Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача суму заборгованості в розмірі 74 884,77 грн та витрати, понесені по сплаті судового збору покласти на відповідачів. В обгрунтування позову зазначає, що 08.10.2007 року між ВАТ КБ "Надра" (найменування юридичної особи було замінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») та [PERSON] було укладено Договір «Автопакет», згідно якого було видано кредит у сумі 60 146,31 грн з терміном погашення до 28.12.2012 року, зі сплатою відсотків з розрахунку 22% річних, що обсиплються виходячи з 360 днів в році. 28.12.2011 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1051524/Ф0 до Кредитного договору/Договору «Автопакет» № 075/06/07-Ф від 08.10.2007 року відповідно до якого в п.1.1 зазначено, що щомісячна сума мінімального необхідного платежу складає 2 837,71 грн. Кінцевий термін повернення кредиту 07 березня 2014 року. Відповідно до Кредитного договору [PERSON] є поручителем згідно даного Кредитного договору. П. 3.2.1. Кредитного договору поручитель безвідзивно та безспірно зобов`язується відповідати перед Банком за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов`язань, що витікають з цього Договору. Відповідно до п. 5.1. у випадку невиконання Позичальником зобов`язань щодо строків та повноти сплати Кредиту та процентів відповідно до умов Кредитного Договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення. Сплата неустойки здійснюється Позичальником шляхом зарахування коштів на відповідні рахунки Кредитора в розмірі, нарахованому Кредитором відповідно до п. 5.1. цього Договору, одночасно з погашенням відповідних сум заборгованості. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору у випадку порушення Позичальником вимог п. п. 4.3.2., 4.3, 4.3.8, 4.3.17 цього Договору Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитору штраф у розмірі 5 % від суми залишку по Кредиту, розрахованої на день порушення цього Договору за кожен випадок. У випадку прострочення Позичальником виконання зобов`язання, визначеного абз. 1 п.2.4. цього Договору на строк більше 30 календарних днів, Позичальник, починаючи з 30-го дня прострочення, зобов`язаний сплатити Кредитору штраф у розмірі 10 процентів від суми мінімального щомісячного платежу за кожен випадок. 05.12.2013 р. на адресу позичальника та поручителя рекомендованим листом надіслане повідомлення про невиконання умов Кредитного договору, однак прострочена заборгованість не погашена. Станом на 01.04.2014 року заборгованість становить 74 884,77 грн, з них: 50 125,10 грн - заборгованість по кредиту, 15 806,10 грн - заборгованість по відсотках; 5 657,01 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків; 3 296,56 грн - штраф (згідно п.п. 5.3. додаткової угоди № 1051524). Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. Заочним рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 01.06.2017 року позов задоволено та вирішено стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно, в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" суму заборгованості в розмірі 74884 гривні 77 копійок, а також стягнути 748 гривень 85 копійок судового збору. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 06.03.2018 року заочне рішення Яворівського районного суду Львівської області від 01.06.2017 року скасовано, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та визначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23.04.2021 року підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд. Представник позивача в судове засідання не з`явився, на адресу суду скерував заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Представник відповідачів - адвокат Галько Р.В. в судовому засідання позов визнав частково та зазначив, що позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором щодо відповідача [PERSON] поза строки, встановлені ч. 4 ст. 549 ЦК України, а саме 10.04.2014 року, а термін виконання зобов`язань минув 28.12.2012 року, що за часом звернення до суду складає більше 6 місяців, з приводу чого договір поруки є припиненим, у зв`язку з чим поручитель [PERSON] звільняється від солідарного чи будь якого іншого зобов`язання відповідно до даного кредитного договору. Тому в частині стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] просить відмовити. Щодо стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] зазначає, що такий підлягає частковому задоволенню, а саме заборгованість по тілу кредиту та по відсотках підлягає стягненню, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та штраф стягненню не підлягають, оскільки відповідно до додаткової угоди від 28.12.2011 року сторони дійшли домовленості про прощення нарахованих штрафів та пені за вказаним договором. Заслухавши представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 08.10.2007р. між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ КБ «Надра», та [PERSON] був укладений договір «Автопакет» №075/06/07-Ф, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 9702,97 дол. США зі сплатою відсотків в сумі 13,90% річних. В якості забезпечення виконання зобов`язань Позичальника у вказаному договорі передбачено поруку, відповідно до умов якої поручитель безвідзивно та безспірно зобов`язується відповідати перед Банком за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов`язань, що випливають з кредитного договору. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж об`ємі, що і Позичальник. Позичальник і Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Банку вимагати виконання зобов`язань, вказаних у цьому договорі, повністю (чи у будь-якій його частині), як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідно до додаткової угоди №1051524/ФО до Кредитного договору/Договору «Автопакет» №075/06/07-Ф від 08.10.2007 року, укладеної між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] , кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 60146.31 грн із встановленою фіксованою процентною ставкою у розмірі 22%. Проценти нараховуються методом «факт/360», виходячи із фактичної кількості днів користування кредитом в місяці та 360 днів у році, при цьому враховується перший день і не враховується останній день користування кредитом. Щомісячна сума мінімального необхідного платежу складає 2837.71 грн. Кінцевий термін повернення кредиту 07.03.2014 року. В якості забезпечення Позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат, укладається, зокрема договір поруки з [PERSON] , який забезпечує виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором. Станом на 01.04.2014 року заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором № 075/06/07-Ф від 08.10.2007р. складає 74884.77 грн, з яких: 50125.10 грн - заборгованість по кредиту, 15806.10 грн - заборгованість по відсотках, 5657.01 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, 3296.56 грн - штраф. 05.12.2013 року ПАТ КБ «Надра» звернувся до [PERSON] та [PERSON] із вимогами про стягнення наявної заборгованості за договором №075/06/07-Ф від 08.10.2007 року. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Однак в порушення виконання умов кредитного договору, а також ст.526, 1054 ЦК України, відповідачі свої зобов`язання за кредитним договором не виконали. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Частиною 4 ст. 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання не пред`явить вимогу до поручителя. Відповідно до розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 075/06/07-Ф від 08.10.2007 року станом на 01.04.2014р., 26.11.2011 року позичальником [PERSON] було здійснено останнє погашення по даному договору. Позовну заяву про стягнення заборгованості було подано в суд 10.04.2014 року, тобто після спливу шестимісячного строку для пред`явлення вимоги поручителя. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 910/2774/17, виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. У зв`язку з наведеним, відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України суд вважає, що порука припинена, а тому позов в частині стягнення заборгованості з [PERSON] задоволенню не підлягає. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від Банку грошових коштів не повернула, суд вважає за можливе стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 65931.20 грн, що складається з заборгованості з тіла кредиту та заборгованості по відсотках. Відповідно до ч. 1 ст. 598, ст. 605 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора. Як вбачається із Додаткової угоди №1/ФО до договору кредиту №075/06/07-Ф від 08.10.2007 року, від 28.12.2011 року, укладеної між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] , у відповідності до ст.ст. 598, 605 ЦК України, сторони дійшли домовленості про прощення нарахованих штрафів та пені у розмірі 1823.56 доларів США за Договором №075/06/07-Ф від 08.10.2007 року, а відтак підстави для стягнення з [PERSON] нарахованої пені та штрафу, відсутні. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача [PERSON] на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 659 грн 31 коп (65931.20 : 74884.77 х 748.85= 659,31) На підставі викладеного,

Outcome: partial