Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

01 листопада 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі ПАТ КБ) «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] (після зміни прізвища [PERSON]) Т.М.. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 12 лютого 2007 року між ним та відповідачкою було укладено кредитний договір, відповідно до якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало відповідачці кредит в розмірі 21 600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із відсотковою ставкою 22,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а остання була зобовязана щомісячно сплачувати платіж в рахунок погашення кредиту та відсотків за його користування. Відповідачка не виконувала своїх зобовязань зі сплати обовязкового щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків. Її заборгованість за зазначеним вище договором станом на 30 вересня 2017 року складає 47860 грн 07 коп.. Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості за кредитним договором. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідачка вказала, що позов визнає частково та наголошувала, що позивачем безпідставно було збільшено розмір процентів в односторонньому порядку. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. 12 лютого 2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір, що складається з анкети-заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та [PERSON] банку, викладених на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/. Вказане підтверджується змістом заяви позичальника, в якій вказано, що вона із вищезазначеними документами ознайомлена та погоджується, що ці документи разом із заявою складають кредитний договір (а. с. 4). Згідно з п.п. 6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. У випадку порушення позичальником строків платежів по якомусь із грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості (п. 8.6 Умов). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором (а. с. 11-13), заборгованість відповідачки станом на 30 вересня 2017 року складає 47 860 грн 07 коп., з яких: 4638 грн 17 коп. заборгованість за кредитом; 37 366 грн 66 коп. заборгованість з процентів за користування кредитом, 3 100 грн заборгованість за пенею та комісією, а також суми штрафів 500 грн (фіксована частина) та 2 255 грн 24 коп. (процентна складова). Крім того, із вказаного розрахунку вбачається, що з 01 січня 2013 року позивачем було збільшено розмір ставки для нарахування процентів до 30 % річних, з 01 вересня 2014 року до 34,80% річних, а з 01 квітня 2015 року до 43,20% річних. Разом із тим кредитним договором не передбачено збільшення процентної ставки до вказаних розмірів, і в матеріалах справи відсутні докази щодо погодження з відповідачкою такого збільшення. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобовязання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України встановлений кредитним договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Суд дійшов висновку, що відповідачка порушила умови договору та не виконала взяті на себе зобовязання, тобто в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобовязань, а тому у суду є підстави для задоволення позову. Разом з тим, суд вважає що позивачем було збільшено розмір процентів в односторонньому порядку з порушенням умов договору та вимог чинного законодавства, а тому проценти на прострочену заборгованість слід стягнути, виходячи з 22,80% річних, на суму заборгованості за кредитом 4 638 грн 17 коп. за період з 01 січня 2013 року по 30 вересня 2017 року, тобто за 1734 дні, що складає 5 028 грн 60 коп. (4 638 грн 17 коп. х 22,80% : 365 х 1734). Крім того, підлягають стягненню проценти, нараховані до 01 січня 2013 року згідно з розрахунком у розмірі 39 грн 87 коп., а всього 5 068 грн 47 коп.. Відповідно й штраф (процентна складова) підлягає стягненню у розмірі 5% від суми заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками та заборгованості з комісії ((4 638 грн 17 коп. + 5 068 грн 47 коп. + 3 100 грн), що становить 640 грн 33 коп. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 13 946 грн 97 коп., з яких: заборгованість за кредитом 4 638 грн 17 коп., заборгованість за відсотками 5 068 грн 47 коп., заборгованість з пені та комісії 3 100 грн, штрафи 500 грн (фіксована частина) та 640 грн 33 коп. (процентна складова). Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1 600 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до суми задоволених позовних вимог, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 466 грн 26 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial