Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

01 грудня 2014 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13 вересня 1997 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Колпитівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 3. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. У них різні погляди на взаємообов'язки та поведінку подружжя, що призводить до виникнення непорозумінь при вирішенні сімейних проблем. Проте основною причиною являється те, що відповідач протягом тривалого часу зловживає спиртними напоями, у зв'язку з чим вона стала байдужою до проблем сім'ї, ведення домашнього господарства, забезпечення добробуту в сім'ї. Останні сім років позивач проживає разом з дітьми окремо від відповідача. [PERSON] не приймає участі у вихованні дітей, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Намагання позивача налагодити подружні стосунки позитивних результатів не дали. Вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 13 вересня 1997 року Колпитівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 3. У судовому засіданні позивач просив розірвати шлюб з підстав, зазначених у позовній заяві. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Відповідач у судове засідання не з'явилась повторно, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Про поважні причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 13 вересня 1997 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13 вересня 1997 року (а.с.4). Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.6,7). Із довідки Колпитівської сільської ради Локачинського району Волинської області вбачається, що діти проживають разом із позивачем та знаходяться на його утриманні (а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що сторони з 2009 року фактично припинили шлюбні відносини, разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Отже, позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у справі в розмірі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved