Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

У січні 2021 року Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» (далі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.03.2019 р. між сторонами було укладено кредитний договір №22033000116452, за яким відповідачу встановлено кредитний ліміт в розмірі 74400,00 грн з кінцевою датою повернення - 14.04.2024 р., строком користування кредитом - 61 місяців. Крім цього, 22.08.2019 р. між сторонами було укладено кредитний договір №26200000439203, за яким відповідачу встановлено кредитний ліміт в розмірі 48000,00 грн з кінцевою датою повернення - 20.08.2021 р., строком користування кредитом - 24 місяців. АТ «Банк Кредит Дніпро» виконало свої зобов`язання за вказаними договорами в повному обсязі, [PERSON] в свою чергу свої зобов`язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушує та не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість: за кредитним договором від 14.03.2019 р. перед позивачем станом на 08.12.2020 р. в розмірі 81681,19 грн, а саме: 50928,88 грн- залишок строкового кредиту, 0,02 грн - залишок нарахованих строкових відсотків, 9876,73 грн - залишок простроченого кредиту, 43,56 грн - залишок прострочених відсотків, 20832,00 грн - залишок прострочених комісій, а за кредитним договором від 22.08.2019 р. станом на 08.12.2020 р. в розмірі 57994,39 грн, а саме: 37291,34 грн- залишок строкового кредиту, 1690,08 грн - залишок нарахованих строкових відсотків, 5664,82 грн - залишок простроченого кредиту, 13348,15 грн - залишок прострочених відсотків. Вказані суми позивач просив стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засіданні свого представника не направив, але про дату і час розгляду справи по суті повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзиву або заперечень до суду, одночасно з направленням його учасникам справи, не направив. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 14.03.2019 р. між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №22033000116452, за яким відповідачу встановлено кредитний ліміт в розмірі 74400,00 грн з кінцевою датою повернення - 14.03.2024 р., строком користування кредитом - 60 місяців, щомісячною комісією за обслуговування кредиту - 3,5 % від суми кредиту, процентною ставкою: 0,001 % на строкову заборгованість, 56,0 % річних на прострочену заборгованість. (а.с. 6) Крім цього, 22.08.2019 р. між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №26200000439203, за яким відповідачу встановлено кредитний ліміт в розмірі 48000,00 грн, строком дії кредитного ліміту - 12 місяців, з процентною ставкою за користування кредитом: 48% річних на строкову заборгованість, 56% річних на прострочену заборгованість. (а.с. 5) За договорами [PERSON] зобов`язався повернути надані кредити, сплатити проценти за користування кредитом, комісії, що передбачені договорами,та виконати свої зобов`язання за договорами в повному обсязі. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов`язання за Договорами виконав належним чином. Однак, [PERSON] скориставшись кредитними коштами, не виконав зобов`язань, визначених Договором, порушив умови щодо погашення кредиту. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк свої зобов`язання за кредитними договорами №22033000116452, №26200000439203 виконав в повному обсязі, а [PERSON] в свою чергу порушив умови договорів, відповідно до яких зобов`язувався погашати кредит, проценти та комісію за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором. Умовами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Постановою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц визначено порядок застосування ЗУ "Про захист прав споживачів" та ЗУ "Про споживче кредитування" в різних проміжках часу. На час укладення кредитного договору чинним законодавством банкам не заборонялось встановлення комісії (винагороди) в договорах про споживче кредитування. У зв`язку з простроченням відповідачем платежів за кредитними договорами, згідно з розрахунками наданими позивачем (а.с. 14-19), станом на 08.12.2020 року загальна заборгованість становить 139675,58 грн., яка складається з заборгованості за договором №22033000116452 від 14.03.2019 р. в розмірі 81681,19 грн (50928,88 грн- залишок строкового кредиту, 0,02 грн - залишок нарахованих строкових відсотків, 9876,73 грн - залишок простроченого кредиту, 43,56 грн - залишок прострочених відсотків, 20832,00 грн - залишок прострочених комісій) та заборгованості за договором №26200000439203 від 22.08.2019 р. в розмірі 57994,39 грн (37291,34 грн- залишок строкового кредиту, 1690,08 грн - залишок нарахованих строкових відсотків, 5664,82 грн - залишок простроченого кредиту, 13348,15 грн - залишок прострочених відсотків) Враховуючи те, що зобов`язання не виконуються з вини відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитними договорами №22033000116452 від 14.03.2019 р. та №26200000439203 від 22.08.2019 р., не розраховується з позивачем, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту в загальному розмірі 139675,58 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитних договорів, суду надано не було. Розрахунок заборгованості позивача жодним чином не спростований. Умови договорів також не оспорюються. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: approved