Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28.04.2001 року по 08.02.2013 року, в період шлюбу відповідач був зареєстрований у [ADDRESS], яка належить позивачці на праві приватної власності. На даний час відповідач мешкає з іншою жінкою за місцем її мешкання, та більше року за вищевказаною адресою не мешкає. Проте відповідач добровільне не виписується з квартири позивачки, у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом, яким просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] м. Маріуполя, та зобов'язати Жовтневий РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області зняти його з реєстрації з вказаної адреси. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням про розгляду справи у її відсутність, та задоволенням позивних вимог в повному обсязі, на підставах викладених у позові. Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не сповістив суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа свого представника в судове засідання не спрямувала з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 13.05.2011 року [PERSON] на праві приватної власності належить 1/1 частка квартири [ADDRESS], про що зроблено державну реєстрацію 22.10.2012 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 08.02.2013 року шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], зареєстрований 28.04.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 205, маючих на утриманні неповнолітню дитину, - розірваний. Після розірвання шлюбу за [PERSON], [INFO], залишено прізвище "[PERSON]". Відповідно до відомостей домової книги на квартиру [ADDRESS], в ній з 30.11.2012 року зареєстрований [PERSON]. Проте згідно актів комітету самоорганізації населення «Морський» від 03.03.2014 року та 08.10.2013 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не мешкає з січня 2013 року. Так вирішуючи даній спір суд виходить з наступного. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористалась позивачка [PERSON]. У відповідності до положень ст.ст.317,319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Крім того відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Тому враховуючи вище наведені норми законодавства, та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідач в спірному жилому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановленого законодавством як шестимісячного строку та і одного року, не являючись при цьому вже членом сім'ї позивачки, яка в свою чергу є власницею квартири, тому в даній частині позов підлягає задоволенню, а відповідача слід визнати таким, що втратив права користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Водночас, щодо вимоги позивачки про зобов'язання Жовтневий РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області зняти з реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS], суд зазначає наступне. Так, ч.1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. У відповідності до Постанови Верховного Суду України від 16 січня 2012 року, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно - правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь - яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72,116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). За таких обставин, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог позивачки щодо зобов'язання Жовтневий РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області зняти з реєстраційного обліку відповідача у вказаній квартирі, оскільки в розумінні норм ст.3 ЦПК України дана вимога є передчасною, та права позивачки в даному випадку не порушені, оскільки вона до третьої особи не зверталась з відповідною заявою про зняття його з реєстрації на підставі відповідного рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial