Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Бігацької сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Позов мотивовано тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться у [ADDRESS] та інше майно. Спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] була його дружина [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, так як постійно проживала із спадкодавцем, але юридично не оформила. [INFO] року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться у [ADDRESS] та інше майно. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON], яка звернулася до державного нотаріуса Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS]. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 30 жовтня 2014 року до участі у справі в якості третьої особи залучено [PERSON] Позивач у судове засідання не з'явився, просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Бігацької сільської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи без участі сторін за наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухомість. Згідно Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968р.) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім'я по батькові глави сім'ї на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003р. будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. З довідок виданих виконавчим комітетом Бігацької сільської ради Менського району Чернігівської області №203, №205, №207 від 11 серпня 2014 року вбачається, що згідно по господарського обліку книги №2 за 1991-1995 роки, господарство, яке знаходиться в [ADDRESS] мало статус колгоспного двору, за вказаною адресою були зареєстровані та проживали станом на 15 квітня 1991 року: [PERSON] - голова домогосподарства, зареєстрований з 14 грудня 1980 року по [INFO] року; [PERSON] - дружина, зареєстрована з 14 грудня 1980 року по [INFO] року. За житловим будинком закріплені земельні ділянка для будівництва та обслуговування житлових будівель і споруд площею 0,12 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,05 га (а.с. 44-46). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року зі змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України « Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. З наведеного вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року право на частку бувшого колгоспного двору мали: [PERSON] та [PERSON] Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, спірна садиба належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] у рівних частках, а саме по 1/2 частці кожному. З повідомлення КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» №333 від 22 серпня 2014 року вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 13). Із звіту про оцінку житлового будинку, здійсненого КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради» вбачається, що оціночна вартість житлового будинку з господарським будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] становить 18721,00 грн. (а.с. 19-40). Дослідженням технічного паспорту на садибний одноповерховий житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що станом на 08 серпня 2014 року зазначений будинок має такі характеристики: житловий будинок А-1, погріб з шийкою Б-1, веранда а-1, веранда а1 -1, прибудова А1-1, гараж В-1, сарай В1-1, убиральня Г-1, сарай Д-1, сарай Ж-1, сарай З-1, сарай К-1 (а.с. 14-18). [INFO] року у місті Чернігові помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7), після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 9), яка фактично прийняла спадщину, так як постійно проживала із спадкодавцем на час його смерті, але юридично не оформила прав на спадковий спірний будинок. [INFO] року в місті Чернігові померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8). З повідомлення Менської районної державної нотаріальної контори від 23 жовтня 2014 року вбачається, що спадкова справа після померлого [INFO] року [PERSON] не заводилась (а.с. 53). Із заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Бігацької сільської ради Менського району Чернігівської області від 12 лютого 1998 року вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження - все своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 58). Спадкоємець за заповітом [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини (а.с. 55). Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження та укладення шлюбу (а.с. 12). Позивач [PERSON] звернулась до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 54). У матеріалах спадкової справи відсутні заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №2221/02-31 від 09 жовтня 2014 року, винесеної державним нотаріусом Менської районної державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с. 41) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями відмовлено у зв'язку з неподанням документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій. За таких обставин, суд, вважає можливим визнати право власності за позивачем на спірний будинок, як спадкове майно за законом, після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: approved