Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

01 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач по справі є її рідним батьком. Її батьки перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 27 квітня 2011 року. З 01 вересня 2015 року вона навчається в Київському національному торгівельно - економічному університеті, на денній формі навчання, строк навчання 3 роки 10 місяців, та потребує матеріальної допомоги батька. Батько має можливість надавати матеріальну допомогу на період навчання. У зв'язку з чим, позивач посилаючись на діюче законодавство, звертається до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь, на її утримання, так як вона продовжує навчання, у розмірі 2 000 гривень щомісяця зі всіх видів його заробітку, починаючи з дати подання позову, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23-річного віку. Позивач [PERSON], її представник - [PERSON], діюча на підставі довіреності, до судового засідання не прибули, надали заяву з проханням розглянути справу за їх відсутність, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], у розмірі 500 гривень щомісяця, на час навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає часковому задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження виданого 05 червня 1997 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадського стану міста Маріуполя Донецької області, [PERSON] народилась [INFO] року, про що було зроблено відповідний актовий запис № 345. Батьками було записано [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання та у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу Факт навчання позивача підтверджується Договором № 771д/6к-2015 про навчання (підготовку) від 17 серпня 2015 року, укладеного між [PERSON] та Київським національним торгівельно - економічним університетом (КНТЕУ), де зазначено, що [PERSON] дійсно є студентом першого курсу, денної форми навчання, факультету товарознавство та торгівельне підприємство, термін навчання 3 роки 10 місяців Згідно з частини 1 статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоров'я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст. 182, 200 СК України). З аналізу змісту ст. 198 СК України суд приходить до висновку, що для виникнення обов'язку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). За таких обставин, враховуючи, що позивач [PERSON], яка досягла повноліття, продовжує навчання, її вік є меншим ніж 23 роки, вона має потребу в матеріальній допомозі, яку відповідач [PERSON] має змогу надавати зі всіх видів заробітку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Однак, задовольняючи позов частково, суд враховує матеріальне становище відповідача, а саме те що він не працевлаштований, не має постійного заробітку, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 500 гривень щомісяця, на утримання позивача на час навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача також підлягають стягненню в дохід держави витрати з оплати судового збору. На підставі ст.ст. 182, 183, 198, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial