Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

ТОВ "Служба миттєвого кредитування" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 140919-122439 від 19.09.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1800 грн. 00 коп. Відповідно до умов вищезазначеного договору, відповідач зобов'язався повернути отримані грошові кошти в розмірі 1800 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 504 грн. 00 коп., що разом складає 2304 грн. 00 коп. в строк до 02.10.2014 року. 02.10.2014 року відповідач сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 504 грн. 00 коп. та пролонгував договір строком до 16.10.2014 року зобов'язавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 1800 грн. 00 коп.. Потім 16.10.2014 року сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 140 грн. 00 коп.. Після чого 03.11.2014 року сплатив частково відсотки пені за прострочення заборгованості в сумі 200 грн. 00 коп. Станом на 08.05.2018 року відповідач не виконує свої зобов'язання щодо повернення отриманих грошових коштів в розмірі 1800 грн. 00 коп., а також сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до договору, у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту, до позичальника застосовуються штрафні санкції у виді неустойки - пені з розрахунку 2% за кожен день прострочення платежу. Таким чином, сума заборгованості разом із процентами та пенею станом на 08.05.2018 року складає 50543 грн. 62 коп.. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області було відкрито провадження від 07.08.2018 року, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу було надано строк 15 днів з дня отримання ним даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідачу [PERSON], відповідно до вимог ЦПК України, за місцем реєстрації та місцем останнього відомого місця проживання, були направлені копії позовної заяви та додатків до неї, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву за наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. На адресу суду повернулося поштове повідомлення з підтвердженням вручення відповідачу судової кореспонденції під особистий підпис. Таким чином, відповідачу направлені документи відповідно до вимог ЦПК України, заперечень від відповідача не надійшло, відзив відповідач не подав. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та з урахуванням клопотання позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вивчив письмові пояснення сторін, дослідив матеріали справи і надані в ній докази на обґрунтування і спростування вимог, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.09.2014 року між ТОВ "Служба термінового кредитування" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 140919-122439 від 19.09.2014 року, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 1800 грн. (а.с.6-7) Відповідно до п. 3.3 даного договору [PERSON] зобов'язався повернути отримані кошти, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 504 грн., у строк до 02 жовтня 2014 року. 02.10.2014 року відповідач сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 504 грн. 00 коп. та пролонгував договір строком до 16.10.2014 року, зобов'язавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 1800 грн. 00 коп.. Потім 16.10.2014 року сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 140 грн. 00 коп.. Після чого 03.11.2014 року сплатив частково відсотки пені за прострочення заборгованості в сумі 200 грн. 00 коп. Як вбачається з кредитного договору № 140919-122439 від 19.09.2014 року, він був укладений за волевиявленням обох сторін, про що свідчить особистий підпис відповідача в анкеті позичальника, при цьому позивач виконав свої зобов'язання за даним договором в повному обсязі, проте [PERSON] ухилився від виконання своїх зобов'язань по кредитному договору, що і призвело до утворення заборгованості, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. В зв'язку із цим підтверджується, що відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 08.05.2018 року має заборгованість, яка складається з наступного: 1800,00 грн. - основна сума боргу; 364,00 грн. - заборгованість з відсотків за договором; 46600,00 грн. - пеня за договором, 1779,62 коп. - судові витрати за попереднім підрахунком. Загальна заборгованість за кредитним договором № 140919-122439 від 19.09.2014 рокускладає 50543,62 грн., що підтверджується відповідним розрахунком, який проведено у відповідності з чинним законодавством та умовами договору (а.с. 20-34). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За правилами ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, в судовому засіданні встановлений факт того, що відповідач неналежним чином виконував покладені за кредитним договором зобов'язання, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Право позивача як кредитодавця на своєчасне отримання позичених сум на умовах і в строки, що обумовлені договором кредитування , є порушеним та підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача на його користь сум заборгованості за цим договором в вищезазначеному розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 1762,00 грн., що підтверджується квитанцією № 2037341 від 17 травня 2018 р. (а.с. 2). У зв'язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача ці витрати, понесені з оплати судового збору.

Outcome: approved