Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

01 квітня 2021 року адвокат Гостренко С.Д., яка дії від імені та в інтересах [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , Бахмутської міської ради, в якій просить: визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на земельну ділянку розміром 31950 га, розташовану в селі Іванівське Бахмутського району Донецької області (ділянка № [NUMBER] ), і на квартиру [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки № [NUMBER] розміром 3,1950 га, розташованої у селищі Іванівське Бахмутського району Донецької області, житлового будинку з надвірними спорудами та побудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом першої черги та за його заявою 27 серпня 2020 року відкрито спадкову справу. Разом з тим, позивач не може оформити спадщину на майно, оскільки 22 травня 2009 року державним нотаріусом Букрей Г.П. видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON] [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , у рівних частках між [PERSON] та [PERSON] , а на земельну частку, як на частину спадщини після смерті баби, цього ж дня видано свідоцтво про право на спадщину за законом лише матері позивача на цілу частину. Саме з цих підстав Першою бахмутською державною нотаріальною конторою 19 лютого 2021 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії. Крім того, позивач позбавлений права оформити спадкові права на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належала його матері на підставі рішення виконавчого комітету Опитненської сільської ради від 21 травня 1992 року, що вбачається з копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25489144 від 04 березня 2020 року, однак у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 25 лютого 2010 року зазначено, що власником вказаної квартири є територіальна громада селища Опитне в особі Опитненської сільської ради. У зв`язку з наведеним, постановою Другої бахмутської державної нотаріальної контори від 12 березня 2021 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки з наведених підстав позивач позбавлений можливості успадкувати майно, яке залишилось після смерті його матері, він звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче засідання на 13 годину 30 хвилин 31 травня 2021 року, визначено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 31 травня 2021 року ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 10 годину 30 хвилин 23 червня 2021 року за клопотанням представника позивача. Ухвалою суду від 23 червня 2021 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 годину 00 хвилин 21 липня 2021 року. До судового засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином: у відповідності до частини 9 статті 128 ЦПК України засобом телефонного зв`язку, що оформлено відповідною телефонограмою. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її та позивача участі. Відповідач [PERSON] , який про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у відповідності до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, до судового засідання не з`явився, направивши 23 червня 2021 на електронну пошту суду заяву, у якій зазначив, що просить судове засідання провести без його участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Бахмутської міської ради до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України: шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. 24 травня 2021 року від головного спеціаліста-юрисконсульта Управління муніципального розвитку Бахмутської міської ради Манекіної А.Є. надійшла заява, у якій вона просила розглянути справу без участі представника відповідача та прийняти рішення на розсуд суду. За таких обставин суд вважає можливим розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 вересня 1995 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженець селища Опитне Артемівського (нині Бахмутського) району Донецької області, є сином [PERSON] (а.с. 6). Відповідач [PERSON] , [INFO] , є братом [PERSON] , [INFO] , що вбачається з наявних в матеріалах справи копій: свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 травня 1958 року (а.с. 14), свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 квітня 1966 року (а.с. 61), свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26 жовтня 1985 року (а.с. 61). [INFO] у місті Бахмут Донецької області мати позивача померла, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 серпня 2020 року (а.с. 5). З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 981395 від 05 грудня 2005 року вбачається, що [PERSON] , яка є бабою позивача та матір`ю відповідача, на підставі розпорядження голови Артемівської райдержадміністрації від 15 серпня 2005 року № 500 належала земельна ділянка площею 3,1950 га, розташована на території Красненської сільської ради Артемівського району Донецької області ділянка № [NUMBER] (а.с. 7). Згідно копії витягу з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру серії ААА № 308494 від 12 травня 2009 року вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 142095500:02:040:0005 (а.с. 12). Крім того, [PERSON] належав будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 грудня 1989 року (а.с. 9), що також підтверджується копією витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованого 15 травня 2009 року за № 22732478 (а.с. 64). 26 грудня 1989 року баба позивача заповіла належне їй майно: житловий будинок з усіма надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному (а.с. 8) [INFO] [PERSON] померла, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 листопада 2008 року (а.с. 60), у зв`язку з чим 16 січня 2009 року мати позивача звернулась до Першої артемівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , з огляду на що вказаною конторою заведено спадкову справу за № 25-2009 (а.с. 55). Крім того, до Першої артемівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , 22 травня 2009 року звернувся і дядько позивача (а.с. 56). З наявних у витребуваній судом копій спадкової справи № 25-2009 вбачається, що 22 травня 2009 року державним нотаріусом Першої артемівської державної нотаріальної контори Букрей Г.П. [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину кожному майна [PERSON] , яка померла [INFO] , яке складається з жилого будинку з надвірними спорудами та побудовами, який знаходиться у [ADDRESS] номер сімдесят вісім на земельній ділянці розміром 560,0 кв.м. (а.с. 77, 79). Крім того, цього ж дня державним нотаріусом Першої артемівської державної нотаріальної контори Букрей Г.П. матері позивача видано свідоцтво про право на спадщину за законом на цілу частину майна [PERSON] , яка померла [INFO] , яке складається з земельної ділянки розміром 31950 кв.м., яка розташована в Донецькій області Артемівський (нині Бахмутський) район село Красне (нині Іванівське) ділянка № [NUMBER] (а.с. 78). При цьому, у вказаному свідоцтві зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку майно видано на ім`я [PERSON] , однак, враховуючи, що у спадковій справі таке свідоцтво відсутнє, суд приходить до висновку, що вказані відомості нотаріусом зазначені помилково. 23 серпня 2019 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 1420985500:02:040:0005, що вбачається з Інформації з Державного реєстру ревучих прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої судом 21 липня 2021 року за № 266855517 (а.с. 111-112). Крім того, матері [PERSON] належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з довідки № 310 про належність нерухомих об`єктів, зареєстрованих в КП «Бахмутське БТІ» (а.с. 93) та копії інвентаризаційної справи № 29791014 (а.с. 94-97), оригінал якої витребувався судом та був оглянутий у судовому засіданні. З Інформації з Державного реєстру ревучих прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої судом 21 липня 2021 року за № 266854890, також вбачається, що вказана квартира належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 25 лютого 2010 року Опитненською сільською радою (а.с. 109-110). Постановою державного нотаріуса Першої бахмутської державної нотаріальної контори Ленченко Т.О. від 19 лютого 2021 року відмовлено позивачу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована за адресою: Донецька область, Бахмутський район, Іванівська сільська рада, ділянка № [NUMBER] , після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки «при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [INFO] після смерті [PERSON] , спадкоємцями якої є: її дочка [PERSON] та її син [PERSON] , була допущена помилка в свідоцтві про право на спадщину, а саме: був вказаний один спадкоємець [PERSON] та ціла земельна ділянка» (а.с. 13). Крім того, постановою державного нотаріуса Другої бахмутської державної нотаріальної контори Балицької Л.А. від 12 березня 2021 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відмовлено, оскільки «з наданих копій документів вбачається, що квартира [ADDRESS] , належить власнику територіальній громаді селища Опитне в особі Опитненської сільської ради, форма власності комунальна, частка 1/1 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25 лютого 2010 року, виданого Опитненською сільською радою на підставі рішення № 22 від 21 травня 1992 року, тоді як витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий Комунальним підприємством «Артемівське бюро технічної інвентаризації» від 04 березня 2010 року за реєстраційним номером 29791014, виданий на ім`я власника [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності /22/ 25.02.2010/Опитненська сільська рада» (а.с. 26). Відповідно частини 1 статті 1216 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про власність» об`єктами права приватної власності можуть бути житлові будинки, квартири, предмети особистого користування, земельні ділянки та інше. Статтею 1218 ЦК України\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі, на квартиру, житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Вимогами статей 1268 та 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти спадщину у шестимісячний строк. Частиною 1\~статті 1261\~ЦК України\~встановлено,\~що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до\~ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України \~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що [PERSON] позбавлений можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 3,195 га, розташовану за адресою: Донецька область, Бахмутський район, Іванівська сільська рада, ділянка № [NUMBER] , кадастровий номер 1420985500:02:040:0005, які належали його матері [PERSON] , померлій [INFO] , оскільки у свідоцтві про право на спадщину за законом від 22 травня 2009 року нотаріусом допущено помилку, а у правовстановлюючих документах на квартиру маються певні відомості, які суперечать один одному, суд, оцінюючи належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~в їх\~сукупності за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів\~приходить до\~висновку,\~що вимоги\~позивача є\~обґрунтованими,\~у зв`язку\~з чим\~позов підлягає\~задоволенню у\~повному обсязі.

Outcome: approved