Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до автокооперативу Нива, в якому просив зобов'язати кооператив не чинити перешкод в користуванні ним автомобільним гаражем № 79 цього кооперативу та зобов'язати кооператив видати йому членський квиток із зазначенням його членства по автомобільному гаражу № 79. Під час розгляду справи збільшив свої вимоги і, окрім зазначеного, також просив визнати незаконним та скасувати рішення зборів уповноважених автогаражного кооперативу Нива від 16 червня 2015 року (протокол № 5) в частині затвердження рішення правління цього кооперативу від 16 травня 2015 року про прийняття в члени автогаражного кооперативу Нива [PERSON] та переоформлення на її ім'я гаражу № 79. Свої вимоги мотивував тим, що автомобільний гараж № 79 в автокооперативі Нива належав його батьку і після його смерті є спадковим майно, на яке він претендує як спадкоємець. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 4 березня 2015 року, яке було залишено в силі ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 22 квітня 2015 року, було визнано незаконним та скасовано рішення автокооперативу Нива від 15 березня 2014 року в частині закріплення цього недобудованого гаражу за громадянином [PERSON] та про відмову [PERSON] в прийнятті в члени кооперативу. Вважав, що виходячи з п. 12 постанови Пленуму Верховного суду № 5 від 28 червня 1991 року Про практику розгляду судами справ, пов'язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів, яким визначено, що визнання судом неправильним відмови в прийняття в члени кооперативу тягне за собою визнання за стороною всіх прав членів гаражно-будівельного кооперативу, він має стати повноправним членом кооперативу і йому має бути видано членський квиток. На обґрунтування цього посилався і на положення пп. 4.5, 4.7, 4.8 Статуту автокооперативу Нива. Крім того вказував, що 16 січня 2016 року він прибув до гаражу № 79 кооперативу, але його посадові особи, в тому числі і голова кооперативу, перешкоджали йому в доступі до гаражу, тому він він вимушений був викликати наряд Поліції. В зв'язку з цим просив зобов'язати автокооператив Нива не чинити перешкод в користування гаражем № 79. На обґрунтування цього вказував також і на ту обставину, що 30 березня 2016 року, прибувши до того ж гаражу, виявив, що його вхідні ворота та двері заварені сваркою і доступ до гаражу немає. Під час розгляду справи також доповнив свої вимоги тим, що просив суд зобов'язати [PERSON], яка була дружиною його батька, а потім, на його думку, незаконно була прийнята в члени кооперативу з правом на гараж № 79, також не чинити перешкод в користуванні цим гаражем. На обґрунтування цих вимог до [PERSON] зазначив, що під час розгляду справи вона зізналася, що це нею заварено вхідні ворота гаражу. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Представник автокооперативу Нива заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що на гараж № 79 після смерті його власника [PERSON] претендують декілька спадкоємців, серед яких активними є позивач та дружина померлого [PERSON] Але органами управління кооперативу було прийнято рішення про прийняття в члени кооперативу останньої із закріпленням за нею гаражу № 79 через те, що вона має переважне право на це як спадкоємиця і розрахувалася з громадянином [PERSON] за цей гараж, який був в його користуванні з 2008 року. В зв'язку з цими вимогами, за клопотанням позивача, ухвалою суду від 3 листопада 2016 року до участі в справі в якості співвідповідача була залучена [PERSON]. яка в судовому засіданні позов не визнала і заперечувала проти його задоволення вказуючи, що має більше прав на гараж, бо була дружиною померлого власника, а позивач, як син, не допомагав батьку і не провідував його до самої смерті. До того ж вона розрахувалася з [PERSON] за гараж, який йому був переданий померли за життя, але судом було визнано це незаконним. Заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Автокооператив «Нива» є неприбутковим товариством, діяльність якого, права, обов'язки та відповідальність його членів регулюються Законом України Про кооперацію та Статутом, а також іншими нормативними актами, в тому числі й Законом України Про об'єднання громадян. Так, згідно з пп. 4.1, 4.2, 4.4 Статуту членом автокооперативу Нива членом кооперативу може бути кожний громадянин України, що досягнув 18- літнього віку, постійно мешкає на даній території та має власний автотранспорт, також виявив бажання приймати участь у здійсненні мети та завданнях кооперативу; прийом громадян у члени кооперативу проводиться за письмовою заявою вступаючого до управління кооперативу; рішення про прийом у члени кооперативу приймається і набуває сили після затвердження його загальними зборами (зборами уповноважених) членів кооперативу; кількість члені в кооперативу не може перевищувати кількість боксів, побудованих по плану будівництва. Крім того відповідно до п. 4.8 Статуту правління кооперативу видає протягом місяця від дня прийому у членство кожному надається членський квиток, в який вноситься номер гаражу; у випадку смерті члена кооперативу або вибуття його з членів кооперативу за станом здоров'я чи з інших причин, що заважають виконанню вимог статуту, зберігається перевага на вступ кооперативу одному із спадкоємців або членів сім'ї. [PERSON] був членом автокооперативу Нива і в його користуванні знаходився гараж № 79. Рішенням правління даного кооперативу від 15 березня 2008 року задоволена його заява про передачу цього недобудованого гаражу у приватну власність [PERSON], якого було прийнято в члени кооперативу відповідно до протоколу правління №2 від 15 березня 2008 року. Рішенням уповноважених членів автокооперативу Нива від 14 червня 2008 року було затверджено вказане рішення правління автокооперативу Нива та вирішено задовольнити заяву [PERSON] про вихід із членів кооперативу, а також заяву [PERSON] про прийняття в члени кооперативу і закріплення за ним гаражу № 79. 1 вересня 2009 року [PERSON] помер. Спадкоємцями після його смерті є позивач як син, інша дочка [PERSON] та дружина померлого [PERSON]. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 31 січня 2014 року було визнано незаконним рішення правління автокооперативу Нива №2 від 15 березня 2008 року (протокол засідання правління №2 від 15 березня 2008 року) в частині передачі [PERSON] недобудованого гаражу № 79 у власність [PERSON] та в частині прийняття останнього в члени автокооперативу Нива. Також рішенням було визнано незаконним рішення зборів уповноважених членів автокооперативу Нива від 14 червня 2008 року (протокол № 1 від 14 червня 2008 року) в частині виключення [PERSON] з членів автокооперативу Нива та в частині задоволення заяви [PERSON] про переоформлення недобудованого гаражу № 79 в автокооперативі Нива на останнього. Далі, рішенням правління автокооперативу Нива від 16 травня 2015 року (протокол № 4 від цієї дати) була розглянута заява [PERSON] і її прийнято в члени кооперативу. На зібранні уповноважених автокооперативу Нива 16 червня 2015 року (протокол № 5 від цієї дати) зазначене рішення правління про прийняття в члени кооперативу Нива [PERSON] було затверджено одноголосно. Суд вважає, що таке рішення є протиправним, оскільки п. 4.8 Статуту кооперативу, хоча й передбачає можливість прийняття в члени кооперативу одного із спадкоємців, але Статутом, або ж іншим нормативним актом, чітко не визначено хто із спадкоємців (якщо їх декілька) може бути прийнятий в члени кооперативу або ж має переважне право на це. Цим пунктом Статуту визначено, що після смерті члена кооперативу зберігається перевага на вступ у члени одному із спадкоємців. Але це не вказує, що надається перевага будь-якому із спадкоємців. Тому прийняття в члени кооперативу [PERSON] без повідомлення про це інших спадкоємців та вирішення питання про перевагу одному з них без участі в розгляді цього питання інших спадкоємців, є протиправним і таким, що суперечить п. 4.8. Статуту. Крім того, на думку суду, рішення зборів уповноважених, яким [PERSON] була прийнята в члени кооперативу, є протиправним і з тих підстав, що прийнято не повноважним органом управління кооперативу. Так, відповідно до розділу 5 Статуту органами управління авткооперативу