Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

01 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивував тим, що 07 січня 2001 року померла [PERSON], яка була зареєстрована та постійно проживала в [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно право на земельну частку (пай), яка перебувала в колективній власності КСП Надія с.Виноградне Мурованокуриловецького району. Крім нього, після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом є його брат [PERSON], який в свою чергу стосовно оформлення своєї частки у спадщині до нотаріальної контори не звертався та на неї не претендує, інших спадкоємців, ні за законом, ні за заповітом немає. Спадщину він прийняв шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі він не взмозі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) відсутній (втрачений), тому змушений звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не зявився, просив справу розглянути у його відсутності, про що зазначив у позовній заяві (а.с. 5). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Вважає позов таким, що підлягає задоволенню (а.с.21). Представник відповідача [PERSON] сільської ради також в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 22). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши\~ матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 07 січня 2001 року в с. Виноградне Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП Надія с. Виноградне Мурованокуриловецького району Вінницької області, розміром 1,82 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0386725, за порядковим номером 305. Вартість зазначеної земельної частки (паю) становить 48037,81 грн. Межі ділянки в натурі не визначалися (а.с. 11-12). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 8, 10). Згідно довідки [PERSON] сільської ради №308 від 13.06.2016 року спадщину прийняв позивач [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном (а.с. 10). Інший спадкоємець за законом спадщину не прийняв та на неї не претендує. Постановою державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори від 16.06.2016 року (а.с.13) з підстав відсутності правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) на території [PERSON] сільської ради, належну померлій 07 січня 2001 року [PERSON] З оголошення в газеті Наше Придністровя від 24 червня 2016 року слідує, що оригінал сертифіката серії ВН № 0386725, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) втрачено (а.с. 9). З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 44685536 та № 44685527від 05.08.2016 року слідує, що спадкова справа на імя померлої 07 січня 2001 року [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с.23,24). Стаття 524 ЦК УРСР (1963 р.) встановлює, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача повністю, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом та прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного управління та володіння спадковим майном, інші спадкоємці за законом на спадщину не претендують, відповідачі визнали позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, перешкод в прийнятті ним спадщини суд не вбачає.

Outcome: approved