Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» в особі Структурної одиниці Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» Словянської теплової електричної станції звернулося до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги, обґрунтувавши свої вимоги тим, що ПАТ «Донбасенерго» в особі СО ПАТ Словянська теплова електрична станція забезпечує безперебійним постачанням тепловою енергією на централізоване опалення та гаряче водопостачання згідно «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, зокрема за адресою: [ADDRESS], де мешкає відповідач [PERSON].Словянська теплова електрична станція є єдиним виробником у місті комунальних послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Свої зобов'язання по оплаті наданих комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] відповідач не виконує. [PERSON] за вищезазначеною адресою має особовий рахунок №001004018 в СО ПАТ «Донбасенерго» Словянській тепловій електричній станції, але в порушення вимог діючого законодавства (п. 18 Правил, п.5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,ст.ст.67 та 68 ЖК України) порушує строки сплати за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. За період з березня 2013 року по листопада 2015 рокувключно за боржником перед структурною одиницею Публічним акціонерним товариством «Донбасенерго» утворилася заборгованість на загальну суму у 3 678, 91 грн. У звязку із викладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані комунальні послуги у виді відпустки теплової енергії на опалення й гарячу воду в сумі 3\~678 грн. 91 коп. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 19-294 від 22 грудня 2015 року, до судового засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду чи розгляд справи у її відсутності до суду не надходило.\~ З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 224-228 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Донбасенерго» в особі СО ПАТ «Донбасенерго» Словянської теплової електричної станції до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. У судовому засіданні достовірно встановлено, що публічним акціонерним товариством «Донбасенерго» в особі структурної одиниці Слов'янська теплова електрична станція надаються житлово-комунальні послуги, зокрема за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-6, 10-11). З виписки по особовому рахунку № 001004018, відкритому на імя відповідача [PERSON], видно, що за адресою житлового приміщення квартири [ADDRESS], ПАТ «Донбасенерго» в особі СО Слов'янська теплова електрична станція за період з 01 березня 2013 року по 30 листопада 2015 року включно було надано житлово-комунальні послуги, а саме опалення, водопостачання гарячої та холодної води, при цьому оплату послуг проведено частково. У звязку із чим, утворена заборгованість на загальну суму у 3 625 грн. 91 коп.(а.с. 4). Згідно із ст. 119 ч. 6 ЦПК України до позовної заяви, що подається у випадках, визначених частиною третьою статті 118 цього Кодексу, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу. Згідно ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Пунктом 1-5 частини 1 статті 96 ЦПК України передбачені вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, зокрема в пункті третьому зазначено випадок при заявлені вимог про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Ухвалою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2016 року відмовлено в видачі судового наказу за заявою Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» в особі Структурної одиниці Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» Словянської теплової електричної станції про стягнення заборгованості за комунальні послуги з [PERSON], - тому спірні відносини підлягають розгляду в позовному провадженні. На підставі п. 1 ч. 1, п. п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Згідно з п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги, виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. З наданих суду позивачем доказів вбачається, що [PERSON], яка мешкає у [ADDRESS], та користується послугами з опалення та гарячого водопостачання, зі скаргами та претензіями до ПАТ Донбасенерго не зверталася. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги, плата за житво-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу Української РСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 527 ЦК України вказує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені у Законі України "Про житло-комунальні послуги". Так, положенням статей 20, 21 вказаного Закону України врегульовані права та обов'язки споживача і виконавця житлово-комунальних послуг, а також визначене коло учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник. Зокрема, обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг, згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Тобто, особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи має намір користуватися) цими послугами. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримувала та користувалась наданими Публічним акціонерним товариством «Донбасенерго» в особі структурної одиниці Слов'янська теплова електрична станція житлово-комунальними послугами (централізоване постачання холодної та гарячої води, централізоване опалення). Відмова від отримання житлово-комунальних послуг відповідачем не подавалася. Оплата спожитих послуг відповідачем проведена частково, на особовому рахунку наявна заборгованість. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та п.п. 6, 14 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власники квартир (наймачі) - споживачі комунальних послуг зобов'язані належним чином та вчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги. При цьому, згідно з положенням ст.ст. 64, 66-68, 145, 156 ЖК України, повнолітні члени сім'ї наймача, члена кооперативу, власник зобов'язані брати участь в оплаті витрат по утриманню житла і несуть разом з ним солідарну відповідальність. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, про обґрунтованість позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» в особі структурної одиниці Слов'янська теплова електрична станція щодо стягнення з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» в особі структурної одиниці Слов'янська теплова електрична станція суму заборгованості за надані комунальні послуги у виді відпустки теплової енергії на опалення й гарячу воду за період з 01 березня 2013 року по 30 листопада 2015 року, у сумі\~ 3\~625 грн. 91 коп. Крім того, відповідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Крім того, відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно із розясненнями п. 36 Постанови Пленуму ВССУ України № 10 від 17.10.2014 року, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 378 грн. 00 коп., оскільки позов судом задоволено повністю. На підставі викладеного і

Outcome: approved