Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

02.02.2021 позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича від 09.09.2020 за реєстровим №3472 таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовані тим, 07.07.2008 між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» укладено кредитний договір №242-014/ФК-08, за умовами якого банк зобов`язався надати кредит на придбання автомобіля в сумі 135550,00 грн. на строк 84 місяці -до 06.07.2015, зі сплатою 17, 5 % річних та комісії в розмірі 0,15 % від суми кредиту. 30.06.2010 між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Український промисловий банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань на користь Дельта Банку. 23.01.2021 було відкрито виконавче провадження №64250000 з примусового виконання виконавчого напису від 09.09.2020, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. за реєстровим №3472 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» ( правонаступника ПАТ «Дельта Банк» за договором про відступлення прав вимог за кредитними договорами №2273/К від 02.07.2020) заборгованості, що виникла за вищевказаним кредитним договором, з усіма додатками та додатковими угодами. Оскаржуваним виконавчим написом пропонується стягнути заборгованіть за період з 02.07.2020 по 01.09.2020, яка складається з : 114 128,81 грн.- заборгованості за кредитом; 168 132,95 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом; 20333,00 грн. - сума заборгованості за комісіями; 300 грн. - сума плати, що здійснена за вчинення виконавчого напису. Загальна сума заборгованості -302 894, 76 грн. Однак, такий виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням встановленого законодавством порядку без документів, які підтверджують безспірність заборгованості. Водночас, у оскаржуваному виконавчому написі вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 02.07.2020 по 01.09.2020. Оскільки кредит було надано на строк до 06.07.2015, що є кінцевим строком погашення кредиту, то оскаржуваним виконавчим написом відповідач безпідставно та неправомірно стягує з нього проценти за користування кредитом, нараховані після вказаної дати. Також позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з пропуском строку позовної давності. Адже до вимог, що виникли з кредитних правовідносин застосовується трирічний строк позовної давності, виконавчий напис вчинений з моменту виникнення прав вимоги, більше як через п`ять років. Разом з тим, як і на день вчинення виконавчого напису, так і на сьогоднішній день, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, нотаріус в супереч такому вчинив такий виконавчий напис на кредитний договір, який нотаріально посвідчений не був та не був забезпечений іпотекою. Ухвалою судді від 03.02.2021 відкрито провадження та зобов`язано відповідача та третю особу - приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича надати документи, які стали підставою для складення оскаржуваного виконавчого напису, а також сам виконавчий напис. 19.02.2021 приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович на виконання ухвали суду надав витребувані копії матеріалів. 25.02.2021 ухвалою суду за клопотанням представника позивача витребувано у приватного нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича заяви про вчинення виконавчого напису та інші документи, які стали підставою вчинення виконавчого напису. Ухвала залишилась без виконання. Ухвалою від 09.04.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача - адвокат Волосянко Р.О. вимоги позовної заяви підтримав, дав пояснення, які по суті та змісту відповідають, викладеному у позовній заяві. Позов просив задоволити. Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзиву чи пояснень на позовну заяву не подали. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача. розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що 09.09.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем був вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 3472, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №242-014/ФК-08 від 07.07.2008, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк ( правонаступник Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» та [PERSON] , за період з 02 липня 2020 року по 01 вересня 2020 року в розмірі 302894 (триста дві тисячі вісімсот дев`яносто чотири) гривні, 76 копійок, яка складається з : 114 128,81 грн.- заборгованості за кредитом; 168 132,95 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом; 20333,00 грн. - сума заборгованості за комісіями; 300 грн. -сума плати, що здійснена за вчинення виконавчого напису ( а.с.12). При цьому зазначено, що правонаступником усіх прав і обов`язків ПАТ «Дельта банк» за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». У подальшому, 23.01.2021 на підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачуком Любомиром Михайловичем відкрито виконавче провадження № 64250000 ( а.с. 11). Разом з тим, на вимогу суду приватним нотаріусом було надано договір про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010 року ( а.с.23-28), та договір про відступлення прав вимог від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» від 02.07.2020 ( а.с.29-31). Інших документів не надано, як і додатків до таких договорів, що в свою чергу б мали свідчити про перехід заборгованості саме за вищевказаним кредитним договором, укладеним з [PERSON] та суму заборгованості. Так, 07.07.2008 між ПАТ « Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №242-014/014/ФК-08 на суму 135550 грн. з датою повернення 06.07.2015 на придбання автомобіля. Передбачено нарахування процентів 17,50 % річних ( п.1.5 Договору), які нараховуються з дня його надання до дня його повернення (п. 2.6 Договору) та комісії за управління кредитом -0,15 % від суми кредиту (п.1.7 Договору). Такі зобов`язання забезпечуються заставою автомобіля ( п.3.1. Договору), а також усім належним майном та коштами, на які може бути звернуто стягнення (3.3) ( а.с.7-10). У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в Постанові у справі № 320/7932/16-ц від 06.05.2020. Позивач посилається на необґрунтованість заборгованості та пропуск строку позовної давності, при цьому спростування цьому суду не надано, які не надано на вимогу суду третьою особою - заяви про вчинення виконавчого напису, інших документів, які стали підставою для його вчинення і свідчать про безспірність заборгованості. Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, з дня виникнення права вимоги (06.07.2015) минуло більше трьох років. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. За таких обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім )грн. 00 коп. На підставі та

Outcome: approved