Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

01 квітня 2021 року позивач звернувся з позовом до Саратського районного суду Одеської області, в якому просив стягнути солідарно з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (код СДРПОУ 36799749, місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053) заборгованість за Кредитним договором №014/83361/74/80550 від 23.08.2007 року у розмірі: 198 266,65 грн. (Сто дев`яносто вісім тисяч двісті шістдесят шість гривень 65 копійок). Стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (код СДРПОУ 36799749, місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі: 2 974,00 грн. (Дві тисячі дев`ятсот сімдесят чотири гривні 00 копійок). Стягнути солідарно з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (код СДРПОУ 36799749, місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053) понесені витрати на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн. (Двадцять тисяч гривень 00 копійок). Свої вимоги мотивував тим, що 23.08.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та позичальником [PERSON] було укладений Кредитний договір №014/83361/74/80550, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 98 455,00 дол. США зі сплатою 13,0 % річних. За умовами якого Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному Кредитним договором, а Позичальник в свою чергу зобов`язувався Здійснювати сплату грошових коштів шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з метою погашення заборгованості за виданим Кредитом та нарахованими процентами. Зазначає, що з метою забезпечення належного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, Банк та поручитель [PERSON] уклали Договір поруки № 014/83361/74/80550/1 від 23.08.2007 року, за умовами якого, Поручитель зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання Позичальником в повному обсязі зобов`язань за Кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом. Позивач також вказує, що 18.12.2019 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-28, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило АТ «Оксі Банк», а АТ «Оксі Банк» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту № 014/83361/74/80550 від 23.08.2007 року та Договором поруки № 014/83361/74/80550/1 від 23.08.2007 року. 18.12.2019 року між AT «Оксі Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-28-1, відповідно до якого AT «Оксі Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», а ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №014/83361/74/80550 від 23.08.2007 року та Договором поруки №014/83361/74/80550/1 від 23.08.2007 року. 26.12.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір відступлення права вимоги №2612-01, відповідно до якого AT «Оксі Банк» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №014/83361/74/80550 від 23.08.2007 року та Договором поруки №014/83361/74/80550/1 від 23.08.2007 року. Позивач зазначає, що за період користування кредитними коштами, відповідачем здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість [PERSON] за Кредитним договором в повному обсязі не погашена. Відповідач має заборгованість, яку в добровільному порядку сплачувати не бажає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути суму заборгованості з відповідача. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Бучацькій А.І. яка ухвалою суду від 13 квітня 2021 року матеріали цивільної справи направила до Київського районного суду м. Одеси для розгляду в порядку територіальної підсудності. Матеріали цивільної справи надійшли до Київського районного суду м. Одеси 01 червня 2021 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Куриленко О.М. Ухвалою судді від 02.06.2021 року було прийнято до провадження цивільну справу та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, в частині витрат на правову допомогу просили відмовити у зв`язку з недоведеністю даних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини його неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 23.08.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та позичальником [PERSON] було укладений Кредитний договір № 014/83361/74/80550, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 98 455,00 дол. США зі сплатою 13,0 % річних. За умовами якого Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному Кредитним договором, а Позичальник в свою чергу зобов`язувався Здійснювати сплату грошових коштів шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з метою погашення заборгованості за виданим Кредитом та нарахованими процентами. 23.08.2007 року Банк ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та поручитель [PERSON] уклали Договір поруки № 014/83361/74/80550/1. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти на загальну суму 98 455,00 доларів США. 18.12.2019 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-28, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило АТ «Оксі Банк», а АТ «Оксі Банк» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту № 014/83361/74/80550 від 23.08.2007 року та Договором поруки № № 014/83361/74/80550/1 від 23.08.2007 року. 18.12.2019 року між AT «Оксі Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-28-1, відповідно до якого AT «Оксі Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», а ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №014/83361/74/80550 від 23.08.2007 року та Договором поруки №014/83361/74/80550/1 від 23.08.2007 року. 26.12.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір відступлення права вимоги №2612-01, відповідно до якого AT «Оксі Банк» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №014/83361/74/80550 від 23.08.2007 року та Договором поруки №014/83361/74/80550/1 від 23.08.2007 року. За період користування кредитними коштами, Позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість Позичальника за Кредитним договором в повному обсязі не погашена. Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (Стаття 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Якщо зобов`язання виконано не належним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені статтею 625 ЦК України. Отже, нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11). Унаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання кредитор дістає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням. Тому право подати позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за кожен місяць виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором станом на 19.02.2021 року у позичальника виникла заборгованість перед Банком у розмірі 39 691 055,70 грн., з яких: Заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 2 050 449,52 грн. Заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги -3 832,002,35 грн. Заборгованість по пеням та штрафам - 33 808 603,84 грн. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Таким чином, позовні вимоги «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2 974,00 грн., а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача. Також як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідачів витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 20 000 гривень. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу Статтею 59 Конституції України гарантується право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Щодо позовної вимоги про стягнення витрат на правову допомогу. Представництво інтересів в суді як форма правничої допомоги полягає у сприянні особи у здійсненні нею права на захист, що є способом реалізації нею її прав та обов`язків, у разі неможливості з певних причин взаємодіяти із учасниками правових відносин. Одним із видів представництва є представництво за договором, тобто письмовою угодою, якою особа уповноважує іншу особу представляти її інтереси у правових правовідношеннях, як із судом так і з учасниками судового процесу. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Так, для підтвердження витрат на правову допомогу позивачем було надано, договір про надання правової допомоги № 21-12/2019 від 21.12.2019 року, заявку про надання правових послуг, акт прийому-передачі робіт, укладених між ТОВ «Вердикт Капітал» та ОА «Вердикт» з детальним описом наданих ОА «Вердикт» послуг, відповідно до якого визначено розмір витрат на правничу допомогу, який складає в сукупності 20000,00 грн., а також платіжне доручення на суму 200 000,00 грн. Втім, у наданому платіжному дорученні не зазначено, що ці кошти були сплачені за надання правової допомоги саме за дану позовну заяву, а тому в даній частині позов задоволенню не підлягає. Приходячи до такого висновку, суд бере до уваги, що договір про надання правової допомоги був укладений ще 21.12.2019 року, стосується загальних питань як то надання правової інформації, консультацій, роз`яснень тощо, а платіжне доручення про оплату 200 000 грн. не можливо прийняти як доказ опати витрат саме по цій справі. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 610, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та

Outcome: partial