Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

01.03.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення, згідно якого визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком по пров. Будянському, 17 в м. Харкові та зняти її з реєстраційного обліку по вказаній адресі. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він 06.04.1985 року купив 195/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який розташований за адресою пров. Будянський, 17 в м. Харкові. Крім нього в зазначеному домоволодінні зареєстровані його дружина [PERSON], донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], яка є відповідачем по справі. Відповідач у 2000 року добровільно пішла з будинку та не проживає в ньому з указаного часу. Факт не проживання у будинку відповідача підтверджується актом не проживання від 21.07.2015 року. Позивач зазначив, що відповідач не сплачує комунальні платежі, тому він змушений нести ці витрати як за себе, так і за відповідача. Ніякої участі в підтриманні в належному стані житла відповідач не приймає. Таким чином, відповідач за даною адресою зареєстрована, однак фактично не проживає біля 16 років, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі та підтвердив обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином, шляхом надання повідомлення до редакції газети Слобідський край». Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надали до суду заяву, згідно якої просили розглядати справу без участі їх представника. Суд, вислухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору від 06 квітня 1985 року, посвідченого державним нотариусом 5-ї Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] належить 195/900 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що розташований в м. Харкові по пров. Будянському, 17. Зареєстровано в реєстрі за №3-801. (а.с.4). Положеннями статей 317, 319, 321 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно домової книги будинку №17 по пров. Будянському м. Харкова відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована у вищевказаному будинку.(а.с.5-6) У судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] з 2000 року в вищевказаному будинку не проживає. Факт тривалого не проживання відповідача у будинку підтверджується актом від 21.07.2015 року, складеного за участю сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON]В.(а.с.10). У судовому засіданні була допитана свідок [PERSON], яка підтвердила, що відповідач [PERSON] у будинку №17 по пров. Будянському в м. Харкові не мешкає. Їй це достовірно відомо, оскільки вона мешкає по сусідству та спілкується з позивачем з 2004 року . Не вірити поясненням вищевказаного свідка, у суду немає ніяких підстав, оскільки вона є сторонньою особою, яка не зацікавлена у розгляді справи на користь позивача. Позивач вважає, що факт реєстрації відповідача у належній йому частині житлового будинку, порушує його права, як власника, оскільки він змушений сплачувати рахунки відповідача за надані комунальні послуги. Крім того, це перешкоджає оформити субсидію. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Також, враховуючи ту обставину, що відповідач за місцем реєстрації тривалий час не проживає, позивач вважає її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відповідно до вказаних положень закону, підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є відсутність цієї особи без поважних причин протягом встановленого законом строку в жилому приміщенні, право користування яким має ця особа. Судом встановлено, що в житловому будинку за адресою: м. Харків, пров. Будянський, 17, значиться зареєстрованою [PERSON], яка фактично не проживає за вказаною адресою з 2000 року, що є підставою вважати її такою, що втратила право користування\~\~ житловим будинком. Враховуючи вищезазначене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими. Згідно із абз. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Аналіз вказаної норми закону «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні», дає підстави вважати, що зняття з реєстрації місця проживання проводиться відповідним органом реєстрації на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, виселення, що набрало законної сили, а не судом. Тому зняття з реєстрації місця проживання відповідача не належить до компетенції суду. Крім того, орган реєстрації - Жовтневий РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області залучено до участі у справі у якості третьої особи, а не відповідача. В судовому засіданні позивач не надав суду докази, що відповідний орган реєстрації відмовив позивачу у задоволені його заяви про зняття з реєстрації відповідача у спірному будинку. Таким чином позов в частині зняття з реєстрації відповідача за вказаною адресою , задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial