Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

02.01.2014 року [PERSON] звернувся доГолосіївського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] з підстав не проживання останньої без поважних причин протягом року за вказаною адресою (а.с.1-2). 09.07.2014 року відповідачем [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву до [PERSON]. про усунення перешкод у користуванні житлом - квартирою [ADDRESS]та вселення, вказуючи на наявність усної домовленості щодо користування спірним житловим приміщенням та не проживання у ньому з поважних причин (а.с.34-35). Як вбачається з ухвали вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.02.2015 року, касаційною інстанцією скасовано рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 26.08.2014 року і ухвалу апеляційного суду м.Києва від 28.10.2014 року, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.128-129). Касаційною інстанцією констатовано не встановлення судами фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не надання оцінки доводам відповідача про домовленість між сторонами з приводу користування спірним житловим приміщенням та поважність причин не проживання останньої у спірному житлі, та чи визнавав позивач за останньою право користування спірною квартирою. Згідно ч.4 ст.338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. В судовому засіданні позивач за первісним позовом і його представник підтримали заявлений позов, не визнали заявлений до [PERSON] зустрічний позов, наполягали на задоволенні позовних вимог про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідач [PERSON] за первісним позовом і її представник, не погоджуючись із заявленими [PERSON] вимогами, предявлили зустрічну позовну заяву, на задоволенні якої наполягализ викладених у неї підстав. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити та задовольнити зустрічний позов з таких підстав. У відповідності до вимог ст.ст.10,11,59 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З обставин викладених у позовних заявах, які за ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнаються сторонами, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] З матір'ю відповідача - [PERSON] позивач припинив спільне проживання і ведення спільного господарства у 1997 році, шлюб між ними розірвано 15.03.2011 року. [PERSON] після розірвання шлюбу між батьками залишилася проживати з матір'ю [PERSON] Згідно довідки Київського національного університету технологій та дизайну №4/6882 від 17.06.2014 року, [PERSON] навчається в університеті з 01.09.2009 року по 30.06.2014 року. Згідно актів, що були складені інспектором КП «ЖЕО-109», від 31.03.2009 року №8, від 31.03.2014 року №19, від 06.06.2014 року №30, [PERSON] не проживає у спірній квартирі з 1997 року. Суд бере до уваги показання, допитаних у судовому засіданні свідків, як доказ, з огляду напідтвердження останніми існування між сторонами домовленості щодо передачі [PERSON] у майбутньому спірної квартири, визнання [PERSON] за відповідачем право на користування спірною квартирою. Доводи позивача [PERSON] і його представника про втрату права відповідача на користування спірним житлом, з огляду на не проживання останньої більше шести місяців в ньому, за умови встановлених судом обставин, є непереконливими та не можуть покладатись судом в основу рішення. Окрім того, відповідач за зустрічним позовом не спростував належними та допустимими доказами факту не перешкоджання ним безперешкодного користування житловим приміщенням [PERSON], а відтак остання об'єктивно, з незалежних від неї причин була позбавлена можливості користуватися спірною квартирою. Вказані обставини вочевидь свідчать про порушене право позивача за зустрічним позовом на користування нерухомим майном і правомірно звернулася до суду з цивільним позовом, який підлягає задоволенню. Ст. 88 ЦПК України визначено, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, а відтак підлягає стягненню судовий збір на користь позивача за зустрічним позовом у сумі 243грн 60к.

Outcome: dismissed