Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

01 квітня 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство „ ДТЕК Донецькобленерго звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту але не враховану приладом обліку електричну енергію. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідачка [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [INFO], та є споживачем електричної енергії. 08 жовтня 2014 року при перевірці представниками позивача виконання вимог Закону України „Про електроенергетику від 16 жовтня 1997 року, за місцем проживання відповідачки було виявлено факт порушення нею ст. ст. 26, 27 ЗУ „Про електроенергетику та п. 53 ПКЕЕН, що виразилось у самовільному підключені електроустановок до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника, виявити яке представникам енергопоставшика при проведенні контрольного огляду не мало можливості, розетка з прихованою електропроводкою. При включенні, навантаження в дану розетку, диск електролічильника не обертається При відключенні запобіжників, напруга в розетку іде. Енергія споживається, але електролічильником не враховується. Виявлене порушення було зафіксовано в Акті про порушення ПКЕЕН № 205026 від 23 січня 2015 року. Відповідно до методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України № 562 від 04 травня 2006 року з наступними змінами та доповненнями, на підставі даного акту було визначено обсяг та вартість спожитої, але не врахованої електричної енергії, на загальну суму 14 545,48 гривень. Розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії здійснювався за тарифами, встановленими Постановами НКРЕ України для споживачів відповідної групи та класу напруги, які діяли під час порушення боржником ПКЕЕН та в порядку, передбаченому методикою. Акт про порушення ПКЕЕН, а також розрахунок заборгованості за спожиту, але не враховану електроенергію відповідачкою не оскаржувався, отже відповідачка зі свого боку визнала порушення чинних ПКЕЕН. До теперішнього часу відповідачка не сплатила суму боргу, у звязку з чим, представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за спожиту але не враховану приладом обліку електричну енергію у сумі 14 545,48 гривень, а також судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 гривні. Представник позивача ПАТ „ ДТЕК Донецькобленерго, що діє на підставі довіреності [PERSON] до судового засідання не зявилась, від неї на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якою, просить суд стягнути [PERSON] суму заборгованості в розмірі 12 726,39 гривень, оскільки відповідачкою після направлення позову до суду було сплачено заборгованість за актом № 205026 від 23 січня 2015 року в розмірі 1 819,09 гривень. Справу просила слухати в її відсутності, на задоволенні уточненої заяви наполягала. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не зявилась, від неї на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої просить суд слухати справу за її відсутності, не заперечує проти задоволення уточненої позовної заяви, а саме стягнення з неї заборгованості за актом № 205026 від 23 січня 2015 року в розмірі 12 726,39 гривень. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачка [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. Як встановлено, між сторонами склались фактичні договірні відносини, що випливають з постачання і користування електроенергією. Взаємовідносини між громадянами (споживачами) та енергопостачальником регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМ від 26.07.1999 р. № 1357 з подальшими змінами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Відповідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 з подальшими змінами споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Як вбачається з матеріалів справи, 23 січня 2015 року в ході перевірки представниками позивача квартири [ADDRESS] був встановлений факт порушення відповідачкою [PERSON] Правил користування електроенергією, яке виразило у самовільному підключені електроустановок до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника, виявити яке представникам енергопоставшика при проведенні контрольного огляду не мало можливості, розетка з прихованою електропроводкою. При включенні, навантаження в дану розетку, диск електролічильника не обертається При відключенні запобіжників, напруга в розетку іде. Енергія споживається, але електролічильником не враховується. За даним фактом складено акт № 205026 від 23 січня 2015 року, в якому вказаний механізм порушення, застосований користувачем. З актом [PERSON] була ознайомлена, про що свідчить її особистий підпис. У відповідності до пункту 48, 53 Правил користування електроенергією передбачена відповідальність за їх порушення. У випадку розкрадання електричної енергії, різновидом якого є безоблікове її використання відповідачами без дозволу енергопостачальника, розмір завданих останньому збитків розраховується відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил, затвердженою постановою НКРЕ від 22.11.1999 р. № 1416. До цього часу відповідачкою зазначені в Акті порушення не оскаржувалися. Відповідно до розрахунку збитків за актом про порушення ПКЕЕН № 205026 від 23 січня 2015 року, сума збитків склала 14 545,48 гривень, а також приймаючи до уваги уточнену позовну заяву представника позивача, і те що відповідачкою була сплачена заборгованість в розмірі 1 819,09 гривень, то уточнені позовні вимоги в розмірі 12 726,39 гривень є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідачки. Приймаючи до уваги визнання позову самою відповідачкою, у суду немає сумнівів в об'єктивності викладених позивачем фактів щодо безоблікового використання відповідачкою електроенергії. Відповідно п.п 27 п.10.2 Правил користування електроенергією споживач електричної енергії зобовязаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 гривні, сплачений ним при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією. На підставі Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 р. № 1357 з подальшими змінами, ст. 526, 625 ЦК України,

Outcome: approved