Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

01 липня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що 04.08.2018 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб в Козівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №28. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2018 року народження та [PERSON] , 2020 року народження. Зазначила, що нормальні подружні відносини у сторін не склалися та на даний час шлюбні відносини у сторін фактично припинені, спільного господарства останні не ведуть. Таким чином, оскільки примирення між сторонами неможливе, а тому подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Посилаючись на викладені обставини позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 04.08.2018 року у Козівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №28; відновити позивачу прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 16 липня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву від 11.08.2021 року, у якій позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити та просила справу розглянути у її відсутності. Судові витрати просила залишити за нею. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву від 11.08.2021 року, у якій позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі, не заперечував щодо розірвання шлюбу, справу просив розглянути без його участі. Зазначив, що наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04.08.2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Козівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №28, про що свідчить оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.08.2018 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 11.01.2019 року та серії [NUMBER] від 19.03.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає можливим після розірвання шлюбу відновити позивачу прізвище « [PERSON] » На підставі наведеного,

Outcome: approved