Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Європейський [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Індра Енерджі, [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01 березня 2013 року між ПАТ «Європейський [PERSON]» та ТОВ «Індра Енерджі» було укладено Кредитний договір № 660-010313. У відповідності із пп.1.1., 2.1., 3.2. Кредитного договору, Позичальнику було надано кредитну лінію у формі овердрафту в сумі 2 000 000,00 гривень терміном по 26 лютого 2014 року із сплатою процентів в розмірі 27% річних. Протягом дії Кредитного договору між Банком та Позичальником були укладені наступні Договори про внесення змін:10 червня 2013 року сторонами було змінено п. 2.1. Кредитного договору, а саме змінено ліміт до 2 500 000 грн.;21 червня 2013 року сторонами було змінено п. 2.1. Кредитного договору, а саме змінено ліміт до 4 000 000 грн.;26 лютого 2014 року сторонами було змінено п. 3.2. Кредитного договору, а саме змінено строк користування кредитною лінією до 26 серпня 2014 року. ТОВ ««Індра Енерджі»» порушило взяті на себе зобов'язання згідно Кредитного договору, а саме порушено п.4.4. - Позичальник сплачує проценти щотижня, в п'ятницю кожного тижня. 01 березня 2013 року між АТ «Європейський [PERSON]» та громадянином України [PERSON] було укладено Договір поруки № 141-010313. У відповідності до п. 1.1. Договору поруки, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно з ТОВ ««Індра Енерджі»» за своєчасне погашення суми кредиту по Кредитному договору. Згідно п. 1.2. Поручителю добре відомі усі вимоги вищевказаного Кредитного договору. 01 березня 2013 року між АТ «Європейський [PERSON]» та громадянкою України [PERSON] було укладено Договір поруки № 140-010313/П. У відповідності до п. 1.1. Договору поруки, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно з ТОВ ««Індра Енерджі»» за своєчасне погашення суми кредиту по Кредитному договору. Враховуючи вищенаведене з урахуванням уточненої позовної заяви, позивач просить стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Індра Енерджі»» та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Європейський [PERSON]» заборгованість за Кредитним договором № 660-010313 від 01.03.2013 р. в розмірі 5 504 666 гривень 11коп., з яких: сума кредиту - 3 729 600,57 гривень; сума відсотків за користування кредитом 736 909,51 гривень; сума комісії - 71 120,00 гривень; сума пені- 1 038 156,03 гривень; стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю ««Індра Енерджі»» та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Європейський [PERSON]» заборгованість за Кредитним договором № 660-010313 від 01.03.2013 р. в розмірі 5 504 666 гривень 11 коп., з яких: сума кредиту - 3 729 600,57 гривень; сума відсотків за користування кредитом - 736 909,51 гривень; сума комісії - 71 120,00 гривень; сума пені 1 038 156,03 гривень. Ухвалою суду від 29.10.2015 року провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Європейський [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Індра Енерджі, [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Європейський [PERSON]», третя особа ТОВ «Індра Енерджі», [PERSON] про визнання договору поруки припиненим, за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Європейський [PERSON]» третя особа ТОВ «Індра Енерджі», [PERSON] про визнання поруки припиненою,, в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю Індра Енерджі, закрито. Окрім того, до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов зустрічний позов від [PERSON] до ПАТ «Європейський газовий банк» , третя особа ТОВ «Індра Енерджі», [PERSON] про визнання договору поруки припиненим, та зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «Європейський [PERSON]» третя особа ТОВ «Індра Енерджі», [PERSON] про визнання поруки припиненою. У позові [PERSON] зазначалося, що її як поручителя не було повідомлено про продовження строку погашення кредитної лінії, оскільки жодних повідомлень про зміну строку не отримувала, внаслідок збільшення терміну користування кредитною лінією, збільшився обсяг її відповідальності, а відтак, просила суд на підставі ч. 1 ст.559 ЦК України визнати припиненим договір поруки №140-010313/П від 01.03.2013 року. У позові [PERSON] зазначалося, що дійсно між ним, [PERSON] та ПАТ «Європейський газовий банк» був укладений Договір поруки № 141-010313/П від 01.03.2013р. Згідно п.1.1. Договору поруки, Поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором солідарно з Товариством з обмеженою відповідальністю «Індра Енерджі» за своєчасне погашення суми кредиту в розмірі 2 000 000, 00 гривень 00 копійок згідно Договору про кредитну лінію у формі овердрафту № 660- 010313 від 01.03.2013 року. Згодом до договору поруки були укладені дві Додаткові угоди, а саме:Додаткова угода до Договору поруки від 10.06.2013 року, якою був збільшений ліміт кредитної лінії до 2 500 000, 00 грн. Додаткова угода до Договору поруки від 21.06.2013 року, якою був збільшений ліміт кредитної лінії до 4 000 000, 00 грн. Більше жодних Додаткових угод до договору поруки не укладалося. При цьому, між ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «Індра Енерджі» укладалася ще одна Додаткова угода до Кредитного договору від 26.02.2014 року, відповідно до якої строк користування кредитною лінією був продовжений до 26 серпня 2014 року. Однак при цьому, жодних змін до договору поруки не вносилося та додаткових угод не підписувалося. Строк дії Договору є суттєвою умовою, та відповідно, його, як поручителя, про зміну істотних умов проінформовано не було. Таким чином, згідно документів, які є в нього в наявності, строк Договору був припинений 26.02.2014р. Він був ознайомлений з первинною редакцією Договору поруки та не заперечував проти його умов, однак звісно не розраховував продовжувати строк його дії відповідно до Кредитного договору, оскільки були інші необхідні майнові справи, а продовження строку дії Договору поруки відповідно, покладав на позивача значно більший обсяг відповідальності. Внаслідок підписання Додаткової угоди від 26.02.2014р. відбулося збільшення терміну користування кредитною лінією, збільшився обсяг його відповідальності. Оскільки на цей строк враховувалися відсотки, комісія за користування кредитною лінією, та внаслідок невиконання зобовязання боржником, пеня та штрафні санкції. Посилаючись на норми ч.1 ст. 559 ЦК України просить суд визнати поруку [PERSON] перед ПАТ «Європейський [PERSON]» припиненою . В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом підтримує в повному обсязі позовні вимоги, зазначає, що усі заявлені вимоги підтверджені відповідними розрахунками та виписками, проти задоволення зустрічного позову заперечує і просить його відхилити на підставах викладених у письмових запереченнях, зокрема звертаючись до суду із позовом [PERSON] обрала неналежний спосіб захисту, а щодо вимог [PERSON] то зазначав, що зобовязання не виконано, а тому твердження його позову безпідставні. Відповідачі [PERSON], [PERSON] за первісним позовом в особі представника проти первісного позову заперечують зазначаючи, що їх порука перед ПАТ «Європейський [PERSON]» припинилася, а відтак, відсутні підстави для стягнення заборгованості з поручителів, представник ТОВ «Індра Енерджі» надав письмові заперечення проти позову, зазначаючи про необґрунтованість нарахування відсотків, комісії. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 01 березня 2013 року між ПАТ «Європейський [PERSON]» та ТОВ «Індра Енерджі» було укладено Договір про кредитну лінію в формі овердрафту № 660-010313 (т.1 а.с.5). У відповідності із пп.1.1., 2.1., 3.2. Договору про кредитну лінію в формі овердрафту , Позичальнику було надано кредитну лінію у формі овердрафту в сумі 2 000 000,00 гривень терміном по 26 лютого 2014 року із сплатою процентів в розмірі 27% річних ( а за користування кредитними ресурсами з моменту, вказаному в підпункті «б» п. 4.1 даного Договору, сплатити проценти у збільшеному розмірі) (т.1 а.с.5). Відповідно до п.4.1. Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами у валюті кредиту по процентних ставках: а) 27% річних (згідно п. 1.1 Договору) за період з дня надання кредиту до закінчення строку користування кредитною лінією, встановленого п.3.2. цього Договором. Згідно до п.3.2. Договору Строк користування кредитною лінією встановлюється з моменту укладення Договору по «26» лютого 2014 року. (т.1 а.с.5зв) Протягом дії Кредитного договору між Банком та Позичальником були укладені наступні Договори про внесення змін: -10 червня 2013 року між АТ «Європейський [PERSON]» та ТОВ «Індра Енерджі» було укладено Додаткова угода до договору про кредитну лінію у формі овердрафту, згідно до якої сторони дійшли згоди доповнити Договір п.2.1. та викласти його в наступній редакції: «2.1. Ліміт кредитної лінії встановлюється в розмірі 2 500 000 грн. (т.1 а.с.8) -21 червня 2013 року між АТ «Європейський [PERSON]» та ТОВ «Індра Енерджі» було укладено Додаткова угода до договору про кредитну лінію у формі овердрафту, згідно до якої сторони дійшли згоди доповнити Договір п.2.1. та викласти його в наступній редакції: «2.1. Ліміт кредитної лінії встановлюється в розмірі 4000000 грн. )? (т.1 а.с.9). -26 лютого 2014 року між АТ «Європейський [PERSON]» та ТОВ «Індра Енерджі» було укладено Додаткова угода до договору про кредитну лінію у формі овердрафту, згідно до якої сторони дійшли згоди п.п. 3.2 розділу «Порядок видачі і повернення кредитних коштів» викласти у наступній редакції: «3.2. Строк користування кредитною лінією встановлюється з моменту укладення цього Договору по «26» серпня 2014 року (т.1 а.с.10); 01 березня 2013 року між АТ «Європейський [PERSON]» та громадянином України [PERSON] було укладено Договір поруки № 141-010313 П.(т.1 а.с.11) У відповідності до п. 1.1. Договору поруки, поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором солідарно з ТОВ ««Індра Енерджі»» за своєчасне погашення суми кредиту у розмірі 2000000 грн. згідно Договору про кредитну лінію в формі овердрафту№660-010313 від 01.03.2013 року. Згідно п. 1.2. Поручителю добре відомі усі вимоги вищевказаного Кредитного договору. Відповідно до п. 4.2. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання згідно до п.11. цього договору. 10 червня 2013 року між АТ «Європейський [PERSON]» та [PERSON] було укладено Додаткова угода до договору поруки № 141-010313/П від 01.03.2013 року, згідно до якої сторони дійшли згоди змінити п. 1.1. Договору та викласти його в наступній редакції: «1.1. Поручитель зобовязується відповідати перед кредитором солідарно з ТОВ «Індра Енерджі» за своєчасне погашення суми кредиту в розмірі 2500000грн. згідно Договору про кредитну лінію у формі овердрафту№660-010313 від 01.03.2013 року.(т.1 а.с.13) 21 червня 2013 року між АТ «Європейський [PERSON]» та [PERSON] було укладено Додаткова угода до договору поруки № 141-010313/П від 01.03.2013 року, згідно до якої сторони дійшли згоди змінити п. 1.1. Договору та викласти його в наступній редакції: «1.1. Поручитель зобовязується відповідати перед кредитором солідарно з ТОВ «Індра Енерджі» за своєчасне погашення суми кредиту в розмірі 4000000 грн. згідно Договору про кредитну лінію у формі овердрафту№660-010313 від 01.03.2013 року.(т.1 а.с.12) 01 березня 2013 року між АТ «Європейський [PERSON]» та громадянкою України [PERSON] було укладено Договір поруки № 140-010313/П (т.1 а.с.14). У відповідності до п. 1.1. Договору поруки, поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором солідарно з ТОВ ««Індра Енерджі»» за своєчасне погашення суми кредиту у розмірі 2000000 грн. згідно Договору про кредитну лінію в формі овердрафту№660-010313 від 01.03.2013 року. Згідно п. 1.2. Поручителю добре відомі усі вимоги вищевказаного Кредитного договору. Відповідно до п. 4.2. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання згідно до п.11. цього договору. 10 червня 2013 року між АТ «Європейський [PERSON]» та [PERSON] було укладено Додаткова угода до договору поруки № 141-010313/П від 01.03.2013 року, згідно до якої сторони дійшли згоди змінити п. 1.1. Договору та викласти його в наступній редакції: «1.1. Поручитель зобовязується відповідати перед кредитором солідарно з ТОВ «Індра Енерджі» за своєчасне погашення суми кредиту в розмірі 2500000грн. згідно Договору про кредитну лінію у формі овердрафту№660-010313 від 01.03.2013 року.(т.1 а.с.16) 21 червня 2013 року між АТ «Європейський [PERSON]» та [PERSON] було укладено Додаткова угода до договору поруки № 141-010313/П від 01.03.2013 року, згідно до якої сторони дійшли згоди змінити п. 1.1. Договору та викласти його в наступній редакції: «1.1. Поручитель зобовязується відповідати перед кредитором солідарно з ТОВ «Індра Енерджі» за своєчасне погашення суми кредиту в розмірі 4000000 грн. згідно Договору про кредитну лінію у формі овердрафту№660-010313 від 01.03.2013 року.(т.1 а.с.15) Згідно зі ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (чч. 1, 2 ст. 553 ЦК України). Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За змістом зазначених норм матеріального права поручитель хоча й пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, разом з тим є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього Кодексу). Так, відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Дана правова позиція підтверджується постановами Верховного Суду України від 18.06.2012 року у справі №6-73цс12, від 24.06.2015 року у справі №\~6-701цс15. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частина третя статті 16 ЦК України). За змістом статей 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право й кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. Ужитий законодавцем у частині першій статті 559 ЦК України термін "порука" використовується в розумінні зобов'язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки. Звертаючись до суду з позовом за захистом своїх порушених прав, поручителі [PERSON], [PERSON] посилались на невизнання банком їхнього права, передбаченого частинами першою, четвертою статті 559 ЦК України, на припинення поруки у зв'язку зі зміною зобов'язань боржника за Договором про кредитну лінію в формі овердрафту без згоди поручителів, унаслідок чого збільшився обсяг їхньої відповідальності. Отже, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (статті 3, 12-15, 20 ЦК України; статті 3-5, 11, 15, 31 ЦПК України) необхідно дійти висновку про те, що в разі невизнання кредитором права поручителя, передбаченого частиною першою статті 559 ЦК України, на припинення зобов'язання за договором поруки таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України. Обраний поручителем [PERSON] спосіб захисту своїх порушених прав, передбачених частиною першою статті 559 ЦК України, на припинення зобов'язання за договором поруки у зв'язку з невизнанням цих прав кредитором, є таким, що відповідає вимогам цивільного законодавства, узгоджується з ч.3 ст.16 ЦК України. Вказана позиція ґрунтується на Постанові Верховного Суду України від 10.09.2014 року у справі № 6-32цс14 і в силу ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У такому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. На підставі ст.654 ЦК України, згода поручителя на зміну зобов`язання повинна надаватись у належній письмовій формі. Договором про кредитну лінію в формі овердрафту не передбачено, що такі зміни проводяться без узгодження поручителями (додаткового повідомлення), і докази такого узгодження відсутні (постанова ВСУ від 26.09.2012). З матеріалів справи вбачається, що відстрочення виконання зобов'язання за договором про кредитну лінію в формі овердрафту від 01.03.2013 року відбулося шляхом укладення додаткової угоди між ПАТ «Європейський [PERSON]» і ТОВ «Індра Енерджі» 26.02.2014 року, тобто у день закінчення строку користування кредитними коштами визначений у Договорі про кредитну лінію в формі овердрафту укладеному з боржником. Вказане призвело до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами, оскільки на цей строк враховувалися проценти, комісія за користування кредитною лінією, яка становить 0,2% від суми ліміту кредитної лінії (період часу з 26.02.2014 року по 26.08.2014 року, тобто за 6 місяців) внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителів [PERSON], [PERSON], що відбулося без згоди останніх, при цьому можливість зміни строків виплати процентів за основним зобов'язанням без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди договором поруки не передбачена. Письмова згода [PERSON], [PERSON] на внесення вказаних змін і доповнень до основного договору отримана не була, це питання банк із поручителями не погоджував. Строк дії Договору є суттєвою умовою, та відповідно, поручителів про зміну істотних умов проінформовано не було. Норма ч.1 ст.559 ЦК України є підставою для висновку про те, що поручитель не залишається зобов`язаний в такому випадку навіть на початкових умовах. З огляду на викладене, суд вважає, що порука [PERSON], [PERSON] припинилася внаслідок підписання між ТОВ «Індра Енерджі» та ПАТ «Європейський [PERSON] банк» додаткової угоди до Договору про кредитну лінію у формі овердрафту від 26.02.2014 року, згідно до якої строк виконання договору змінено, що призвело до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування грошовими коштами та в силу ч.1 ст. 559 ЦК України є підставою для припинення поруки (ухвали ВССУ від 28.05.2014р № 6-6684св14, 13.05.2015 року № 6-26464св14 ). Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 21.05.2012 року у справі № 6-69цс11, у випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України на припинення зобов'язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки. Право поручителів не підлягає захисту шляхом припинення договору поруки, тобто за п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України, оскільки це суперечить положенням ч. 1 ст. 559 цього Кодексу. Таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою. Враховуючи вищенаведені правові висновки ВСУ від 21.05.2012 року у задоволенні позову [PERSON] про визнання договору поруки вд 01.03.2013 року припиненим слід відмовити, оскільки це суперечить положенням ч. 1 ст. 559 ЦК України . Враховуючи ті обставини, що судом встановлено, що порука [PERSON] перед Банком за договором поруки \~№ 141010313 /П від 01.03.2013 року припинена згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України підстав для покладення на поручителя [PERSON] відповідальності за невиконання умов договору позичальником суд не вбачає, а відтак, в частині вимог ПАТ «Європейський [PERSON]» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити. У звязку із вищенаведеним, поруку [PERSON] перед Банком за договором поруки \~№ 141010313 /П від 01.03.2013 року слід визнати припиненою на підставі п. 1 ст. 559 ЦК України, і враховуючи ті обставини, що порука [PERSON] припинилася, підстав покладення на поручителя [PERSON] відповідальності за невиконання умов кредитного договору позичальником суд не вбачає, у задоволенні вимог ПАТ «Європейський [PERSON]» до [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Враховуючи ті обставини, що у позові ПАТ «Європейський [PERSON]», [PERSON] відмовлено, судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України на їх користь стягненню не підлягають, а в звязку із задоволенням позову [PERSON] з відповідача ПАТ «Європейський [PERSON]» на користь [PERSON] слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved