Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» (далі Банк) звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 13 листопада 2006 року між Банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 11075905000 згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 11390 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.8 % річних за час фактичного користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 12 листопада 2021 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 13 листопада 2006 року між Банком і відповідачами [PERSON] та [PERSON] укладено договори поруки. Відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував у зв'язку з чим допустив заборгованість, яка станом на 20.03.2015 року становить 6 142.07 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.03.2015 року еквівалентно 143 687 грн. 83 коп. та 2 487 грн. 52 коп. пені за несвоєчасне погашення заборгованості, що в загальній сумі становить 146 175грн. 35 коп., які просив солідарно стягнути із відповідачів та понесені ним судові витрати. Представник позивача [PERSON] письмовою заявою до суду 160-161) позовні вимоги підтримує повністю. Просить справу слухати у відсутності представника позивача і не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], кожний зокрема, про день, час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, що стверджується поштовими повідомленнями, однак повторно в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили і заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надійшло. Відповідачка [PERSON] про день, час і місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, відповідно до п.5 ст.74 ЦПК. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача проти такого порядку вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 13.11.2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк" та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11075905000 (а.с.10-17), відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит в сумі\~\~11 390,00 доларів США, зі сплатою 10,8 % річних, а позичальник зобов'язувався повернути кредит до 12.11.2021 року та сплатити відсотки за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 13 листопада 2006 року між Банком і відповідачами [PERSON] та [PERSON] укладено договори поруки (а.с.24-31), за умовами яких поручителі [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобов'язання перед позивачем відповідати по зобов'язаннях [PERSON], що виникають з умов кредитного договору. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.1\~ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За змістом ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.1.5 кредитного договору, кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника для використання за цільовим призаченням. Як вбачається з матеріалів справи Банк виконав взяті на себе зобовязання шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника № 26202058420600. Позичальник [PERSON] зобов'язувався погашати кредит згідно графіку погашення кредиту, Додаток №1 (а.с.18-23), який є невід'ємною частиною кредитного договору. Однак відповідач [PERSON], в супереч умов кредитного договору зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує у зв'язку з чим станом на 20.03.2015 року допустив заборгованість, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 5 702,18 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.03.2015 року еквівалентно 133 397 грн. 02 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 439,89 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.03.2015 року становить 10 290 грн. 80 коп., всього в сумі 6 142.07 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.03.2015 року еквівалентно 143 687 грн. 83 коп. та заборгованості по пені за прострочення сплати кредиту в сумі 1627 грн. 07 коп. і пені за прострочення сплати процентів в сумі 860 грн. 45 коп., всього 146 175 грн. 35 коп., що стверджується розрахунком (а.с.6-9). Розділом 11 Кредитного договору передбачено право Банку, в разі порушення позачальником термінів погашення кредиту, достроково вимагати повернення кредитних коштів. 25 грудня 2014 року позивачем направлено відповідачам вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.32-37), однак станом на 20.03.2015 року вимоги банку залишені без задоволення. Згідно п.7.1 Кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту Відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідачем порушувались умови кредитного договору: несвоєчасно вносились платежі та не в повному обсязі, що спричинило утворення заборгованості у зв'язку із чим позов слід задовольнити в сумі, яку заявлено позивачем. Згідно до ч. 1\~ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позову оплачено судовий збір в розмірі 1461 грн. 75 коп., що стверджується платіжним дорученням (а.с.1), і відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів по 487 грн. 25 коп., кожного зокрема, в користь позивача. На підставі наведеного, ст.ст.530, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved