Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказував на те, що він народився [INFO], про що Моглайским бюро запису актів громадянського стану в книзі записів актів громадянського стану було зроблено запис про народження № 129. Його матір'ю є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. З 1974 року по теперішній час він був зареєстрований та фактично проживав із своєю матір'ю. У 1982 році його мати повністю виплатила внески за квартиру [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖБК№ 12 від 20.01.1995 року та згідно поданої довідки Чернівецьким обласним бюро технічної інвентаризації 21.02.1995 року було видано реєстраційне посвідчення в тому, що кооперативна квартира [ADDRESS] зареєстрована за гр. [PERSON]. 30.12.1999 року його матір'ю було складено на його ім'я заповіт на все належне їй на праві власності майно, який був посвідчений цієї ж дати приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №6655 [INFO] його мати [PERSON] померла, про що 02.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції в книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис №1662. Таким чином, після смерті матері відкрилась спадщина, яку у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв він як єдиний спадкоємець, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №36739984 від 26.02.2014 року. Разом з тим, за життя його мати право власності на вищевказану квартиру не оформила і після її смерті зареєструвати квартиру за покійною матір'ю неможливо у зв'язку з припиненням цивільної правоздатності останньої згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України та виходячи з положень порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою KM України від 17.10.2013 року №868. Вказує, що відсутність правовстановлюючих документів на квартиру належну покійній матері унеможливлює отримання ним свідоцтва про право на спадщину за законом в загальному порядку визначеному ст. 67, 68 Закону України «Про нотаріат», оскільки не можливо підтвердити склад та належність спадкового майна, тому він як єдиний спадкоємець майна покійної, успадкувати її майно та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не може й відповідно державним нотаріусом Другої чернівецької нотаріальної контори Суружіу Н.Д. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.04.2014 року. Посилаючись на вказане, просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на двокімнатну житлову квартиру [ADDRESS], загальною площею 48.0 кв.м., житловою площею 28,3 кв.м., що складається з коридору площею 6,5 кв.м., вбиральні сполученої з ванною площею 2,6 кв.м., кухні площею 5,5 кв.м., житлової кімнати площею 17,3 кв.м., житлової кімнати площею 11.0 кв.м., комори площею 2,2 кв.м., балкону 2,2/0,9 кв.м. У судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представника ЖБК №12 у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позову не заперечують. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до запису про народження № 129, вчиненого Моглайским бюро запису актів громадянського стану в книзі записів актів громадянського стану [PERSON] народився [INFO] та його матір'ю вказана [PERSON], що також підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с 16). 30 грудня1999 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 6655 та все належне їй на праві власності майно заповіла позивачу [PERSON] (а.с. 6). [INFO] мати позивача [PERSON] померла, про що 02 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції в книзі реєстрації смертей вчинено відповідний актовий запис №1662 та після її смерті відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно(а.с. 5). Кім того, судом також встановлено, що у 1982 році [PERSON] повністю виплатила внески за квартиру [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖБК№ 12 від 20.01.1995 року та згідно довідки Чернівецького обласного бюро технічної інвентаризації 21.02.1995 року їй було видано реєстраційне посвідчення в тому, що кооперативна квартира [ADDRESS] зареєстрована за гр. [PERSON] (а.с. 11, 15 ). Так, положеннями ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом або за заповітом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на усе належне їй на праві власності майно й відповідно позивач у визначеному законом порядку прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса у визначені законом строки із заявою про прийняття спадщини.. Разом з тим, державний нотаріус Другої чернівецької нотаріальної контори відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON] на спірну квартиру, у зв'язку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на дану квартиру (а.с. 10). Таким чином, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів у [PERSON] на квартиру [ADDRESS], позивач [PERSON] у визначеному законом порядку позбавлений можливості оформити свої спадкові права й відповідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так, відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 384 ЦК України передбачено, що будинок, споруджений або придбаний житлово - будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 р. № 697-ХІІ, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, член житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому у користування набуває права власності на це майно. Крім того, згідно зі ст. 19-1 Закону України "Про кооперацію" член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - розпорядження квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. В разі викупу квартири, дачі, гаража споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Виходячи з вищевикладеного та оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд приймаючи до уваги відсутність правовстановлюючого документа на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON], приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, та вважає за можливе визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved