Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

01 листопада 2016 року КП «Зміїв-Сервіс» Зміївської районної ради Харківської області звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги з вивезення побутових відходів, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 3001 грн. 53 коп., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог КП «Зміїв-Сервіс» зазначено, що в зв'язку з прийняттям рішення ХХХІХ сесії Зміївської районної ради Харківської області VI скликання від 30 серпня 2013 року № 589- VI «Про реорганізацію Комунального підприємства «Зміїв-Благоустрій» Зміївської районної ради Харківської області шляхом приєднання до Комунального підприємства «Зміїв-Сервіс» Зміївської районної ради Харківської області» та на підставі рішення виконавчого комітету Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області від 27 вересня 2013 року № 66 «Про внесення змін у рішення виконавчого комітету Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області від 26 січня 2011 року № 2 «Про визначення КП «Зміїв-Благоустрій» виконавцем послуг по вивозу твердих і рідких побутових відходів на території Зідьківської селищної ради», комунальне підприємство «Зміїв-Сервіс» Зміївської районної ради Харківської області визначено виконавцем послуг по вивозу твердих побутових відходів. Згідно рішення від 25 вересня 2013 року № 548 «Про внесення змін у рішення ІХ сесії VI скликання Зідьківської селищної ради від 29 березня 2011 року № 94 «Про затвердження тарифів на послуги з вивезення твердих побутових, рідких побутових та великогабаритних відходів, які надаються КП «Зміїв-Благоустрій» погоджено застосовувати тарифи КП «Зміїв-Сервіс». Відповідно до чого позивач має право вести облік заборгованості по платежам споживачів, проводити роботу, направлену на погашення споживачами заборгованості за надані комунальні послуги та стягувати заборгованість в судовому порядку. Відповідачі мешкають за адресою [ADDRESS] є абонентами КП «Зміїв-Сервіс» та користуються комунальними послугами з вивезення побутових відходів. Між сторонами склалися фактичні договірні відносини з приводу надання комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку. Згідно з оборотною відомістю даного рахунку за період з 18 квітня 2011 року по 01 листопада 2016 року сума заборгованості складає 3001 грн. 53 коп. Протягом зазначеного вище періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від відповідачів на адресу позивача не надходило. Отже, відповідачі свої зобов'язання щодо оплати наданих послуг не виконують, а позивач має право на отримання вказаної плати на комунальні послуги у зв'язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом. При цьому, КП «Зміїв-Сервіс» зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за комунальні послуги з вивезення побутових відходів, але ухвалою суду від 02 вересня 2015 року було відмовлено у прийнятті заяви. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги КП «Зміїв-Сервіс» підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову КП «Зміїв-Сервіс» в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності та заперечення проти позову КП «Зміїв-Сервіс». Так, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до канцелярії суду було надано письмові заперечення проти позову, в яких вказано, що позовну заяви КП «Зміїв-Сервіс» було подано з порушенням строку позовної давності, а саме розрахунок заборгованості охоплює період більше, ніж три роки. Відповідачі не погоджувалися з твердженням позивача про те, що вони є абонентами КП «Зміїв-Сервіс» та користуються його послугами, оскільки позивачем не надано жодного доказу, зокрема, ані Договору про надання послуг, ані Заяви на замовлення послуг. Наявна в розрахунку заборгованості часткова оплата послуг була здійснена [PERSON] під тиском, а саме відповідач працювала головним бухгалтером КП «Зміїв-Благоустрій» та отримала вказівку від керівництва здійснити оплату за послуги з вивезення побутових відходів, отже, побоюючись звільнення [PERSON] була змушена здійснити оплату. Також, в запереченнях зазначено, що [PERSON] є суб'єктом підприємницької діяльності, основним видом діяльності є оптова торгівля відходами та брухтом, а, отже так названі позивачем «відходи» переходять у розряд товарів і мають чітко виражену цінність для здійснення підприємницької діяльності, тобто мають подальше використання і позбуватися їх відповідачі наміру не мають. Крім того, всі органічні відходи збираються в спеціальну компостну яму, де природним шляхом перетворюються на органічне добриво для покращення якості грунту на присадибній ділянці, а, отже також перестають бути відходами у визначенні Закону України «Про відходи». Позовна заява КП «Зміїв-Сервіс» суперечить основним засадам законодавства України у сфері поводження з відходами та підтримки малого бізнесу в Україні. Також відповідачами вказувалося на те, що КП «Зміїв-Сервіс» було використано їх персональні дані без згоди останніх, неправильно зазначено дату народження [PERSON] та адресу їх проживання. На підставі викладеного, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] просили відмовити у задоволенні позовних вимог КП «Зміїв-Сервіс» в повному обсязі, а також встановити походження відомостей про персональні дані відповідачів та притягти до відповідальності винних у несанкціонованих передачі та використанні персональних даних згідно зі статтею 28 Закону України «Про захист персональних даних». Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Рішенням ХХХІХ сесії Зміївської районної ради Харківської області VI скликання від 30 серпня 2013 року № 589-VI було реорганізовано Комунальне підприємство «Зміїв-Благоустрій» Зміївської районної ради Харківської області шляхом приєднання до Комунального підприємства «Зміїв-Сервіс» Зміївської районної ради Харківської області (а.с. 11). Судом встановлено, що метою створення і діяльності КП «Зміїв-Сервіс» є здійснення господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб населення житлово-комунальними послугами, виконання робіт, надання послуг та реалізації продукції, здійснення різних видів виробничої та комерційної діяльності для отримання прибутків та задоволення на цій основі економічних та соціальних інтересів Власника - Зміївської районної ради Харківської області та членів трудового колективу. Предметом діяльності підприємства є, зокрема, задоволення потреб населення у послугах, пов'язаних з благоустроєм населених пунктів району із збиранням, перевезенням, зберіганням, обробленням, утилізацією, видаленням, знешкодженням і захороненням відходів, а також захисту навколишнього середовища та здоров'я людини від негативного впливу (а.с. 8-9). На підставі рішення виконавчого комітету Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області від 27 вересня 2013 року № 66 виконавцем послуг по вивозу твердих і рідких побутових відходів на території Зідьківської селищної ради визначено Комунальне підприємство «Зміїв-Сервіс» Зміївської районної ради Харківської області (а.с. 12). Крім того, Рішенням ІХ сесії Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області VI скликання від 29 березня 2011 року № 94 та Рішенням ХLІІ сесії Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області VI скликання від 25 вересня 2013 року № 548 затверджено тарифи та графік надання КП «Зміїв-Сервіс» послуг з вивезення твердих побутових, рідких побутових та великогабаритних відходів (а.с. 13, 14, 15). Згідно з ч. 4 ст. 319, ч. 1 ст. 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальна послуга з вивезення побутових відходів є централізованою. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про відходи» виробником відходів є фізична або юридична особа, діяльність якої призводить до утворення відходів. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» зазначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. В той же час, комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Статтями 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Отже, позивачем безпосередньо підтверджено факт надання послуги з вивезення побутових відходів, що не спростовано відповідачами, заперечень з їх боку щодо неякісності, ненадання вказаних послуг у повному обсязі тощо, не надано. Твердження відповідачів про те, що часткова оплата послуг була здійснена [PERSON] під тиском не приймаються судом до уваги, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. З розрахунку заборгованості вбачається, що за абонентом [PERSON] наявна заборгованість за вивезення побутових відходів, за період з квітня 2011 року по листопад 2016 року, яка складає 3001 грн. 53 коп. Також з вказаного розрахунку вбачається, що боржниками частково сплачувалися послуги, що свідчить про отримання послуг та наявність фактичних договірних відносин (а.с. 5-7). Встановлено та не заперечувалося відповідачами той факт, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] мешкають за адресою [ADDRESS]. Стаття 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється на договірних засадах. В ході судового розгляду встановлено, що договір про надання комунальних послуг між сторонами не укладався. Відповідачі вказували на те, що вони не користуються послугами КП «Зміїв-сервіс», оскільки [PERSON] є суб'єктом підприємницької діяльності, основним видом діяльності якого є оптова торгівля відходами та брухтом, а, отже так названі позивачем «відходи» переходять у розряд товарів і мають чітко виражену цінність для здійснення підприємницької діяльності, а також, що всі органічні відходи збираються в спеціальну компостну яму, де природним шляхом перетворюються на органічне добриво для покращення якості грунту. Дані посилання відповідачів не приймаються судом до уваги, оскільки утворення відходів є безумовним та природним у процесі життєдіяльності фізичної особи, а відповідно свідчить про отримання відповідачами послуг, що надавались КП «Зміїв-Сервіс». Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі № 6-59цс13, що відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись судами всіх інстанцій при здійсненні ними правосуддя. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг КП «Зміїв-Сервіс» та фактичне отримання їх відповідачами й частковою оплатою отриманих послуг у розмірі 455 грн. Таким чином, судом встановлено, що КП «Зміїв-сервіс» належним чином та в повному обсязі надавались послуги з вивезення побутових відходів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], тобто сторони перебували у фактичних договірних відносинах, за період з квітня 2011 року по листопад 2016 року на особовому рахунку [PERSON] утворилась заборгованість за надані послуги у розмірі 3001 грн. 53 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 256, ст. 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачами у справі було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності. Так, судом встановлено, що 17 серпня 2015 року КП «Зміїв-Сервіс» було подано до суду заяву про видачу судового наказу про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів, у прийнятті якої Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 02 вересня 2015 року було відмовлено (а.с. 16). Отже, суд дійшов висновку про те, що строк позовної давності за даним позовом належить відраховувати від 17 серпня 2015, тобто заборгованість слід розраховувати з серпня 2012 року. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги КП «Зміїв-Сервіс», солідарно стягнувши з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача заборгованість за комунальні послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 2176 грн. 09 коп. за період з серпня 2012 року по листопада 2016 року. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь КП «Зміїв-Сервіс» належить стягнути в рівних частинах судовий збір в розмірі 378 грн. 96 коп., тобто по 75 грн. 80 коп. з кожного. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: partial