Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

01.06.2018 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право житловим приміщенням, в якій позивачка просила суд винести рішення, на підставі якого: - усунути перешкоди у користуванні майном [PERSON] шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим будиноком, та зняття з реєстрації за адресою: [ADDRESS]; - стягнути з [PERSON] судові витрати. Свої позовні вимоги позивачка [PERSON] в мотивувальній частині позовної заяви обґрунтовує наступним: [PERSON] (далі - Позивач) згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 25.02.1991 року є власником житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS]. Відповідно до довідки Кадомської сільської ради [PERSON] (далі-Відповідач) зареєстрована за адресою [ADDRESS], тобто в будинку, який на праві власності належить Позивачу. Відповідач є дружиною сина Позивача та на даний час не проживає у будинку Позивача. Також, на даний час сімейні відносини з сином Позивача у Відповідача припинились, тому вони є зовсім чужими людьми. Будучи зареєстрованим, але проживаючи у будинку Позивача з червня 2017 року, Відповідач не несе будь-яких витрат по утриманню житла, не сплачує платежі за комунальні послуги. Після припинення шлюбних відносин між Відповідачем та сином Позивача, Позивач неодноразово просила Відповідача знятись з реєстрації у будинку, який їй належить та подати заяву про зняття з реєстрації. Проте, Відповідач не знімається з реєстрації в будинку Позивача та не подає заяви про зняття її з реєстрації. У звязку з не подачею Відповідачем заяви про зняття з реєстрації Позивачу створюються перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що належить їй на праві власності. Згідно ст. 41 Конституції У країни кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не мооісе бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України Позивач як власник майна має право безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи. Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень Цивільного кодексу України у разі створення перешкод у користуванні власністю Позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме усунення перешкод в користуванні майном та визнання Відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Проживання та реєстрація Відповідача у будинку перешкоджає Позивачу у володінні та розпорядженні її власністю. Таким чином, Відповідача слід визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, висилити та зняти з реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved