Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Управління державної служби охорони при УМВС України в Чернігівській області звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення компенсації за навчання у розмірі 15633,67 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що між сторонами та Рівненським вищим професійним училищем ДДСО при МВС України було укладено договір на навчання за кошти позивача, позивач після завершення навчання перейшов до іншого підрозділу органів внутрішніх справ, не відпрацювавши 3 роки, у зв'язку із чим повинен відшкодувати в повному обсязі всі витрати, які здійснив підрозділ за його навчання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити позов, з підстав, наведених у ньому. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, пославшись на те, що він не відпрацював встановлений трьохрічний термін, у зв'язку з його відрядженням до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, а отже відсутній його обов'язок щодо відшкодування вартості навчання, крім того зазначав, що перебував у короткостроковій відпустці, у зв'язку із чим витрат на навчання, проживання та харчування навчальний заклад не здійснював. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 28.11.2012 року між Управлінням ДСО при УМВС України в Чернігівській області, відповідачем [PERSON] та Рівненським вищим професійним училищем ДДСО при МВС України було укладено договір на навчання № 1631, відповідно до умов якого навчальний заклад взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів Підрозділу здійснити підготовку кандидата [PERSON] за програмою первинної професійної підготовки кандидатів в ОВС на посади рядового і молодшого навчальницького складу підрозділів ДСО з наданням професії 5169 "Охоронник" і кваліфікацією "Охоронник" ІІІ розряду для служби в УДСО при УМВС України в Чернігівській області. Загальна вартість освітньої послуги становить 11659 грн. 62 коп. (а.с. 5-6). Відповідно п. 2.3 вказаного Договору Кандидат зобов'язаний прибути після навчального закладу на службу в УДСО при УМВС України в Чернігівській області 14.03.2013 року і відпрацювати в ньому не менше 3-х років. Пунктом 2.4 Договору передбачено, що у разі неприбуття Кандидата за призначенням, або при його відмові стати до роботи відповідно до укладеного договору, у випадку відрахування з Навчального закладу або звільнення за негативними мотивами чи звільнення за власним бажанням до закінчення визначеного договором строку, переходу до інших підрозділів органів внутрішніх справ до закінчення строку визначеного договором, Кандидат зобов'язаний компенсувати всі витрати в повному обсязі, які здійснив підрозділ у зв'язку з виплатою грошового забезпечення за час навчання, проведення навчання та його утримання у Навчальному закладі у встановленому порядку. Згідно з ст. 627 Цивільного кодексу України, сторини є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимг цього кодексу, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Наказом УДСО при УМВС України № 85 о/с від 18.03.2013 року [PERSON] прийнято на роботу міліціонером взводу з охорони об'єктів окремої роти міліції УДСО при УМВС України в Чернігівській області (а.с. 85о/с). Наказом позивача № 182 о/с від 05 серпня 2014 року відповідача було відряджено у розпорядження УМВС України в Чернігівській області, звільнивши його с посади міліціонера взводу № 1 роти охорони об'єктів батальйону міліції охорони при УМВС України в Чернігівській області, 10.08.2014 року. Згідно із рапортом відповідача, із запропонованою посадою в ЧМВ УМВС України в Чернігівській області він був згодний (а.с. 9). Наказом від 08.08.2014 року № 228 о/с, відповідача призначено старшиною обслуговуючого персоналу і охорони ЧМВ УМВС (а.с. 49). Відповідно до довідки ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, сержант міліції [PERSON] перебуває на посаді старшини обслуговуючого персоналу і охорони ЧМВ УМВС України в Чернігівській області (а.с. 38) З наданих позивачем актів прийому-здачі виконаних робіт (послуг) (а.с 9-14) вбачається, що [PERSON] проходив навчання з 15.11.2012 року по 13.03.2013 року. З бухгалтерської довідки від 05.08.2014 р., затвердженої в.о. начальника УДСО при УМВС України в Чернігівській області, яка узгоджується з підписаними представниками Рівненського ВПУ ДДСО при МВС України, як виконавця та УДСО при УМВС України в Чернігівській області, як замовника, актів прийому-здачі виконаних робіт вбачається, що загальна сума, витрачена позивачем на навчання відповідача становить 15 376, 68 грн.. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що визначена в договорі вартість визначеної в договорі освітньої послуги становить 11659,62 грн., а отже збільшення позивачем суми стягнення є безпідставним, оскільки за умовами договору у разі неприбуття Кандидата за призначенням, або при його відмові стати до роботи відповідно до укладеного договору, у випадку відрахування з Навчального закладу або звільнення за негативними мотивами чи звільнення за власним бажанням, переходу до інших підрозділів внутрішніх справ до закінчення визначеного договором строку, [PERSON] зобов'язаний відшкодувати не вартість освітньої послуги, а всі витрати в повному обсязі, які здійснив підрозділ у зв'язку з виплатою грошового забезпечення за час навчання, проведення навчання та його утримання у Навчальному закладі у встановленому порядку. Також необхідно зазначити, що пунктом 2.4. Договору № 1631 від 28.11.2012 року передбачено обов'язок кандидата компенсувати в повному обсязі витрати, які здійснив підрозділ на його навчання і в разі переходу до інших підрозділів органів внутрішніх справ до закінчення строку, визначеного договором. Оскільки [PERSON] перейшов на службу до іншого підрозділу органів внутрішніх справ, то у нього виник обов'язок відшкодувати витрати на навчання. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору , виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України). Укладаючи Договір № 1631 на навчання за кошти підрозділу ДСО з кандидатом на службу та навчальним закладом ДДСО при МВС України сторони були вільними в укладені договору та визначенні (погодженні) його умов, а відтак дія учасників правочину, які реалізували свої права на набуття цивільних прав та обов'язків шляхом укладання (підписання) правочину відповідала внутрішній волі сторін. Вказаний договір є чинним, недійсним в судовому порядку не визнавався. Судом встановлено також, що [PERSON] не здійснював навчання в Рівненському ВПУ ДДСО при МВС України з 14.01.2013 року по 02.02.2013 року, у зв'язку із перебуванням на сесії, що підтверджується заліково-екзаменаційними відомостями Чернігівського державного технологічного університету (а. с. 153-161), копією залікової книжки № 107718 виданої [PERSON] Чернігівським державним технологічним університетом (а.с. 179 - 183). Згідно із даними журналу обліку навчальних занять взводу № 17 [PERSON] перебував з 14.01.2013 року по 02.02.2013 року у відпустці. Згідно із повідомленням Рівненського вищого професійного училища ДДСО при МВС України від 16.02.2015 року, витрати на підготовку кандидата (навчання, проживання, харчування) [PERSON] за період з 14.01.2013 року по 02.02.2013 року склали 1959 грн 60 коп. Відповідно до п. 3.6. Договору, навчальний заклад зобов'язувався повернути підрозділу сплачені ним за навчання кошти за час знаходження кандидата поза навчальним закладом (короткострокова відпустка за місцем проживання, стаціонарне лікування, тощо). Отож, оскільки [PERSON] перебував з 14.01.2013 року по 02.02.2013 року у короткостроковій відпустці, кошти у сумі 1959 грн третя особа повинна була повернути позивачу. Отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки фактично понесені витрати на навчання відповідача складають 13674 грн 07 коп (15633,67 грн - 1959 грн 60 коп.). Оскільки позовні вимоги задовлені на 88 %, пропорційно задоволеним вимогам підлягають стягненню і судові витрати в сумі 214,37 грн.

Outcome: partial