Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

01 лютого 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на період навчання повнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду та до закінчення дочкою навчання у ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗ України», але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. В обґрунтування позову вказує на те, що з 29 квітня 1995 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На теперішній час вона працює на посаді лікаря-дерматовенеролога в КП «П`ятихатська центральна районна лікарня», в середньому її заробітна плата складає близько 3\~960,00 грн. на місяць. Звертає увагу, що її матеріальний стан не дає можливості в повному обсязі забезпечувати повноцінний, всебічний розвиток повнолітньої дочки. Чоловік працевлаштований, має постійний дохід, працює інженером електронщиком вищої категорії в обчислювальному центрі на Придніпровській залізній дорозі та одержує заробітну плату близько 10\~000,00 грн. щомісяця, у зв`язку з чим має змогу утримувати їх спільну дитину. Як їй відомо, аліменти чоловік нікому не платить, інших неповнолітніх дітей, а також інших осіб на утриманні не має. Дочка на даний момент навчається на стаціонарі за денною формою навчання на бюджетній основі, є студентом четвертого курсу 2 медичного факультету ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗ України». Денна форма навчання призводить до неможливості студента офіційно працювати та отримувати доходи, дитина об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Додатково дочка навчається в Центрі іноземних мов проф. О.Б. Тарнопольського на курсах англійської мови. Нею щомісяця сплачується вартість курсів в розмірі 1\~212,00 грн., вони необхідні дочці для навчання в медичній академії. Крім того, дочка знаходиться на обліку у невропатолога з приводу ДП Цервікоторакоалгія з вираженим м`язово-тонічним синдромом на тлі сколіозу грудного відділу хребта І ст., потребує постійного довготривалого лікування, проходження курсу масажу та прийому медикаментів. Також, дочка знаходиться на обліку у ендокринолога з приводу хронічного аутоімунного тиреоїдита, єутиреоз, їй рекомендовано довготривале лікування та прийом медикаментів. 27.10.2020 року в дочки виявлено вірус збудника Covid-19, що спричинило придбання коштовних медикаментів. Тривалий час дочка хворіє на бронхіальну астму, ця хвороба потребує постійного нагляду за станом здоров`я та придбання ліків для оперативного подолання приступів астми. Дочка має поганий зір, знаходиться на обліку у офтальмолога, їй постійно необхідно купувати розчин для контактних лінз та міняти їх раз на рік відповідно до рекомендації. 30.03.2020 року дочка зламала кістки лівої ноги. Орієнтовна сума місячних витрат на утримання повнолітньої дочки становить близько 5\~000,00 грн. на місяць, що складається з витрат на харчування, комунальні послуги, одяг, медичне обстеження та витрати на придбання ліків. Дочці необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, підручники, одяг, харчування, ліки тощо. Враховуючи викладене, позивач звертається до суду з даним позовом. 02 березня 2021 року від представника відповідача [PERSON] [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. На веб-сайті Health 24 та на сайті Школи косметології доктора Траут містяться відомості про лікаря [PERSON] , які прямо підтверджують, що позивач не повідомила про свої додаткові (і більш значні) доходи, оскільки позивач проводить медичні консультації як лікар-дерматолог та лікар-трихолог. Також, позивач є пенсіонером з 03 лютого 2009 року як пенсіонер МВС і отримує регулярний щомісячний дохід у розмірі 4\~000,00 грн. на місяць. Отже, вважає, що позивач приховує свої реальні доходи, чим вводить суд в оману та намагається збільшити розмір аліментів, створивши уявлення про своє складне матеріальне становище, що не відповідає дійсності. На даний час позивач та відповідач вже не перебувають у шлюбі, оскільки рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2021 року по справі № 2/204/299/21 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Позовну заяву в цілому відповідач вважає необґрунтованою та безпідставною, оскільки відповідач регулярно надавав грошову допомогу дочці та вважає, що витрати з оплати судового збору мають бути покладені на позивача як особу, винну в доведенні справи до суду. В той же час, з міркувань забезпечення інтересів дитини вважає за можливе задовольнити позов частково, у розмірі 1/6 частини від доходів відповідача. Відповідно до позовної заяви позивачем порушується питання щодо понесення нею додаткових витрат на всебічний розвиток дитини, а саме навчання на курсах англійської мови. Однак, такі витрати відносяться до додаткових витрат на дитину у розумінні ч. 1 ст. 185 СК України та не мають відношення до даної справи. Крім того, відповідач щомісячно надає матеріальну допомогу своїй непрацездатній матері, яка мешкає в м. Одеса, а отже на утриманні відповідача є ще інші особи. Крім надання щомісячної матеріальної допомоги дочці, відповідач також у 2020 році надавав дочці кошти у сумі 3\~600,00 грн., які дочка просила на придбання пуховика, у червні 2020 році надав дочці 300 доларів США для контактних корегуючи лінз. Також, оскільки дочка відповідача навчається на бюджетній формі навчання, то отримує стипендію. Вважає, що позовні вимоги пред`явлено формально попри фактичну участь відповідача у витратах на дитину та надання їй матеріальної допомоги. Разом з цим, з метою забезпечення формального узаконення матеріальної допомоги, яка надається дитині у розмірі 2\~000,00 грн., просить суд призначити розмір аліментів у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача до закінчення дочкою навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Від представника\~позивача [PERSON] [PERSON] 24 березня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. На сьогоднішній день позивачем не проводяться медичні консультації у Школі косметології доктора Траут, а інформація на сайті застаріла. Факт перерахунку коштів на ім`я [PERSON] не вказує саме на утримання непрацездатної матері. Позивачу відомо, що матір відповідача працює та отримує дохід, крім виплат пенсійного фонду. Факт надання грошової допомоги дочці підтверджується лише копіями грошових переказів починаючи з жовтня 2020 року, а не тривалий час. Відповідач працевлаштований та має можливість утримувати їх спільну дочку. Відповідачем не надано доказів виконання своїх обов`язків як батька в утриманні дочки. У зв`язку з цим просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] 23 березня 2021 року надав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив наступне. Доказів, що позивачем припинені трудові відносини та працевлаштування в Школі косметології доктора Траут, не надані позивачем. Через офіційний веб-портал ведеться попередній запис на прийом на найближчі дати до дерматолога [PERSON] , у зв`язку з чим вважає, що позивач вводить суд в оману. Факт того, що позивач є пенсіонером МВС вона не спростовує у відповіді на відзив. Відповідач щомісячно надає матері матеріальну допомогу у розмірі приблизно 2\~000,00 грн., наразі мати відповідача хворіє та потребує операції на нозі, а отже додаткових фінансових витрат. Враховуючи наявність у відповідача на утриманні непрацездатної матері, а також розмір доходу відповідача, вважає за можливе задовольнити позов з міркувань забезпечення інтересів дитини у розмірі 1/6 від доходів відповідача. Відповідач систематично утримував свою дитину та надавав їй матеріальну допомогу, живучі однією сім`єю з позивачем та донькою. В тому числі після фактичного припинення шлюбних відносин з позивачем у листопаді 2019 року сплачував комунальні платежі впродовж року за адресою [ADDRESS] , де фактично проживає позивач та спільна дочка. Відповідач належним чином виконує свої батьківські обов`язки та утримує свою повнолітню дочку в міру своєї фінансової можливості незалежно від наявності рішення суду про стягнення аліментів. Крім того, відповідач з огляду на свій вік також має хронічні проблеми зі здоров`ям, через що потребує медичного обстеження та лікування, що об`єктивно впливає на неможливість сплачувати аліменти у розмірі ј частини від доходу. 01 квітня 20201 року від представника позивача надійшло письмове заперечення, в якому зазначено наступне. У відповідності до копії трудової книжки позивача було звільнено 04.09.2019 року за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з ТОВ «АЙ БІ ГРУП», яка і є власником компанії «Школа косметології ТРАУТ». З копій довідок, які були додані до відповіді, відповідач хворіє на хронічний холецистит та хронічний простатит. Ці хвороби є хронічними хворобами більшості чоловіків його віку, які з`являються в результаті поганої уваги до свого здоров`я. Звертаю увагу суду на дату отримання відповідачем довідок, хвороби з`явилися саме під час розгляду справи про виплату аліментів його дитині. Мати відповідача отримує пенсію, доказів її непрацездатності, інвалідності, крім перерахування особистих коштів, суду не надано. Дитина повинна мати достатній рівень життя та закінчити навчання. В судовому засіданні позивач та її представник Сірий Є.О. позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, відповіді на відзив та письмовому запереченні. Позивач додатково пояснила, що стан здоров`я дочки - [PERSON] погіршився, у дочки збільшена щитовидна залоза, астма з дитинства, тиреоїдит з`явився влітку 2020 року, зір сильно погіршився з 2019 року. Вона працює у лікарні та отримує заробітну плату приблизно 4\~000,00 грн. на місяць. Вони з позивачем припинили проживати разом з 03 листопада 2019 року, з цього часу з дочкою вони проживають вдвох. Грошову допомогу на утримання дочки відповідач надавав у період з жовтня 2020 року по січень 2021 року, по 2\~000,00 грн. Дочка навчається за рахунок державного бюджету та щомісячно отримує стипендію у розмірі 1\~000,00 грн. Вона з 2008 року є інвалідом ІІ групи, отримує пенсію МВД у розмірі приблизно 4\~000,00 грн. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та не заперечувала проти стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача щомісячно, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та письмових запереченнях. Додатково пояснила, що відповідач проживає один, інших дітей, крім [PERSON] , не має. Відповідач також щомісячно надає матеріальну допомогу своїй матері, яка проживає в Одеській області. Крім того, відповідач має хронічні захворювання пов`язані з захворюванням підшлункової залози та нирок, які потребують лікування та додаткових матеріальних затрат. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29 квітня 1995 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 29 квітня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану П`ятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис № 44 (а.с. 19). В період\~шлюбу у\~сторін народилась\~дочка \~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18 січня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної ради міста Дніпропетровська, актовий запис № 17 (а.с. 20). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2021 року по справі № 204/6297/20 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 63). З пояснень сторін судом встановлено, що дочка сторін [PERSON] проживає разом з матір`ю позивачем по справі. [INFO] [PERSON] , [INFO] , виповнилось 18 років. При цьому, згідно довідки № 170 від 29 вересня 2020 року, виданої Державним закладом «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров`я України», вбачається, що [PERSON] навчається у Державному закладі «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров`я України» на четвертому курсі 2 медичного факультету денного відділення, бюджетна форма навчання (а.с. 21). У зв`язку з цим, 01 лютого 2021 року позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , оскільки вона продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року,\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку. Судом встановлено, що повнолітня [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. Згідно ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Дочка сторін [PERSON] навчається на денній формі навчання на бюджетній основі, а тому не працює. Позивач працює в Комунальному підприємстві «П`ятихатська центральна районна лікарня» П`ятихатської районної ради на посаді лікаря-дерматовенеролога, що підтверджується довідками № 53 від 24 грудня 2020 року (а.с. 22) та № 289 від 24 грудня 2020 року (а.с. 23), а також є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , виданим Пенсійним фондом України 03 лютого 2009 року (а.с. 160). Судом встановлено, що відповідач працює в АТ «Укрзалізниця», Філія «Головний інформаційно-обчислювальний центр» АТ «Укрзалізниця» Виробничий підрозділ «Дніпровське відділення» на посаді провідного інженера-електроніка, за період з січня 2020 року по вересня 2020 року відповідачу було нараховано заробітну плату у розмірі 132\~617,56 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 405 від 16 жовтня 2020 року (а.с. 186). Враховуючи,\~що відповідач\~перебуває у\~працездатному віці,\~працює та\~отримує регулярні\~доходи,\~суд вважає,\~що\~він спроможний\~надавати\~аліменти\~на утримання повнолітньої дочки. При цьому, судом також встановлено, що до звернення позивача до суду з даним позовом, відповідач добровільно періодично надавав грошові кошти на утримання дочки, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій (а.с. 82-89, 151-159). Способи виконання\~батьками обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. Сімейним кодексом України передбачено два види сплати аліментів на утримання дитини: договірний коли батьки досягли згоди щодо порядку та розміру сплати аліментів, та судовий коли такої домовленості між батьками досягнуто не було. При вирішенні даної справи суд виходить з того, що сам факт звернення позивача до суду з позовом про стягнення\~\~аліментів є беззаперечним доказом того, що домовленості між позивачем та відповідачем щодо розміру аліментів досягнуто не було, а тому суд не приймає до уваги та відхиляє твердження сторони відповідача про те, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів суд враховує, що дочка сторін [PERSON] , [INFO] , має проблеми зі здоров`ям, а саме: вона знаходиться під наглядом лікаря-ендокринолога з приводу хронічного аутоімунного тиреоїдита, еутиреоз, що підтверджується висновком ЛКК № 154 від 23 листопада 2020 року (а.с. 15); перебуває на диспансерному обліку у офтальмолога з діагнозом прогресуюча міопія середнього ступеня, що підтверджується довідкою від 30 червня 2020 року, виданою офтальмологічни центром «Зірочка» (а.с. 42); перебуває під наглядом лікаря-невропатолога з приводу ДП цервікоторакоалгія з вираженим м`язово-тонічним синдромом на тлі сколіозу грудного відділу хребта І ст., що підтверджується висновком ЛКК № 157 від 30 листопада 2020 року (а.с. 45), а також хворіє на бронхіальну астму, що не заперечувалось сторонами справи. Отже, судом встановлено, що за станом здоров`я [PERSON] потребує систематичних витрат на підтримання її здоров`я на належному рівні, а тому з урахуванням викладеного розмір аліментів на її утримання має бути таким, що в достатній мірі зможе забезпечить підтримання доброго стану її здоров`я. Позивач у позовній заяві просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. При цьому, статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Однак, позивачем не доведено, що відповідач має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки у розмірі заявленому позивачем до стягнення 1/4\~частина з\~усіх видів\~заробітку (доходу)\~відповідача щомісячно. При цьому, сам відповідач заперечував, що має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки в заявленому позивачем до стягнення розмірі та, визнавши позовні вимоги частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Так, з наданих стороною відповідача висновків УЗД досліджень та результатів комп`ютерної томографії вбачається, що у відповідача [PERSON] , серед іншого, наявні ознаки калькульозного холециститу, конкремента жовчного міхура, гіпоплазії лівої нирки, гіперплазії передміхурової залози, лімфаденопатії малого тазу (а.с. 189-197). Отже, очевидним є те, що відповідач для підтримання свого здоров`я на належному рівні також має нести витрати на своє лікування. Крім того, відповідач надає матеріальну допомогу своїй матері [PERSON] , 1948 року народження, яка є пенсіонером (а.с. 66), що підтверджується копіями квитанцій, з яких вбачається, що грошові кошти у розмірі 1\~000,00 грн. на рахунок матері відповідач пересилає регулярно з 2018 року до теперішнього часу (а.с. 90-150). Посилання позивача в обґрунтування розміру аліментів у заявленому до стягнення розмірі на те, що дочка сторін додатково займається вивченням англійської мови, що також потребує витрат на її навчання, та надані у зв`язку з цим докази, суд до уваги не приймає, оскільки такі витрати пов`язані з розвитком здібностей [PERSON] та у розумінні ч. 1 ст. 185 СК України відносяться до додаткових витрат на дитину. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини, а додаткові витрати обумовлені особливими обставинами, до яких законодавством віднесено, зокрема, понесення додаткових витрат у зв`язку з розвитком здібностей дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач дійсно має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки у розмірі заявленому позивачем до стягнення 1/4 частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Оскільки батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, враховуючи, що для навчання повнолітньої [PERSON] необхідно нести витрати на проїзд до навчального закладу, канцелярські товари, харчування та інше, з урахуванням стану здоров`я [PERSON] та стану здоров`я відповідача, факту систематичного надання ним матеріальної допомоги своїй матері похилого віку, а також враховуючи, що навчання [PERSON] відбувається на бюджетній основі та остання отримує стипендію, суд вважає, що об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів буде 1/5 частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Підсумовуючи наведене\~та той\~факт,\~що кожен\~з батьків\~повинен виконувати\~свій обов`язок\~з утримання\~дитини належним\~чином та\~у рівній\~мірі нести\~витрати на\~дитину,\~дослідивши та\~оцінивши наявні\~у справі\~докази, враховуючи часткове визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення\~з 01\~лютого 2021\~року, тобто\~з моменту\~звернення позивача\~до суду,\~і до\~закінчення навчання,\~але не\~довше ніж\~до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до [INFO] , що на думку суду буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених обставин у справі, а отже позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Згідно\~ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Оцінюючи у\~сукупності усі\~інші аргументи\~сторін,\~наведені ними\~в обґрунтування\~своїх вимог\~або заперечень,\~суд до\~уваги їх\~не бере,\~оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні частково, а позивача при подачі позову було звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн. При цьому, твердження сторони відповідача про необхідність стягнення судового збору саме з позивача, а не з відповідача, суд до уваги не приймає та відхиляє, оскільки вони є помилковими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України. На підставі ст.ст. 80, 81, 181, 182, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: partial