Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Представник Приватного Акціонерного Товариства Страхова компанії «ПЗУ України звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача до [PERSON], 3-тя особа - Приватне Акціонерне Товариство «Страхова компанія «Еталон» » про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті ДТП. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 30.09.2015 року о 16 год.59 хв. [PERSON] в м. Києві по пр. Возз'єднання (мосту Патона е/о№87), керуючи транспортним засобом BMW 525 державний номер [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, при виникненні небезпеки не вжив заходів щодо безпечного об'їзду перешкоди, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номер [NUMBER], водієм якого був [PERSON], LEXUS RX державний номер [NUMBER], водієм якого була [PERSON] та ГАЗ 2752, державний номер [NUMBER], водієм якого був [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди були спричинені механічні пошкодження та заподіяна матеріальна шкода транспортним засобам. Зазначені обставини та факт вини [PERSON] підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.05.2016 року, якою визнано останнього винним у зиченні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Автомобіль LEXUS RX 330, державний номер [NUMBER], на момент ДТП, було застраховано [PERSON] в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відповідно до договору страхування (AM. 097477). На підставі Звіту № PZU/1994/15 про оцінку вартості (розміру) збитків спричинених пошкодженням транспортного засобу, складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» та згідно з Страховими актами №№ UA2015093000031/L01/01 від 03-11-2015 р. та UA2015093000031/L01/02 від 27-11- 2015 р. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатила страхове відшкодування у розмірі 90 552, 82 гривень (платіжні доручення №№ 36914 від 04.11.2015 р. та 37586 від 30.11.2015 р.). Таким чином, сума регресної вимоги до Відповідача становить 90 552, 82 грн. ТОВ «Бізнес Ассіст» було направлено регресну вимогу вих. №1038-05/17 від 03.05.2017 року на суму 90552,82 грн. до ПАТ СК «ЕТАЛОН», однак погашення вказаної заборгованості здійснено не було. ТОВ «Бізнес Ассіст» було направлено регресну вимогу вих. №1039-05/17 від 03.05.2017 року на суму 90552,82 грн. на ім'я [PERSON], однак погашення вказаної заборгованості здійснено не було. На підставі викладеного, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування у розмірі 90 552,82 грн. та судові витрати у розмірі 1762 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року справу прийнято до розгляду. Розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.84-85). Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Позивач в судове засідання не з'явилась, представником позивача подано заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи. Відповідач не з'явився в судове засідання. У відповідності до ст. 128 ЦПК України про розгляд справи повідомлений належним чином. Поштова кореспонденція, надіслана відповідачу в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - «за закінченням встановленого строку зберігання». Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України Відповідачем подано не було. Представник третьої особи Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Еталон» до судового засідання не з'явився. У відповідності до ст. 128 ЦПК України про розгляд справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України Відповідачем подано не було. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст. 280 ч.1 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі с . с . 280 284 ЦПК України, з наступних підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або с пореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Як встановлено судом та вбачається з письмових матеріалів справи, 30.09.2015 року о 16 год.59 хв. [PERSON] в м. Києві по пр. Возз'єднання (мосту Патона е/о№87), керуючи транспортним засобом BMW 525 державний номер [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, при виникненні небезпеки не вжив заходів щодо безпечного об'їзду перешкоди, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номер [NUMBER], водієм якого був [PERSON], LEXUS RX державний номер [NUMBER], водієм якого була [PERSON] та ГАЗ 2752, державний номер [NUMBER], водієм якого був [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди були спричинені механічні пошкодження та заподіяна матеріальна шкода транспортним засобам. Факт вини [PERSON] підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.05.2016 року. Автомобіль LEXUS RX 330, державний номер [NUMBER], на момент ДТП, було застраховано [PERSON] в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відповідно до договору страхування Серія AM № 097477 (а.с.24). На підставі Звіту № PZU/1994/15 про оцінку вартості (розміру) збитків спричинених пошкодженням транспортного засобу, складеного 14.10.2015 року ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» (а.с.36-57) та згідно з Страховими актами №№ UA2015093000031/L01/01 від 03-11-2015 р. та UA2015093000031/L01/02 від 27-11-2015 р. (а.с.74-75) ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатила страхове відшкодування у розмірі 90552, 82 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №36914 від 04.11.2015 року та платіжним дорученням №37586 від 30.11.2015 року (а.с.76-77). 03.05.2017 року (вих. №1038-05/17) ТОВ «Бізнес Ассіст» було направлено регресну вимогу до ПАТ СК «ЕТАЛОН» на суму 90552,82 грн., однак погашення вказаної заборгованості здійснено не було. Крім того,ТОВ «Бізнес Ассіст» було направлено регресну вимогу за вих. №1039-05/17 від 03.05.2017 року на суму 90552,82 грн. на ім'я [PERSON], однак погашення вказаної заборгованості здійснено не було. У матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем розміру невідшкодованої шкоди у сумі 90552,82 грн. Згідно приписів ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресивний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинивдорожньо транспортну пригоду. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Окрім того, Верховний суд України розглядаючи цивільну справу № 6-2587цс15 про відшкодування завданої майнової шкоди зробив правовий висновок відповідно до якого Страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування (Постанова від 23.12.2015 року). Тобто, не залежно від того чи була забезпечена цивільно-правова відповідальність особи винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди за Полісом, Страховик після виплати страхового відшкодування має право пред'явити позов про відшкодування завданої майнової шкоди безпосередньо до особи винної в настанні ДТП. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростували доводи позивача про обов'язок відповідача відшкодувати шкоду, а також розмір збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу та докази того, що відповідачем дана шкода відшкодована позивачу. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» обґрунтовані та такими, що підлягаю задоволенню, а тому слід з відповідача на користь позивача стягнути суму завданої майнової шкоди в розмірі 90552,82 грн. У відповідності до 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного, ст. ст. 1166, 1188, 1191, ЦК України, ст. ст. 25,27 Закону України «Про страхування», Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"

Outcome: approved