Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, за участю третьої особи без самостійних вимог [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 жовтня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №1864 на одержання кредиту в сумі 1601000 грн., зі сплатою 20,5% річних, з терміном остаточного повернення кредиту 09 жовтня 2018 року. З метою виконання зобов'язань, що випливають із договору відновлювальної кредитної лінії №1864 від 09 жовтня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №1296 від 09.10.2008 року. Предметом іпотеки є нерухоме майно: двокімнатна квартира [ADDRESS], та має наступні характеристики: загальна площа 40,3 кв.м, житлова площа 31.8 кв.м. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов'язань за договором відновлювальної кредитної лінії №1864 у іпотекодержателя виникло право на задоволення своїх вимог за договором за рахунок майна іпотекодержателя. У травні 2014 року АТ «Ощадбанк» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» під час проведення дій по реалізації іпотечного майна в рахунок погашення заборгованості за кредитом, стало відомо, що на примусовому виконанні Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувають виконавчі провадження про стягнення грошових сум з боржника [PERSON], якими накладено арешти на все належне майно боржника та оголошена заборона на його відчуження, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності. Третя особа в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності проти задоволення позовних вимог у повному обсязі не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 09 жовтня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №1864 на одержання кредиту в сумі 1601000 грн., зі сплатою 20,5% річних, з терміном остаточного повернення кредиту 09 жовтня 2018 року. З метою виконання зобов'язань, що випливають із договору відновлювальної кредитної лінії №1864 від 09 жовтня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №1296 від 09.10.2008 року. Предметом іпотеки є нерухоме майно: двокімнатна квартира [ADDRESS], та має наступні характеристики: загальна площа 40,3 кв.м, житлова площа 31.8 кв.м. Відповідно до договору іпотеки Іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодававцем своїх зобов'язань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок майна іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог вони підлягають задоволенню за кредитним договором. В свою чергу Позичальник не виконав взятих на себе зобов'язань, щодо повернення кредиту. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №1290. та зареєстрованого 17.12.2007 року у державному реєстрі правочинів за реєстраційним №2576898. 30.07.2012 року постановою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції №В-11/658/33631484 накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON], та заборонено здійснювати відчуження майна. 06.12.2012 року постановою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції №В-17/1123/35576293, накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON], та заборонено здійснювати відчуження майна. 18.11.2011 року Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції №В-17/1947/29950900 накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження майна. У відповідності до ст.11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» заборона на відчуження нерухомого майна квартири [ADDRESS] має наступні характеристики: загальна площа 40.3 кв.м., житлова площа 31.8 кв.м.. зареєстрована 09.10.2008 року за №8049541 контрольна сума 642Г9177Д8, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №21230430 від 09.10.2008 року. Відповідно до ст. 16 Закону України "Про заставу", право застави виникає з моменту укладання договору застави. Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: 1. виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2. якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси №2-4753/10 від18.10.2010 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії №1864 задоволені та стягнено з боржників в солідарному порядку суму боргу у розмірі 2195810,79 грн. Вартість спірної квартири на даний час є значно меншою від суми заборгованості за кредитом боржника [PERSON], яка підлягає стягненню на користь Банку. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Зазначені обставини перешкоджають позивачу реалізувати своє право на звернення стягнення на заставлене майно з метою задоволення вимог позивача. Згідно ч.1 ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, за участю третьої особи без самостійних вимог [PERSON] про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved