Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

01.12.2017 року до суду звернувся позивач [PERSON], з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача [PERSON] сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Верхньодніпровська державною нотаріальна контора. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04.12.2017 року відкрите провадження по справі . Справу призначено до розгляду на 22.12.2017 року. 22.12.2017 року справа не розглядалась в зв'язку з неявкою позивача. Розгляд справи відкладений на 02.02.2018 року. Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. У судовому засіданні 02.02.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини після смерті батька В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: 07.12.2007 року помер його батько [PERSON] Після смерті батька залишилась спадщина, що складається з житлового будинку за адресою: вул. Вишнева, 30 с. Правобережне Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та земельна ділянка (пай) розміром 4.443 розташована на території [PERSON] сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. При житті його батько склав заповіт згідно якого все своє майно заповідав йому. 10.06.2008 року він звернувся до Державного нотаріуса Верхньодніпровської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори йому в цьому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи, також пояснив, що позивач пропустив строк для звернення до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з тих причин, що він тяжко переживав втрату батька, в зв'язку з чим загострились його хвороби та він змушений був лікуватись. Крім того він весь час до смерті батька проживав разом з ним, що підтверджується актом депутата Верхньодніпровської міської ради, та вважав, що він фактично прийняв спадщину після смерті батька. Відповідач, представник [PERSON] сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність . Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явились, подавши заяви про слухання справи у їх відсутність. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, 07.12.2007 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті батька залишилась спадщина, що складається з житлового будинку за адресою: вул.. Вишнева, 30 с. правобережне Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та земельна ділянка (пай) розміром 4.443 розташована на території [PERSON] сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. При житті його батько склав заповіт згідно якого все своє майно заповідав позивачу, що підтверджується копією заповіту . 10.06.2008 року позивач звернувся до Державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори позивачу в цьому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови нотаріуса від 10.06.2008 року. Таким чином судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення його порушеного права, передбачений ст. 16 ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, я яким погоджується суд. Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв'язку з тим, що на час, закінчення строку на подання заяви про прийняття спадщини, позивач хворів, так як тяжко переживав втрату батька. Також був обмежений матеріально для реалізації свого права на прийняття спадщини. За таких обставин, на думку суду позивачу потрібно визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачу тривалістю в три місяців з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Понесені позивачем витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача. На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved