Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі-ПрАТ «СК «Українська страхова група») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування завданої ним в результаті ДТП шкоди в сумі 11920,37 грн., посилаючись на те, що 06.12.2013 року на дорозі Т-21-11 Чугуїв-Печеніги-Великий Бурлук сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mitsubishi Pajero», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], застрахованого в [PERSON] «СК «Українська страхова група», та транспортного засобу «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], застрахованого в ПАТ «СК «Країна». Винним у зазначеній ДТП, згідно постанови судді Чугуївського міського суду Харківської області від 25.12.2013 року, визнаний водій [PERSON], який керував автомобілем «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER]. На виконання умов договору страхування на підставі страхового акту № ПССКА-3116 та розрахунку суми страхового відшкодування від 14 січня 2014 року [PERSON] «СК «Українська страхова група» перераховано на рахунок, визначений страхувальником, суму відшкодування у розмірі 61410,37 грн. На вимогу [PERSON] «СК «Українська страхова група» до ПАТ «СК «Країна», у якому застрахований автомобіль «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER], виплачено 49490,00 грн. У звязку з вищевикладеним позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу страхове відшкодування у розмірі 11920,37 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи (а.с.31, 51), оскільки згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, заяв про розгляд справи у його відсутності та заперечень проти позову не надавав. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом\~ встановлені\~такі\~факти\~і\~відповідні\~їм\~правовідносини. Згідно\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до положень\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 06.12.2013 року о 23-00 годині на автотрасі Чугуїв-Великий Бурлук на 0 км+360м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті якої відповідач не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з\~ автомобілем «Mitsubishi Pajero», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Винним у зазначеній ДТП, згідно постанови судді Чугуївського міського суду Харківської області від 25.12.2013 року, визнаний водій [PERSON], який керував автомобілем «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER], та якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за порушення п.12.1 ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців. Постанова набрала чинності 05.01.2014 року (а.с.12). Автомобіль «Mitsubishi Pajero», державний реєстраційний номер [NUMBER], застрахований у [PERSON] «СК «Українська страхова група», що підтверджується договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2111-13-00203 від 17.10.2013 року (а.с.4). Згідно страхового акту № ПССКА-3116 від 14.01.2014 року та розрахунку суми страхового відшкодування розмір страхового відшкодування склав 61410,37 грн. (а.с.6). Цивільна відповідальність власника транспортного засобу «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER], на момент ДТП була зареєстрована у ПАТ «СК «Країна», поліс серії АС № 3106824 (а.с.13). На виконання умов договору, укладеного 17.10.2013 року, [PERSON] «СК «Українська страхова група» виплатило страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 61410,37 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 686 від 16.01.2014 року (а.с.9,10). В свою чергу [PERSON] «СК «Українська страхова група» звернулося до Господарського суду м. Києва з вимогою до ПАТ «СК «Країна», яким застрахована цивільно-правова відповідальність автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER], про стягнення грошових коштів в порядку регресу. Згідно рішення цього суду від 27.01.2015 року з ПАТ «СК «Країна» на користь [PERSON] «СК «Українська страхова група» стягнуто грошові кошти, зокрема, страхове відшкодування у розмірі 49490,00 грн., яке сплачено згідно платіжного доручення № 3000 від 20.03.2015 року (а.с.37). Статтею 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Як роз'яснено в п.27 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Дійсно, в тексті наведених норм законодавець прямо не вживає термін «суброгація», проте при визначенні характеру спірних правовідносин та застосуванні тієї чи іншої норми матеріального права позивачу не слід було обмежуватись формальним підходом до цього факту, адже зазначені норми закону за змістом і своєю суттю фактично передбачають виникнення у позивача (страховика) саме суброгаційних прав, а не права зворотної вимоги (регресу). Передбачений ст.993 ЦК України\~ перехід права вимоги до страховика можна не називати вживаним\~у теорії цивільного права терміном «суброгація», але саме на підставі зазначеної норми ЦК відбувається заміна кредитора в деліктному зобовязанні внаслідок сингулярного правонаступництва, яку не можна розглядати як регрес. Суд звертає увагу позивача, що ЦК як закон покликаний врегулювати цивільні правовідносини, що виникають на практиці, й відсутність у певних його нормах конкретної вказівки на ту чи іншу назву правового поняття чи правової категорії у вигляді дослівного відтворення назви, вживаної в теорії цивільного права, зовсім не означає, що таке поняття чи категорія не існують і їх правила не застосовуються при регулюванні цивільних правовідносин. За результатами розгляду справи №6-112цс13 Верховний Суд України погодився з таким застосуванням судом норм матеріального права, дійшовши висновку, що в разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування\~ наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою вона уклала договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї в межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст.993 ЦК). Згідно з процесуальним приписом обовязковості судових рішень Верховного Суду України (ст.360-7 ЦПК України) суди, які здійснюють цивільне судочинство зобовязані привести свою практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Виплата страхового відшкодування здійснена позивачем [PERSON] «СК «Українська страхова група» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту, тобто за договором майнового страхування. Отже, в даному випадку\~за правилами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» в існуючому деліктному зобовязанні відбулася лише заміна кредитора і до позивача у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика є суброгацією. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час ДТП була застрахована у ПАТ «СК «Країна», яке сплатило страхове відшкодування [PERSON] «СК «Українська страхова група» у розмірі 49490,00 грн., тому позивач правомірно заявив вимогу до [PERSON], як винної особи в ДТП, про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 11920,37 грн. Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє вимоги позивача, але з інших правових підстав (ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування»), ніж ті, які заявлені в порядку регресу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial