Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.07.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк та [PERSON] був укладений договір кредиту №281/20-241, відповідно до якого кредитор надав позичальнику кредит у сумі 91205,94 дол. США, з порядком повернення кредиту, передбаченим статтею 1 Договору кредиту зі сплатою 14,00% річних та кінцевим терміном повернення заборгованості до 18.07.2027 року, або достроково у випадках, передбачених договором. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав. Однак, відповідач умов договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 11.12.2015 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 199807,49 дол. США, яка складається з: заборгованість за кредитом 83733,94 дол. США; заборгованість за відсотками 76619,02 дол. США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту 12453,66 дол. США; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 27000,87 дол. США. Зобов'язання за договором кредиту № 281/20-241 забезпечено договором поруки за реєстровим №10869 від 19.07.2007 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк та [PERSON]. Просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованість по тілу кредиту та відсотках в сумі 160352,96 дол. США у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день винесення рішення, пеню в розмірі 921985,89 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав заяву до суду про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Виходячи з наведеного, зважаючи на ч.1 ст.224 ЦПК України, суд знаходить, що є всі умови для проведення повторного заочного розгляду у відсутності відповідачів, із застосуванням вимог ч.3 ст.231 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 19.07.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір №281/20-241 про надання кредиту в сумі 91205,94 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом терміном до 18 липня 2027 року. В забезпечення належного виконання [PERSON] умов кредитного договору було укладено договір поруки від 19.07.2007 року, згідно якого [PERSON] виступив поручителем і взяв на себе зобовязання перед банком відповідати по зобовязанням [PERSON] Однак, відповідач умов договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 11.12.2015 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 199807,49 дол. США, яка складається з: заборгованість за кредитом 83733,94 дол. США; заборгованість за відсотками 76619,02 дол. США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту 12453,66 дол. США; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 27000,87 дол. США. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Визначення поняття зобовязання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст..526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (статті 530,631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст..533 ЦК України якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземні валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Наявність факту не виконання відповідачами зобовязання сплатити кошти за договором №281/20-241 від 19.07.2007 року є підставою для повного задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 70037,48 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved