Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] Миколаєвича про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить стягнути кредит у розмірі 43858,30 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 04.04.2014 року був укладений договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 2400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору відповідач щомісячно у визначений період сплати повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Однак відповідач не виконав умови договору, в звязку з чим станом на 22.11.2016 рік виникла заборгованість за кредитом в розмірі 43858,30 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 6143,87 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 32549,75 грн., заборгованість за пенею та комісією 2600,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 2064,68 грн. Крім того позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі - 1378,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився. Згідно поданої заяви просить слухати справу без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 4). Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" 04.04.2014 року був укладений договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 2400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору відповідач щомісячно у визначений період сплати повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Однак відповідач не виконав умови договору, в звязку з чим станом на 22.11.2016 рік виникла заборгованість за кредитом в розмірі 43858,30 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 6143,87 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 32549,75 грн., заборгованість за пенею та комісією 2600,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 2064,68 грн. Згідно вимог ст.629 ЦПК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦПК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зазначених обставин справи та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 6143,87 грн. заборгованості за кредитом та 32549,75 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом. Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст.579 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу) Аналіз статті 549 ЦК України свідчить, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України. Аналогічна позиція з даного питання викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15. Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позову в частині стягнення 2600,00 грн. пені слід відмовити. Нарахування 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 2064,68 грн. штрафу (процентна складова) проведено позивачем згідно вимог чинного законодавства та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial