overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

У квітні 2014 р. позивач звернувся до суду із позовом, яким просив виселити відповідачів з кімнати [ADDRESS] посилаючись на безпідставне зайняття відповідачами даного житлового приміщення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність позов задовольнити. Гуртожиток, що розташований у житловому будинку [ADDRESS] є комунальною власністю територіальної громали м. Миколаєва та перебуває на балансі КЖЕП ММР "Зоря" (а.с. 11-16). Відповідно до акту, складеного 18 червня 2014 року представниками КЖЕП "Зоря" за участю сусідів, в кімнаті [ADDRESS] проживають без реєстрації [PERSON] і [PERSON] (а.с. 5). У відповідності до довідки форми № 3 щодо даної кімнати, в ній була зареєстрована [PERSON], яка померла [INFO] року (а.с. 7). Згідно довідок сектору адресно-довідкової роботи УДМС в Миколаївській області, [PERSON] і [PERSON] зареєстровані у [ADDRESS] У відповідності до статті 116 Житлового кодексу Української РСР, до осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого приміщення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] і [PERSON] проживають у гуртожитку без будь-яких правових підстав, а тому підлягають виселенню у відповідності до статті 116 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

У квітні 2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27.04.2007 року по 29.08.2013 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Зазначає, що одруження виявилося невдалим, рішенням суду шлюб було розірвано. На даний час відповідач проживає окремо. Дитина проживає разом з позивачкою. Вказує, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, врегулювати спір щодо сплати аліментів у добровільному порядку з відповідачем не вдалося, тому вона змущена звертатися до суду з даним позовом. Зазначає, що самій їй важко утримувати дитину, а відповідач повинен приймати участь у вихованні та утриманні дитини по Закону. Просить стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня пред»явлення позову і до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не з»явилась, надала письмову заяву, позов підтримує, просить його задовольнити, просить справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню наступних підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.04.2007 р. по 29.08.2013 р. (а.с.4,6), від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO](а.с.5). Відповідно до положень ст.180, ч.1 ст. 183 СК України, батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що відповідач свої батьківські обов"язки по матеріальному утриманню дитини не виконує. Судом встановлено, що дитина проживає з матір"ю. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, наведені в ст. 182 СК України. На підставі ст.ст. 180-182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», третьої особи: фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості за договором відкриття та обслуговування поточного рахунку. Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 19.09.2014 року між нею та публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" було укладено договір № 003-16590-190914 на відкриття та обслуговування поточних рахунків, операції за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів та договір № 003-16590-190914 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів . Відповідно до п. 1.2. даного договору Банк відповідно до наданого Клієнтом пакету документів, а також згідно з вимогами банку та чинного законодавства України, відкриває Клієнту поточний рахунок № 262559123374490 у гривнях, надалі - "Рахунок 1" та поточний рахунок №2625591233744900 у гривнях - надалі - Рахунок 2, оформлює за ініціативою Клієнта та надає в його користування електронний платіжний засіб платіжної системи Visa International та/або MasterCard. Пункт 1.3. вказаного договору передбачає, що за відкриття та обслуговування даних рахунків Клієнт сплачує Банку комісійну винагороду, а Банк,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що зареєструвала 28 лютого 2009 року з відповідачем шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї і не бажає цього, тому просила суд розірвати шлюб та після реєстрації його розірвання змінити їй прізвище на дошлюбне - "[PERSON]". В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши суду заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.02.2009 року між сторонами зареєстровано шлюб виконкомом Джугастрянської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], де дошлюбним прізвищем позивача записано "[PERSON]" (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у них втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини тривалий час не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 213 - 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] в с. Липівка Томашпільського району Вінницької області помер її батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS]. Також спадкоємцями майна є рідні брати позивачки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які від своєї частки спадщини відмовляються на користь неї. Однак нотаріусом позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв"язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на будинок, а тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не з"явилася, надіслала до суду заяву в якій просить розглянути справу по суті у її відсутності, позов підтримує із наведених у позовній заяві підстав. Відповідачі [PERSON],[PERSON],[PERSON] в судове засідання не з"явились, надіслали до суду заяву в якій просять розглядати справу по суті у їх відсутності, позов визнають, не заперечують в його задоволенні, відмовляються від своєї частки у спадщині на користь позивачки [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство , чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до статей 524, 529 ЦК ( в редакції 1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою померлого та відноситься до спадкоємців першої черги. Спадкодавець помер [INFO] в с.Липівка Томашпільського району Вінницької області. Спадкоємцями залишись позивач та її брати [PERSON],[PERSON], [PERSON], які відмовляються від своєї частки у спадщині на користь позивачки Відповідно до ст. 549 ЦК дії, що свідчать про прийняття спадщини, зокрема фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача заяви державній нотаріальній конторі про прийняття спадщини, повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття останньої. Судом встановлено, що після смерті спадкодавця протягом шести місяців [PERSON] прийняла спадщину, так як фактично вступила у володіння спадковим майном. За змістом розділу VП ЦК УРСР прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об"єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ст.550 ЦК , якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] в смт.Томашпіль Томашпільського району Вінницької області помер її батько [PERSON] і після смерті якого відкрилася спадщина , до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS]. Позивачка в установлений законом строк після смерті батька прийняла спадщину, так як проживала в спадковому будинку. Разом з тим, нотаріусом у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом відмовлено в зв"язку з пропуском шестимісячного терміну подачі заяви до нотаріальної контори, а тому з даним позовом вона змушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Від Липівської сільської ради надійшла заява, в якій остання просить розглянути справу по суті у відсутності її представника, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до статей 524, 529 ЦК ( в редакції 1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою померлого та відноситься до спадкоємців першої черги. Спадкодавець помер [INFO] в смт.Томашпіль Томашпільського району Вінницької області. На момент смерті батька позивачка була неповнолітньою, проживала в даному будинку з матір"ю. Відповідно до ст. 549 ЦК дії, що свідчать про прийняття спадщини, зокрема фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача заяви державній нотаріальній конторі про прийняття спадщини, повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття останньої. За змістом розділу VП ЦК УРСР прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об"єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ст.550 ЦК, якщо спадкоємець в установлений ст.549 ЦК строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. Визнання позову відповідачами, не порушують права й законні інтереси сторін, третіх осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому зазначає, що між нею та відповідачем [PERSON] 31 травня 2003 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя. Просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному об'ємі з підстав, викладених у позовній заяві, пояснила, що не бажає зберегти сім'ю і просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій не заперечує проти задоволення позову і просить справу розглянути у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 травня 2003 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 05 грудня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського райуправління юстиції (а.с. 6). Сторони шлюбні відносини не підтримують і позивачка наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження сім'ї сторін є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам, у зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, а тому суд змінює їй шлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, враховуючи те, що позов [PERSON] задоволено повністю та беручи до уваги, що позивачка, на підставі пункту 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" при подачі позову звільнена від сплати судового збору, то у відповідності до підпункту 3 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з відповідача [PERSON] у дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

У квітні 2015 року до суду звернулась [PERSON] з вищевказаним позовом в якому, зокрема, вказує, що 23.07.2005 між нею та відповідачем було укладено шлюб (на даний час розірвано), в якому народились донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, інших утриманців не має, отримує пенсію в зв'язку з інвалідністю. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач через канцелярію суду подала заяву про зменшення розміру позовних вимог та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) визнав повністю. Суд, враховуючи норму ст. 158 ЦПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня пред'явлення позову. З дослідженої судом копії свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] вбачається, що їхнім батьком є відповідач у даній справі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. Також відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. з вимог про стягнення аліментів, від оплати якого позивача звільнено законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

У квітні 2015 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду із позовом до відповідачів про стягнення з них в солідарному порядку борг за недораховану електроенергію в сумі 3717 грн. 78 коп. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою:[ADDRESS] в м.Миколаєві та є споживачами електричної енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївобленерго» та за вказаною адресою відкрито особовий рахунок [NUMBER]. 21.09.2011 року представниками ПАТ «Миколаївобленерго» при здійсненні технічної перевірки дотримання вимог діючих ПКЕЕн було встановлено порушення відповідачем п. 42 Правил користування електроенергією для населення, а саме: «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до власної мережі прихованою електропроводкою з порушенням схеми обліку, що неможливо виявити під час контрольного огляду». За вказаним порушенням було складено Акт № С-0534, який підписаний контролерами. 17.10.2011 року комісією, яка була проведена без участі відповідачів, прийнято рішення, що в результаті порушення відповідачем ПКЕЕн було нанесено збитків в розмірі 2032 грн. 99 коп. що є реальною спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача та несплаченою електроенергією. Також, 14.07.2012 року представниками ПАТ «Миколаївобленерго» при здійсненні технічної перевірки дотримання вимог діючих ПКЕЕн було встановлено порушення відповідачем п. 42 Правил користування електроенергією для населення, а саме: «Самовільне підключення електроустановки, струмоприймачів та електропроводки до електромережі відкритою електропроводкою, що неможливо виявити при контрольному огляді приладу обліку». За вказаним порушенням було складено Акт № С-5209, який підписаний контролерами. Споживач від підпису відмовився, про що є помітка в Акті. 15.08.2012 року комісією, яка була проведена без участі відповідачів, прийнято рішення, що в результаті порушення відповідачем ПКЕЕн було нанесено збитків в розмірі 1684 грн. 79 коп. що є реальною спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача та несплаченою електроенергією. Таким чином, загальна сума боргу становить 3717 грн. 78 коп. Проте на теперішній час сума заборгованості відповідачами не сплачена. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 1166, 1193 ЦК України, "Правил споживання електроенергії для населення", суд дійшов висновку, що пред′явлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved