Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

01 вересня 2020 року позивач [PERSON] ( далі- Позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі Відповідач, ПАТ «КЗРК») про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я в сумі 175 000 гривень без урахування утримання податків з доходу фізичних осіб та інших податкових платежів, а також витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що з 24.01.2006 по 25.10.2019 перебував у трудових відносинах із відповідачем, і працював на шахті «Октябрська» прохідником, бурильником шпурів. У зв`язку з шкідливими і тяжкими умовами праці ним отримано професійні захворювання. Крім того 23.02.2008 року з ним стався нещасний випадок внаслідок якого позивач отримав ушкодження у вигляді травми лівої п`яткової кістки. Рішенням МСЕК від 05.08.2020 позивачу встановлено 65% втрати професійної працездатності, з яких первинно 50% за професійними захворюваннями, і повторно 15% у зв`язку з трудовим каліцтвом. У зв`язку із отриманими професійними захворюваннями, і трудовим каліцтвом порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, який позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, він постійно відчуває шум у вухах, зниження слуху, також його турбує біль та обмеження руху в зоні лівого гомілкового/ступакового суглобу, поперековому відділі хребта, набряк ступні, порушення функції ходи, слабкість в нижніх кінцівках, задишка при ходьбі, сухий кашель, біль і важкість у грудній клітині, обмеження рухів у плечових, ліктьових та колінних суглобах, оніміння рук, що позбавляє його можливості вести повноцінний спосіб життя та займатися улюбленими справами. У позивача вникають складнощі у зв`язку з загальною слабкістю, втомою та постійними болями, постійна задишка не дає змоги підійматися сходами та проходити великі відстані, при збільшенні фізичного навантаження не має змоги працювати тривалий час, потрібно частіше відпочивати. Тривалий процес лікування позбавляє позивача можливості вести повноцінний спосіб життя, позивач постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги. Самопочуття позивача не поліпшується, негативні зміни в його житті є незворотними, що завдає позивачу душевного болю та страждань. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 29 вересня 2020 року судом отримано клопотання відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, яке за результатами розгляду ухвалою суду від 30 вересня 2020 року залишено без задоволення. Представник відповідача\~отримав копію\~ухвали про\~відкриття провадження\~у справі\~03\~вересня 2020\~року (а.с.62)\~правом подання\~відзиву,\~у визначений\~строк,\~не скористався,\~клопотань про\~продовження процесуального\~строку до\~суду не\~подавав.\~29\~вересня 2020\~року подав\~письмові пояснення,\~в яких просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди є необґрунтованим та таким, що не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості. Також вказав, що позивачем не доведений факт спричинення моральної шкоди. Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] з 24.01.2006 по 25.10.2019 працював на підприємстві відповідача - шахті «Октябрська» на посадах прохідника, бурильника шпурів, і був звільнений з підприємства 25.10.2019 у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, який перешкоджає продовженню даної роботи, згідно п.2 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки на ім`я [PERSON] (а.с. 7-10) Згідно Акту №6 про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом від 17 квітня 2008 року, 23 лютого 2008 року о 01.15 годині на шахті «Октябрська» ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», дільниця №6 орт-заїзд 52 осі гор. 1190м з [PERSON] стався нещасний випадок внаслідок якого останній травмував ліву п`яткову кістку. Крім того, актом про нещасний випадок № 6 встановлено, що особами, які допустили порушення законодавства про охорону праці є в.о. начальника дільниці №6 [PERSON] (а.с. 24-26) Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 09 червня 2020 року, встановлено наявність у [PERSON] професійних захворювань сидеросилікоз першої стадії (s/p;1/2;em), ускладнений обструктивним захворюванням легень першої-другої стадії, група В. ЛН другого ступеня, радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6, С7, С8, з помірно вираженими статико- динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозами ліктьових (ПФ першого- другого ступеня) і колінних (ПФ першого-другого ступеня) суглобів, нейросенсорна приглухуватість першого ступеня ( з легким зниженням слуху), із зазначенням його причини пил переважно фіброгенної дії, важкість праці, шум (а.с. 17-23) Згідно пункту 17 згаданого Акту професійне захворювання виникло за таких обставин:працюючи підземним прохідником шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» [PERSON] виконував комплекс прохідницьких робіт з проходки гірничих виробок різної конфігурації за допомогою прохідницького обладнання. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати транспортувальні засоби та засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перенавантаженням. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони та шуму. Відповідно до пункту 20 вказаного Акту враховуючи роботу [PERSON] впродовж 12 років 05 місяців в шкідливих умовах, та неодноразову зміну керівництва, визначити конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, неможливо. Згідно довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №079201 від 05.08.2020, [PERSON] встановлено 65% втрати професійної працездатності, з яких первинно: 30% по радикулопатії, 15% по сидеросилікозу, 5% по туговухості; повторно: 15% трудове каліцтво -2008 р., встановлено третю групу інвалідності, з 03 серпня 2020 року до 01 вересня 2021 року, з переоглядом 01 серпня 2021 року. Також визначено потреби у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення, санаторно курортне лікування (а.с.31) Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ №627219 від 05.08.2020 [PERSON] при первинному огляді визначено третю групу інвалідності з 03 серпня 2020 року, у зв`язку з професійним захворюванням на строк до 01 вересня 2021 року, з переоглядом 01 серпня 2021 року (а.с.32) У зв`язку з наявністю професійних захворювань позивач неодноразово проходив лікування в закладах охорони здоров`я (а.с. 33-53). Статтею 3 Конституції України\~передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті\~43, частина 1 статті\~46 Конституції України\~передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.\~ Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності.\~ Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до\~статті 153 КЗпП України\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 237-1 КЗпП України\~передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійного захворювання, трудового каліцтва та встановленням стійкої втрати працездатності у розмірі 65% і встановленням групи інвалідності, позивачу заподіяно моральну шкоду. Внаслідок отриманого професійного захворювання, трудового у позивача змінилися умови життя, він відчуває больові почуття, швидку втому, загальну слабкість. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд враховує період роботи позивача на підприємстві відповідача протягом 12 років 05 місяців в шкідливих умовах, характер та тривалість отриманого професійного захворювання, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, що\~позивачу первинно встановлено 50% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, повторно 15% у зв`язку з трудовим каліцтвом, встановлено 3 групу інвалідності до 01 вересня 2021 року, і, виходячи з цих обставин, суд, вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди 100 000 гривень. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що згідно\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 18.08.2020 між позивачем [PERSON] та адвокатом Бузинарською Д.М. укладено договір про надання правничої допомоги (а.с.54), до якого додано акт наданих адвокатом послуг (а.с.55), а також надана копія квитанції про оплату позивачем вказаних послуг в розмірі 3000 гривень (а.с.56). З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем в сумі 3\~000 гривень. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1 000 гривень.

Outcome: partial