Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

У жовтні 2018\~р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], який народився 19.10.2000\~р., у розмірі 2\~500,00\~грн. щомісячно, до досягнення тим двадцяти трьох\~років, посилаючись на те, що син навчається в Національній академії внутрішніх справ, вона не має можливості повністю задовольнити його життєві потреби. [PERSON] проти позову заперечив та просить, з урахуванням усних пояснень, задовольнити позов частково, а саме стягувати з нього аліменти у розмірі 800,00\~грн. щомісячно, посилаючись на те, його стан здоров'я та матеріальний стан дозволяють йому сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. Судом з'ясовано, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], який народився 19.10.2000\~р., що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК №\~138409 від 16.12.2000\~р. (а.\~с.\~7). [PERSON] у 2017\~р. вступив до Національної академії внутрішніх справ, термін навчання з 14.08.2017\~р. по 30.06.2021\~р., форма навчання денна, що підтверджується довідками від 10.09.2018\~р. №\~46/2315 та від 23.01.2019\~р. №\~46/02-52, виданими цим навчальним закладом (а.\~с.\~12, 58). [PERSON] не подала доказів, які б вказували на те, що у зв'язку з навчанням [PERSON] у Національній академії внутрішніх справ той потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, [PERSON] проти цієї обставини не заперечив. За таких обставин Суд виходить з того, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання. Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином [PERSON] зобов'язаний утримувати повнолітнього сина [PERSON], до припинення останнім навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, однак за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Як зазначалось вище, [PERSON] просить задовольнити позов частково, а саме стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], у розмірі 800,00\~грн. щомісячно. Зважаючи на це, Суд вважає, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину [PERSON]. Визначаючи розмір цієї допомоги (аліментів), Суд виходить з такого. Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, повнолітньої дочки у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)\~стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)\~інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] не подала доказів, які б вказували на те, що [PERSON] може надавати допомогу (аліменти) у розмірі 2\~500,00\~грн. щомісяця. З листа від 15.01.2019\~р. Бердичівського управління ГУ ДФС у Житомирській області та додатку до нього, а також з податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця вбачається, що [PERSON] задекларував дохід від здійснення господарської діяльності за 2018\~р. у розмірі 599\~800,00\~грн., інші вид доходів відсутні (а.\~с.\~54, 55, 77). За 2018\~р. [PERSON] сплатив до бюджету, у тому числі єдиний соціальний внесок, 32\~277,34\~грн., що підтверджується листом від 31.01.2019\~р. Бердичівського управління ГУ ДФС у Житомирській області (а.\~с.\~61). 06.04.2018\~р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 100\~000,00\~грн. у Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", станом на 22.12.2018\~р. заборгованість за кредитом становить 66\~666,66\~грн., що підтверджується довідкою від 22.12.2018\~р. про стан позичкової заборгованості (а.\~с.\~31). 21.12.2018\~р. [PERSON] сплатив 24\~300,00\~грн. податку на доходи фізичних осіб з оренди паїв, що підтверджується квитанцією від 21.12.2018\~р. (а.\~с.\~67). 14.11.2017\~р. [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти у розмірі 4\~000,00 доларів США, залишок боргу становить 2\~000,00\~доларів США, які підлягають поверненню у 2019\~р., що підтверджується розпискою (а.\~с.\~32) та поясненнями свідка [PERSON]. З розрахунку, наданого [PERSON], у якому, зокрема, відображені наведені вище платежі та платежі за кредитом, випливає, що його "чистий" прибуток у 2018\~р. склав 40\~533,00\~грн. (а.\~с.\~66), тобто 3\~377,75\~грн. на місяць. [PERSON] доказів, які б спростовували або ставили під сумнів цей розрахунок, не подала. З документів щодо стану здоров'я [PERSON] (протоколу дослідження та сторінок медичної картки, а.\~с.\~33 34), випливає, що він потребує лікування, у зв'язку з чим у грудні 2018\~р. ним було придбано ліки загальною вартістю 1\~895,13\~грн., у січні 2019\~р. 412,90\~грн., що підтверджується фіскальними чеками (а.\~с.\~40, 68). З наведеного випливає, що [PERSON] не може надавати матеріальну допомогу (аліменти) своєму повнолітньому сину [PERSON], у розмірі 2\~500,00\~грн., як про це просить [PERSON] у позовній заяві. При цьому Суд вказує, що як випливає з довідки про доходи та відрахування за 2018\~р. [PERSON], останній у 2018\~. отримував доходи (оклад курсанта та разову грошову винагороду курсантам) (а.\~с.\~59). Ця обставина, з урахуванням наведеного вище положення частини першої статті 182 Сімейного кодексу України, має суттєве значення для правильного вирішення справи. Між тим, про цю обставину [PERSON] не вказала у позовній заяві. Крім того, [PERSON] не вказала у позовній заяві відомостей про свій матеріальний стан, які, зважаючи на частину першу статті 182 Сімейного кодексу України, такж мають значення для правильного вирішення справи. В таких діях [PERSON] вбачається порушення частини другої статті 43 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено, що учасники справи зобов'язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що аліменти, які має сплачувати [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, мають бути визначені у розмірі 800,00\~грн. на місяць, що складає близько 42% від розміру прожиткового мінімуму в розрахунку на місяць для працездатних осіб на момент ухвалення рішення (1\~921,00\~грн.), що, з урахуванням раніше встановленої Судом обставини отримання [PERSON] окладу курсанта та разової грошової винагороди курсантам, буде достатнім для задоволення частини його потреб. Інша частини цих потреб, з урахуванням положень статті 141 Сімейного кодексу України (Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.), мають задовольнятись [PERSON] (зі змісту позовної заяви випливає, що вона має певну можливість їх задовольняти). Крім того, Суд, з урахуванням того, що саме такий розмір аліментів визнав [PERSON], вважає, що сплата цих аліментів не призведе до суттєвих обмежень у задоволенні потреб [PERSON], у власності якого після їх сплати залишатиметься близько 2\~577,75\~грн. на місць (3\~377,75\~грн. 800,00\~грн.), що хоча і є меншим, ніж мінімальна заробітна плата у 2019\~р. (4\~173,00\~грн.), проте є більшим прожиткового мінімуму в розрахунку на місяць для працездатних осіб на момент ухвалення рішення (1\~921,00\~грн.). Статтею 201 Сімейного кодексу України встановлено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 192 і 194 197 цього Кодексу. Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме: з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], підлягають стягненню аліменти у розмірі 800,00\~грн. щомісячно, починаючи з 22.10.2018\~р. і до припинення ним навчання в Національній академії внутрішніх справ, але ні більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тобто рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає допущенню до негайного виконання. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 225,54\~грн.

Outcome: partial