Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

01 вересня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18 жовтня 2003 року було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. На теперішній час подружні відносини між ними остаточно припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведеться, спору про визначення місця проживання дітей та поділу спільного майна між ними немає. Зазначені обставини стали приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Також зазначив, що він заперечує проти залишення відповідачу прізвища « [PERSON] » після розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 22 вересня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився за невідомими суду причинами, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а.с. 18) Відповідач в судове засідання не з`явилась за невідомими суду причинами, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с. 19) Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що 18 жовтня 2003 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 995 (а.с. 11). Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с. 9-10). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України,шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені з лютого 2020 року, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей. При цьому, суд не приймає до уваги заперечення позивача проти подальшого іменування відповідача прізвищем « [PERSON] », оскільки право особи надалі йменуватися зміненим під час реєстрації шлюбу прізвищем законодавчо закріплено у ст. 113 СК України, яким і скористалася відповідач та виявила бажання залишення прізвища « [PERSON] ». Отже, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України відповідачу залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved