Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

01 квітня 2019 року адвокат Стинка С.О. звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в інтересах [PERSON] із позовною заявою, в якій просив визнати за останньою право власності на садовий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 61, 3 квадратних метри, який складається з веранди площею 19, 2 квадратних метри, коридору площею 5, 2 квадратних метри, кухні площею 4, 6 квадратних метри, житлової кімнати площею 14, 8 квадратних метри, мансарди площею 17, 5 квадратних метри в порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] є донькою померлої [PERSON] та єдиною спадкоємицею. 12 березня 2019 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0, 06 га, на якій розташований садовий будинок. Разом із тим, в оформленні спадкових прав на цей будинок їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу. У зв`язку із неможливістю реалізувати своє право на спадкування, [PERSON] змушена звернутися позовом до суду. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, просив його задовольнити. Дав пояснення, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі державного акту належала земельна ділянка площею 0, 06 га, розташована за адресою: [ADDRESS] . На цій земельній ділянці [PERSON] побудувала спірний садовий будинок, проте своє право власності оформити не встигла. За життя вона замовила в КП ММБТІ технічний паспорт, який було виготовлено 06 червня 2013 року. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі Чорноморської сільської ради. Заслухавши пояснення представника позивачки, допитавши свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю належала земельна ділянка площею 0, 06 га для ведення садівництва та городництва в межах СТ «Урожай» на території Чорноморської сільської ради (а.с. 61). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть (а.с. 45). 18 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Очаківського міського нотаріального округу Миколаївського округу Остащенко Н.О. із заявою про прийняття спадщини (а.с. 44), а 12 березня 2019 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0, 06 га для ведення садівництва, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с. 65). Зі змісту довідки, виданої Центром надання адміністративних послуг Очаківської міської ради вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] з 02 жовтня 1987 року по день її смерті. Разом із нею за вказаною адресою проживала її донька [PERSON] (а.с. 46). З матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] слідує, що позивачка є єдиною спадкоємицею померлої, оскільки інші особи із заявою про спадщину не зверталися, а також не прийняли її фактом проживання зі спадкодавцем (а.с. 43-67). Дослідженням наданої на вимогу суду інвентарної справи №4291 встановлено, що вона була розпочата 06 червня 2018 року щодо садового будинку [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні в якості спеціаліста директор КП ММБТІ [PERSON] дала роз`яснення, що первинна інвентаризація зазначеного садового будинку було проведена у 2013 році, однак інвентарна справа була втрачена, у зв`язку із чим вона була відновлена шляхом заведення нової інвентарної справи у 2018 році. Спеціаліст також пояснила, що дані щодо дати побудови нерухомості зазвичай вносяться зі слів власника. Саме тому в інвентарній справі роком забудови вказано 1987 рік. Після огляду наявного матеріалах цивільної справи технічного паспорту на спірний будинок, виданого у 2013 році, спеціаліст зазначила, що особисто виїжджала на місцевість для огляду нерухомості. Допитана в судовому засіданні в якості свідка КП ММБТІ [PERSON] показала, що спірний будинок за конструкцією та використаними будівельними матеріалами відповідає періоду забудови, вказаному власником, тобто міг бути зведений у 1987 році. Свідок також зазначила, що виданий нею 06 червня 2016 року технічний паспорт повністю відповідає дійсності. Садовий будинок є капітальною спорудою, має фундамент. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. З матеріалів спадкової справи вбачається, що 26 жовтня 2018 року нотаріусом позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо садового будинку через відсутність правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця (а. с. 13). Постановою Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що особа, яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. З урахуванням викладеного, а також того факту, що за життя [PERSON] набула у власність садовий будинок, який розташований на належній їй на праві приватної власності земельній ділянці, однак речових прав щодо будинку не оформила, з огляду на те, що в судовому засіданні позивачкою доведено, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] , зважаючи на відсутність будь-якого іншого способу захисту права, окрім судового, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує клопотання позивачки та відносить судові витрати на її рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved