Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, у якому зазначає, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 серпня 2015 року на її користь з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі по 500 грн. щомісячно. Зазначає, що на даний час дитина потребує значно більшого догляду та коштів, оскільки збільшились потреби на його навчання та розвиток. У зв'язку з цим [PERSON] просить суд збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням суду, з 500 грн. до 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви в суд до повноліття дитини. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, у поданій письмовій заяві просила справу розглядати за її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, просить справу розглянути у його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, з'ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 08 січня 2011 року перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано, що підтверджується рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 серпня 2015 року, яке набрало законної сили 08 вересня 2015 року. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області 03 червня 2011 року. Згідно з рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 серпня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі по 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. У відповідності до довідки КП «Житлосервіс» від 26 січня 2018 року № 542, на утриманні у позивача перебуває малолітній син [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з положеннями ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум з 1 січня 2018 року у розмірі 1860 грн. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто з 01 січня 2018 року - не менше, ніж 930 грн. (1860:2=930). За змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями, наданими судам у п. 23 цієї Постанови, відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, системний аналіз норм сімейного законодавства дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Суд враховує доводи позивача, що в зв'язку із збільшенням вікових потреб дитини витрати, які несе мати на утримання сина, значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в зв'язку з чим її матеріальне становище погіршується. Відповідач [PERSON] згідний сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно. Аналізуючи наявні у справі докази, враховуючи зміну життєвих стандартів, приймаючи до уваги гарантований та встановлений державою мінімальний розмір аліментів, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], підлягає збільшенню до 1000 грн. щомісячно, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що головне - дитини. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому позовна вимога [PERSON] про те, що аліменти у збільшеному розмірі слід стягувати з дня подачі позовної заяви до суду, не підлягає задоволенню. Відтак, позов підлягає до часткового задоволення. Також на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст. 180 - 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, п.п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року,

Outcome: partial