Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

01.06.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» в особі представника [PERSON] звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 36051,12 грн. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що 25.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, а відповідач зобов'язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 24 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що відповідачем умови кредитного договору не були виконані, позивач просить стягнути з нього прострочену заборгованість за кредитом станом на 21.04.2016 року у сумі 36051,12 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, повне підтримання позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, судом про розгляд справи повідомлялася належним чином, за місцем реєстрації, про що свідчать судові повістки, які надсилалися рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації відповідача відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд вважає за можливе, згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по цивільній справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, а відповідач зобов'язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 24 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с. 11-12 ). Своїм підписом у заяві позичальника відповідач підтвердив, що заява разом із памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбаченого кредитним договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний уплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (а.с.16). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів обумовлено в заяві позичальника, умовах і правилах надання банківських послуг. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення) боржник не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен сплатити суму боргу в розмірі, передбаченому договором, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним та пені. В зв'язку з цим, станом на 21.04.2016 року виникла заборгованість по кредитному договору, а саме : - заборгованість за кредитом 3000 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 20358,21 грн.; - заборгованість по пенею та комісією - 10500 грн.; - штраф (фіксована частина) 500 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості ( а.с. 5-10 ), а тому вказана сума на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до ч.2\~ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. При цьому, розмір штрафу, визначений як процентна складова відповідно до п. 8.6 Умов (\~ 5 % від суми позову\~ ) пов'язується не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення понад певний строк), а з фактом звернення з позовом, що не відповідає самій суті та правовій природі штрафу, як способу забезпечення виконання зобов'язання, тому обґрунтованим стягнення штрафу лише в сумі 500 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача \~ на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 1378 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial