Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

У жовтні 2017 року до суду звернувся Харківський національний університет імені В.Н. Каразіна, за участю третьої особи на стороні позивача Північно-східного офісу Держаудитслужби з позовом до [PERSON] про стягнення вартості навчання в докторантурі, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що наказом Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна від 10.10..2013 р. № 0302-3/526 [PERSON] з 01.11.2013 р. було зараховано до докторантури університету на навчання за рахунок державного замовлення за спеціальністю №07.00.01 - Історія України по 31.10.2016 року. У відповідності до пункту 17 Положення про підготовку науково- педагогічних і наукових кадрів між університетом та [PERSON] було укладено Угоду про підготовку докторанта денної форми навчання за рахунок державного замовлення від 20 листопада 2013 року №0302-045 строком до 01.11.2016 р. Відповідно до умов Угоди університет зобов'язався забезпечити, зокрема, якісну наукову підготовку докторанта згідно з програмою та індивідуальним планом, наукове керівництво та виплату відповідно до законодавства державної стипендії. Відповідач [PERSON], в свою чергу, згідно з пунктом 2.3. Угоди взяв на себе зобов'язання виконати індивідуальний план роботи, до 01.11.2016 р. представити докторську дисертацію до захисту до Спецради; відповідно до пункту 2.1. Угоди - дотримуватися всіх умов Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових кадрів, згідно із законодавством України відшкодувати вартість навчання в разі відрахування за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку університету, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин. Університет повністю виконав свої зобов'язання щодо наукової підготовки Відповідача та виплати йому стипендії. Наказом по університету від 22.09.2015 р. за №0302-3/523 Відповідача [PERSON] було відраховано з докторантури університету за власним бажанням 30 вересня 2015 р. відповідно до його особистої заяви від 01.09.2015 року. Відповідно до розрахунку бухгалтерії університету відповідачу [PERSON] за період навчання з грудня 2014 року по вересень 2015 pоку, протягом якого ним не виконувався індивідуальний план роботи докторанта, було виплачено стипендію у загальній сумі 33 200,82 грн. У зв'язку з чим просить суд стягнути з [PERSON] на користь Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна з подальшим перерахуванням коштів до державного бюджету вартість навчання в докторантурі в розмірі отриманої стипендії за період з грудня 2014 р. по вересень 2015 р. в сумі 33 200,82 грн та стягнути з [PERSON] на користь Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна судовий збір у сумі 1 600,00 грн. Представник позивача Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна, [PERSON], що діє на підставі довіреності №0102-023 від 13.09.2017 року, в судовому засіданні позовні вимоги підтвердила та просила їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. В судове засідання представник третьої особи на стороні позивача Північно-східного офісу Держаудитслужби Довгий В.Є., який діє на підставі довіреності від 07.08.2017 року (а.с.64) не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності та задоволення позовних вимог (а.с.61-63). Суд, вважає за можливим розглянути справу без її участі, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.56,57), про причини неявки суду не повідомив . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив фактичні дані та відповідні їм житлові правовідносини. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що наказом Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна від 10.10.2013 р. № 0302-3/526 [PERSON] з 01.11.2013 р. було зараховано до докторантури університету на навчання за рахунок державного замовлення за спеціальністю №07.00.01 - Історія України по 31.10.2016 року. (а.с.8). Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.1999 р. №309 затверджено Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів (далі - Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів), яке регламентує діяльність у галузі підготовки науково-педагогічних і наукових кадрів і є обов'язковим для всіх вищих навчальних закладів та наукових установ України незалежно від їх підпорядкованості та форми власності. У відповідності до пункту 29 Положення про підготовку науково- педагогічних і наукових кадрів кафедра історії Росії Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна на своєму засіданні 05.09.2013 (протокол №1 від 5 вересня 2013 року) розглянула розгорнутий план дисертаційного дослідження, план та графік роботи над дисертацією кандидата історичних наук [PERSON], та рекомендувала кандидатуру кандидата історичних наук [PERSON] до зарахування до цільової очної докторантури університету. Вчена рада університету від 13.09.2013 р. (протокол засідання № 9) розглянула висновки кафедри історії Росії щодо зарахування кандидата історичних наук [PERSON] до докторантури університету та прийняла рішення про його зарахування, призначивши науковим консультантом професора Чорного Д.М. Згідно до пункту 17 Положення про підготовку науково - педагогічних і наукових кадрів між університетом та [PERSON] було укладено Угоду про підготовку докторанта денної форми навчання за рахунок державного замовлення від 20 листопада 2013 року №0302-045 (а.с.19), строком до 01.11.2016 р. Відповідно до умов Угоди університет зобов'язався забезпечити, зокрема, якісну наукову підготовку докторанта згідно з програмою та індивідуальним планом, наукове керівництво та виплату відповідно до законодавства державної стипендії. Згідно з пунктом 2.3. зазначеної Угоди, [PERSON] взяв на себе зобов'язання виконати індивідуальний план роботи, до 01.11.2016 р. представити докторську дисертацію до захисту до Спецради; відповідно до пункту 2.1. Угоди - дотримуватися всіх умов Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових кадрів, згідно із законодавством України відшкодувати вартість навчання в разі відрахування за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку університету, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин. 08.09.2015 року [PERSON] звернувся до Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна з заявою про своє відрахування з докторантури за власним бажанням (а.с.22) Наказом по університету від 22.09.2015 р. за №0302-3/523 (а.с.23), [PERSON] було відраховано з докторантури університету за власним бажанням 30 вересня 2015 р. відповідно до його особистої заяви від 01.09.2015 р. Вирішуючи питання про стягнення вартості навчання в докторантурі з [PERSON], суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 58 Закону України «Про вищу освіту», аспірантура (ад'юнктура) і докторантура створюють умови для безперервної освіти, підвищення науково-педагогічної і наукової кваліфікації громадян і здобуття наукового ступеня кандидата або доктора наук. Шкода, заподіяна учасниками навчально-виховного процесу вищому навчальному закладу, а також шкода, заподіяна вищим навчальним закладом учасникам навчально-виховного процесу, відшкодовуються відповідно до законодавства, (ст.69 Закону України "Про вищу освіту"). Взаємозобов'язання аспіранта або докторанта, підготовка яких здійснюється за державним замовленням, та вищого навчального закладу, наукової установи визначаються в типовій угоді якою передбачається своєчасне закінчення роботи над дисертацією, працевлаштування після закінчення аспірантури або докторантури, забезпечення відповідних умов праці, надання впорядкованого житла тощо, та відповідальність сторін у разі невиконання умов типової угоди, (п.17 Постанови "Про затвердження положення про підготовку науково-педагогічних та наукових кадрів"). Частина 2 ст. 16 ЦК України, передбачає, що суд може захистити право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. В даному випадку як закон так укладений між сторонами договір передбачають обраний позивачем спосіб захисту. Відповідно до п. 4 положення «Про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 1999 року № 309 «підготовка в аспірантурі і докторантурі здійснюється: 1) за рахунок: коштів Державного бюджету України - за державним замовленням для роботи у державному секторі народного господарства; коштів юридичних та фізичних осіб - на умовах контракту - для роботи у державному і недержавному секторах народного господарства». Згідно пунктів 2.1, 2.3. Угоди про підготовку докторанта навчання за рахунок державного замовлення №0302-045 від 20 листопада 2013 р., відповідач зобов'язався виконати індивідуальний план роботи над докторською дисертацією, до 01.11.2016 р. представити дисертацію до захисту до Спецради, а в разі відрахування за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин відшкодувати вартість навчання згідно із законодавством України. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідність до ч.1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно пп. 5 п. 16, п. 31 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів докторант зобов'язаний щороку звітувати про виконання індивідуального плану роботи на засіданні кафедри, відділу, лабораторії, вченої ради вищого навчального закладу. Відповідно до п. 2.4. Угоди докторант зобов'язаний щорічно звітувати про хід написання дисертації та виконання індивідуального плану роботи над дисертацією на засіданні Вченої ради факультету. Згідно з Довідкою - Додатком 121 до Акту докторант [PERSON] на другому році навчання з грудня 2014 р. по вересень 2015 р. не виконав індивідуальний план роботи над докторською дисертацією, що підтверджується відсутністю звіту про виконання індивідуального плану роботи за 2014-2015 навчальний рік, який мав бути наданий докторантом та заслуханий на засіданні кафедри історії Росії та Вченій раді історичного факультету університету. Документів про наявність поважних причин невиконання Індивідуального плану роботи докторанта Відповідач не надав. Відповідно до розрахунку бухгалтерії університету, що підтверджується довідкою №0103-2007 (а.с.32) Відповідачу [PERSON] за період навчання з грудня 2014 р. по вересень 2015 p., протягом якого ним не виконувався індивідуальний план роботи докторанта, було виплачено стипендію у загальній сумі 33 200,82 грн., в тому числі: в грудні 2014 р. -3155,16 грн.; в січні 2015 р. -3181,96 грн.; в лютому 2015 р. - 3227,03 грн.; в березні 2015 р. - 3274,53 грн.; в квітні 2015 р. -3084,89 грн.; в травні 2015 р. -3219,26 грн.; в червні 2015 р. -3393,76 грн.; в липні 2015 р. -2914,00 грн.; в серпні 2015 р. -2914,00 грн.; в вересні 2015 р. -4836,23 грн. Листом від 12.04.2017 р. № 0302/010 університет звертався до відповідача з вимогою відшкодувати витрати, пов'язані з його навчанням, в сумі 33 200,82 грн. Вказаний лист відповідач залишив без задоволення. На підставі вищезазначеного та враховуючи, що [PERSON] на момент відрахування з докторантури за власним бажанням не було виконано індивідуальний план роботи над докторською дисертацією, відповідач відповідно до пункту 22 Положення про підготовку науково- педагогічних і наукових кадрів, пунктів 2.1., 2.3. Угоди № 0302-045 від 20.11.2013 та статей 526, 610, 611, 614, 629 ЦК України, суд вважає, що останній зобов'язаний відшкодувати вартість навчання докторантурі у розмірі 33200 грн. 82 коп. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачену останнім суму судових витрат, відповідно до платіжного доручення №9728 від 02.10.2017 року (а.с.1), а саме судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved