Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

02.03.2017 року [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] В обґрунтування позовних вимог вказує, що 20.12.2011 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], актовий запис № 1440. Від цього шлюбу сторони дітей не мають Позивач зазначає, що протягом останніх трьох років сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне господарство та шлюбні відносини повністю припинилися з серпня 2014 року. Вони навіть не спілкуються і вона не знає, де зараз проживає відповідач. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у неї та у сімї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. На підставі вищевказаного просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем Позивач [PERSON]у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Представник позивача [PERSON]у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно до вимог чинного законодавства, не подавав. Відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності особи, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб, 20.12.2011 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Аюпова) укладено шлюб, реєстрацію якого здійсненоМіським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1440 (а.с.3). Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сумісне життя у сторін не склалося, сімейні та шлюбні відносини припинились, сторони на даний час проживають окремо, сімя остаточно розпалася.Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2014 року.Спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливо. Спору щодо поділу спільно нажитого майна подружжя немає. Відповідно до ч.2 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, сімя розпалась остаточно і можливість її збереження втрачена, а тому суд вважає, що формально існуючий шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на вищенаведене, вимогу позивача про залишення їй шлюбного прізвище, у звязку із розірванням шлюбу, також слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею при зверненні із позовом до суду судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: approved