Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

У березні 2015 року ТОВ "М.С.Л." предявило через суд зазначений позов до [PERSON], посилаючись на те, що 10 травня 2013 року з відповідачем укладений договір про розповсюдження білетів державних лотерей за умовами якого відповідач зобов'язалася від імені та за рахунок позивача здійснювати розповсюдження білетів державних лотерей на території Дніпропетровської області у зв'язку з чим під звіт та повну майнову відповідальність відповідач розповсюджувала термінальні і миттєві білети лотерей, про що зобов'язана була звітувати про їх розповсюдження та повертати кошти, отримані від розповсюдження білетів у представництво позивача, проте в порушення вказаних зобов'язань відповідач кошти не повернула за розповсюджені білети на суму 13534,00 грн., тому позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість станом на 12 березня 2015 року в сумі 13534,00 грн., а також судові витрати. В поданій поштою заяві представник позивача клопотав про розгляд справи у його відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог з наведених у позовній заяві підстав, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надала, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, причин не повідомила, свого представника до суду не направила, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Однією з основних засад цивільного законодавства є свобода договору, а сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами та відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, вибрати на власний розсуд контрагента, про що говорить ст. ст. 3, 6, 627 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Згідно ч. 2 ст. 1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Судом встановлено, що 10 травня 2013 року між ТОВ "М.С.Л." та [PERSON] укладено договір №323 про розповсюдження білетів державних лотерей, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.5-13), за умовами п.1 якого відповідач зобов'язувався від імені та за рахунок позивача здійснювати розповсюдження білетів державних лотерей на території Дніпропетровської області. Відповідач на підставі договору під звіт та під повну майнову відповідальність розповсюджувала термінальні та миттєві білети державних лотерей, отримані за відомістю розповсюджувача - актом звірки (а.с.17-18) і зобов'язана звітувати про їх розповсюдження, а також повертати кошти, отримані від розповсюдження лотерейних білетів та нерозповсюджені залишки білетів у представництво ТОВ «М.С.Л.». Відповідно до п. «є» ч. 1 договору відповідач зобов'язана своєчасно, але не рідше одного разу на тиждень, звітувати за реалізовані лотерейні білети та прийняті сплати участі в лотереї (прийнятих сплат участі у лотереї). Повірений зобов'язується подавати звіт на всі залишки лотерейних білетів, щомісяця підписувати Акти наданий послуг. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державні лотереї України» розповсюджувач державної лотереї виконує такі функції: здійснює прийом ставок від гравців і передає їх оператору державних лотерей; видає (виплачує) призи переможцям державних лотерей у випадках, передбачених умовами проведення державної лотереї; веде облік і надає оператору державних лотерей звітність про рух лотерейних білетів і виручки; забезпечує вільний доступ громадянам до придбання лотерейних білетів і отримання призів; проводить популяризацію державної лотереї та роз'яснює правила участі в ній; виконує інші функції, визначені в укладеному між розповсюджувачем та оператором договорі про розповсюдження державних лотерей. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач в порушення вказаних умов договору не звітувала щотижня та кошти від реалізованих білетів не повертала, у зв'язку з чим станом на 12 березня 2015 року розмір заборгованості за реалізовані лотерейні білети за даними відомості розповсюджувача - акту звірки склав 13534,00 грн. (а.с.17-18). Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язання, дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що останнім не заперечувалось та не спростовано. Оскільки іншого не доведено, суд дійшов висновку, що відповідач станом на 12 березня 2015 року прострочила виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення позивачу суми вартості лотерейних білетів в розмірі 13534,00 грн., які підлягають стягненню з неї на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати належить покласти на відповідача.

Outcome: approved