Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

01 вересня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що 09 квітня 2013 уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції, актовий запис №9. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. З відповідачем подружні стосунки припинені з 28.08.2015 року, він проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги дитині не надає хоча працює в Березнегуватському управлінні Пенсійного Фонду України. В зв'язку з викладеним позивачка просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка свої вимоги підтримала, надавши до суду письмову заяву, просила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, про що надав письмову заяву, а справу просив розглянути без його участі. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача та відповідача надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що 09 квітня 2013 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції, актовий запис №9 ( а.с.4). З 28.08.2015 року сторони припинили сумісне проживання і відповідач проживає окремо від позивачки. Згідно свідоцтва про народження дитини сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно довідки про склад сімї, виданої виконавчим комітетом Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області 26.08.2015 року № 4126, дитина проживає з позивачкою, а отже перебуває на її утриманні (а.с.6). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має постійне місце роботи в Березнегуватському управлінні Пенсійного Фонду України, інших стягнень за виконавчими документами не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує:1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; 4) інші обставини, що мають істотне значення . На підставі викладеного вище, аналізуючи наявні у справі докази, суд доходить висновку про повне задоволення вимог позивачки. Статтею 192 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved