Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Представник позивачки звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 2019 року позивачка перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] .. [INFO] у них народився син [PERSON] . До народження дитини сторони проживали разом, але шлюб між нами не реєструвався. При реєстрації народження дитини запис про батька був зроблений зі слів позивачки, тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідач відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подавати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, через що позивачка змушена звертатися до суду з позовом про визнання батьківства. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав викладених в ньому. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що також надав відповідну заяву. Представник третьої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області в судове засідання не з`явився, просили справу розглянути без участі представника, при винесенні рішення покались на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, суд, з врахуванням визнання позову відповідачем, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони проживають разом однією сім`єю без укладання шлюбу з 2019 року. Під час спільного проживання у них народилася спільна дітина: син [PERSON] , [INFO] , однак реєстрація народження дитини відбулась в порядку ст. 135 СК України. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Згідно ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно роз`яснень даних в п. 5 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно роз`яснень, наданих в п. 9 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Як висловився Європейський суд з прав людини в рішенні «М.Т. проти України» (заява №950/17) від 19.03.2019 року, біологічного батька не можна повністю виключати з життя дитини, якщо не існують відповідні підстави це зробити, які стосуються найкращих інтересів дитини. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони з 2019 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за цей час у них народилась спільна дитина. У зв`язку з тим, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою, тому у свідоцтві про народження дитини запис про батька внесено згідно заяви матері позивачки [PERSON] , тобто із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Виходячи з наведеного та визнання відповідачем позову, вимоги позивачки є доведеними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved