Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

02.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.01.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір №SAMDN03000019430597 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карки, за умовами якого, банк відкрив рахунок та видав платіжну картку типу:VISA PLATINUM, вид: особиста міжнародна, валюта картрахунку: долар США, кредитний ліміт: 00,00 долар США. 28.01.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору №SAMDN03000019430597, згідно якого було встановлено, що клієнтові було надано платіжну картку - VISA PLATINUM; вид - особиста міжнародна; термін дії - 1 рік; валюта картрахунку - долар США; кредитний ліміт - фінансовий у сумах 5000,00 доларів США, 0,00 ЄВРО, 00,00 грн. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, станом на 29.01.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 18 739,61 доларів США, яка складається з: · 5000,00 доларів США заборгованість за кредитом4 · 12735,34 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; · 82,05 доларів США Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 10079,03 доларів США, яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.08.2011 року з відповідача на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить - 7738,38 доларів США; А також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: · 31,34 доларів США - штраф (фіксована частина); · 386,92 доларів США - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 8156,64 доларів США, що за курсом 15,95 грн/долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.01.2015 року складає 130098,41 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, що підтверджено його підписом у заяві. Виходячи з того, що добровільно сплатити дану суму відповідач відмовляється, просить задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 28.01.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір №SAMDN03000019430597 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карки, за умовами якого, банк відкрив рахунок та видав платіжну картку типу:VISA PLATINUM, вид: особиста міжнародна, валюта картрахунку: Доллар США, кредитний ліміт: 00,00 долар США. 28.01.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору №SAMDN03000019430597, згідно якого було встановлено, що клієнтові було надано платіжну картку6 тип - VISA PLATINUM; вид - особиста міжнародна; термін дії - 1 рік; валюта картрахунку - Доллар США; кредитний ліміт - фінансовий у сумах 5000,00 доларів США, 0,00 ЄВРО, 00,00 грн. В свою чергу, [PERSON] скористався кредитними коштами та свої зобов'язання за договором №SAMDN03000019430597 від 28.01.2008 року належним чином не виконав. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON], відповідно до розрахунку його заборгованості перед позивачем, станом на 29.01.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 18 739,61 доларів США, яка складається з: · 5000,00 доларів США заборгованість за кредитом. · 12735,34 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; · 82,05 доларів США Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 10079,03 доларів США, яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.08.2011 року з відповідача на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить - 7738,38 доларів США; А також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: · 31,34 доларів США - штраф (фіксована частина); · 386,92 доларів США - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 8156,64 доларів США, що за курсом 15,95 грн/долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.01.2015 року складає 130098,41 грн. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушив умови кредитного договору №SAMDN03000019430597 від 28.01.2008 року, а тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 8156,64 доларів США. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 243,6 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved