Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

01.08.2013 року [PERSON] звернулась до Бахчисарайського районного суду АРК із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа - Бахчисарайська державна нотаріальна контора про визнання факту перебування у фактичних шлюбних відносинах та проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу між [PERSON] та померлим [PERSON]; визнання за позивачем права на спадкування першої черги за законом за померлим [PERSON]; усунення від права на спадкування за померлим [PERSON] його сина [PERSON] Позов мотивований тим, що позивач з 1981 по 1988 року перебувала з померлим [PERSON], в законному шлюбі, але 14.11.1988 року шлюб був розірваний. [PERSON] проживав разом з позивачем з 1988 року, перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, проживали разом однією сім'єю. Від шлюбу з [PERSON], є сумісна дитина - [PERSON], [INFO]. Спільне господарство велось на протязі усього життя. Від шлюбу залишився будинок зі спорудами та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], що була передана покійному у безстрокове користування для будівництва житлового будинку. За час сумісного проживання були поліпшені житлові умови. Коли шлюб був розірвано позивач, відповідачі та [PERSON] проживали разом. Позивачем оплачувались усі комунальні послуги. Син [PERSON] з'явився тільки після похорон (при житті батьку не допомагав), заявив про своє право на спадщину. В липні 2013 року позивач звернулась до Бахчисарайської державної нотаріальної контри з проханням прийняти заяву та перелік документів від спадкоємця за законом для відкриття спадкової справи до майна померлого [PERSON] У прийняття заяви було відмовлено та роз'яснена ст. 1264 ЦК України. У ході судового засідання позивач, представник позивача [PERSON], наполягали на задоволенні позову, позивач додатково пояснила, що у період з 1988 по 1997 роки позивач та померлий [PERSON] проживали з 1988 по 1997 року разом, одночасно спадкодавець також проживав за іншою адресою, у безпорадному стані спадкодавець до часу смерті не перебував, , 1997 по 2010 року позивач зі спадкодавцем не спілкувалися, з 2010 року по 2012 рік [PERSON] заходив двічі на рік до позивачки, при цьому позивач також зазначила, що спадкодавець самостійне себе обслуговував, отримував пенсію, син [PERSON] не повинен був утримувати померлого батько, оскільки батько [PERSON] самостійно себе обслуговував, крім пенсії отримував також інші доходи випадком заробітком. Відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичної допомоги від 22.02.2013 року заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] не проживали разом. Батько проживав за адресою: [ADDRESS], оскільки батько ні кому не довіряв крім свого сина, тому всі право встановлюючи документи знадяться у нього, померлий батько неодноразово звертався до суду із позовами про виселення позивача зі спірного домоволодіння. Додатково представник відповідача просив застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог про визнання права власності. Третя особа - Бахчисарайська державна нотаріальна контора у судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Допитана у якості свідка [PERSON] пояснила, що є подругою позивача, знає останню з 80-х років. [PERSON] та [PERSON] будували будинок разом, але з 1998 року проживали окремо - померлий отримав гроші та переїхав жити на [ADDRESS]. Проживали чи ні вони як дружина та чоловік свідок не знає. [PERSON] спілкувався з сином [PERSON]. Допитана у якості свідка [PERSON] пояснила, що є сусідкою позивача, як свідок пояснила, що зі слів позивача знає, що померлий хотів відняти частку або весь спірний будинок. [PERSON] свідок бачила з 2011 року по день смерті у позивача за спірною адресою разів три або чотири. Допитана у якості свідка [PERSON] пояснила, що є рідною сестрою [PERSON] повідомила, що [PERSON] та її син [PERSON] винні у смерті її брата - [PERSON], які третирували його, останній пішов від них жити окремо, дружина та син [PERSON] його били, крали у нього речі, спускали на нього собаку, чим чинили перешкоди у вселенні його у спірний будинок. Допитана у якості свідка [PERSON] пояснила, що є рідною сестрою померлого, під час зареєстрованого шлюбу [PERSON] проживав разом з позивачем, потім йому були створені таки умови в силу яких він пішов з дому та проживав у лісі на «балці». Заслухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахчисарайського районного управління юстиції в АРК 13.02.2013 року (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.10.2008 року, видане Бахчисарайським виконкомом міської ради на підставі рішення № 324-б від 23.09.2008 року житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності в цілому. Зазначене підтверджується також технічним паспортом на присадибний житловий будинок [ADDRESS]; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20458536 від 03.10.2008 року. Рішенням Народного суду м. Бахчисарай від 24.08.1976 року призведений поділ майна: визнано право власності за [PERSON] на будинок розміром 8,5х8 кв.м. розташованим по [ADDRESS] та ? частку земельної ділянки; визнано за [PERSON] право власності на житлове приміщення площею 6х12 кв.м., розташоване по [ADDRESS] та ? частку земельної ділянки, зазначене рішення набрало законної сили 04.09.1976 року. Судом також встановлено, що позивачем сплачувались комунальні послуги за електроенергію з червня 2008 року по серпень 2013 року, з послуг за водопостачання та водовідведення - по вересень 2013 року, за вивіз твердих побутових відходів - по грудень 2013 року за утримання будинку [ADDRESS] (а.с. 37-43) Відповідно до домової книги на будинок [ADDRESS], АРК [PERSON] була прописана за зазначеною адресою з 12.01.1990 року по 27.03.1993 рік (а.с. 44-47). З матеріалів спадкової справи № 122/2013 до майна померлого [INFO] року [PERSON] слідує, що [PERSON] та [PERSON] звертались до Бахчисарайської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом (а.с. 64-75) Зі змісту нотаріально посвідченого свідоцтва № 361 від 04.07.2011 року слідує, що 28.05.2011 року заява [PERSON] із пропозицію в строк до 13.06.2011 року звільнити належний заявнику по праву особистої приватної власності житловий будинок у [ADDRESS] від належних [PERSON] предметів домашніх обстановки й вжитку, повернення заявникові усіх комплектів ключей, виселення з будинку та зняття з реєстраційного обліку за цією адресою передана [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS]. В цій же заяві містилось попередження [PERSON] про те, що в разі невиконання [PERSON] цих вимог, по закінченні вказаного строку заявник має намір звернутись до Бахчисарайського районного суду АРК для захисту своїх прав і законних інтересів, з покладанням на [PERSON] усіх понесених витрат. Ухвалою Бахчисарайського районного суду АРК від 19.05.2011 року позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], виконавчого комітету Бахчисарайської міської ради про визнання права власності на частку будинку, стягнення частки вартості спільно набутого майна залишено без розгляду. З матеріалів цивільної справи № 103/1035/2012, дослідженої судом, вбачається що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 14.11.1988 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 16). Від сумісного життя є дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 17). На підставі договору від 19.08.1971 року [PERSON] на праві безстрокового користування передана земельна ділянка [ADDRESS] загальною площею 500 кв.м. (а.с. 108). Зі змісту акту від 14.05.2012 року, затвердженого Управсправами ЖК слідує, що з пояснень сусідів [PERSON] з 1997 року в домоволодінні [ADDRESS] не проживав (а.с. 110). Відповідно до довідки виконавчого комітету Бахчисарайської міської ради АРК № 700 від 03.05.2012 року до складу сім'ї [PERSON] входять син - [PERSON], [INFO], приписаний з 14.10.1983 року (а.с. 111) Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серія [NUMBER] батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 173) . Вирішуючи позовні вимоги про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах, проживання однією родиною без реєстрації шлюбу, суд виходить з наступного. Зі змісту зазначених вимог та їх обґрунтування слідує, що метою встановлення зазначеного факту, що має юридичне значення, є виникнення права на спадкування за законом на спадкове майно померлого [PERSON] - спірний житловий будинок. Відповідно до приписів ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Ухвалою Апеляційного суду АРК від 17.06.2010 року у цивільній справі № 22-ц-3358/2010 встановлено, що у листопаді 2008 року до суду звернувся позивач [PERSON] до відповідача [PERSON] з позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності та зобов'язанні відповідача не чинити перешкоди в користуванні будинком [ADDRESS] шляхом зняття її з реєстрації їв даному будинку, а також виселити відповідача з будинку без надання йому іншого житлового приміщення. Позов мотивовано тим, що він у 1997 р. збудував будинок, який 29.07.2008 р. прийнятий в експлуатацію рішенням Бахчисарайського виконавчого комітету № 259-В і на підставі рішення виконкому № 324-Б від 23.09.2008 року йому видано свідоцтво про право власності на будинок, яке 03.10.2008 р. зареєстровано в Сімферопольському міжміському бюро реєстрації та технічної інвентаризації. Позивач зазначив, що він як власник не має реальної можливості здійснювати своє право володіння, користування та розпорядження своїм майном, оскільки в будинку проживає та зареєстрована його колишня дружина, яка не має відношення до будівництва будинку, оскільки він був збудований до шлюбу з нею і ніяких коштів в будівництво вона не вкладала. Реєстрація відповідача не дає позивачу належним чином реалізувати своє право відносно будинку. Також, зазначеною ухвалою Апеляційного суду АРК встановлено, що [PERSON] та [PERSON] пред'явили зустрічний позов до [PERSON], в якому позивач [PERSON] просила визнати за нею право власності на 1/2 ідеальну частку будинку [ADDRESS] з надвірними спорудами, [PERSON] просив визнати за ним право власності на 1/2 ідеальну частку будинку [ADDRESS] з надвірними спорудами, припинивши право власності [PERSON], [PERSON], також просила стягнути 50 % вартості автомобіля «Луаз» з [PERSON], як грошову компенсації її частки у спільному сумісному майні подружжя. Позов мотивовано тим, що з 1981 р. по 14.11.1988 р. [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON], від даного шлюбу народилась дитина - [PERSON] [INFO] р. На час шлюбу з [PERSON] за місцем його проживання в будинку [ADDRESS] було збудовано дві кімнати і частково кухня. Будинок був недобудований і вона переїхала в нього зі своїми синами від першого шлюбу - [PERSON] та [PERSON] Під час сумісного життя з [PERSON] було добудовано ще дві кімнати і повністю кухня, проведено парове опалення будинку, додатково збудовані гараж, два сараї, теплиця, забетонований двір. Дозвіл на будівництво теплиці, гаража та інших споруд було отримано під час шлюбу у 1982-1983 р. Після розірвання шлюбу в 1988 р. [PERSON] за усною домовленістю оставив [PERSON] та сумісній дитині одну житлову кімнату площею 12 кв. м., розділив другу житлову кімнату площею 25 кв. м., а іншу частину будинку залишив за собою. Офіційного розділу будинку не було, оскільки він був недобудований. В 1997 р. син [PERSON] від першого шлюбу [PERSON] за проханням [PERSON] викупив у нього частину будинку за 3000 доларів США, де той мешкав, про що [PERSON] видав розписку, але нотаріально ця угода не була посвідчена, оскільки будинок не був зданий в експлуатацію. [PERSON] за отримані гроші купив собі будинок на [ADDRESS], знявся з реєстраційного обліку. За таких обставин позивачі за зустрічним позовом, посилаючись на ст. 334, 328, 220 ЦК України, ст. 60,61,68,70 СК України, просили задовольнити їх позовні вимоги. Ухвалами Бахчисарайського районного суду АРК від 22.02.2013 у цивільній справі № 103/1035/2012 позов [PERSON] до [PERSON] про скасування свідоцтва про право власності на будинок [ADDRESS], видане на підставі рішення № 324-Б від 23.09.2008 року виконавчого комітету Бахчисарайської міської ради АРК на ім'я [PERSON], визнання незаконним рішення № 324-Б від 23.09.2008 року виконавчого комітету Бахчисарайської міської ради АРК, визнання домоволодіння [ADDRESS] спільно набутим [PERSON] і [PERSON] у шлюбі, визнання за [PERSON] право власності на 12 частку домоволодіння з надвірними спорудами [ADDRESS] за заявою позивача залишений без розгляду; провадження у цивільній справі № 103/103 5/12 за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON], [PERSON] про виселення з домоволодіння без надання іншого приміщення та вселення у будинок закрито у зв'язку зі смертю [PERSON] Зазначені ухвали суду не оскаржувались та набрали законної сили. Отже, з пояснень наданих позивачем [PERSON] та померлим [PERSON] у цивільній справі № 22-ц-3358/2010 слідує, що вони після розірвання шлюбу проживали окремо, між ними існував конфлікт з приводу користування, оспорювання права власності [PERSON] на будинок [ADDRESS], АРК, що також підтверджується матеріалами цивільної справи № 103/1035/2012. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обставин проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу після розірвання між ними шлюбу, зокрема не менш п'яти років до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] суду не надано, не підтверджується зазначена обставина й показаннями свідків. Отже, у розумінні приписів ст. 1264 ЦК України [PERSON] не має право на спадкування за законом після смерті [PERSON] у четверту чергу. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з частиною 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Приймаючи до уваги відсутність у [PERSON] права на спадкування майна померлого [PERSON] за законом, визнання позивачем та відповідачами обставину перебування [PERSON] до моменту смерті в активному стані, отримання померлим пенсії, інших доходів, його самостійного обслуговування себе (що не потребує доказування у розумінні приписів ст. 61 ЦПК УКраїни), суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні вимог позивача про зміну черговості одержання права на спадкування. Вирішуючи вимоги позивача про усунення [PERSON] від права на спадкування майна померлого [PERSON], суд виходить з наступного. Відповідно до положень ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Як встановлено судом раніш, спадкодавець [PERSON] не перебував у безпорадному стані, отримував пенсію, самостійно себе обслуговував. Суд приймає до уваги визнання позивачем у ході судового розгляду тієї обставини, що відповідач [PERSON] не повинен був утримувати померлого батько в силу того, що [PERSON] не перебував у безпорадному стані, мав доходи. Як роз'яснено в інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що матеріальний стан відповідача [PERSON] передбачав можливість надавати допомогу померлому спадкодавцю, спадкодавець був у безпорадному стані, спадкодавець потребував допомоги саме [PERSON] Отже, у задоволені позову [PERSON] слід відмовити. За змістом приписів ст. 88 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову питання про розподіл судових витрат судом не вирішується. Повний текст рішення суду складений відповідно до приписів ч. 3 ст. 209 ЦПК України 24.02.2014 року На підставі викладеного та

Outcome: dismissed