Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

01 листопада 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дитини, доньки [PERSON] , 2020 року народження, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою трьох років, мотивуючи свої вимоги тим, що вона та відповідач з 20 червня 2020 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину, доньку [PERSON] , 2020 року народження. З 18 березня 2021 року шлюбні відносини між ними припинені. Спільна з відповідачем дитина проживає з нею та перебуває на повному її утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги не надає. Крім того, вона на даний час здійснює догляд за донькою, в зв`язку з чим позбавлена можливості працювати та самостійно заробляти кошти. Ухвалою судді від 17 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання та відповідачу встановлено строку для подання до суду відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, врахувавши позицію сторін, яка викладена в їх заявах про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 20 червня 2020 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.6). Згідно довідки №03-261, виданої Степанківською сільською радою Черкаського району Черкаської області 29 жовтня 2021 року, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , не працює, знаходиться у декретній відпустці і має такий склад сім`ї: чоловік - [PERSON] не зареєстрований та не проживає за вказаною адресою; донька - [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на утриманні матері та проживає разом з нею (а.с.9). Як вбачається з довідки №16-11/2279, виданої Центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Смілянської міської ради 10 листопада 2021 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Доказів проживання відповідача спільно з дитиною матеріали справи не містять. Позивач у своєму позові заявила, а відповідач не заперечував, що їх спільна дитина перебуває на повному утриманні позивача, при цьому вона на даний час здійснює догляд за донькою, в зв`язку з чим позбавлена можливості працювати та самостійно заробляти кошти. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Доказів перебування на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, сплати останнім аліментів, стягнень з відповідача за виконавчими документами, матеріали цивільної справи не містять. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, відповідно до ч.1 та ч.4 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ст.84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги позивача, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня звернення з заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з заявою до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з даною позовною заявою, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», була звільнена від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що її позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог ч.1, ч.6 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1816 гривень 00 копійок, що є загальною сумою судового збору, який сплачується у мінімальному розмірі за подання двох вимог майнового характеру (стягнення аліментів). На підставі викладеного,

Outcome: approved