Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

01.07.2020 року до Сахновщинського районного суду Харківської області надійшла позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] у якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 138918 грн. 24 коп. за кредитним договором № б/н від 02.04.2012 року та судові витрати у розмірі 2102 грн 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно укладеного договору б/н від 02.04.2012 року, [PERSON] отримав у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 30.04.2020 року має заборгованість 213374 грн. 45 коп., яка складається з наступного: 2649 грн. 41 коп. - заборгованість за кредитом; 208832 грн. 93 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 1892 грн. 11 коп. - заборгованість за пенею. Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.04.2012 року в сумі 138918 грн. 24 коп., яка складається з наступного 2649 грн. 41 коп. - заборгованість за кредитом; 136268 грн. 83 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом за період з 02.04.2012 року по 31.08.2019 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в клопотанні доданому до позовної заяви просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 20.10.2020 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду даної справи. Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом, 02.04.2012 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, шляхом підписання заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів банку у Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач договірні зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим станом на 30.04.2020 року має заборгованість 213374 грн. 45 коп., яка складається з наступного: 2649 грн. 41 коп. - заборгованість за кредитом; 208832 грн. 93 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 1892 грн. 11 коп. - заборгованість за пенею. Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.04.2012 року в сумі 138918 грн. 24 коп., яка складається з наступного 2649 грн. 41 коп. - заборгованість за кредитом; 136268 грн. 83 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом за період з 02.04.2012 року по 31.08.2019 року. Згідно наданих до позовної заяви довідок вбачається що 10.01.2013 року відповідачу встановлено кредитний ліміт в розмірі 300 грн, який неодноразово змінювався а саме: 10.01.2020 року - 2800 грн., 13.11.2013 року - 3900 грн., 11.03.2014 року - 3570 грн., 10.07.2014 року - 3280 грн., 04.08.2014 року - 3020 грн., 09.09.2014 року - 2830 грн., 05.02.2015 року - 2650 грн. Також за укладеним між сторонами кредитним договором відповідачу 10.01.2013 року видавалася кредитна картка, строк дії до серпня 2015 року. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056 - 1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Зі змісту заяви-анкети вбачається, що кредитний ліміт надано в сумі 3000,00 грн, строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії платіжної картки а також сторони погодили, що базова процентна ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору становить 36% на рік. Проте, як вбачається з Умов та Правил надання банківських послуг та довідки про умови кредитування (Тарифи) базова процентна ставка, яка зазначена в заяві - анкеті, відрізняється від базової процентної ставки, яка зазначена в Умовах та Правилах надання банківських послуг та довідки про умови кредитування (Тарифи). При цьому, вона неодноразово змінювалася. Пунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі, простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. У відповідності до пункту 1.1.7.11 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк. Пунктом 2.1.1.2.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що після настання зазначеного на картці останнього місяця терміну її дії банком випускається картка на новий термін, за що клієнтом вноситься плата згідно діючих тарифів. Пунктом 2.1.1.2.13 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобов`язаний до закінчення останнього місяця терміну дії картки звернутись до обслуговуючого відділення банку для отримання платіжної картки з новим терміном дії. Невиконання цього обов`язку не звільняє клієнта від виконання договірних зобов`язань. Пунктом 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що термін внесення мінімального обов`язкового платежу за кредитом, а також овердрафту - до 1-го числа місяця, наступного за розрахунковим, в розмірі, розрахованому згідно Тарифу від суми поточних боргових зобов`язань. Платіж включає відсотки за користування кредитом, передбачені Тарифом, частину заборгованості за тілом кредиту, штраф згідно цих Умов. Термін повернення овердрафту в повному обсязі - протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту; термін погашення відсотків за овердрафтом - щомісячно за попередній місяць до 1-го числа. Пунктом 2.1.1.12.5 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що у разі наявності прострочених кредитів (овердрафту) - терміном повернення кредиту (овердрафту) у повному обсязі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості; термін повернення овердрафту в повному обсязі - протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту; термін погашення відсотків по овердрафту - щомісячно за попередній місяць до 25-го числа; термін погашення штрафів і пені за кредитом - з дня нарахування. Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (Тарифи) базова процентна ставка в місяць становила 3,0 %, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн та не більше залишку заборгованості. Згідно цієї ж довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (Тарифи) базова процентна ставка в місяць становила 2,5 %, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 100,00 грн та не більше залишку заборгованості, які повинні бути здійснені до 25 числа місяця, наступного за звітним. Таким чином, інша базова процентна ставка, штрафні санкції встановлено тільки довідкою про умови кредитування (Тарифи) і Умовами та Правилами надання банківських послуг, які відповідачу не були відомі, оскільки він їх не підписував. Відповідач підписав лише анкету - заяву позичальника від 02.04.2012 року, яка містить анкетні дані позичальника, інформацію щодо виду платіжної картки, яку він отримує та дату, підпис позичальника, відповідальної особи банку. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» (довідки про умови кредитування) та витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в Публічному акціонерному товаристві «ПриватБанк», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі, пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме з цими Тарифами та Умовами ознайомився відповідач і з ними погодився, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг банку. Роздруківка із сайту позивача не є належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц (провадження № 14-131цс19) вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати і правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим Акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (03 жовтня 2013 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (04 квітня 2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг банку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачкою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальницею запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі, сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року №1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц (провадження № 14-131цс19), у постановах Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 229/1953/16-ц (провадження № 61-32390св18), від 21 серпня 2019 року у справі № 643/5386/17-ц (провадження № 61-2699св18), від 16 серпня 2019 року у справі № 595/290/17-ц (провадження № 61-29972св18) тощо. Як вбачається з витягу Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» яку відповідно до анкети-заяви від 02.04.2012 року отримав відповідач, базова процентна ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору становить 36 % на рік тобто 3,0 % в місяць, тому наявні правові підстави для стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом. Проте, із розрахунку заборгованості, наданого банком, вбачається, що розмір процентної ставки неодноразово змінювався, про що було зазначено в Тарифах (довідці), Умовах та Правилах, з якими відповідачка не була ознайомлена. Матеріали справи свідчать про те, що відповідач був ознайомлений та погодилася тільки з процентною базовою ставкою в розмірі 3,0 % щомісячно, тобто 36% річних, однак, розрахунок проведено за змінюваними процентними ставками, які викладені в Тарифах (довідці), Умовах та Правилах, з якими відповідач не був ознайомлений. Термін дії картки № [NUMBER] до останнього дня 08.2015 року. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, з відповідача на користь банку підлягають стягненню відсотки за процентною базовою ставкою в розмірі 3,0 % щомісячно, тобто 36% річних, за користування кредитом за період з 02 квітня 2012 року по 31 серпня 2015 року (1246 днів). Для визначення розміру процентів підлягає застосуванню формула: сума боргу за тілом кредиту * ставка річних % : 100 : 360 днів * кількість днів в періоді. За таких умов розмір відсотків, що підлягають стягненню з відповідача, складає: 2649,41 грн (сума боргу за тілом кредиту) * 36 : 100 : 360 * 1246 днів = 3301,16 грн. Таким чином, з відповідача на користь банку підлягає стягненню заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом в розмірі 3301 грн. 16 коп. та заборгованості по тілу кредиту в сумі 2649 грн. 41 коп., а разом 5950 грн. 57 коп. 21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Враховуючи ту обставину, що зміна типу товариства в розумінні ч.2 ст.5 Закону України «Про акціонерне товариство» не є його перетворенням, а зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, зазначені зміни зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, суд вважає можливим стягнути вищевказану заборгованість за користь АТ КБ «ПриватБанк». Згідно платіжного доручення, яке міститься в матеріалах справи, позивачем при пред`явленні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2012 грн. 00 коп. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Тому, з відповідача у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 90 грн. 04 коп.

Outcome: partial