Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

01.04.2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним цивільним позовом до відповідача [PERSON] , в обґрунтування якого вказав, що він та [PERSON] є родичами між собою, зокрема, вона доводиться йому двоюрідною племінницею. В останні роки свого життя, в період з 2014 року по 2018 рік, [PERSON] проживала в м. [PERSON] Бузі разом зі своєю двоюрідною тіткою [PERSON] . Він завжди підтримував родинні зв`язки з племінницею, спілкувалися між собою, ходили один до одного в гості, тощо. Однак, [INFO] [PERSON] померла, у зв`язку з чим він і [PERSON] здійснили поховання племінниці. Надалі його стан здоров`я значно погіршився, і на протязі 2018-2019 років він неодноразово звертався до лікарів за медичною допомогою, проходив курс лікування в різних медичних закладах. Зазначив, що також занедужала його дружина [PERSON] , якій встановлено інвалідність та яка значний час проходила лікування, у зв`язку з чим, остання потребувала і потребує зараз постійної сторонньої його допомоги з нагляду за нею. Посилаючись на вказані обставини, які вважає поважними підставами для пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [PERSON] просив ухвалити судове рішення визначення йому додаткового строку для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] Крім того, приймаючи до уваги те, що до цього часу не збереглися відповідні документи, які б засвідчили спорідненість [PERSON] з [PERSON] на рівні двоюрідних дядька та племінниці, позивач просив також ухвалити судове рішення про встановлення відповідного факту родинних відносин. 08.04.2019 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у загальному позовному провадженні. 03.05.2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду справи по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] , посилаючись на обставини викладені ним у позовній заяві, заявлені вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] не заперечувала проти задоволення вимог позивача [PERSON] в частині встановлення факту родинних відносин, однак була не згодна з вимогами про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, який останній пропустив без поважних причин. При цьому вказала, що після прийняття, а в подальшому відчуження певної частини спадщини [PERSON] , вона б могла у майбутньому поділитися вирученими від продажу грошовими коштами з [PERSON] . Під час судового розгляду справи представник відповідачки [PERSON] вказав, що дійсно маються підстави для встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] на рівні двоюрідних дядька та племінниці. Між тим, просив вимоги позивача з приводу поновлення позивачу строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , залишити без задоволення. Вказав, що позов у цій частині [PERSON] подано до суду передчасно. Останній не надав суду належних доказів, які свідчать про неможливість прийняття спадщини після смерті [PERSON] у нотаріальному порядку. Вказав, що останній взагалі не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом не винесено необхідної постанови про відмову у видачі йому свідоцтва про прийняття спадщини. Повідомлення від нотаріуса, надане позивачем, містить лише роз`яснення нотаріуса з питань спадкування. При цьому наголосив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про поважність причин пропуску ним строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Третя особа без самостійних вимог Новобузький районний\~відділ державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Миколаївській\~області,явку свого представника в судове засідання не забезпечила, але надіслала заяву про розгляд справи за відсутності її представника. Не заперечувала проти позовних вимог [PERSON] . Вислухавши доводи сторін, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] , у віці 53 років в м. Новий Буг Миколаївської області померла [PERSON] (а.с.46). Як стверджував позивач при розгляді справи, він являється спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті [PERSON] , оскільки являється його двоюрідним дядьком. З матеріалів справи вбачається, що позивач є сином [PERSON] (а.с. 14), дошлюбне прізвище якої [PERSON] (а.с.15). [PERSON] [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17,18). У батьків [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] (а.с. 19) Між тим, відомості про народження брата [PERSON] [PERSON] матеріали справи не містять. З вказаних підстав приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Савченко А.В. надано письмове роз`яснення від 28.03.2019 року про неможливість видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Опитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знала за життя [PERSON] і підтвердила, що вона дійсно є двоюрідною племінницею [PERSON] . Про наявність такого ступеню споріднення між [PERSON] та [PERSON] , не заперечувала в судовому засіданні і відповідачка [PERSON] . Таким чином, дослідженні докази вказують на те, що маються підстави для встановлення факту родинних відносин між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , на рівні двоюрідних дядька та племінниці, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню. При вирішенні спору в частині вимог про визначення позивачу додаткового строку для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. За заявою двоюрідної тітки [PERSON] - [PERSON] , приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Савченко А.В., було заведено спадкову справу № 63187059 (номер у нотаріуса 80/2018), згідно даних якої вбачається, що остання своєчасно подала дану заяву та прийняла спадщину (а.с. 39-67). [INFO] померла [PERSON] , яка доводиться матір`ю відповідачки у справі, [PERSON] . Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] , в силу вимог ст. 1265 ЦК України, також мав право на успадкування спадщини за законом після смерті своєї двоюрідної племінниці, однак з відповідною заявою позивач до нотаріальної контори в установлений ст. 1270 ЦК України термін не звернувся. Згідно ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Причиною невчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивач вказує на те, що і він і його дружина [PERSON] знаходяться на диспансерному обліку у сімейного лікаря КП «Новобузький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» з приводу різних захворювань, про що він надав суду відповідну медичну довідку від Новобузької ЦРЛ від 26.03.2019 року. Однак, як вбачається з цієї довідки [PERSON] перебував на денному стаціонарі міської амбулаторії № 2 в період з 10.01.2019 року по 19.01.2019 року. Його дружина в період з 03.01.2019 року по 15.01.2019 року та з 04.03.2019 року по 07.03.2019 року. Як вбачається з пояснень позивача та доводів позовної заяви позивач знав про смерть [PERSON] , ба більше приймав участь в організації її поховання. Згідно з п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року за № 20/5, в редакції чинній на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. З огляду на це, суд вважає, що протягом шести місяців, які передбачені законодавством для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що настала [INFO] , перебування на денному стаціонарі позивача та його дружини носило не постійний, а періодичний характер, а тому останній, достовірно знаючи про дату настання смерті своєї двоюрідної племінниці, мав можливість з часу відкриття спадщини звернутися особисто до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, або (в період хвороби) у довільній формі направити поштою відповідного листа на адресу нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. В силу вимог ч. 3 ст.12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з цим, позивач [PERSON] не надав суду жодних переконливих доказів, які свідчать про поважність причин пропуску ним строку для прийняття спадщини, а суд відповідних підстав для поновлення такого строку при судовому розгляді справи не встановив, тому приймає рішення про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог позивача. В силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою позовних вимог позивача в частині визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, судові витрати, які він поніс за їх пред`явлення, слід віднести на його рахунок. Вимоги ж про встановлення факту родинних відносин, відносяться до вимог, які розглядаються в порядку окремого провадження, а відтак, згідно положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати за їх подання не відшкодовуються.

Outcome: partial