Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

01 квітня 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача. Посилаючись на те, що йому на праві власності, належить житловий будинок №45 по вул. Карла Маркса в м. Нова Одеса, Миколаївської області, позивач зазначив, що в цьому будинку зареєстрована відповідач, яка, була невісткою позивачу та, з 2008 року, після сварки з його сином, виїхала і до цього часу фактично не проживає в його будинку по вищевказаній адресі. Позивач в своєму позові вказав, що самостійно зняти з реєстрації відповідача він не має змоги, поскільки це буде порушенням вимог законодавства України, зокрема, Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, та запропонувати відповідачу добровільно знятися з реєстрації теж немає можливості, так як нове місце проживання відповідача невідоме з 2008 року, а позивачу доводиться сплачувати за неї комунальні платежі, він позбавлений можливості оформити на своє імя субсидію по оплаті комунальних послуг. У відповідності до вимог ст..ст. 71,72 ЖК України, ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, просив визнати відповідача такою, що втратила право проживання в зазначеному вище житловому приміщенні. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про підтримання його позовних вимог та з проханням розгляд справи у його відсутність, з можливістю розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання вдруге не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про дату і час розгляду справи, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення, в якому зазначено, що за останнім відомим місцем проживання відповідач не значиться. Згідно зі ст.. 74 ч.5 ЦПК України, відповідач вважається такою, що повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи. Про причини своєї неявки відповідач суду нічого не повідомила. Від неї не надійшло заяви про розгляд справи у її відсутність. Неявка відповідача в судове засідання визнана судом без поважних причин. Справа розглянута у відсутність відповідача, у відповідності до вимог ст..ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду справи, так як позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до правил, передбачених ст.ст.71,72 ЖК України, наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають в ньому без поважних причин понад шість місяців. Статтею 405 ч.2 ЦК України чітко встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року за N 1382-IV чітко встановлені та перелічені підстави, по яким здійснюється зняття з реєстрації місця проживання особи, зокрема, така дія здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Із матеріалів справи вбачається, що житловий будинок №45, що розташований за адресою: Миколаївська область, м. Нова Одеса, по вул.. Карла Маркса, належить позивачу, на праві приватної приватної власності згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, який був виданий на підставі рішення виконкому Новоодеської міської ради народних депутатів за №116 від 07.07.1987 року. У зазначеному будинку, окрім позивача та членів його родини, зареєстрована і відповідач по справі. Цей факт та факт непроживання відповідача за вищевказаною адресою з 2008 року, підтверджується актом обстеження по факту проживання, складеного в складі головного інспектора КП Првопорядок та сусідів позивача 14.02.2014 року. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК. У судове засідання відповідач не зявилася і не довела поважність своєї відсутності в житловому приміщенні на протязі тривалого строку, де зареєстрована, а саме з 2008 року. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації більше року без поважних причин, а тому, на підставі вимог ст.ст. 71,72 ЖК України, ч.2 ст. 405 ЦК України, її слід вважати такою, що втратила право на проживання і користування зазначеним вище будинком. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача [PERSON], 243,60 гривень судових витрат.

Outcome: approved