Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

01 березня 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 09 вересня 2007 року помер його дід [PERSON], який залишив заповіт за яким все своє майно на випадок своєї смерті заповів позивачу. Спадкоємцями за законом залишились його діти [PERSON] та [PERSON], які відмовились від права спадкування та до нотаріальної контори не звертались. Після смерті діда позивач фактично прийняв спадщину, так як користувався земельним паєм та має оригінал вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивач не звернувся своєчасно до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових справ через скрутне матеріальне становище. Просить суд визначити йому додатковий 3-х місячний строк для прийняття спадщини після померлого 09 вересня 2007 року [PERSON] Позовна заява надійшла до суду 01 березня 2018 року. Ухвалою судді від 23 березня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В ході підготовчого провадження до участі у справі залучений правонаступник Орлівської сільської територіальної громади - Куликівська обєднана територіальна громада в особі Куликівської селищної ради Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Куликівська селищна рада надала відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі, не має заперечень проти їх задоволення, справу просить розглянути у відсутність представника Куликівської селищної ради. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 09 вересня 2007 року помер [PERSON] (а.с. 8). Після його смерті відкрилася спадщина. До складу спадщини зокрема входить земельна ділянка, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №754076 (а.с.7). З довідки, виданої виконкомом Орлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області № 180 від 14.04.2016 року вбачається, що [PERSON] на день своєї смерті 09.09.2007 року, проживав та був зареєстрований один за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, село Орлівка, вул. Довженка, 21 (а.с.12). 07.02.2006 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Орлівської сільської ради та виконкому, за яким на випадок своєї смерті все своє майно заповів своєму онукові [PERSON]. Наявність вказаного заповіту підтверджена Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 20.04.2018 року (а.с. 52) Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 20.04.2018 року після смерті [PERSON] спадкові справи не зареєстровані (а.с. 51) Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем, який виявив намір оформити спадкові права на майно померлого [PERSON] За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Відповідно до рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 02.09.2008 року за [PERSON] було визнано право власності в порядку спадкування за померлим [PERSON] на будинок з надвірними будівлями та спорудами садиби № 21 по вул. Довженка села Орлівка Куликівського району Чернігівської області, на який спадкодавець не мав правовстановлюючих документів. У рішенні суду наявне посилання на те, що [PERSON] звертався до нотаріальної контори, однак не отримав свідоцтва про право на спадщину через відсутність свідоцтва про право власності на будинок. Таким чином позивач прийняв частину спадкового майна за померлим 09.09.2007 року [PERSON], при цьому на даний час неможливо встановити, з якої причини в органах нотаріату не була зареєстрована спадкова справа. Однак рішення суду свідчить про наявність волевиявлення позивача на прийняття спадщини за заповітом та про вжиття ним заходів, безпосередньо спрямованих на прийняття спадщини. Зважаючи на вищевикладене суд вважає, що відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України позивачу необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого 09 вересня 2007 року [PERSON] Позивач просить надати йому додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці. На думку суду такий строк є надмірно тривалим. Тож в цій частині позов підлягає частковому задоволенню, а саме позивачу слід встановити додатковий двохмісячний строк для прийняття спадщини.

Outcome: partial