Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

У позовній заяві вказано, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.10.2005 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами договору Банк відкрив картковий рахунок № [NUMBER] і видав клієнту платіжну карту з встановленим початковим кредитним лімітом у розмірі 2000,00 грн. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком договір, про що свідчить підпис відповідачки в заяві. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 6.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 30.11.2013 року має заборгованість - 21309,94 грн., яка складається з наступного: - 5600,96 грн. заборгованість за кредитом; - 14218,03 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; А також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 990,95 грн. - штраф (процентна складова). Відповідачка ухиляється від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк», тому позивач просить стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість у розмірі 21309,94 грн. за кредитним договором № б/н від 05.10.2005 року та судові витрати в сумі 243,60 грн. судового збору. Представник позивача Смірнова О.К. (за довіреністю) у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.10.2005 року [PERSON] 05.10.2005 року отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами договору Банк відкрив картковий рахунок № [NUMBER] і видав клієнту платіжна карту з встановленим початковим кредитним лімітом у розмірі 2000,00 грн. Позичальник при оформленні кредитної картки була ознайомлена і погодилася, що підписана нею заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг, банк 27.06.2006 р. збільшив кредитний ліміт до 5600 грн., а 04.10.2007 р. ліміт був встановлений на рівні 7000 грн. Останній раз відповідачка здійснювала погашення кредиту в сумі 378, 40 грн. 02 листопада 2009 року, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідно до Тарифів, затверджених наказом від 24.05.2005 р. № с-89 «Про актуалізацію продуктового ряду «кредитні картки» за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань була встановлена підвищена процентна ставка 6 % на місяць. Нарахування штрафів передбачено п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг та Тарифами, де вказано що відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.11.2013 року має заборгованість - 21309,94 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно ч. 1 ст. 631 ГК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки за договором. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається після закінчення терміну виконання. Оскільки відповідач отримала кредитні кошти на підставі власної заяви, засвідчивши її своїм приписом, то ця заява, разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами між ним і Банком становить Договір надання банківських послуг. Строк дії договору відповідно до п. 9.12 Умов укладених між Банком і відповідачем протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу про припинення Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п. 9.3 Умов надання банківських послуг передбачено, що картрахунки відкриваються на невизначений термін за винятками, передбаченими п.п. 9.6, 9.7 цих Умов. Таким чином, сторони в письмовій формі домовилися про збільшення строку позовної давності щодо виконання умов договору - встановивши термін дії договору, що дорівнює терміну дії карткового рахунку, що не заборонено статтею 259 ЦК України. Оскільки термін дії договору продовжений відповідно до п. 9.12 договору, то строк позовної давності не може бути пропущеним. Сторони досягли згоди та уклали Кредитний договір, в якому передбачили, що після закінчення терміну дії відповідна Карта продовжується Банком на новий термін, якщо раніше (до початку місяця закінчення терміну дії) не надійшло письмової заяви Держателя про закриття картрахунку, а також продовжується і термін дії кредитного договору, тобто момент досягнення домовленості вважається, що настав. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, термін дії Картки і термін дії кредитного договору поновлюється кожного разу після закінчення терміну дії Картки. Оскільки в даний час заява від відповідача про закриття картрахунку в Банк не надходила, картка в Банк відповідачем не поверталася, заборгованість по карті не погашалася, обслуговування картки Банком не припинялось, то термін дії кредитного договору є продовженим. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши, що дійсно 05.10.2005 року уклала з Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» договір, згідно якого отримала кредит у розмірі 2000.00 гривень з базовою відсотковою ставкою 3 % в місяць з розрахунку 360 днів в рік. У розрахунку заборгованості не зазначено скільки коштів вона отримала, коли та скільки коштів надходило до Банку. Вважає, що даний розрахунок не може бути прийнятий судом як доказ по справі, оскільки він підписаний представником позивача, який не має для цього відповідних повноважень. Також, у даному розрахунку відсутні посилання на конкретні норми договору між нею та позивачем, які б передбачали порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту та сплату нарахованих відсотків. Крім того, позивач, звернувшись з позовною заявою до суду 25.01.2014 р. пропустив строк позовної давності. Згідно п. 5.4 Правил користування платіжною карткою (тобто Договору) строк погашення відсотків за кредитом - щомісячно за попередній місяць. Останній платіж нею було зроблено 02.11.2009 р. в сумі 378,40 грн., тобто порушення зобов'язань за договором відбулося через місяць після внесення даного платежу, а саме 02.12.2009 р. Вважає, що строк звернення до суду за захистом своїх прав у позивача минув 02.12.2012 р., тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні просив застосувати позовну давність до вимог позивача і відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного: Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Встановлено, що 05.10.2005 року ПриватБанк наддав [PERSON] кредит у сумі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць. При оформленні кредитної картки позичальник був ознайомлений і погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку, що підтверджується його підписом на заяві про видачу кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. У заяві про відкриття банківського рахунку і отримання кредитної картки відповідачка зазначила про свою згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту, Правилами користування кредитною карткою і Тарифами складають договір, укладений між ним і банком про надання банківських послуг (а.с.8). Умовами і правилами надання банківських послуг (а.с. 9-12) передбачено, що для надання послуг Банк відкриває клієнту картковий рахунок, видає клієнту картки, їх вид і термін дії визначені в заяві, підписанням якої клієнт і банк заключають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата відкриття рахунку, що вказана в розділі «Відмітки Банку» заяви. Після закінчення терміну дії відповідна картка продовжується банком на новий термін (шляхом надання клієнту картки з новим терміном дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення терміну дії) не надійшла письмова заява клієнта про закриття картрахунку, а також при наявності коштів на рахунку для сплати послуг за виконанням розрахункових операцій за картрахунком (на передостанній день місяця закінчення терміну дії) та при дотриманні інших умов продовження терміну дії, передбачених договором про відкриття картрахунку та обслуговування картки. Пунктом 5.2 цих Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що банк має право здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк зобов'язаний не менше як за 30 днів до введення змін проінформувати клієнта. З пояснень представника позивача вбачається, що банком були змінені Умови та правила надання банківських послуг, про що відповідач був повідомлений. За діючими за цим договором Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 9-12), а саме п. 8.6 розділу 8 «Відповідальність сторін» передбачено, що при порушенні строків платежів позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. і 5% від суми позову. У пункті 5.5 та 5.5.1 розділу «Правила користування платіжними картками» визначено, що за користування кредитом банк нараховує проценти у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. За несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (користування простроченим кредитом і овердрафтом) держатель картки сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розмір яких визначений Тарифами. Тарифами (а.с. 44) встановлено: - базова процентна ставка - 3% на місяць; - процентна ставка за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань - 6% на місяць; - розмір щомісячних платежів - 7% від залишку заборгованості, але не менше 50 грн.; - строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа, наступного за звітним; - штраф при порушенні строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів - 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих прострочених процентів і комісії. На порушення умов договору позичальник взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувала, передбачені умовами договору платежі не вносила, у зв'язку із чим станом на 30 листопада 2013 року має заборгованість в загальній сумі 21309,94 грн., із яких 5600,96 грн. - заборгованість за кредитом; 14218,03 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 990,95 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4-7). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність, згідно зі ст. 257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Судом встановлено, що [PERSON] отримала кредитні кошти 05.10.2005 року. За умовами договору вона зобов'язалася щомісячно до 25 числа вносити обов'язковий щомісячний платіж у розмірі 7% від залишку заборгованості, але не менше 50 грн. З наданої банком виписки по рахунку за період з 05.10.2005 р. по 30.11.2013 р. (а.с. 4-7) вбачається, що останній платіж позичальником був здійснений 02.11.2009 р. (а.с. 6), з того часу відповідачка щомісячні зобов'язання з погашення кредиту жодного разу не виконувала. Банк з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом звернувся до суду лише 05.02.2014 року, відповідно з уточненою позовною заявою - 23.04.2014 року. Таким чином, судом встановлено, що за умовами договору погашення кредиту і процентів повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця, наступного за місяцем, в рахунок якого вносяться кошти, а тому початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Тобто, у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року в справі № 6-116 цс13. Таким чином, аналізуючи норми ст. ст. 261, 530, 631 ЦК України суд дійшов висновку про те, що у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов'язання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись в залежності від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів. Отже, у відповідності до умов договору і наданого Банком розрахунку (а.с.4-7), з відповідачки на користь Банку підлягає стягненню 14356,88 грн., із яких: 2597,09 грн. - заборгованість за тілом кредиту, розмір якої з урахуванням строків позовної давності визначається як різниця загальної заборгованість за кредитом 5600,96 грн. і простроченої станом на 28.02.2011 року заборгованості у сумі 3003,87 грн. (5600,96 грн. - 2597,09 грн. = 3003,87 грн.); 10268,84 грн. - несплачені проценти, які визначаються як різниця загальної заборгованості за процентами 14218,03 грн. станом на 30.11.2013 р. і 3949,19 грн. загальної заборгованості за процентами станом на 28.02.2011 р. (14218,03 грн. - 3949,19 грн. = 10268,84 грн.), а також штраф у загальній сумі 1490,95 грн., який визначається як сума фіксованої частини у розмірі 500 грн. і 5% від суми боргу пропорційно частці задоволених позовних вимог (990,95 грн.). У задоволенні решти позовних вимог - про стягнення сум, що підлягали сплаті боржником до 28.02.2011 року Банку слід відмовити за пропуском строку позовної давності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідачку. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial