Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що у вересні 2012 року він домовився зі своїм братом [PERSON] про укладення договору дарування сільськогосподарської техніки, яку брат придбав на своє ім`я, уклавши 25 жовтня 2012 року договір поставки з ФОП [PERSON] Всі дії щодо купівлі трактора здійснював він, кошти на придбання належали особисто йому. Це свідчить про удаваність договору поставки. На підставі викладеного просив визнати договір поставки трактору ХТА-200 від 25 жовтня 2012 року, укладений між ФОП [PERSON] та [PERSON], частково удаваним в частині покупця, визнати його, [PERSON], покупцем за даним договором та визнати його власником трактору ХТА-200, номерний знак 1119 1 АН. Також у серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з аналогічним позовом, в якому просив визнати договір поставки №145 Тр трактору КИЙ 14102 від 26 вересня 2012 року, укладений між ТОВ «Укравтозапчастина» та [PERSON], частково удаваним в частині покупця, визнати його, [PERSON], покупцем за даним договором та визнати його власником трактору КИЙ 14102, номерний знак 1119 2 АН. Ухвалою Новогродівського міського суду Донецької області від 19 листопада 2015 року цивільні справи за даними позовами обєднані в одне провадження. В подальшому позивач змінив предмет позову, доповнив його підстави та просив визнати договір поставки трактору №145 Тр від 26 вересня 2012 року, укладений між ТОВ «Укравтозапчастина» та [PERSON], предметом якого є придбання трактору колісного КИЙ 14102 вчиненим для приховання договору купівлі-продажу, визнати, що 26 вересня 2012 року між ТОВ «Укравтозапчастина» та [PERSON] вчинено договір купівлі-продажу трактору і покупцем за цим договором виступає [PERSON], визнати його власником трактору колісного КИЙ 14102, номерний знак 1119 2 АН; визнати договір поставки трактору від 25 жовтня 2012 року, укладений між ФОП [PERSON] та [PERSON], предметом якого є придбання трактору колісного ХТА-200, вчиненим для приховання договору купівлі-продажу, визнати, що 25 жовтня 2012 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] вчинено договір купівлі-продажу трактору і покупцем за цим договором виступає [PERSON], визнати його власником трактору колісного ХТА-200, номерний знак 1119 1 АН. Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 15 вересня 2017 року позов [PERSON] задоволено: визнано договір поставки трактору № 145-Тр від 26 вересня 2012 року, укладений між ТОВ «Укравтозапчастина» і [PERSON], предметом якого є придбання трактору колісного КИЙ модель 14102, 2012 року випуску, вчиненим для приховання договору купівлі-продажу; визнано, що 26 вересня 2012 року між ТОВ «Укравтозапчастина» і [PERSON] вчинено договір купівлі-продажу трактору колісного КИЙ модель 14102, 2012 року випуску, і покупцем за цим договором виступає [PERSON]; визнано [PERSON] власником трактору колісного КИЙ модель 14102, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Визнано договір поставки трактору від 25 жовтня 2012 року, укладений між ФОП [PERSON] і [PERSON], предметом якого є придбання трактору колісного ХТА-200, 2012 року випуску, вчиненим для приховання договору купівлі-продажу; визнано, що 25 жовтня 2012 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] вчинено договір купівлі-продажу трактору колісного ХТА-200, 2012 року випуску, покупцем за цим договором виступає [PERSON]; визнано [PERSON] власником трактору колісного ХТА-200, 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER]. В апеляційній скарзі [PERSON] просила скасувати рішення суду, ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права: суд першої інстанції не дав належної оцінки тій обставині, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 травня 2015 року вона визнана власником ? частки спірних тракторів; на спростування підстав позовних вимог вона надала низьку письмових доказів, які суд не взяв до уваги, натомість віддав перевагу показам заінтересованих свідків, які або перебувають з позивачем в родинних стосунках, або працюють у нього. В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтримала доводи апеляційної скарги, просила задовольнити. Представник позивача [PERSON] заперечувала проти апеляційної скарги, просила залишити без змін рішення суду. Інші особи до суду не з`явились, про день та час судового розгляду повідомлялись належним чином під особистий підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], їх представник [PERSON] та представник третьої особи ТОВ «Укравтозапчастина» надали суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі. Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які з`явилися, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню за таких підстав. Судом першої інстанції під час розгляду справи було встановлено, що 26 вересня 2012 року між [PERSON] та ТОВ «Укравтозапчастина» укладено договір поставки №145-Тр трактору на умовах попередньої оплати, предметом якого є придбання трактору колісного КИЙ 14102, реєстраційний номер [NUMBER], 25 жовтня 2012 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір поставки, предметом якого є придбання трактору колісного ХТА-200, 2012 р.в. реєстраційний номер [NUMBER]; 30 листопада 2014 року [PERSON], який є рідним братом позивача, помер. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що спірні трактори фактично були придбані позивачем за договорами, які за правовою природою є договорами купівлі-продажу, за кошти, що є його власністю, умисел на укладення спірних правочинів був спрямований на уникнення можливої відповідальності у спосіб звернення на спірне майно, з моменту придбання спірної техніки і до тепер позивач здійснює повноваження щодо неї, які притаманні виключно володільцеві майнва, а оспорювані правочині перешкоджають йому повною мірою здійснювати права власника майна. Але таких висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права. Звертаючись до суду з даним позовом [PERSON] посилався на положення ст. 16, 235, 655 ЦК України (т.1 арк..спр.2-4, 53-55, 189-190). Відповідно до ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Отже, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. 3 ст. 203 ЦК України головним елементом угоди (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, то основним юридичним фактом, який підлягає встановленню судом є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору та з'ясування питання про те, чи не укладена ця угода з метою приховати іншу угоду та яку саме. Щоб договір був удаваним необхідні свідомі дії обох сторін договору для приховання істинної волі. Для визнання правочину удаваним слід установити, що обидві сторони договору діяли свідомо для досягнення якоїсь особистої користі, їх дії направлені на досягнення інших правових наслідків і приховують іншу волю учасників угоди. Наміру однієї сторони укладення удаваної угоди недостатньо. На підставі п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. З матеріалів справи вбачається, що спірні договори поставки тракторів від 26 вересня 2012 року та 25 жовтня 2012 року були укладені відповідно між [PERSON] та ТОВ «Укравтозапчастина» та [PERSON] та ФОП [PERSON] (т.1 арк..спр.11-12, 63-66). В позовних заявах від 27 серпня 2015 року (т.1 арк..спр.2-4, 53-55) та змінюючи предмет та підстави позову 8 червня 2016 року (т.1 арк.спр.189- 190) [PERSON] зазначив другу сторону спірних правочинів ТОВ «Укравтозапчастина» та ФОП [PERSON] в якості третіх осіб, в такому процесуальному статусі вони і приймали участь при розгляді справи. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їхні права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, установлених цим кодексом. На підставі ч.1 ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Виходячи з положень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" у випадку неможливості розгляду справи без участі співвідповідача чи співвідповідачів у зв'язку з характером спірних правовідносин (наприклад, при розгляді справ про захист гідності, честі та ділової репутації за участю засобів масової інформації) суд залучає його чи їх до участі у справі зі своєї ініціативи (статті 32, 33 ЦПК)). Мотиви, з яких суд визнав неможливим розгляд справи без зазначених осіб, повинні бути зазначені в ухвалі, копія якої разом з копією позовної заяви невідкладно надсилається залученим особам. В порушення даних вимог закону, під час вирішення спору, суд першої інстанції, не обговорив питання про залучення другої сторони спірних правочинів «Постачальника» - ТОВ «Укравтозапчастина» та «Продавця» - ФОП [PERSON] до участі у справі в якості співвідповідачів, визначивши їх процесуальне положення як третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору, у той час як судовим рішення вирішено питання про їх права і обов'язки, що є порушенням вимог процесуального закону. Згідно ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Суд першої інстанції під час розгляду справи порушив норми процесуального права, що є підставами для скасування рішення суду з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки задоволення позову без залучення до участі у справі всіх належних сторін є передчасним, а суд апеляційної інстанції позбавлений повноважень залучати до участі у справі співвідповідачів.

Outcome: partial