Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 8578,20 грн. В обґрунтування позову зазначав, що 27.12.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 005-07510-271210, відповідно до якого відповідачу надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладення договору встановлює ліміт на рахунку 6000,00 грн. Згідно з п.1.2 договору Банк відкриває відповідачеві (за договором держатель) картковий рахунок №26251904206254 в національній валюті гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку №1 до договору на умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. У відповідності до договору, держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, оплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості. Також, відповідно до п.3.4 держатель доручає Банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів. В порушення умов договору відповідач свої зобовязання по поверненню кредиту та інших платежів не виконує і станом на 28.05.2015 року заборгованість по кредиту становить 8578,20 грн., яка складається з: тіла кредиту 8578,20 грн., прострочене тіло кредиту -0,00 грн., заборгованості за відсотками 0,00 грн., заборгованості за комісіями - 0,00 грн. Посилаючись на ст.ст. 526,530, 631, 1046-1056 ЦК України та умови кредитного договору, позивач просить стягнути з відповідача загальну суму боргу за кредитним договором. У судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві просив суд розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача за договором про надання правової допомоги адвокат [PERSON] заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що строк сплати щомісячного обовязкового платежу, процентів, комісії та пені було встановлено згідно укладеного договору до 15 числа кожного місяця, що знайшло своє відображення в розрахунку ціни позову. [PERSON] періодично здійснювала плату передбачених договором платежів та в рамках встановленого ліміту 6000,00 грн. періодично знімала грошові кошти. Останній платіж було здійснено нею 15.12.2011 року в сумі 600,00 грн., а 10.01.2012 року вона зняла 300,00 грн. Після цього жодних операцій за своїм картковим рахунком нею не проводилося. З аналізу наданого банком розрахунку від 28.05.2015 року вбачається, що в період з 01.12.2011 року по 30.12.2011 року заборгованість склала 5999,69 грн., в період з 03.01.2012 року по 31.01.2012 року , тобто після сплати 600 грн. заборгованість склала 5685,48 грн. Так як вона 10.01.2012 року ще знімала 300 грн., то заборгованість по тілу кредиту повинна складати 5985,48 грн. Оскільки останній платіж відповідач вносила 15.12.2011 року, то строк позовної давності щодо стягнення 5985,48 грн. сплив 16.01.2015 року і суд повинен застосувати позовну давність. Щодо суми, яка була списана в порядку договірного списання боргу по відсоткам 83,37 грн., комісії 2485,35 грн., пені 225 грн. в порядку п.3.4 договору в період з 03.12.2012р по 29.12.2012 року з карткового рахунку [PERSON], то Банк не тільки утворив овердрафт, але й перевів ці заборгованості в нову заборгованість по тілу кредиту. Проте представник відповідача вважає, що такі дії банку не впливають на позовну давність, бо не потягли переривання строку позовної давності, оскільки вольова дія [PERSON] була відсутня. Тобто строк позовної давності сплив для стягнення всієї суми заборгованості 16.01.2015 року, тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши в сукупності обставини та надані докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.12.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 005-07510-271210, відповідно до якого відповідачу надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладення договору встановлює ліміт на рахунку 6000,00 грн., що підтверджується копією договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки та не оскаржується представником відповідача.. У п.1.2 договору вказано, що Банк відкриває відповідачеві (за договором держатель) картковий рахунок №26251904206254 в національній валюті гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Класичний, що міститься в Додатку №1 до цього договору. Згідно п.3.6 договору відповідач повинен був щомісяця в строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу, складові якого визначені в Тарифах. Відповідно до наданих суду Тарифів на обслуговування платіжних карток тарифний пакет «Класичний», частка обовязкового погашення від суми використаних коштів складає 5%, процентна ставка за користування кредитною лінією 14,99%річних, обовязковий мінімальний платіж (ОМП) складається з частки обовязкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит (тариф 1.4.1), плати за обслуговування (тариф 1.5), овердрафту, процентів за овердрафт (тариф1.4.3), штраф за прострочену заборгованість (тариф 3.1) та суми заборгованостей минулих періодів. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова у станова (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України. \~\~ Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як вбачається з наданого банком розрахунку, відповідач платежі за кредитом здійснювала майже щомісячно до 15.12.2011 року, після чого на погашення кредиту кошти не вносила. У відповідності до п. 3.4. кредитного договору Держатель доручає Банку здійснювати з Рахунку договірне списання грошових коштів, які складають суми заборгованості, які виникають за цим Договором та/або кредитними договорами, укладеними між сторонами. За змістом п. 5.1 кредитного договору з підписанням цього Договору Держатель засвідчує, що він ознайомлений з Правилами, Тарифами та погоджується вважати їх обов'язковими до застосування до відносин, які виникли на підставі цього Договору Як видно з розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви, в грудні 2012 відбулося договірне списання коштів у відповідності до п. 3.4. кредитного договору та, відповідно, заборгованість за відсотками, комісіями та пенею було переведена в тіло кредиту. Заборгованість за договором станом на дату розрахунку 28.05.2015 становить 8578,20 грн. Стаття 1071 ЦК України визначає перелік підстав списання грошових коштів з рахунку клієнта. Так, банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Згідно з п. 6.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 , якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, та право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Оскільки позичальник доручила банку здійснювати списання грошових коштів з рахунку в межах сум, які підлягають сплаті банку по цьому договору, при настанні термінів платежів (здійснювати договірне списання), заперечення її представника про відсутність волевиявлення на це відповідача, є такими, що суперечать положенням укладеного між сторонами кредитного договору.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У поданих письмових запереченнях представник відповідача просив відмовити позивачу в задоволенні позову через пропуск строку позовної давності, посилаючись на те, що цей строк сплив 16.01.2015 року. Договірне списання банком грошових коштів, на його думку, не потягло за собою переривання строку позовної давності, оскільки в даному випадку була відсутня вольова дія [PERSON], бо вона не вчиняла дій, що свідчать про визнання нею боргу. Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Як встановлено судом та підтверджено положеннями самого договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №005-07510-271210 від 27.12.2010 року, [PERSON] надала банку право списувати кошти зі свого рахунку для погашення заборгованості, що і було здійснено банком у грудні 2012 року. Такі дії банку відповідачем не оскаржувались та незаконними не визнавались. Отже, оскільки за умовами договору позичальник уповноважила банк на вчинення дій від свого імені, суд приходить до висновку, що такі створюють для неї права і обов'язки, в тому числі й встановлені ч. 1 ст. 264 ЦК України, і є діями боржника по визнанню боргу та можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності. З урахуванням цього суд приходить до висновку, що позовна заява подана банком в межах строку позовної давності, бо відрахування позовної давності починається з моменту останнього списання коштів з рахунку позичальника, а вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 8578,20 грн. є такими, що підлягають задоволенню. У зв'язку з запровадженням тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" з 03.03.2015 року за рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51, відповідно до п. 22 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір"(в редакції, чинній на час звернення до суду) уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільняється від сплати судового збору у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, тому судовий збір, розмір якого з 01.09.2015 року складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 487 грн. 20 коп., необхідно стягнути з відповідача на користь держави.\~

Outcome: approved