Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

01.12.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Горохуватської сільської ради Кагарлицького району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, в якій позивач просить суд винести рішення, яким: - визнати за ним, - [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок № 38, який згідно технічного паспорта від 20.11.2014 року складається: з передпокою 1-1 - площею 6.5 кв.м.; коридору 1-2 - площею 6.8 кв.м.; житлової кімнати 1 - 3 - площею 17.7 кв.м.; кухні 1 - 4 - площею 11,9 кв.м. з надвірними спорудами та будівлями , необхідними для його обслуговування, що знаходиться по [ADDRESS], та який належав померлій [PERSON], яка за життя не зареєструвала своє право власності наданий житловий будинок у встановленому законом порядку. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, проте на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій позивач просить суд слухати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача, - Горохуватської сільської ради Кагарлицького району Київської області не з»явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи, про що маються відповідні відмітки в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та позовні вимоги позивача задовольнити. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд судом здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК - «Заочний розгляд справи». Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою. Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно, позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, відповідач повідомлявся належним чином про день, час та місце слухання справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні, та застосування до них норм права. [INFO] померла [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], яке видане 10 березня 2014 року виконавчим комітетом Горохуватської сільської ради Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що [PERSON] померла [INFO] у віці 89 років, про що 19 березня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 6. Місце смерті, - село Іванівка Кагарлицького району Київської області. До самої смерті [PERSON] проживала у власному будинку, який розташовано за адресою: [ADDRESS]. 24 березня 1990 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого вона все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу по справі, - [PERSON]. Даний заповіт складено в с. Іванівка Кагарлицького району Київської області. Заповіт посвідчено Сябро Г.А., - секретарем виконавчого комітету Горохуватської сільської ради народних депутатів, зареєстровано в реєстрі за № 12. Вищевказаний заповіт, станом на 19.05.2014 року ніким не змінено і не скасовано. Крім того, як встановлено судом, інших спадкоємців у померлої [PERSON] немає. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, на майно померлої [PERSON] відкрилася спадщина. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У дотримання строків, встановлених в ст. 1270 ЦК України, після смерті [PERSON] позивач [PERSON] 10.05.2014 року звернувся до нотаріуса, де подав заяву про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Нотаріус, вивчивши подані позивачем [PERSON] документи, повідомив, що оскільки померла за життя не зареєструвала своє право власності на житловий будинок і тому відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок, а в разі смерті власника нерухомого майна, реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, для визнання права власності такого майна за спадкоємцем належить звернутися до суду з позовом. Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці, яку покійна також не приватизувала, а мала в постійному користуванні, що підтверджується довідкою № 807, виданою 01.12.2014 року виконавчим комітетом Горохуватської сільської ради Кагарлицького району Київської області, в якій зазначено наступне: - у постійному користуванні [PERSON] за адресою: [ADDRESS], на момент її смерті перебувала земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також 0,15 га для ведення особистого селянського господарства, які покійна за життя не приватизувала. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1218 ЦК України встановлює, що «до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті». Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також: у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає, що за даних обставин право позивача [PERSON] на отримання спадщини за законом порушено, а тому повинно бути поновлено судом. Враховуючи вищевказане та

Outcome: approved