Нива є загальні збори вищий орган управління, та правління яке здійснює керівництво поточними справа кооперативу. Пунктом 5.8. Статуту передбачено, що у випадку труднощів зі скликанням загальних зборів можуть проводитися збори уповноважених; норми представництва та порядок обрання уповноважених членів установлюються правлінням кооперативу. Однак з пояснень представника автокооперативу Нива та наданих ним документів вбачається, що уповноважені не були обрані, а були призначені на засіданні загальних зборів кооперативу 21 березня 2015 року, що суперечить Статуту, оскільки уповноважені повинні обрані, а не призначені. Крім того, рішень правління про норми представництва уповноважених та порядок їх обрання не приймалося. В той же час, суд не може погодитися із вимогою позивача про необхідність видачі йому членського квитка кооперативу із зазначенням гаражу № 79, оскільки членство кооперативу та видача членського квитка набувається на підставі, визначених Статутом кооперативу, тобто після подання відповідно заяви, потім - прийняття рішення правління та його затвердження рішенням загальних зборів кооперативу (зборів уповноважених), чого не було, крім заяви [PERSON] Посилання в даному випадку на положення п. 12 Постанови 28 червня 1991 року Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами справ, пов'язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів, яке передбачає безумовну видачу членського квитка особі у разі визнання судом неправильною відмову в прийом його в члени кооперативу, суд вважає недоречним, оскільки Пленум рекомендує, що при вирішенні справ такої категорії рекомендує судам керуватись Законом СРСР "Про кооперацію в СРСР", Законом України "Про власність", але ці Закони вже втратили чинність, до того ж цією постановою не визначено можливості вирішення спору у разі наявності декількох претендентів-спадкоємців померлого на членство в кооперативі. Що ж до вимог позивача до автокооперативу Нива та [PERSON] про зобов'язання не чинити перешкод в користуванні гаражем № 79, суд зазначає наступне. Як було встановлено під час розгляду справи, на автомобільний гараж № 79 в автокооперативі Нива після смерті попереднього його користувача та члена кооперативу [PERSON] є троє спадкоємців, які, відповідно до положень з положень ст. 1218, 1261, 1267, 1278 ЦК України мають рівні спадкові права на нього. Тому вони вправі самостійно між собою вирішити питання про вступ до члені кооперативу та користування гаражем, а у разу відсутності згоди, звертатися за цим до суду, але не вправі самостійно вирішувати про своє переважне право на користування гаражем та не вправі перешкоджати іншим спадкоємцям в користуванні ним. Тому дії [PERSON], з приводу заварюванні воріт гаражу № 79, з огляду також і на незаконність її прийняття в члени кооперативу, є протиправними. Але суд не може задовольнити вимоги позивача про визнання протиправними дії посадових осіб, які на думку позивача, заважають йому користуватися гаражем № 79, зобов'язавши кооператив не чинити перешкод в користуванні ним, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, доказами факт перешкоджання посадовими особами кооперативу Нива користуватися [PERSON] гаражем підтверджений не був. З пояснень представника та голови кооперативу позивачу ніхто не заважав користуватися гаражем. Навпаки, з матеріалів перевірки та показів охоронця [PERSON] вбачається, що [PERSON] самостійно мав доступ до гаражу і саме він викликав співробітників Поліції при вчиненні ним проникнення до гаражу. Але ні з цих матеріалів, ні з інших документів та показів не вбачається, що хтось із посадових осіб чинив йому перешкоди в користуванні гаражем. В матеріалах перевірки за зверненнями [PERSON] від 16 січня 2016 року зазначено, що був конфлікт, але це не вказує безумовно, що чинилися перешкоди. За положеннями ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам, тобто по 551 грн. 20 коп. судового збору, сплаченого ним, за відрахуванням розміру судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. по вимозі, в задоволенні якої було відмовлено. За викладеного,

Outcome: partial