Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

01.03.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягувати зі [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини його заробітної плати та усіх видів доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 27.08.2005 року. 28.10.2014 року шлюб між сторонами було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області. Від шлюбу сторони мають двох дітей, які перебувають на її утриманні. На момент звернення до суду згоди між сторонами по справі щодо способу виконання відповідачем свого обов'язку з утримання дітей не досягнуто. Оскільки, як відомо позивачці, відповідач працює, має постійну заробітну плату, то вона бажає стягувати з нього аліменти у частці від заробітної плати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином (а.с.17), причини неявки суду не повідомила, проте надала суду заяву від 24.03.2016 року про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити у повному обсязі (а.с. 19). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.18), причини неявки суду не повідомив, проте надав суду заяву від 29.03.2016 року про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував (а.с.20 ). Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. 27.08.2005 року був укладений шлюб між позивачкою та відповідачем по справі, а 28.10.2014 року шлюб між сторонами по справі був розірваний, що підтверджується копією витягу з рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28.10.2014 року по провадженню №2/632/894/14, яке набрало чинності 14.11.2014 року (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 01.06.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області України (актовий запис №119) (а.с.8) та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 25.03.2011 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області (актовий запис №73) (а.с.9). Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з позивачем та відповідачем по справі, що підтверджується довідкою про склад сім`ї КП «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області від 20.01.2016 року за №398. Відповідач по справі в добровільному порядку за згодою сторін матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей на момент пред`явлення позову не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що позивачка визначила розмір аліментів у розмірі 1/3 частини доходу відповідача, суд вважає, що вказана сума є достатньою для утримання неповнолітніх дітей, а тому вимоги позивачки щодо цієї частини позову є законними та підлягають задоволенню. В порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути розмір судового збору в сумі 551,20 грн., оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі вказаної позовної заяви. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved