Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], за набувальною давністю. Свої вимоги позивач мотивував тим, що згідно усної домовленості з колишнім власником будинку [PERSON], у вересні 1995 року купив у останнього вказаний будинок, однак договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку вони не оформили. На виконання умов договору купівлі-продажу [PERSON] передав позивачеві правовстановлючі документи на будинок, а позивач у свою чергу власникові будинку гроші за нього, і з того часу і по день звернення до суду з позовом, позивач вселився в будинок і проживає у ньому. Після відчуження будинку, [PERSON] виїхав із села і його місцезнаходження позивачеві не відомо. Зважаючи на те, що позивач більше десяти років відкрито користується, проживає в будинку, претензій щодо неправомірності його проживання чи прав на спірний будинок ніхто не заявляє, а тому він правомірно набув право власності на спірний будинок за набувальною давністю. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав із наведених у заяві підстав, просить його задовольнити. Від Яланецької сільської ради до суду надійшла заява в якій остання просить справу розглянути по суті у відсутності представника сільської ради, позов визнають, просять суд його задовольнити. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого 29.01.1992 року Томашпільського районною державною нотаріальною конторою договору купівлі-продажу укладеного між Котовською дистанцією цивільних споруд і [PERSON] (договір зареєстрований 28.02.1992 року в КП "Могилів-Подільське МБТІ" Вінницької області), останньому на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] Згідно довідки виданої Яланецьким сільвиконкомом №601 від 15.10.2014 року встановлено, що житловому будинку розташованому в с. Яланець Томашпільського району Вінницької області і в якому проживає сім"я [PERSON], присвоєно адресу [ADDRESS] З показань в судовому засіданні позивача [PERSON], виписок з погосподарських книг Яланецької сільської ради №2 на 1995-2000 роки, №7 на 2011-2015 роки, довідки Яланецького сільвиконкому №671 від 19.12.2014 року встановлено, що, починаючи з 1995 року і по даний час [PERSON] дійсно проживає в [ADDRESS], являється головою двору. Звертаючись до суду позивач указує на те, що більше десяти років відкрито користуються та проживає у вищезазначеному будинку, а тому просить визнати за ним право власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Ураховуючи положення статтей 335 і 344 ЦК України право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК України). Судом установлено, що житловий будинок по [ADDRESS] рахуєтьсяза колишнім його власником [PERSON], право власності на вказаний житловий будинок у бюро технічної інвентаризації зареєстроване за останнім, відомості про місцеперебування колишнього власника [PERSON], не відомі. Відповідно до п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ" № 5 від 7 лютого 2014 року, можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статтей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Отже за відсутності власника вищевказаного будинку позивач правомірно пред'явив позов до органу місцевого самоврядування на території якого розміщений спірний будинок, а саме Яланецької сільської ради. З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що позивач відкрито на протязі більше 10 років володіє і користується спірним житловим будинком, а тому набув права на нього за набувальною давністю на підставі ст. 344 ЦК України.

Outcome: approved