Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

01.07.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальних збитків в сумі 6932 грн. та моральної шкоди в сумі 100000 грн., завданої злочином. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідач 13.04.2016 року спричинив йому умисні легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я і його вина у вчинені злочину передбаченого ст.125 ч.1 КК України встановлена ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 24.05.2019 року, якою [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Вказаним злочином йому спричинено матеріальні збитки у вигляді витрат пов`язаних з придбанням медикаментів, поновлення пошкодженої зубної коронки, з поїздками до медичного закладу у м.Миколаїв за отриманням стоматологічних послуг та поїздками у зв`язку з участю у судових засіданнях Миколаївського апеляційного суду щодо оскарження дій слідчого; моральна шкода в сумі 100000 грн., що полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача. Посилаючись на необхідність поновлення порушеного права, позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] . - в судовому засіданні позов визнав частково: матеріальну шкоду, пов`язану з придбанням ліків в сумі 1910,8 грн. та моральну шкоду в сумі 500 грн., вказавши, що пошкодження зубних протезів не є результатом дій [PERSON] згідно фабули обвинувачення, яка викладена в ухвалі суду від 24.05.2019 року та вказує на те, що ініціатором конфлікту був сам потерпілий [PERSON] . Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В зв`язку з наявністю ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.05.2019 року у справі кримінального провадження відносно [PERSON] за статтею 125 ч.1 КК України по обставинам умисного спричинення [PERSON] легких тілесних ушкоджень, що мали місце 13.04.2016 року, при розгляді справи за позовом про стягнення матеріальної шкоди встановлено, що відповідач [PERSON] вчинив умисні дії, які знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками у вигляді спричинення матеріальної шкоди, яка полягає в отриманні потерпілим [PERSON] легких тілесних ушкоджень у вигляді: саден, крововиливів і рани на верхній губі зліва, що мало наслідком придбання ліків . Згідно висновку експертів від 06.02.2019 року (а.с. 35-45 матеріалів кримінального провадження №12016150190000670) отримані позивачем стоматологічні послуги протягом 10.01.2018 року - 20.02.2018 року не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з травмою, що мала місце у квітні 2016 року (через 2 роки). [PERSON] у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями перебував на амбулаторному лікуванні з 13 по 18 квітня 2016 року у КУ «Вознесенська центральна районна лікарня». Як доказ для визначення розміру спричиненої матеріальної шкоди, яка складається з витрат на придбання ліків для лікування через отримання тілесних ушкоджень в результаті злочину в сумі 1910,8 грн. позивач надав виписку з медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення №3049 (а.с. 42) про призначення медикаментів та товарний чек на їх придбання від 14.04.2016 року (а.с. 5). У відповідності до ст.1166 ЦК України шкода заподіяна майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Щодо стягнення матеріальної шкоди у вигляді витрат на поїздку до Миколаївського апеляційного суду, то вказані витрати не є матеріальною шкодою завданою кримінальним правопорушенням, а згідно зі ст. 118 КПК України відносяться до видів процесуальних витрат і їх стягнення має вирішуватися в порядку не позову про відшкодування матеріальної шкоди за цивільним судочинством, а в порядку відшкодування процесуальних витрат згідно Кримінально-процесуального кодексу (ст. 537 КПК України). При розгляді справи за позовом про стягнення моральної шкоди встановлено, що відповідач [PERSON] вчинив умисні дії, які знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками у вигляді спричинення моральної шкоди через цю психотравмуючу подію і полягають у фізичному болі та стражданнях, яких зазнав позивач у зв`язку з ушкодженням здоров`я, негативних спогадах і переживаннях, отриманих у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, у зниженні настрою, появі почуття образи, обурення, приниження гідності. Доказом спричиненої моральної шкоди є пояснення в судовому засіданні позивача [PERSON] , який пояснив, що легкі тілесні ушкодження у вигляді саден та синців були на ділянці його обличчя. Механізм їх утворення - ударна дія кулаком руки, тілесні ушкодження були спричинені в присутності багатьох осіб на території Вознесенського ринку. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з характеру та обсягу фізичних, душевних страждань, яких позивач зазнав через протиправну поведінку відповідача [PERSON] і враховуючи засади розумності, виваженості, справедливості визначає її (моральну шкоду) в сумі 2000 грн. У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а саме з відповідача підлягає стягненню 15,4 грн. судового збору (768,4 грн. (сплачений судовий збір) х 2% (відсоток задоволених позовних вимог)) Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Розмір судових витрат складається з судового збору по вимогам про стягнення матеріальної шкоди в сумі 768,4 грн.

Outcome: partial