Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просить стягнути з [PERSON] (надалі за текстом відповідач 1) та [PERSON] (надалі за текстом відповідач 2) заборгованість за кредитним договором, оскільки як позичальник так і поручитель в добровільному порядку не виконують взяті на себе зобов'язання. В судове засідання представник позивача не зявився, однак клопотав перед судом про слухання справи у його відсутності, а також не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про місце, день та час слухання справи. Натомість, відповідач 1 спрямував до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку, як вказує, з його перебуванням за межами України. Проте, до такого клопотання відповідача 1 суд відноситься критично, адже останній завчасно (27 липня 2015 року (а.с.75)) був повідомлений про дату розгляду справи і мав достатньо часу для підготовки до слухання справи та планування часу для можливості явки до суду. Також, суд бере до уваги стислі і визначені процесуальним законом строки розгляду справи, передбачені ч. 1 ст. 157 ЦПК України, в межах яких повинна бути розглянута справа. За таких обставин, суд вважає за можливе, відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України, провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 24 травня 2007 року між АКІБ "УкрСиббанк", який з 21 грудня 2009 року іменується ПАТ "УкрСиббанк", та відповідачем 1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 11158385000 (а.с.8-14), відповідно до умов якого останньому надано кредит у розмірі 138\~600,00 доларів США зі строком повернення не пізніше 24 травня 2014 року та сплатою процентів у розмірі 12,80% річних. Додатковою угодою № 1 від 24 лютого 2009 року (а.с.15-18), укладеною між позивачем та відповідачем 1, змінено кінцевий термін повернення кредиту, а саме до 24 травня 2016 року. Додатковою угодою № 2 від 24 лютого 2010 року змінено графік погашення кредиту (а.с.19-22). 19 жовтня 2011 року сторони уклади додаткову угоду № 3, якою, серед іншого, пролонговано термін повернення кредиту до 24 травня 2021 року та за користування кредитними коштами понад встановлений кредитним договором строк встановлено процентну ставку у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу, на дату виникнення такого прострочення (а.с.23-24). Виконання зобовязання відповідача 1 перед позивачем за вищевказаним кредитним договором забезпечено договором поруки № 11158385000\\п від 24 травня 2007 року (а.с.25-26), що був укладений між позивачем та відповідачем 2. Додатковими угодами № 1 від 24 лютого 2009 року та № 1 від 19 жовтня 2011 року (а.с.27-29) до даного договору поруки, відповідач 2 надав згоду забезпечувати змінене зобовязання. Як зазначає представник позивача, відповідач 1 припинив виконувати взяті на себе зобов'язання по поверненню отриманого кредиту, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 8 липня 2015 року складає 80\~069,00 доларів США та пеня у розмірі 90\~839,76 гривень. За наданим позивачем розрахунком (а.с.42) така заборгованість складається із: заборгованості за простроченим кредитом 69\~599,79 доларів США; заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом 10\~469,21 доларів США; пені за несвоєчасне погашення заборгованості 49\~158,97 гривень; пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 41\~680,79 гривень. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступним нормам матеріального права. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України.) Кредитний договір за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. ч. 1-2 ст. 554 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про повне задоволення позову з наступних підстав. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачем 1 умов кредитного договору та взятих на себе зобов'язань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. На даний час кредитний договір є діючим, оскільки позичальником не дотримано зобов'язань по поверненню грошових коштів. Також, суд встановив, що тривале порушення боргових зобов'язань в причинно-наслідковому зв'язку потягнуло за собою появу заборгованості. В свою чергу, відповідач 2, як поручитель, відповідно до закону відповідає перед позивачем у тому ж обсязі, що і відповідач 1, відтак є солідарним боржником. Окрім цього, так як позовні вимоги підлягають до повного задоволення, на підставі приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи на. Судові витрати складаються з судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 3\~654,00 гривні. Відтак, з відповідачів на користь позивача судом стягується судовий збір в дольовому порядку, тобто по 1\~827,00 гривень з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved