Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

У вересні позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить збільшити розмір стягуваних аліментів, визначених рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24.11.2008 року, стягнувши з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі по 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24.11.2008 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 500 грн. до досягнення ними повноліття. У зв'язку з тим, що присуджений розмір аліментів не відповідає закону, а в даний час в неї дохід зменшився не є достатнім для фізичного, розумового, духовного та соціального розвитку дітей, враховуючи також те, що розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини не можуть бути меншим прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з метою забезпечення рівності обов'язків батьків утримувати дитину, просить збільшити розмір аліментів до 930 грн. на кожну дитину, тобто не менш як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити з врахуванням того, що розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач заявлені вимоги визнав частково, Суду пояснив, що в даний час він не працює доходів не має. Окрім того має на утриманні трьох малолітніх дітей від іншого шлюбу, тому сплачувати аліменти у зазначеному розмірі змоги не має. Ухвалою судді від 10 вересня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду на 25 вересня 2018 року. 25 вересня 2018 року справу розглянуто по суті. Заслухавши доводи позивача та заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи доказами, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, внаслідок наступного. Судом об'єктивно встановлено, що від шлюбу в сторін [INFO] народилися син [PERSON], та донька [PERSON], [INFO], у свідоцтвах про їх народження їх батьком записано [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24.11.2008 року з відповідача, на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина та дочки в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. Діти проживають на [ADDRESS] разом із матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою від 06.09.2018 року № 654, виданою Копистинською сільською радою Хмельницького району та не заперечується відповідачем. Відповідач ніде не зареєстрований, працездатний, проте ніде не працює, іншого рухомого та нерухомого майна зареєстрованого за відповідачем судом не встановлено, а суду таких доказів не надано. Відповідач [PERSON] перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі та від означеного шлюбу має трьох малолітніх дітей, що вбачається із копії свідоцтв про народження дітей. Суд не приймає доводи відповідача про те, що змоги сплачувати аліментів на утримання дітей - сина [PERSON] та до доньки [PERSON] не має за умови тяжкого матеріального стану, оскільки позивачем заявлено вимоги про збільшення розміру аліментів в мінімальному розмірі, що передбачений законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.1,23 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Так, встановлено, що розмір стягуваних аліментів на утримання дітей в сумі 500 грн. щомісячно, які стягуються з відповідача за рішенням суду не є достатніми в розумінні ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" для задоволення потреб дитини, так як вказаний розмір є меншим прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років. Діти ростуть, їх потреби збільшуються. При цьому відповідач хоча не працевлаштований, але є працездатним, на обліку в центрі занятості не перебуває. Таким чином, суд приходить до висновку, що є підстави для застосування ст. 192 СК України, задовольнивши позовні вимоги в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, оскільки дана сума буде достатньою для фізичного, духовного, морального, гармонійного розвитку дітей. При цьому, суд враховує те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. В зв'язку з чим необхідно змінити розмір аліментів, визначений рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.11.2008 року та стягувати з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - сина [PERSON] та доньки [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved