Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника 13.04.2021 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з заявою про встановлення факту проживання на території України станом на 24.08.1991 року, що необхідно йому для отримання громадянства та паспорту громадянина України При цьому заявник зазначає, що він народився [INFO] в місті Первомайськ, АР Крим. З 1970 року він з матір`ю переїхав на постійне місце проживання до м. Білгород-Дністровський Одеської області, де мешкає до теперішнього часу. Паспорт громадянина УРСР ним був втрачений та паспорт громадянина України ним вчасно не отримано. Звернувшись до\~Білгород-Дністровського\~районного відділу ГУ ДМС України в Одеській області з метою отримання паспорта громадянина України, заявник отримав відмову, оскільки йому необхідно підтвердити належність до громадянства України, а саме факт постійного проживання до 24.08.1991 року на території України. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 14.04.2021 року заяву [PERSON] було залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору. Ухвалою суду від 27.04.2021 року провадження по справі було відкрито та призначено до розгляду. 18.05.2021 року заявник подав до канцелярії суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. У судове засідання 18.05.2021 року сторони не з`явились. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народився [INFO] в місті Первомайськ, АР Крим, що підтверджується довідкою начальника Білгород-Дністровського РВ ГУ ДМС України в Одеській області №5118 від 29.08.2019 року. Згідно вказаної довідки також вбачається що, [PERSON] з 01.09.1976 року по 10.06.1984 року навчався в ЗОШ №6 м. Білгород-Дністровського, 14.04.1986 року Білгород-Дністровським МВВС в Одеській області [PERSON] було видано паспорт серії [NUMBER] . (а.с. 3) З 01.09.1984 року по 16.09.1986 року [PERSON] навчався в у Середньому професійно-технічному училищі №10 в м. Білгород-Дністровський. (а.с.4) Паспорт громадянина колишнього УРСР зразка 1974 року заявником було втрачено, паспорт громадянина України заявник вчасно не отримав та не звертався до відповідних органів з метою його отримання. 20.04.1991 року між [PERSON] та [PERSON] у м. Білгород-Дністровський укладено шлюб, який було розірвано 17.09.1992 року. Згідно довідки ТСЦ №5143 РСЦ МВС серії ІІА №1535643 [PERSON] неодноразово був засуджений: 18.01.1995 року Білгород-Дністровським міським судом; 18.09.1995 року Білгород-Дністровським міським судом; 16.12.1999 року Євпаторійським міським судом АР Крим; 16.05.2003 року Євпаторійським міським судом АР Крим; 06.08.2007 року Білгород-Дністровським міським судом; 27.11.2007 року Білгород-Дністровським міським судом; 02.07.2013 року Білгород-Дністровським міським судом; 06.12.2016 року Білгород-Дністровським міським судом. Задля реалізації можливості отримати паспорт громадянина України, а в подальшому і реєстраційний номер облікової картки платника податків, заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання станом на 24.08.1991 року на території України. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У заяві фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено причини неможливості одержання документів, що посвідчують цей факт, і до заяви додається довідка про неможливість відновлення втрачених документів (ч. 2\~ст. 318 ЦПК України). Згідно п.8 Розділу II Указу Президента України «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» - для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону особа, яка проживала на території України за станом на 24 серпня 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися з фактом постійного проживання на території України в певний час. Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про громадянство України»\~громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності\~Законом України "Про громадянство України"\~(13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Тому, встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності\~Законом України "Про громадянство України"\~(13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності зазначеним вище Законом України. Оцінка Суду. Таким чином, аналізуючи зібрані докази в сукупності, судом достовірно встановлено, що станом на 24.08.1991 р. [PERSON] проживав на території України, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved