Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 02 червня 2016 року в м. Дніпрі по вул. Ю. Словацького в районі будинку №20 відповідач [PERSON], керуючи автомобілем Фольксваген Кадді, д/н [NUMBER], порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого стала ДТП в результаті якої пошкоджено автомобіль позивача - Ніссан, днз [NUMBER]. Вина відповідача [PERSON] у скоєнні ДТП встановлена постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2016 року, у зв?язку з чим відповідач ПрАТ «Європейський страховий союз» на підставі наявного у відповідача [PERSON] полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначив 11 липня 2016 року до відшкодування з 47894,75 грн. лише 32211,98 грн. і лише 26 жовтня та 10 листопада 2016 року сплатив частково страхове відшкодування в розмірі 22435,64 грн. та 9615,28 грн. відповідно, хоч позивачем одразу подано весь пакет документів для відшкодування на суму 48894,75 грн., проте страховик залишок страхового відшкодування в сумі 15843,83 грн. не сплатив, що тягне відповідальність у вигляді пені за період з 11 вересня 2016 року по 27 лютого 2017 року в сумі 3410,71 грн. і за ст. 625 ЦК України - у вигляді 3% річних за вказаний період в сумі 351,78 грн. та індексу інфляції в сумі 2177,03 грн., а відповідач [PERSON] не сплатив франшизу в сумі 1000,00 грн., як і не сплатив витрати на автотоварознавче дослідження в сумі 1200,00 грн., тому позивач, згідно уточнених позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача ПрАТ «Європейський страховий союз» на свою користь несплачену частку страхового відшкодування в розмірі 15843,83 грн., пеню за період з 11 вересня 2016 року по 27 лютого 2017 року в сумі 3410,71 грн., 3% річних за вказаний період в сумі 351,?8 грн. і індекс інфляції в сумі 2177,03 грн., а всього 21783,35 грн., та стягнути з [PERSON] на свою користь витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1200,00 грн., компенсацію франшизи в сумі 1000,00 грн., і покласти судові витрати на відповідачів пропорційно задоволеним вимогам. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, наполягаючи на його задоволенні з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач ПрАТ "Європейський страховий союз", будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направило, у поданій поштою заяві клопотало про розгляд справи у відсутності представника, визнавши позовні вимоги про стягнення на користь [PERSON] несплаченої частки страхового відшкодування в розмірі 15843,83 грн., пені за період з 11 вересня 2016 року по 27 лютого 2017 року, яка складає 3410,71 грн., 3% річних за період з 11 вересня 2016 року по 27 лютого 2017 року в розмірі 351,78 грн., індексу інфляції за цей же період в розмірі 2177,03 грн., а всього 21783,35 грн. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не подав, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, представника не направив, про причини неявки суд не повідомив та про відкладення розгляду не клопотав, на підставі чого згідно ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності. Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши поштою заяву про розгляд справи у його відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог з наведених у позові підстав, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши наявні письмові докази, розглянувши позов в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 червня 2016 року близько 18 год. 30 хв. в м. Дніпрі по вул. Ю. Словацького в районі будинку №20 водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Фольксваген Кадді», д/н [NUMBER], порушивши вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху, не вжив заходів гальмування, внаслідок чого скоїв наїзд на зупинений попереду автомобіль марки «Ніссан», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобіль марки «Ніссан» розпочав рух та скоїв наїзд на автомобіль марки «Хонда Цивік», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Дані обставини встановлені та підтверджуються постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2016 року про притягнення відповідача [PERSON] до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення за ст. 124 КУпАП, яка не оскаржувалась і набрала законної сили 01 серпня 2016 року (а. с. 12). Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника транспортного засобу марки «Фольксваген Кадді», д/н [NUMBER], застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/5455314 від 06 серпня 2015 року (а.с.71). Згідно висновку експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, спричиненого володільцю КТЗ №04/07/16/16 від 07 липня 2016 року, складеного судовим експертом [PERSON], вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин КТЗ автомобіля марки «Хонда Цивік», д/н [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП складає 55524,09 грн.; вартість відновлювальних робіт з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин КТЗ автомобіля марки «Хонда Цивік», д/н [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, за вирахуванням ПДВ, становить 48894,75 (а.с.14-31). Відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги зазначений висновок, проведений у відповідності до чинного законодавства. Автомобіль марки «Хонда Цивіс», д/н [NUMBER], якому завдані механічні пошкодження внаслідок ДТП, належить на праві власності позивачу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 25 грудня 2012 року на ім?я [PERSON] (а.с.11). Прізвище позивача до реєстрації шлюбу 05 вересня 2014 року - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Амур-Нижньодніпровським ВДРАЦС РС Дніпропетровського МУЮ 05 вересня 2014 року (а.с.65). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону). Статтею 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до умов полісу, укладеного 06 серпня 2015 року [PERSON] з ПрАТ «Європейський страховий союз», розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000,00 грн. на одного потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Позивач, діючи відповідно до вимог ст. ст. 33, 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в межах визначених цим Законом строків - 03 червня 2016 року сповістив про подію ДТП та 13 червня 2016 року звернувся з заявою до ПрАТ "Європейський страховий союз" про виплату страхового відшкодування Закону, проте відповідачем страхове відшкодування у повному розмірі виплачено не було. Так, 11 липня 2016 року страховик повідомив позивача про виплату страхового відшкодування за вирахуванням ПДВ та франшизи 1000,00 грн. в загальному розмірі 32211,98 грн., після чого 26 жовтня 2016 року страховиком виплачено 22435,64 грн., а 10 листопада 2016 року - виплату в розмірі 9615,28 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 26 жовтня 2016 року №230 та від 10 листопада 2016 року за №19368 (а.с.137-138). Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Пунктом 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у відповідних випадках - МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати); а у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. При цьому, вказаним пунктом визначено, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Відтак, за встановлених обставин розмір заподіяної шкоди перебуває в межах ліміту полісу страхування - 50000,00 грн. та така виплата підлягає відшкодуванню страховиком відповідно до умов договору страхування та ст.21, п.22.1 ст. 22 вказаного Закону, тому з огляду на визначену висновком експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, спричиненого володільцю КТЗ №04/07/16/16 від 07 липня 2016 року, вартість матеріального збитку з урахуванням зносу з вирахуванням ПДВ - 48894,75 грн. та за вирахуванням франшизи в сумі 1000,00 грн., яка підлягала сплаті страховиком - ПрАТ «Європейський страховий союз» в строк до 10 вересня 2016 року включно складала - 47894,75 грн. Таким чином страховиком після виплат 26 жовтня 2016 року в с умі 22435,64 грн. та 10 листопада 2016 року в сумі 9615,28 грн. недоплачена сума страхового відшкодування в розмірі 15843,83 грн. Крім того, відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Між тим, франшиза в розмірі 1000,00 грн., передбачена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/5455314 від 06 серпня 2015 року позивачу не виплачена власником джерела підвищеної небезпеки - відповідачем [PERSON], тому підлягає відшкодуванню у визначеному полісі розмірі - 1000,00 грн. завдавачем шкоди, який є і власником джерел підвищеної небезпеки - відповідачем [PERSON] Також, в ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 8 Закону України від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі статтею 16 цього Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов'язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Відповідно до частини першої статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Проаналізувавши норми статей 524, 533 - 535, 625 ЦК України, належить дійти висновку, що грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, грошовим слід вважати зобов'язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. Саме до таких грошових зобов'язань належить укладений договір про надання послуг, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму. Сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника, яким у цих правовідносинах виступає страховик. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов'язаний здійснити страхове відшкодування. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами у справі на підставі укладеного між [PERSON] та ПрАТ «Європейський страховий союз» договору добровільного страхування наземного транспорту, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Отже, позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань підлягають задоволенню та з відповідача ПрАТ «Європейський страховий союз» за перевіреним в судовому засіданні розрахунком позивача на його користь підлягають стягненню 3% річних за період з 1 вересня 2016 року по 27 лютого 2017 року включно в сумі 351,78 грн., інфляційні втрати за період з 11 вересня 2016 року по 27 лютого 2017 року включно в сумі 2177,03 грн. Також відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановивши за розгляду справи, що страхове відшкодування в повному обсязі не виплачено страховиком безпідставно, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення пені за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, тому на користь позивача підлягаю стягненню пеня за період з 11 вересня 2016 року по 27 лютого 2017 року в сумі 3410,71 грн. Також підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача [PERSON] понесені витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 1200,00 грн. згідно квитанції від 07 червня 2016 року (а.с.36). За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати розподіляються пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved