Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 25% з усіх його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позову до закінчення навчання дочкою - до 30.06.2017 року. Свої вимоги позивач обгрунтовувала тим, що дочка навчається на 1 курсі НТУ КПІ з 30.09.2013 року по 30.06.2017 року. [PERSON] посилалась, що отримує незначну заробітну плату, якої недостатньо для належного забезпечення життя та навчання дочки, а відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу. Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 08 липня 2014 року позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/8 частини усіх його доходів щомісячно, починаючи з 27 травня 2014 року і до закінчення дочкою навчання, тобто по 30 червня 2017 року; в решті позовних вимог відмовлено; зазначено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання; вирішено питання про судові витрати; рішення в частині стягнення аліментів звернуто до негайного виконання в розмірі за один місяць. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог. Незаконність рішення суду апелянт обгрунтовує невідповідністю висновків суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог фактичним обставинам справи. Апелянт зазначає, що судом залишені поза увагою положення закону, які наділяють правом звернення з позовом про стягнення аліментів повнолітньої дочки/сина, в зв'язку з чим позивачем у даній справі повинна бути дочка сторін і аліменти повинні бути стягнуті на її користь, а не на користь інших осіб. Також [PERSON] посилається на відсутність у нього можливості надавати допомогу доньці на період навчання, оскільки на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, він має проблеми зі здоров'ям, а також незначний розмір заробітної плати. В свою чергу [PERSON], маючи кращий дохід, жодним чином не обгрунтувала з посиланням на належні й допустимі докази, яким чином вона здійснює утримання доньки, до чого таке утримання зводиться, у якому розмірі тощо. Крім того, апелянт вказує, що суд не перевірив його заперечень в частині того, що [PERSON] навчається на бюджетній основі і отримує стипендію як один із видів доходів для свого утримання. Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до слідуючого висновку. По справі встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 11 листопада 1997 року. В період шлюбу [INFO] у них народилась донька [PERSON] (а.с.3). З 11 серпня 2013 року [PERSON] є студенткою Національного технічного університету України „Київський політехнічний інститут" факультет електроніки, денна форма навчання, навчання за бюджетом, термін закінчення навчання - 30 червня 2017 року. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої доньки в зв'язку з навчанням відповідає положенням зазначеної статті. Проте, апеляційний суд не погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром аліментів. Так, статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів судом першої інстанції було враховано матеріальний стан відповідача та дитини, а саме те, що відповідач хворіє на гіпертонічну хворобу 2 ступеню, має на утриманні неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а також враховано матеріальний стан та стан здоров'я [PERSON], наявність у неї неповнолітнього сина та матері, яка потребує лікування. Як встановлено судом, [PERSON] є студенткою факультету електроніки НТУУ „КПІ" денної форми навчання та навчається за бюджетом і закінчує університет 30.06.2017 року, що підтверджується довідкою на а.с.5. На запит апеляційного суду Чернігівської області з Національного технічного університету України „Київський політехнічний інститут" надійшли довідки, згідно яких [PERSON] дійсно є студенткою денної форми навчання бюджетного фінансування, з вересня 2013 року по січень 2014 року (включно) отримувала щомісячний дохід в розмірі 730 грн., з лютого по серпень 2014 року (включно) дохід не отримувала, студентка станом на 29.08.2014 року мала заборгованість з літньої заліково-екзаменаційної сесії, яка згодом була ліквідована. Враховуючи, що [PERSON] навчається на денній формі навчання бюджетного фінансування, а нарахування стипендії їй не проводиться в зв'язку з наявністю академічної неуспішності, і зазначені обставини не були враховані судом першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів з 1/8 до 1/10 частин доходів відповідача. Таким чином, доводи апелянта про відсутність підстав для стягнення з нього аліментів на доньку, яка продовжує навчання, є необґрунтованими, оскільки навчання в зазначеному навчальному закладі жодним чином не суперечить положенням Сімейного кодексу України і не звільняє відповідача від обов'язку надання матеріальної допомоги доньці на час її навчання. Крім того, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції не враховано положень чинного законодавства, якими визначено порядок звернення з позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дочку/сина, які продовжують навчання. Так, відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка та син, які продовжують навчання. За змістом зазначених статей [PERSON] має право звернутися з позовом. Однак, такий позов міг бути поданий в інтересах повнолітньої дочки, яка повинна бути позивачем у даній справі, а з врахуванням того, що остання є дієздатною, то аліменти мають бути стягнуті на її, а не інших осіб, користь. За таких обставин, зазначення в оскаржуваному рішенні суду про стягнення аліментів на користь позивача є необгрунтованим. Таким чином, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні з викладенням абзацу 2 його резолютивної частини в наступній редакції: „Стягнути з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] (зареєстрованого [ADDRESS]) аліменти на користь дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/10 частини усіх його доходів щомісячно, починаючи з 27 травня 2014 року і до закінчення дочкою навчання, тобто по 30 червня 2017 року".

Outcome: partial