Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

01.04.2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 05.06.2014 року, просить шлюб з відповідачем розірвати, стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 643,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог послалась на те, що 20.11.2004 року був укладений шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Сімейне життя в сторін не склалося, з 2012 року проживають окремо. Домовленості між сторонами стосовно матеріального утримання дитини не досягнуто. Позивач у судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву (вх. №7905/14 від 13.05.2014 року) про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що ніяких претензій до позивача немає та згідний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 50% від прожиткового мінімуму його дитини. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.11.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 4). Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Сімейне життя в сторін не склалося, з 2012 року проживають окремо, позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги. При таких обставинах, беручи до уваги пояснення сторін у питанні доцільності збереження їх шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки, суд виходить з такого. Судом установлено, що дочка сторін перебуває на утриманні позивача. Відповідач, згідно з поясненнями позивача, добровільно коштів на утримання дитини не надає. Згідно з поясненнями відповідача він на даний час не працює. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» визначено, що у 2014 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1286 гривень. Ураховуючи заяву відповідача, зі змісту якої випливає, що він погоджується на сплату аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини, вік якої відповідає віку його дочки, та який відповідно до вищевказаного положення Закону становить 643,00 грн. (1286 грн./2), заяву позивача про зменшення позовних вимог від 05.06.2014 року, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Outcome: approved