Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Служба у справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації звернулася до Рогатинського районного суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. У позовній заяві зазначено, що відповідачі по справі є батьками семи неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідачі не піклуються про дітей, не створюють дітям належних умов для проживання, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями. Діти проживають в антисанітарних умовах у житловому будинку, який знаходиться у незадовільному стані. Така поведінка батьків свідчить про неналежне виконання ними батьківських обов'язків. З батьками неодноразово проводилися виховні бесіди, мати тричі протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей. Однак жодних висновків батьками не зроблено - вони не змінили своєї поведінки, не покращили умови проживання дітей. Просила позов задовольнити повністю. Вирішити питання про позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення аліментів із [PERSON] у частці від заробітку, з [PERSON] у твердійгрошовій сумі по 200 грн. щомісячно на кожну дитину. У судовому засіданні начальник служби у справах дітей Базилевич І.Я. позовні вимоги підтримала повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, пояснила, що на даний час відповідачка [PERSON] залишила сім'ю, проживає окремо від дітей із стороннім чоловіком, не цікавиться дітьми, не займається їх вихованням, тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Батько вживає спиртні напої, не займається вихованням дітей, створенням належних умов для проживання. Дані обставини були з'ясовані при виїзді за місцем проживання дітей 15 липня 2016 року. Коміся з питань захисту прав дитини Рогатинської районної державної адміністрації прийшла до висновку за доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно семи неповнолітніх дітей. Просила позов задовольнити. Позбавити відповідачів батьківських прав відносно неповнолітніх дітей та стягувати з відповідачів на користь дітей аліменти із відповідача [PERSON] у частці від його заробітку, щодо визначення частки покладається на розсуд суду, із [PERSON] у твердій грошовій сумі по 200 грн. на кожну дитину. Дала згоду на ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися повторно, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомили, хоча про день, час і місце судового засідання були повідомлені належний чином та у встановленому законом порядку. Небажання відповідачів надавати докази для обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Відповідно до вимог, встановлених ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками семи дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER], серія [NUMBER], серія [NUMBER] серія [NUMBER], серія [NUMBER], серія [NUMBER], серія [NUMBER], виданими відповідно 21 липня 1998 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинської райдержадміністрації, 08 липня 1999 року 19 квітня 2001 року, 01 лютого 2005 року, 05 лютого 2008 року, 12травня 2009 року, 04 квітня 2012 року виконавчим комітетом Підкамінської сільської ради. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Рогатинської районної державної адміністрації №5 від 25 лютого 2016 року визнано за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Ухилення відповідачів від виконання батьківських обов'язків підтверджується постановами Рогатинського районного суду від 28 травня 2015 року, 16 вересня 2015 року, 17 лютого 2016 року, актами обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї від 06 травня 2015 року, 21 серпня 2015 року, 01 лютого 2016 року, характеристиками з місця проживання відповідачів, виданими сільським головою Підкамінської сільської ради. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. N 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 дано роз'яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують тощо), які дані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім способом дії на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. За наведених вище в рішенні обставин і доказів суд приходить до висновку, що відповідачі, як батьки, ухиляються від виконання свого обов'язку по вихованню дітей, не проявляють щодо дітей батьківської турботи. Не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання. [PERSON], [PERSON] не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, хоч мають таку можливість. Батьки свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками через що їх слід позбавити батьківських прав. Судом встановлено, що позбавлення [PERSON], [PERSON] батьківських прав не буде суперечити інтересам дітей, а тому позов підлягає до часткового задоволення. За ст.6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. [PERSON], [INFO], на час вирішення справи у суді, досягла повноліття. Позбавлення батьківських прав можливе лише щодо дітей, які не досягли 18 років, або не набули достроково дієздатності у зв'язку зі вступом у шлюб. За таких обставин у задоволенні позовної вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] слід відмовити. Оскільки суд прийшов до висновку про позбавлення батьківських прав обох батьків, опікун /піклувальник/ щодо дітей ще не визначений, суд передає неповнолітніх під опіку органу опіки та піклування з тим, щоб були вжиті заходи для захисту прав та інтересів дитини та вибрано найкращий спосіб подальшого влаштування долі дитини відповідно до вимог, встановлених у порядоку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, який затверджений Постановою КМ України, від 24.09.2008 року № 866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини". Органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей. Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад. За ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. за ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Неповнолітні діти не здатні самі здобувати кошти для існування. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дітей - моральний обов'язок і найважливіший правовий обов'язок їх батьків. При ухиленні від його виконання необхідні кошти можуть бути стягнуті за рішенням суду. За частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ст.182 Сімейного кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працює, отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою, виданою Потоківським цегельним заводом, позивачка не працює. Відповідачі не визнані інвалідами, обоє є особами працездатного віку. Відповідно до вимог ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Встановлення в законі правила про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батьків переслідує мету найповніше охороняти інтереси дитини, забезпечити їй одержання не лише необхідних для життєдіяльності коштів, але і зберегти, за можливістю, той рівень життя, який дитина мала при спільному проживанні з батьками. За таких обставин аліменти із відповідача [PERSON] слід стягувати в ? частці від усіх видів його заробітків щомісячно, що дозволить забезпечити стабільність щодо утримання неповнолітніх дітей. За ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу). Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення для визначення твердої щомісячної суми на утримання дітей а саме - матеріальне становище відповідачки по справі, стан здоров'я. За Законом України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.99 р. № 966-XI прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Сума прожиткового мінімуму на 2016 рік, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 р. № 928-VIII для дітей віком до 6 років з 01.01.2016 року по 30.04.2016 року становила 1167 грн., з 01.05.2016 року по 30.11.2016 року становить - 1228 грн. з 01 грудня 2016 року по 31 грудня 2016 року становитиме 1313 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років становить з 01 травня 2016 року 1531 грн., з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року - становитиме 1637 грн. Заявлена позивачем тверда грошова сума по 200 грн. на кожну дитину щомісячно з врахуванням стрімкого зростання цін на продукти харчування, ліки, засоби гігієни, одяг забезпечуватиме мінімальні потреби дітей. За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial