище, в період з попередження про звільнення та до дати фактичного звільнення [PERSON], в структурі відповідача були вільні вакансії, які не були останнім запропоновані позивачу, а саме посада головного економіста в відділенні № 1700 «Запорізька дирекція ПАТ «Банк Форум» та посада провідного економіста в відділенні № [NUMBER] «Банк Форум». Згідно з ч. 1 та п. п. 3-4 ч. 2 ст. 42 Кодексу законів про працю України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва. Так, судом встановлено, що [PERSON] працював у відповідача на різних посадах майже вісім років, при цьому, позивач має відзнаки (подяку), до дисциплінарних стягнень на роботі не притягався, навчався у вищому учбовому закладі без відриву від виробництва та має дві Вищих освіти, що дає йому переважне право на залишення на роботі перед іншими працівниками. Проте, відповідачем вищевказані обставини та норми Закону проігноровані та не взяті до уваги при звільненні позивача, при тому, що у період з попередження позивача про звільнення та до дати його фактичного звільнення, відповідачем приймалися на роботу працівники, що підтверджується наявними в матеріалах справи звітами відповідача про прийнятих працівників (т. 1 а. с. 121-125, 131-134) та звітами про наявність вакансій (т. 1 а. с.128-130, 139-141). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позивач був звільнений відповідачем незаконно, з порушенням вимог чинного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Тому, суд вважає необхідним визнати незаконними Накази № 1075к від 20.08.2013 року та № 1163к від 09.09.2013 року про звільнення [PERSON] з посади керуючого відділенням № [NUMBER] «Банк Форум» на підставі п. 1 ст.\~40\~КЗпП України та поновити [PERSON] на посаді керуючого відділенням № [NUMBER] «Банк Форум». При цьому, згідно з ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до абз. 1, 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи,, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. При визначенні розміру середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню на користь позивача за час вимушеного прогулу, суд виходить з положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України\~від 08 лютого 1995 року № 100. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від\~24.12.1999\~.№\~13\~«Про практику застосування\~судами законодавства\~про оплату\~праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів. З відповідача підлягають стягненню на користь Позивача, суми з утриманням податків і інших обов'язкових платежів. Таким чином, обчислення середньої заробітної плати судом повинно здійснюватися відповідно до абз. 4 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати. Відповідно до [PERSON] соціальної політики України № 9050/0/14-12/13 від 21.08.2012р. «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013 рік» у липні 2013 року було 23 робочих дні в серпні 2013 року було 21 робочій день. Згідно довідки ПАТ «Банк Форум» про заробітну плату № 1195-ЗП від 07 жовтня 2013 року, заробітна плата позивача складала за серпень та за липень місяць 21947 грн. 41 коп. Середньоденна заробітна плата за останні повні два місяців перед звільненням позивача, а саме серпень та липень 2013 року становить 498 грн. 80 коп. ( 21947 грн. 41 коп. / 44 дні = 498 грн. 80 коп.) (а. с. 161). Розмір середнього заробітку позивача за весь час вимушеного прогулу складає 568632 грн. 00 коп., яка вирахувана наступним чином: 498 грн. 80 коп. (середньоденна заробітна плата позивача) х 1140 (кількість робочих днів вимушеного прогулу, а саме: у 2013 році - 82 дні, у 2014 році - 251 день, у 2015 році - 251 день, у 2016 році - 251 день, у 2017 році 248 день, у 2018 році 57 дні) = 568632 грн. 00 коп. Згідно наданої позивачем довідки від 05.11.2014р. № 3490 Державного центру зайнятості Ленінського РЦЗ м. Дніпропетровська [PERSON] отримав дохід за період з 03 жовтня 2013 року по 06 жовтня 2014 року, який становить 42403 грн. 16 коп. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає за необхідне стягнути з ПАТ «Банк Форум» на користь [PERSON] середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 09 вересня 2013 року по 23 березня 2018 року у сумі 526228 грн. 84 коп., яка вирахувана наступним чином: 568632 грн. 00 коп. (розмір середнього заробітку позивача з 09 вересня 2013 року по 23 березня 2018 року) -з відповідним вирахуванням доходу за період з 03 жовтня 2013 року по 06 жовтня 2014 року у розмірі 42403 грн. 16 коп., що становить 526228 грн. 84 коп. Що стосується вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. У конкретній справі, завдана [PERSON] моральна шкода полягає в обмеженні гарантованого статтею 43\~Конституцією України права позивача на працю та можливості заробляти собі на життя. Незаконне звільнення призвело до моральних переживань позивача, втрати душевного спокою, втрати засобів для забезпечення належного рівня життя для себе. Всі зазначені моральні страждання, нанесені позивачу незаконними діями відповідача, негативно відобразились на ньому. Відповідно до ст.\~237-1\~КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. П. 2, 4 ч. 2 ст.\~23\~ЦК України визначає, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у приниженні честі та гідності фізичної особи. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» від\~31.03.1995р.\~№ 4 встановлене Конституцією України та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із\~Конституцією України\~та законами України, вирішення справ, пов'язаних з відшкодуванням такої шкоди. П. 8 даної постанови визначає, що за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах. Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв'язку з посяганням на його трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (ст. ст. 4, 5, 13, 43 ЦПК України). Ураховуючи, те що КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а ст.\~237-1\~цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема, повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин. Отже, компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, шляхом поновлення на роботі, а має самостійне юридичне значення. Тобто за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, тощо) відшкодування моральної шкоди на підставі ст.\~237-1\~КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема, у вигляді одноразової грошової виплати. Суд вважає, що незаконним звільненням з роботи, позивачу було спричинено моральну шкоду, оскільки він був позбавлений права на працю, перебував у скрутному становищі, що потребувало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Проте, заявлену позивачем суму спричиненої йому моральної шкоди в розмірі 49290 грн., суд вважає значно завищеною та такою, що не відповідає тяжкості спричинених позивачу моральних страждань, у зв'язку з чим, суд вважає необхідним в цій частині вимоги позивача задовольнити частково в розмірі 5000 грн. 00 коп. Вимоги позивача в частині виплати йому коштів за вислугу років в сумі 5300 грн. задоволенню не підлягають, оскільки положення, яким регулювалася виплата вказаних коштів на момент звільнення позивача була призупинена. Згідно з п. 2, 4 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України рішення про поновлення незаконно звільненого працівника та про присудження працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Таким чином, суд вважає за можливе допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення [PERSON] на посаді керуючого відділенням № 1406 Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» та стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на користь [PERSON] середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу в межах суми платежу за 1 місяць. Згідно з ст.141\~ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial