Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

01.06.2018 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька [PERSON] Обґрунтовуючи вимоги, заявник зазначив, що 06.11.1998 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої зокрема входить право на земельну частку (пай) розміром 8,12 га. в СПСО ім. Докучаєва та була надана померлому на підставі сертифікату серія МК №0045012 від 10.04.1997 року на підставі рішення Вознесенської райдержадміністрації від 13.12.1996р. № 394-р. Вказує, що звернувся до нотаріальної контори Головного управління юстиції у Миколаївській області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак йому було розяснено, що потрібно через суд встановлювати факт прийняття спадщини. Як зазначає позивач, після смерті батька він вчинив певні дії по прийняттю цієї спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, продовживши проживати в належному батькові будинку, доглядати його, обслуговувати та сплачувати комунальні послуги, тобто своїми діями він прийняв спадщину. Ухвалою суду від 06 червня 2018 року було відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи [PERSON] [PERSON], яка діє в його інтересах (згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду від 01.04.2011 року, яким [PERSON] визнано недієздатним) в судове засідання не з'явилась, на адресу суду надіслала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судовим встановлено, що 06 листопада 1998 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої зокрема входить також право на земельну частку (пай) розміром 8,12 га. в СПСО ім. Докучаєва та була надана померлому на підставі сертифікату серія МК №0045012 від 10.04.1997 року на підставі рішення Вознесенської райдержадміністрації від 13.12.1996р. №394-р. Позивач звернувся до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Миколаївській області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Однак йому було розяснено, що оформити спадщину не можливо та було рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] (довідка розяснення від 24.11.2017 р. №3064/02-31) (а.с.17). Відповідно до п.1\~постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності\~ЦК\~і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно\~ст. 524 ЦК УРСР\~(чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до\~ст. 549 ЦК УРСР\~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Факт прийняття спадщини позивачем [PERSON] після смерті його батька [PERSON], який помер 06.11.1998 р., повністю підтверджується письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] ( після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON]), копією свідоцтва про народження [PERSON], копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серія МК №0045012 від 10.04.1997 р., Довідками виконавчого комітету Олександрівської селищної ради від 22.01.2018 року №30, №31, а також вказаний факт підтвердився в судовому засіданні показами свідків [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.293, ч.2 ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до рекомендацій листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності\~ЦК УРСР\~його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1ст. 555 ЦК УРСР\~було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину.\~ЦК УРСР\~не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом. Отже, норми п. 5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей\~ЦК\~застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги\~шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм\~статтей 529-531 ЦК УРСР\~. Відповідно до пункту 113 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (в редакції 1994 р.) «Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном». Відповідно до п. 16\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року\~«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~заява про встановлення факту прийняття спадщини може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини суд має виходити з положень\~ст.549 ЦК УРСР\~(1963р.), за якою діями, що свідчать про прийняття спадщини є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. З урахуванням вищевказаного, оцінивши встановлені по справі обставини у всій їх сукупності, суд вважає що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved