Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

У грудні 2019 року Корнійчук С.А. представник позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом до Томашпільської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації від 19 січня 2005 року № 25. Позовна заява мотивована тим, що в [PERSON] в постійному користуванні перебуває земельна ділянка площею 24 га, яка розташована на території Колоденської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідчена державним актом на право постійного користування землею серії ВН № 000023, виданого 07 червня 2000 року Томашпільською районною державною адміністрацією. Вищевказана земельна ділянка приєдналась до земельного масиву, який має єдиний кадастровий номер: 0523982000:04:000:0002. Шляхом інвентаризації землі склала єдину земельну ділянку загальною площею 73,6969 га, яка розташована на території Колоденської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. При зверненні представника позивача з адвокатським запитом до відділу у Томашпільському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, останнім було надано відповідь про те, що відбулося вилучення належної [PERSON] земельної ділянки та надано копію розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації «Про вилучення земельної ділянки у фермерського господарства «Рубін» на території Колоденської сільської ради» від 19 сінчя 2005 року № 25. Вважає, що оскаржуване розпорядження відповідача прийнято із порушенням вимог закону, оскільки проведено відповідачем без волевиявлення позивача та без дотримання процедури припинення права постійного користування. Крім того зазначив, що [PERSON] добровільно заяви про відмову від права користування земельною ділянкою до її розпорядника не подавав. А заява, яка подана нібито від імені позивача підписана не ним, а невідомою особою. Крім того, на вказаній заяві відсутня резолюція голови Томашпільської райдержадміністрації, дата самої заяви та вхідний номер, який проставляється в журналі вхідної кореспонденції. Відомості вказані в заяві про те, що позивач погоджується припинити право постійного користування земельною ділянкою в зв`язку з тим, що змінює місця проживання не відповідають дійсності, оскільки останній ввесь час проживає за місцем своєї реєстрації. В зв`язку з чим, позивач з метою захисту своїх прав та інтересів, вимушений звернутися до суду, який просить визнати протиправним та скасувати розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації від 19 січня 2005 року № 25. Ухвалою суду від 18 грудня 2019 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Корнійчук С.А. в судове засідання не з`явилися, проте представник позивача надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Судові витрати по справі, які складаються з судового збору та витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги, просить залишити за позивачем. Представник Томашпільської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, однак голова райдержадміністрації Закорченний О.Г. надіслав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без участі представника райдержадміністрації, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, розглянувши заяви представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку з таких підстав. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серії ВН № 000023, виданого 07 червня 2000 року на праві постійного користування належить земельна ділянка для ведення селянського (фермерського) господарства площею 24 га, яка розташована на території Колоденської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Вказаний державний акт було видано позивачу на підставі рішення 10 сесії 23 скликання Томашпільської районної ради Вінницької області від 19 квітня 2000 року (а.с.19). Факт реєстрації даного державного акта підтверджується копією архівної книги записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею (громадянами). Як видно з копії вказаної архівної книги, у ній відсутня відмітка про припинення у [PERSON] права користування земельною ділянкою. Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи № 03353, виданої Вапнярською селищною радою Томашпільського району Вінницької області місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Згідно копії заяви голови СФГ «Рубін» [PERSON] на ім`я голови Томашпільської районної державної адміністрації СФГ «Рубін» просить погодити припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 24 га, в тому числі ріллі 24 га, та ліквідувати державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ВН № 000023 від 07 червня 2000 року виданого на ім`я [PERSON] в зв`язку зі зміною місця проживання голови ФСГ «Рубін» [PERSON] (а.с. 29). Рішенням 11 сесії 4 скликання Колоденської сільської ради Томашпільського району Вінницької області від 28 грудня 2004 року «Про припинення права користування земельною ділянкою ФСГ «Рубін»» вирішено: погодити припинення права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 24 га, якою користується СФГ «Рубін» згідно державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ВН № 000023 від 07 червня 2000 року. Погоджено ліквідацію державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ВН № 000023 від 07 червня 2000 року виданого на ім`я [PERSON] . Земельну ділянку загальною площею 24 га, в тому числі ріллі 24 га зараховано до земель запасу Колоденської сільської ради (а.с.18). Крім того, розпорядженням Томашпільської районної державної адміністрації № 25 від 19 січня 2005 року «Про вилучення земельної ділянки у фермерського господарства «Рубін» на території Колоденської сільської ради»: вилучено земельну ділянку площею 24 га (ріллі) з користування фермерського господарства «Рубін» відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ВН № 000023, зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів на право постійного користування землею (громадянами) на території Томашпільського району за № 23 від 07 червня 2000 року. Переведено земельну ділянку площею 24 га до земель запасу Колоденської сільської ради (а.с.17). Так, за змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Частиною 1 ст. 92 ЗК України встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Згідно п. «а» ч. 1 ст. 17 ЗК України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 141 ЗК України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою. Частинами 3 та 4 ст. 142 ЗК України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 182 ЗК України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 125 ЗК України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) зазначалося, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до вимог статті 202 ЗК України зазначено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається з двох частин: - книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; - поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку. Відповідно до відкритих даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначено повне найменування юридичної особи та скорочене у разі його наявності - ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО "РУБІН" (ФГ "РУБІН"). Також вказано дату та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи, підстава для його внесення - Дата запису: 22.07.2009; Номер запису: 11661110002000335; Стан суб`єкта: припинено. Вказано організаційно-правову форму та назву юридичної особи. Натомість в заяві, поданій від імені позивача, зазначено іншу організаційно-правову форму та назву юридичної особи, а до заяви не додано жодних із документів, які би підтверджували хто в дійсності подавав таку заяву до Томашпільської районної державної адміністрації. Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. №7, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК (2768-14) шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК) ( 435-15 ). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 2 ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. Крім того, згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином судом достовірно встановлено, що розпорядження голови Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області № 25 від 19 січня 2005 року «Про вилучення земельної ділянки у фермерського господарства «Рубін» на території Колоденської сільської ради» прийняте з порушенням норм чинного законодавства, а тому воно є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Аналізуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані із розглядом справи суд залишає за [PERSON] , оскільки представник останнього, просив залишити судові витрати по справі за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved