Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

01.09.2020 року представник акціонерного товариства «Альфа-Банк» звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 27.04.2012 року між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа Банк») та [PERSON] було укладено договір кредиту № 175АІ10120427022. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків його є АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішення єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», тобто з 15 жовтня 2019 року. Відповідно до кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 93 697 грн. Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 157 335,32 грн., яка складається з наступного: 63 932,22 грн. - сума заборгованості за кредитом, 58 240,16 грн. - сума заборгованості за відсотками, 15 869,39 грн. - сума пені за несвоєчасне повернення кредиту, 14 101,31 грн. - сума пені за несвоєчасне повернення відсотків, 2 749,09 грн. - розмір інфляційних витрат за кредитом, 2 443,15 грн. - розмір інфляційних витрат за відсотками, судовий збір в розмірі 2 360,03 грн., та встановити подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення відповідно до п.10 ст.265 ЦПК України. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних доказів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги акціонерного товариства «Альфа-Банк» підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що 27.04.2012 року між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа Банк») та [PERSON] було укладено договір кредиту № 175АІ10120427022, відповідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 93 697 грн., з фіксованою процентною ставкою у розмірі 16,7 % річних. Позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 ЦК України). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Судом встановлено, що кредитор виконав свої зобов`язання перед [PERSON] щодо надання кредиту, а позичальник [PERSON] порушив порядок та строки виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку із чим станом на 29.07.2020 року у позичальника [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором № 175АІ10120427022 від 27.04.2012 року в сумі 157 335,32 грн., яка складається з наступного: 63 932,22 грн. - сума заборгованості за кредитом, 58 240,16 грн. - сума заборгованості за відсотками, 15 869,39 грн. - сума пені за несвоєчасне повернення кредиту, 14 101,31 грн. - сума пені за несвоєчасне повернення відсотків, 2 749,09 грн. - розмір інфляційних витрат за кредитом, 2 443,15 грн. - розмір інфляційних витрат за відсотками. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд вважає, що з відповідача на користь банку необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 175АІ10120427022 від 27.04.2012 року в сумі 157 335,32 грн. У своїх позовних вимогах позивач просить також встановити подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України. Так, згідно із ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Оскільки ухвалення рішення у цій частині є правом суду, а позивач не обґрунтував доцільності застосування цієї норми, - суд не вбачає за необхідне її застосування. Тому у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2 360,03 грн. Згідно з частиною 1 статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial