Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

У травні 2015 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява, в якій позивач просила: визнати незаконним та скасувати рішення Ржищівської міської ради Київської області від 24 липня 2009 року № 1258-51-05 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства гр. [PERSON]"; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 1 лютого 2010 року (кадастровий номер [NUMBER]), площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд земельна ділянка розташована по [ADDRESS], виданий на ім'я [PERSON], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на праві постійного користування землею, договорів оренди землі за [NUMBER] та скасувати його державну реєстрацію; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] від 1 лютого 2010 року, (кадастровий номер [NUMBER]), площею 0,04 га для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка розташована по [ADDRESS], виданий на ім'я [PERSON], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на праві постійного користування землею, договорів оренди землі за № [NUMBER] та скасувати його державну реєстрацію. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказувала, що у 2009 році вона успадкувала 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS], 89, від батька - [PERSON] та 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0, 3576 га для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акта, серії [NUMBER] від 2 серпня 2005 року. Вона є співвласником земельної ділянки по [ADDRESS], площею 0,10 га для обслуговування вищезазначеного житлового будинку, державний акт, серії [NUMBER] від 28 серпня 2012 року. Її земельна ділянка знаходиться на відстані близько 100 метрів від проїжджої частини вулиці, тому для її обслуговування генеральним планом міста був передбачений проїзд загального користування з [ADDRESS], що підтверджується схемою з генерального плану вищевказаної земельної ділянки, виданої її діду - [PERSON] 16 лютого 1956 року Білоцерківським БТІ. Іншого під'їзду до її домоволодіння немає. Цей проїзд обслуговує не менше трьох власників присадибних ділянок по [ADDRESS]. Її земельна ділянка межує із земельною ділянкою гр. [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Загальна площа земельної ділянки [PERSON] складає 0, 14 га, з них: 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 0, 04 га для ведення особистого селянського господарства. У лютому 2015 року її сусідка [PERSON] повідомила про те, що вона не має права користуватись дорогою для під'їзду до свого будинку, оскільки вона є її приватною власністю та включена до її державних актів на право власності на земельні ділянки, та повідомила про намір встановити паркан, позбавивши її таким чином під'їзду до будинку. Відповідно до її звернення від 16 лютого 2015 р. до виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області з проханням розібратись із вказаною ситуацією, виконавчим комітетом було проведено виїзну комісію, згідно з висновками якої було підтверджено, що дійсно існуючий проїзд до її будинку знаходиться у власності [PERSON], що є грубим порушенням вимог ДБН для проїздів автотранспорту та пожежних машин до окремих будинків. Для підтвердження існування даного проїзду, головним архітектором м. Ржищів надано викопіювання з стереографічної зйомки 1994 року. Таким чином Ржищівською міською радою відповідно до рішення від 24 липня 2009 року № 1258-51-05 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства гр. [PERSON]" незаконно передано у приватну власність [PERSON] проїзд загального користування, чим порушено норму ст. 83 ЗК України та вимоги державних будівельних норм. Оскільки державні акти на право приватної власності на земельні ділянки, що належать гр. [PERSON] виготовлені з порушенням вимог ЗК України та ДБН є незаконними, тому повинні бути визнані судом недійсними із скасуванням їх державної реєстрації. Посилаючись на положення п. а) ч. 4 ст. 83, ст. ст. 116, 118, 125, 155, 158 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 21 ЦК України, позивач просила задовольнити позовні вимоги. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, та просили їх задовольнити. Пояснили, що [PERSON] володіє земельними ділянками по [ADDRESS], однак не має під'їзду до свого будинку через невідповідність державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, розташовані за адресою: [ADDRESS], що видані на ім'я [PERSON] Ці державні акти на право власності на земельні ділянки є такими, що порушують вимоги ЗК України та ДБН, оскільки відповідачем приватизовано землі загального користування. Факт накладення земельних ділянок, що належать відповідачу [PERSON] на землі загального користування встановлено висновком судової земельно-технічної експертизи від 9 березня 2016 року. Лист управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі Київської області не спростовує факт накладення спірних земельних ділянок на землі загального користування, оскільки в листі ідеться про виправлення технічних помилок в Державному земельному кадастрі щодо накладення земельних ділянок [PERSON] на земельні ділянки інших землевласників. Крім того, вважали, що позовну давність на звернення до суду із даним позовом позивачем не пропущено, оскільки про порушення своїх прав [PERSON] дізналась 24 лютого 2015 року після складення акту комісії Ржищівської міської ради Київської області. Представник відповідача Ржищівської міської ради Київської області [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, просила їх здовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представники [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Пояснили, що відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку від 21 грудня 1988 року, укладеного між відповідачем та [PERSON], [PERSON] набула у власність жилий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], на земельній ділянці розміром 14, 5 соток. У 2008 році відповідач вирішила отримати зазначену ділянку у власність, 6 червня 2008 року Ржищівською міською радою надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою. За результатами погодження землевпорядної документації, 24 липня 2009 року Ржищівською міською радою затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства гр. [PERSON] На підставі цього рішення відповідач отримала у власність спірні земельні ділянки, про отримала відповідні державні акти на право приватної власності на землю. Відповідно до картографічних матеріалів, що містяться у складі технічної документації видно, що землі загального користування (проїзд) в районі меж земельних ділянок [ADDRESS] відсутні. Натомість в районі ділянки №89 (ділянка позивача) можна побачити дорогу (проїзд загального користування) із вулиці Громова. Відповідач не вважає належними та допустимими доказами по справі акт комісії Ржищівської міської ради від 24 лютого 2015 р. та складений на його підставі висновок відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Ржищівської міської ради №150064/01-15 від 18 червня 2015 р. При складанні акту не було залучено землевласника та суміжних землекористувачів, що є порушенням ст. 160 ЗК України; до акту не долучено план схему місцевості, на зазначено за допомогою яких технічних засобів і приладів так яким чином проводились обміри. Також відповідачем критично оцінюється висновок судової земельно-технічної експертизи. У висновку експерта відсутні посилання на вихідні дані стосовно розташування спірних земель загального користування в системі державної геодезичної мережі, оскільки відсутні координати поворотних точок меж земель загального користування [ADDRESS], що є порушенням п. 4.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень; виписки Поземельної книги. До висновку не долучено спеціалізовану програму обробки результатів обмірів земельної ділянки електронним тахеометром; не зазначено дати його останньої повірки; відсутні відомості про програмне забезпечення, яке використовувалось експертом та чи є воно ліцензованим. У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, що підтверджують доводи позивача про створення перешкод з боку відповідача у користуванні її земельною ділянкою для проїзду автомобільним та іншим транспортом. [PERSON] для більшої зручності використання своїх земельних ділянок та з метою підтримання добросусідських відносин не заперечувала та не заперечує проти користування [PERSON] та членами її родини частиною земельної ділянки для доступу до свого домоволодіння. Управлінням Держгеокадастру у Кагарлицькому районі Київської області проведено перевірку причин виникнення перетину земельних ділянок з кадастровими номерами [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], виявлено невідповідність відомостей в Державному земельному кадастрі місце розташування земельних ділянок [PERSON] з каталогом координат, що містяться в технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства.

Outcome: approved