Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

02.02.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування матеріального збитку, заподіяного внаслідок пожежі та моральної шкоди, посилаючись на те, що він є власником автомобіля «MersedesBenz 190» реєстраційний номер [NUMBER] . 08 серпня 2019 року він за усною домовленістю із відповідачем [PERSON] передав останньому автомобіль для фарбування, яке малось проводитись на СТО за адресою [ADDRESS] . Приїхавши на СТО 09.08.2019 року виявив свій автомобіль повністю знищеним внаслідок пожежі, що сталася уночі. Вартість знищеного автомобіля становить 97 220 грн., яку просить стягнути з [PERSON] , а також моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що пожежа сталася не з його вини, будь-яких договорів із позивачем щодо зберігання його майна вони не укладали. Доказів, які доводять факт виникнення пожежі саме з його вини матеріали позову не містять, кримінальне провадження розпочате по факту даної пожежі не даний час закрите, винні особи не встановлені. Щодо проведення 08.08.2019 року лако-красочних робіт та фарбування автомобіля позивача на СТО за адресою вул.Цегельна, 47 в м.Радомишль в судовому засіданні не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля «MersedesBenz 190» реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію серії [NUMBER] . Згідно з актом про пожежу від 09.08.2019 року, орієнтовний час пожежі 23 година 59 хвилин 08.08.2019 року. Пожежею, знищено станцію технічного обслуговування автомобілів за адресою вул.Цегельна, 47 в м.Радомишль, площею 300 кв.м. та автомобіль «MersedesBenz 190» реєстраційний номер [NUMBER] . Ймовірна причина пожежі - самозаймання. Згідно Звіту про причину виникнення пожежі складеного 12.08.2019 року провідним інспектором Радомишльського РС УДСНС України у Житомирській області старшим лейтенантом служби цивільного захисту Гончаренко Я.В. найбільш вірогідною причиною пожежі є самозаймання. Згідно Звіту від 04.12.2020 року про оцінку вартості нанесеного збитку власнику автомобіля «Mersedes Benz 190» державний номерний знак [NUMBER] , рік випуску 1991, вартість завданого збитку внаслідок пожежі становить 96 220,00 грн. За фактом вчинення пожежі розпочато кримінальне провадження за № 12019060280000383 від 12.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України - умисне знищення майна шляхом підпалу. Постановою слідчого від 09.05.2021 кримінальне провадження закрито. Право на відшкодування шкоди, завданої майну фізичної та юридичної особи, згідно з вимогами ч. 3 ст.386 ЦК має власник майна. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як наслідок, для відшкодування шкоди за правилами та приписами ст.1166 ЦК України необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи, наявність шкоди та причинний зв`язок між ними. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо особа, яка заподіяла шкоду, не була уповноважена на такі дії. Наявність шкоди та причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки особи, що завдала шкоду. Як роз`яснив Верховний Суд в постанові від 18 березня 2020 року по справі № 760/8139/14-ц (провадження № 61-43768св18), «цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду. Аналіз положень статті 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи. Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №12019060280000383 від 12.08.2019 року винна особа не встановлена, докази для доведення вини будь-якої особи відсутні. Постановою слідчого від 09.05.2021 кримінальне провадження закрито. Згідно з актом про пожежу від 09.08.2019 року, орієнтовний час пожежі 23 година 59 хвилин 08.08.2019 року, ймовірна причина пожежі - самозаймання. Акт підписаний позивачем без зауважень. Згідно Звіту про причину виникнення пожежі складеного 12.08.2019 року Провідним інспектором Радомишльського РС УДСНС України у Житомирській області старшим лейтенантом служби цивільного захисту Гончаренко Я.В. причина пожежі внаслідок короткого замикання електромережі малоймовірна, оскільки при огляді місця пожежі рятувальниками було встановлено, що центральний рубильник дійсно вимкнений і будь-який потік електроенергії не міг проходити. Найбільш вірогідною причиною пожежі є самозаймання. Акт «Про пожежу» від 09.08.2019 року та «Звіт про причину виникнення пожежі» від 12.08.2019 року, суд не може прийняти, як доказ факту пожежі з вини відповідача, оскільки вказані Акт та Звіт визначають лише ймовірну причину пожежі, як самозаймання, тому є неналежним доказом щодо доведення вини відповідача. Інших належних письмових доказів про дійсні причини виникнення пожежі, з визначенням винних осіб, суду не надано. З досліджених судом доказів вбачається, що відсутній причинний зв`язок між пожежею та виною відповідача, та жоден з наданих письмових доказів на обґрунтування позову не містить в собі висновків про те, що саме відповідач будь-яким чином причетний до виникнення пожежі, що його поведінка є чи була неправомірною, що і в кінцевому випадку привела до спричинення шкоди позивачу. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що підстав для цивільно-правової відповідальності відповідача, передбаченої ст. 1166 ЦК України, немає. Частиною 3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК). Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак всупереч ст.76 ЦПК України стороною позивача не надано суду жодного доказу протиправної поведінки, дій чи бездіяльності відповідача, внаслідок якої сталася пожежа у вищевказаному приміщенні. Враховуючи викладене, суд вважає, що при розгляді справи стороною позивача не доведено, що матеріальний збиток, який завданий позивачу пожежею, що сталася 08 серпня 2019 року у вищезазначеній СТО, виник саме з вини відповідача. Докази, які б свідчили про вину відповідача та причинний зв`язок між шкодою та поведінкою відповідача матеріали справи не містять. Отже, для задоволення позову про стягнення з [PERSON] матеріального збитку відсутні наступні умови: неправомірність поведінки та дій відповідача, а саме, вина, та причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданою позивачу шкодою. За таких обставин, суд вважає, що оскільки в судовому засіданні не встановлено в діях відповідача юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, то у задоволенні позову необхідно відмовити. Позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди є похідними від стягнення майнової шкоди з винної особи. Оскільки підстав для стягнення з відповідача майнової шкоди не має, підстави для стягнення моральної шкоди з [PERSON] також відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позовних вимог судом відмовлено, судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються.

Outcome: dismissed