Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Представник Харківського міського центру зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості витрачених про професійне навчання коштів у сумі 2302 грн 78 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач звернувся до позивача за сприянням у працевлаштуванні та йому 26.12.2019 року надано статус безробітного. 09.12.2020 року [PERSON] подав заяву до Харківського міського центру зайнятості про направлення його на професійну перепідготовку за професією «Електрозварник» та відповідач був направлений в Державний навчальний заклад «Харківське вище професійне училище №6» на професійне навчання, проте був відрахований у зв`язку з припиненням професійного навчання без поважних причин. Невиконання відповідачем встановлених законодавством вимог та умов договору призвело до безпідставної виплати коштів на професійне навчання за період з 10.12.2020 року по 10.03.2021 рік у розмірі 2302,78 грн, сума коштів відповідачем на рахунок позивача не повернута. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином, відзиву або клопотань з процесуальних питань суду не надходило. Враховуючи викладене, оскільки відповідач повідомлений про час та місце слухання справи своєчасна та належним чином, представник позивача надав згоду на ухвалення заочного рішення, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 26.12.2019 року [PERSON] звернувся до Харківського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю. 26.12.2019 року відповідачу надано статус безробітного. 0912.2020 року відповідач звернувся до позивача із заявою про направлення його на професійну перепідготовку за професією електрозварник. За умовами договору №203920120900003 про професійне навчання безробітного від 09.12.2020 року Харківський міський центр зайнятості направляє безробітного [PERSON] в державний навчальний заклад «Харківське вище професійне училище №6» на професійне навчання за професією «електрозварник» 2 розряду для проходження повного курсу перепідготовки відповідного до робочого навчального плану та робочих навчальних програм зі строком навчання 872 годин з 10.12.2020 року по 01.06.2021 рік. Наказом №2-з-снн від 10.12.2020 року [PERSON] зараховано до складу навчальної групи для проходження курсового навчання за професією «електрозварник» з терміном навчання 5,56 місяців до державного навчального закладу «Харківське вище професійне училище №6». Наказом державного навчального закладу «Харківське вище професійне училище №6» №1-В-СНН від 11.03.2021 року [PERSON] відраховано зі складу слухачів групи у зв`язку з припиненням безробітним професійного навчання без поважних причин. Згідно кошторису затвердженого директором ДНЗ «Харківське вище професійне училище №6» вартість навчання 1 слухача за договором з Харківським МЦЗ складає 2302,78 грн. Згідно довідки директора ДНЗ «Харківське вище професійне училище №6» вартість відшкодування з 10.12.2020 року по 10.03.2021 рік професійного навчання [PERSON] становить 2302,78 грн. 10.03.2021 року [PERSON] отримання повідомлення Харківського міського центру зайнятості від 19.02.2021 року про необхідність прибуття до центру та надання документів, що підтверджують поважну причину невідвідування навчального закладу. 12.04.2021 року позивачем направлено лист-претензію про повернення коштів витрачених на професійне навчання у розмірі 2302,78 грн. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Пунктом 7 частини першої вищезазначеної статті передбачено, що зайнятість - це не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Пунктом 1 частини 1 статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» видами соціальних послуг за цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення» є: професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації у закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, у тому числі в закладах освіти державної служби зайнятості, на підприємствах, в установах, організаціях. За змістом ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. Пунктом 2.10 «Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних» затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України № 318/655 від 31 травня 2013 року передбачено, що у разі припинення безробітним професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує центру зайнятості, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання. Поважними причинами дострокового припинення безробітним професійного навчання відповідно до вказаного Порядку вважаються: працевлаштування за наймом на умовах трудового договору (контракту) або забезпечення роботою самостійно; поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили; набрання законної сили вироком суду про засудження особи до позбавлення волі, обмеження волі, арешту (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням), застосування судом примусового лікування особи; подання заяви про здійснення догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку або закінчення періоду, визначеного у медичному висновку; смерть безробітного або визнання його за рішенням суду померлим або безвісно відсутнім, недієздатним чи обмежено дієздатним; подання довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією з висновком про умови і характер праці; стан здоров`я безробітного, який має медичні протипоказання щодо продовження навчання за професією (спеціальністю, напрямом або галуззю знань) або працевлаштування за набутою професією (спеціальністю), що підтверджено документально; призначення безробітній жінці допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; переїзд на постійне місце проживання в іншу місцевість; призов на строкову військову або альтернативну (невійськову) службу; отримання повістки про призов на навчальні або перевірочні та спеціальні збори у Збройні Сили згідно із Законом України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу"; призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, відповідно до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"; інші причини, що не залежать від безробітного, підтверджені документально. За вимогами ст.626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що невиконання [PERSON] встановлених законодавством вимог та умов договору призвело до безпідставної виплати коштів на професійне навчання у розмірі 2302,78 грн, що підтверджується дослідженими судом доказами. Доказів поважності причин припинення безробітним професійного навчання [PERSON] суду не надано, враховуючи зазначені обставини вказані кошти підлягають поверненню Харківському міському центру зайнятості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved