Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

Хорольська міська рада Полтавської області звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених (заощаджених) коштів, мотивуючи його тим, що рішенням 10 сесії Хорольської міської рад 7 скликання від 28.04.2016 р. № 245 « Про припинення дії договору оренди землі з [PERSON] та надання в користування на умовах оренди земельної ділянки [PERSON] ».» громадянину [PERSON] , як фізичній особі надана в оренду земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0,0141 га за кадастровим № 5324810100:50:003: 0030 для розміщення та обслуговування об`єкту торгівлі. На земельній ділянці знаходиться нерухоме майно (нежитлове приміщення), яке належить [PERSON] на праві приватної власності. Тобто Відповідач набув у власність нерухоме майно (нежитлове приміщення) і у зв`язку з цим одночасно вступив у фактичне володіння і користування земельною ділянкою площею 0,0141 га за кадастровим № 5324810100:50:003: 0030 для розміщення та обслуговування об`єкту торгівлі по [ADDRESS] на якій розташована ця будівля. Відповідач не має прав на безоплатне одержання у володіння і користування вказаної земельної ділянки. В цьому випадку згідно 206 ЗК України, ст.14 ПК України передача прав володіння і користування земельною ділянкою повинна здійснюватись виключно за плату, що має вноситися на користь позивача на підставі договору оренди земельної ділянки; Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст.1 Закону України "Про оренду землі"). Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України). Відсутність договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття відповідачем володіння і користування земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації. Тобто, - наразі має місце збереження (заощадження) відповідачем належних до сплати позивачеві коштів у розмірі 16 302 грн 93 коп (шістнадцять тисяч триста дві гривні 93 копійки) у вигляді орендної плати, котра згідно встановлених законодавчих приписів нараховується на цю земельну ділянку. Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч.1 ст.190 ЦК України). Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. (ч.ч. 1-2 ст. 1212 ЦК України). Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦК України). Відповідач у порушення статей 125, 126 Земельного кодексу України без укладення договору оренди користувався земельною ділянкою площею 0,0141 га за кадастровим № 5324810100:50:003: 0030 для розміщення та обслуговування об`єкту торгівлі по [ADDRESS] в період з 01.02.2017 р. по 01.02.2020 р., та не сплачував коштів за її використання, чим зберіг (заощадив) у себе майно - кошти, котрі у вигляді орендної плати, що нараховується за володіння і користування земельною ділянкою мали надійти до бюджету Хорольської міської ради (власника земельної ділянки) в сумі 16 302 грн 93 коп (шістнадцять тисяч триста дві гривні 93 копійки). Тобто між позивачем та відповідачем виникли зобов`язання в силу яких позивач (Хорольська міська рада), як власник майна в праві вимагати, а відповідач, котрий власником майна не є, але зберіг його у себе без достатніх правових підстав, зобов`язаний відшкодувати позивачеві вартість цього майна. Гр-н [PERSON] на протязі всього оскаржуваного періоду ухилявся від укладання договору та виконання листів, які йому направлялися. Неодноразово міська рада пропонувала прибути в міську раду для вирішення питання укладення договору оренди та стосовно сплати. На даний час він також ухиляється від укладання договору на дану земельну ділянку та не проводить сплату за неї. В судове засідання предствник позивача Хорольської міської ради Полтавської областіне з"явився, але в заяві прохав суд провести розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з"явився, але подав до суду заяву про розглдя справи у його відсутність. Зазначивши, що заборгованість перед позивачем повністю сплачена. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням 10 сесії Хорольської міської рад 7 скликання від 28.04.2016 р. № 245 « Про припинення дії договору оренди землі з [PERSON] та надання в користування на умовах оренди земельної ділянки [PERSON] ».» громадянину [PERSON] , як фізичній особі надана в оренду земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0,0141 га за кадастровим № 5324810100:50:003: 0030 для розміщення та обслуговування об`єкту торгівлі. На земельній ділянці знаходиться нерухоме майно (нежитлове приміщення), яке належить [PERSON] на праві приватної власності. Тобто Відповідач набув у власність нерухоме майно (нежитлове приміщення) і у зв`язку з цим одночасно вступив у фактичне володіння і користування земельною ділянкою площею 0,0141 га за кадастровим № 5324810100:50:003: 0030 для розміщення та обслуговування об`єкту торгівлі по [ADDRESS] на якій розташована ця будівля. Відсутність договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття відповідачем володіння і користування земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації. Тобто, - наразі має місце збереження (заощадження) відповідачем належних до сплати позивачеві коштів у розмірі 16 302 грн 93 коп (шістнадцять тисяч триста дві гривні 93 копійки) у вигляді орендної плати, котра згідно встановлених законодавчих приписів нараховується на цю земельну ділянку. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, що згідно квитанції від 21.02.2020 року відповідачем [PERSON] сплачено на користь позивача кошти у розмірі 16303 грн. Наведене є підставою для відмови у задоволенні позову з огляду на те, що позивачем не було виконано свого обов`язку із доказування обґрунтованості і правомірності його вимог, адже обставини наведені позивачем у позовній заяві не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у частині стягнення безпідставно безпідставно збережених (заощаджених) коштів. Приписами ч.1 ст.142 ЦПК України передбачено, що визнання позову Відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed