Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

01 листопада 2016 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 13 листопада 2015 року помер їх батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, земельну ділянку площею 4.0535 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Старозагорівської сільської ради. Позивачі є спадкоємцями вказаного майна за заповітом. 10 жовтня 2016 року вони звернулись до Локачинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину на дане майно. Проте, їм було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, зокрема, державного акта на право приватної власності на землю. Оригінал державного акта був втрачений спадкодавцем. Представник позивачів, звернувшись у відділ Держгеокадастру в Локачинському районі про видачу дубліката державного акта на землю, отримав відмову. Просять суд визнати за ними право власності на 1/2 частки кожній земельної ділянки площею 4,0535, кадастровий номер 0722485200:05:000:0316, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Старозагорівської сільської ради Локачинського району, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - [PERSON], який помер в с. Новий Загорів Локачинського району. Судові витрати у справі просять залишити за позивачем [PERSON] Позивачі 11 листопада 2016 року через канцелярію суду подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з?явився також, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. У відповідності до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, оглянувши матеріали спадкової справи № 83/2016 до майна померлого [PERSON], суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] помер 13 листопада 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії І-ЕГ № 176972 від 16 листопада 2015 року (а.с.4). Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається, зокрема, із земельної ділянки площею 4,0535 га, кадастровий номер 0722485200:05:000:0316, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Старозагорівської сільської ради Локачинського району, що стверджується довідкою Старозагорівської сільської ради № 256 від 19 квітня 2016 року (а.с.10), копією державного акта на право приватної власності на землю серії ВЛ № 8157 від 10 вересня 2007 року (а.с.17). Згідно із заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Старозагорівської сільської ради 06 лютого 2015 року, зареєстрованим в реєстрі за №4, та чинним на даний час, [PERSON] належну йому земельну ділянку площею 4,0535 га заповів позивачам [PERSON] та [PERSON] (а.с.5, 6-8). Із матеріалів спадкової справи № 83/2016 до майна померлого [PERSON] вбачається, що позивачі своєчасно звернулися з заявою у нотаріальну контору про прийняття спадщини (а.с.32,33). Родинні відносини позивачів і спадкодавця підтверджуються копіями свідоцтв про народження позивачів та свідоцтв про укладення ними шлюбу (а.с.20,21,34,35). 10 жовтня 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до Локачинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їм свідоцтв про право на спадщину на 1/2 частки кожній земельної ділянки розміром 4,0535 га, що належала їх батьку. Однак, постановою нотаріуса від 10 жовтня 2016 року позивачам було відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки останніми не було подано відповідного правовстановлюючого документа на земельну ділянку на ім'я померлого [PERSON], а саме: оригіналу державного акта на право власності на землю (а.с.12). В ході судового розгляду встановлено, що оригінал державного акта на спірну земельну ділянку був втрачений спадкодавцем, вжиті позивачами заходи щодо його розшуку позитивних результатів не дали, на звернення представника позивачів до відділу Держгеокадастру у Локачинському районі про видачу дубліката державного акта було отримано відмову та надано його завірену копію (а.с.11). У відповідності до ч.1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянкупереходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на земельну ділянку розміром 4.0535 га, кадастровий номер 0722485200:05:000:0316, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області, суд дійшов висновку, що право власності на дане майно переходить до позивачів як спадкоємців майна померлого [PERSON] за заповітом і за ними необхідно визнати право власності на вищевказану земельну ділянку по 1/2 частці кожній. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує нічиїх прав та інтересів, його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову. За клопотанням позивачів судові витрати у справі слід залишити за позивачем [PERSON]

Outcome: approved