Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

01 вересня 2021 року до Рівненського міського суду надійшла на розгляд позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем з квітня 2020 року перебувала в шлюбі. За час шлюбу у них народилася спільна дитина, [PERSON] , [INFO] . Відповідач протягом останніх 4-х місяців матеріальної допомоги на забезпечення дитини не надає, будь-якої участі у додаткових витратах не бере, здоров`ям та потребами дитини не цікавиться. Останній раз надав матеріальну допомогу на початку 2021 року в сумі 3500 грн. Син проживає з нею і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач проживає окремо з березня 2021 року. Працевлаштуватися вона не має змоги, оскільки дитина ще дуже мала (1 рік 2 місяці) та потребує постійного догляду та піклування, а тому її мама перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Єдиним джерелом доходу є щомісячна одноразова допомога при народженні дитини в розмірі 860,00 грн. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач в добровільному порядку не має наміру надавати матеріальну допомогу на дитину, тому вона не має іншої можливості захисту свого права, ніж звернення до суду з відповідним позовом, а тому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитини повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову; стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на її утримання у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Ухвалою суду від 10 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Позивачка в судове засідання 19.11.2021 не з`явилась, хоч про дату, час та місце розгляду повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить її підпис у матеріалах справи. В судове засідання 19.11.2021 відповідач повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток та опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Судові повістки направлені за адресою відповідача, за якою останній згідно відповіді з Управління державної Міграційної служби в Рівненській області зареєстрований, повернуті до суду з відміткою пошти про причини невручення: адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи вказані факти, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4ст. 223\~ЦПК України\~постановити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. В порядку\~ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином. В порядку ч.2\~ст.247 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Згідно зі\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , що видане Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) 30.04.2020, сторони по справі зареєстрували шлюб 30.04.2020, актовий запис № 417. Копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) 01.07.2020 підтверджує факт народження у сторін сина [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1260. Згідно з\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч. 1\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~статті 182 СК України\~встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як вбачається з позовної заяви, позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. Положенням Цивільно-процесуального кодексу визначено, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження, що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на одну дитину. З урахуванням викладеного, враховуючи майновий та сімейний стан відповідача, відсутність у нього інших утриманців, оскільки відповідач є особою працездатною, будь-яких обмежень, щодо можливості працювати та отримувати дохід, він не має, суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та в першу чергу інтересам дитини та не порушить прав сторін. Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд зазначає таке. За правилами ст. 91 ч. 2 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою. Також суд при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачу, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку. Статтею 79 СК України\~передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1 816 грн 00 коп.

Outcome: approved