Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

02.03.2021 [PERSON] звернулась до Турківського районного суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить: 1. Змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача в її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] на 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття; 2. Змінити розмір аліментів, які стягувались та стягуватимуться з відповідача на суму, що є не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з 01.08.2017 по січень 2020 року включно. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Турківського районного суду Львівської області від 13.10.2015 у справі №458/667/15-ц вирішено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 10.07.2015 до повноліття. Вважає, що аліменти, які стягуються, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання дочки, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Дочка навчається у школі, а тому потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Відповідач офіційно не працює, але, як їй відомо займається підробітками, за що отримує чималий дохід, а тому може сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі - 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 02.03.2021, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик\~О.І. Ухвалою суду від 15.03.2021 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 13.04.2021 відповідач [PERSON] подав на електронну пошту суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про те, що сплачує аліменти на утримання дочки та має переплату по сплаті аліментів становить 12189 грн. На сьогоднішній день він не працевлаштований, як фізична особа - підприємець не зареєстрований. Проживає з батьками, які потребують сторонньої допомоги. Батько є інвалідом третьої групи, внаслідок чого потребує постійного лікування і знаходиться на його утриманні. Його мати є безробітною та не отримує жодних доходів. Він також є інвалідом третьої групи довічно. 17.05.2017 ним було укладено шлюб, від якого народився син [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день його дружині видано листок непрацездатності у зв`язку з вагітністю. Твердження позивача щодо значного покращення матеріального стану відповідача є безпідставними та не відповідають дійсності. Щодо вимоги про зміну розміру аліментів на суму, що є не меншою 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян з врахуванням індексу інфляції, починаючи з 01.08.2017 по січень 2020 року включно, то зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів не є підставою для перегляду раніше поставлених судових рішень про їх стягнення та не є підставою для збільшення розміру аліментів. Окрім того, державним виконавцем вже нараховуються аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму, які він справно сплачує. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 26.04.2021 подала на електронну пошту клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 11.05.2021 на електронну пошту суду подав клопотання про розгляд справи без участі відповідача. У задоволенні позовних вимог просить відмовити. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як видно зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.07.2013, виданого Виконавчим комітетом Шандровецької сільської ради Турківського району Львівської області, народилась [PERSON] , [INFO] , в графі батьки вказані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Турківського\~районного суду\~Львівської області\~від 13.10.2015 вирішено стягувати з [PERSON] аліменти в користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідно до її віку, щомісячно, починаючи із [INFO] до повноліття дочки. Дочка [PERSON] проживає разом з позивачкою [PERSON] , що відповідачем не оспорюється. Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються главою 15 розділу ІІІ Сімейного Кодексу України. Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, які зобов`язаний сплачувати відповідач на користь позивача, суд виходить з наступних мотивів та положень закону. Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192\~СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо збільшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення чи збільшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме: з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, на підтвердження своїх вимог щодо збільшення розміру аліментів, позивач в позові посилалася на те, що матеріальне становище відповідача покращилось, оскільки, він займається підробітками, за що отримує чималий дохід, однак жодного доказу цього не надала. Водночас відповідачем надано до суду розрахунок заборгованості по аліментах, з якого видно, що такий сплачує аліменти з 2015 року та станом на 01.04.2021 до стягнення підлягала суму 46767 грн, відповідачем сплачено 58956 грн. Аліменти стягуються із нарахувань соціальної допомоги, яка у березні 2021 становила 1712,00 грн. З вересня 2018 аліменти стягуються виходячи з 50 відсотків прожиткового мінімуму відповідно до змін СК України від 28.08.2018. Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, наданих Самбірською ДПС Головного управління ДПС у Львівській області від 05.04.2021 за №3014/АП/13-01-65-01-13, за період з 1 кварталу 2020 по 4 квартал 2020 інформація про доходи [PERSON] відсутня. [PERSON] на обліку в Самбірському міськрайонному центрі зайнятості не перебуває і допомоги по безробіттю не отримував, що підтверджується повідомленням Самбірського міськрайонного центру зайнятості від 13.04.2021 №03-751/21. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.05.2017, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу [INFO] у відповідача народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.09.2017. Відповідно до копії наказу (витягу з наказу) Чукв`янської сільської ради Блажівського закладу загальної середньої освіти I - II ступенів Самбірського району Львівської області від 28.09.2020, вихователю [PERSON] надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, як такою, що потребує домашнього догляду з 29.09.2020 по 28.03.2021. Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №831919 від 25.04.2019, [PERSON] , [INFO] має третю групу інвалідності повічно. Відповідно до висновку про умови та характер праці йому протипоказана важка фізична праця. З даних інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої станом на 13.04.2021, в Державному реєстрі речових прав відсутні відомості на нерухоме майно. Як видно з довідки про склад сім`ї Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 08.04.2021 №177-6 до складу сім`ї [PERSON] входять дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , які проживають без реєстрації, батько-власник [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] , сестра [PERSON] . Батьком відповідача - [PERSON] , (свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 05.10.1991) є інвалідом 3 групи, що підтверджується посвідченням № [NUMBER] , виданим Управлінням праці та соціального захисту населення Самбірської державної адміністрації - 10.8.2005, яке безтермінове і дійсне на всій території України. Суд вважає підставними доводи відповідача про те, що його матеріальне становище не покращилось з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на користь відповідача, що підтверджено наданими суду письмовими доказами, про які зазначено вище і такі позивачем не спростовані, зворотнього не доведено. Так, відповідач є інвалідом третьої групи довічно, офіційно не працевлаштований, не отримує допомоги по безробіттю, не здійснює підприємницької діяльності, майна у власності немає, має на утриманні непрацездатних батьків, малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , дружину, яка перебуває в стані вагітності. При цьому суд зазначає, що така зміна сімейного стану відповідача, як і наявність в нього на утриманні непрацездатних батьків не є безумовними підставами для того щоб не збільшувати розмір аліментів, оскільки таке не повнно впливати на виконання ним його батьківського обов`язку щодо утримання дитини. Однак за таких обставин необхідно довести, що матеріальний стан відповідача покращився з часу прийнятого рішення про стягнення з нього аліментів, чого за конкретних обставин справи доведено позивачем не було. Також, виходячи з встановленого законом рівного обов`язку обох батьків утримувати дитину, позивачем у свою чергу не надано суду і доказів щодо зміни її матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, наявності інших обставин, які б давали підстави для збільшення визначеного раніше розміру аліментів. Водночас, обґрунтування позовних вимог про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, які стягуються за рішенням суду, з покликанням на зміну матеріального стану у зв`язку із збільшенням рівня цін, прожиткового мінімуму, навчання дитини в школі не ґрунтуються на вимогах закону, які визначають підстави для зміни розміру аліментів, та не узгоджуються з визначеними законом способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину, а тому такі суд відхиляє. Згідно із Законом про Держбюджет на 2021 рік (стаття 7) прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень; Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Тобто, на одну дитину мінімальний розмір аліментів складає 1197,50 гривень і як видно з розрахунку заборгованості по аліментах відповідач сплачує такі в такому розмірі і навіть має переплату на суму 12189 грн. Матеріали справи не містять письмових доказів, що витрати на забезпечення необхідного рівня життєдіяльності неповнолітньої дитини сторін перевищують розмір аліментів, які позивач отримує на її утримання. Крім того, обов`язок по утриманню дітей є обов`язком обох батьків, і не може бути покладений лише на батька. Те, що позивач є безробітною, не звільняє її від рівного обов`язку щодо утримання дитини, і не може бути аргументом та підставою для збільшення розміру аліментів з відповідача. Жодних доказів щодо погіршення її матеріального стану з часу призначених судом аліментів, окрім безробіття, позивач суду не надала. Відтак, враховуючи те, що позивач доказів про погіршення її матеріального стану та покращення матеріального стану відповідача з моменту стягнення аліментів на утримання дитини не надала, беручи до уваги заперечення відповідача, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для збільшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, а тому, з`ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним доказам, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині збільшення розміру аліментів та стягнення таких в твердій грошовій сумі 2000 грн. Щодо позовної вимоги позивача про зміну розміру аліментів, які стягувались та стягуватимуться з відповідача в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на суму, що є не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з 01.08.2017 по січень 2020 включно, то суд зазначає наступне. Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. У таких випадках питання визначення мінімального розміру аліментів, що мають стягуватись з боржника, віднесені до повноважень державного виконавця, у провадженні якого перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення аліментів. Отже, починаючи з 28 серпня 2018 року державними виконавцями мало бути здійснене автоматичне збільшення розміру аліментів до мінімального гарантованого за всіма постановленими раніше судовими рішенями про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. При цьому, зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення та не є підставою для збільшення розміру аліментів. Як видно з розрахунку заборгованості по аліментах, наданого відповідачем з вересня 2018 аліменти з нього стягуються, виходячи з 50 відсотків прожиткового мінімуму відповідно до змін СК України від 28.08.2018, що відповідає вимогам закону. Враховуючи викладене, вимога позивача про збільшення розміру аліментів у зв`язку зі зміною законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не ґрунтується на з вимогах закону, а тому позовні вимоги в цій частині також задоволенню не підлягають. Відтак, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши обставини та матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів необхідно відмовити повністю. Враховуючи те, що в задоволенні позову відмовлено, а позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що такі судові витрати мають бути компенсовані за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed