Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

02.05.2019 року [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку та доходів відповідача, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6 до 18 років, тобто не менше 2027 гривень щомісячно. Починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до повноліття дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Крім того зазначає, що шлюб між ними було розірвано 21.12.2018 року. Малолітня донька проживає з нею. На даний час вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розміру щомісячних аліментів, і тому вона вимушена звернутись до суду. У судовому засіданні позивач повністю підтримали заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач частково визнав позов, та пояснив, що з нього вже утримуються аліменти на повнолітню доньку від попереднього шлюбу, яка продовжує навчання, в розмірі 1000 гривень. Крім того зазначив, що кошти на утримання доньки він надає, а також зазначив, що зможе сплачувати аліменти в розмірі 1500 гривень. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши відзив, письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 січня 2007 року, який рішенням Бориспільського міськрайонного суду був розірваний 21 грудня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу Серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 5) та копією рішення від 21.12.2018 (а.с. 16). Від даного шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 01 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 4). Відповідачем не оспорюється, що донька сторін проживає з позивачем. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Як передбачено ч.2 та 3 вказаної статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.2 вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач працює в КП ВКГ «Бориспільводоканал», а отже має постійне місце роботи та щомісячний заробіток. Згідно з поясненнями відповідача він сплачує аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання у розмірі 1000 гривень. Дану обставину позивач не заперечує. Суд також враховує, що позивачем при зверненні з позовом до суду не були враховані вищевикладені обставини щодо матеріального та сімейного стану відповідача. З урахуванням викладеного, а також, враховуючи рівний обов`язок позивача та відповідача брати участь у матеріальному забезпеченні дитини, з урахуванням усіх обставин справи, матеріального становища платника аліментів, суд вважає, що у даному випадку з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/5 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. За змістом ст. 191 Сімейного кодексу України суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial