Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

У грудні 2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - позивач) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просив стягнути з останньої кошти в розмірі понесених витрат у сумі 23 809,46 грн., а також судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 грудня 2015 року о 06 год. 45 хв. на вул. Г. Дніпра в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] - під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля марки «Daweoo Lanos» д.н.з. [NUMBER]. На момент ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодував спричинені збитки, власник пошкодженого автомобіля марки «Daweoo Lanos» д.н.з. [NUMBER], звернувся до позивача з заявою про відшкодування збитків, відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (п. 41.1 ст. 41). Таким чином, МТСБУ були понесені витрати у вигляді виплати страхового відшкодування у сумі 23 809,46 грн. та витрат на аварійного комісірі в розмірі 600,00 грн., які просив суд стягнути в порядку регресу з відповідача на свою користь, а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Як передбачено ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 15.01.2018 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, а протокольною ухвалою суду від 17.09.2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, постановою Оболонського районного суду м. Києва від 22.01.2016 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 12). Цією постановою встановлено, що [PERSON], 10.12.15 р. близько 06 год. 45 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ» д/н [NUMBER] та рухаючись в м. Києві по перехрестю вул. Г.Дніпра, 71, в порушення вимог п.п. 10.1 Правил дорожнього руху України, здійснюючи поворот не переконався, що це буде безпечно для інших учасників руху, допустив самовільний рух транспортного засобу назад, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований автомобіль «Daweoo Lanos» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], автомобіль «ИЖ Комбі» д/н [NUMBER], автомобіль «BMW 730» д/н [NUMBER], що призвело до пошкодження чотирьох транспортних засобів. У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Судом достовірно встановлено, що момент скоєння ДТП відповідач не мав Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в зв'язку з чим власник пошкодженого автомобіля марки «Daweoo Lanos» д.н.з. [NUMBER] звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України з відповідно заявою. (а.с. 7) Відповідно до Звіту №9505 складного 31 грудня 2015 року Фізичною особою - підприємцем [PERSON] про оцінку автомобіля «Daweoo Lanos» д.н.з. [NUMBER], ринкова вартість автомобіля на момент ДТП складає 118 623,98 грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням ПДВ становить 35 204,42 грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників і з урахуванням ПДВ складає 28 571,36 грн.: матеріальний збиток, завданий власникові вказаного автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складає 28 571,36 грн. (а.с. 14-17). На підставі наказу №2621 від 06.04.2016 року власнику автомобіля «Daweoo\~Lanos»\~д.н.з.\~[NUMBER] було здійснено виплату в розмірі 23 809,46 грн. (а.с 24), що також підтверджується платіжним дорученням №2621рв від 06.04.2016 року (а.с. 23). Також, МТСБУ понесло додаткові витрати на послуги аварійного коміраса за експертні послуги, огляд пошкодженого транспортного засобу, складання протоколу, фотографування транспортного засобу та виклик другого учасника ДТП у розмірі 600,00 грн., що підтверджується рахунком №14 від 14.01.2016 року та платіжним дорученням № 14рв від 11.02.2016 року (а.с. 22). Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Положеннями ч.ч.1,2 ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням, серед іншого, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положенням ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно з п. 41.1. а) Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. У відповідності з ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1. ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. Судом достовірно встановлено, що дана ДТП мала місце з вини відповідача. Таким чином, оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кошти понесених витрат у розмірі 23 809,46 грн. та розміру додаткових витрат на аварійного комісара в сумі 600,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позову.

Outcome: approved