Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулося до Рівненського міського суду і просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1703/0808/57-034 від 29 серпня 2008 року в розмірі 13 299, 64 доларів США , що за офіційним курсом НБУ, станом на дату розрахунку складає - 155 698,88 грн. , а саме : 11743,06 доларів США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 15.07.2014 року складає - 137476,00 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту; 0,00 доларів США - заборгованість за процентами; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованою комісією; 1556,58 доларів США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 15.07.2014 року складає - 18222,88 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. -нарахована пеня. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов з підстав зазначених в позові та з урахуванням уточненої позовної заяви, просила позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1703/0808/57-034 від 29.08.2008 р. в сумі 10 544, 23 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.12.2014 року складає 166 556, 65 грн. та судові витрати - судовий збір в розмірі 1556, 99 грн. Представник відповідача адвокат [PERSON] позов не визнала і просить суд в задоволенні позову відмовити. На заперечення позовних вимог посилається на те, що позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували право вимоги позивача до відповідача за укладеним з ВАТ «Сведбанк» кредитним договором. [PERSON] ніхто не повідомляв про зміну кредитора у зобов'язанні, вимоги про сплату заборгованості йому ніхто не надсилав. Крім того, посилається також на ч.4 статті 559 Цивільного кодексу України, згідно якої порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Позивач надіслав [PERSON] вимогу про повернення заборгованості ще в листопаді 2013 року. Протягом шести місяців після настання терміну виконання основного зобов'язання (повернення кредиту) - травень 2014 року не пред'явив до відповідача як до поручителя вимоги про виконання зобов'язання, гарантованого порукою. Крім того посилається на те, що позивач пропустив строк позовної давності звернення до суду за захистом своїх прав щодо стягнення пені, перебіг якого починається після 28.11.2011 року, що є підставою для відмови у позові. Оцінюючи пояснення сторін, долучені надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за наступних підстав. Судом встановлено, що 29.08.2008 р. [PERSON] уклала з ПАТ «Сведбанк», кредитний договір № 1703/0808/57-034. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 30 000,00 доларів США, а позичальник зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаний кредитним договором між [PERSON] та ВАТ «Сведбанк» було укладено договір поруки № 1703/0808/57-034-Р-1 від 29 серпня 2008 року. Відповідно до п.1 вказаного договору поруки поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту кредитної лінії згідно з кредитним договором № 1703/0808/57-034 від 29.08.2008 року у сумі 30 000 доларів США. 28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (правонаступник) відповідно до Договору факторингу № 15 свої права вимоги за зобов'язаннями по кредитному договору. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст..554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ст.559 ЦК України передбачає підстави припинення відносин поруки, зокрема ч.4 цієї статті встановлює, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Із договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строк, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (п.10) про його дію до повного виконання зобов'язань по кредитному договору, згідно з умовами цього договору не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить положенням ч.1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України. У цьому разі можуть бути застосовані норми ч.4 ст. 559 ЦК України. Згідно з п. 24 Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року, "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. З оглянутої в судовому засіданні цивільної справи №569/22413/13ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор Плюс» до [PERSON] про стягнення заборгованості вбачається, що лист-вимога позивача про виконання договірних зобов'язань пред'явлена [PERSON] 15 листопада 2013 року, відтак позивач мав право звернутись до суду з вимогою про стягнення заборгованості з Відповідача протягом шести місяців - до 15 травня 2014 року. Таким чином, суд вважає, що позивач відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України не пред»явив позов у встановлений законом строк до поручителя , а тому порука вважається припиненою , а тому, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі ст. ст. 514, 554, 559 ЦК України, п. 24 Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року, "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин"

Outcome: dismissed