Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

02.05.2018 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], як дружини, з якою проживає дитина, в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) відповідача з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], трьох років; допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.06.2018 року було відкрито провадження по даній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те що, вона - [PERSON] перебуває з відповідачем - [PERSON] у шлюбі з жовтня 2016 р. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, зареєстрована та проживає з нею. Оскільки дитина є малою, позивач не працює і знаходиться дома, доглядаючи за дитиною. Відповідач припинив проживати спільно з нею однією сім'єю, не надає коштів на її утримання та утримання їхньої спільної дитини, у зв'язку з чим вона змушена була звернутися до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити, надавши суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у позові. Відповідач позовних вимог не визнав, пояснив, що позивач одноособово отримує щомісяця допомогу при народженні дитини та тримала одноразову допомогу (в середньому 1139 грн. на місяць). При цьому позивач отримала кошти споживчого кредиту, який він виплачує щомісяця в сумі 3650 грн. Крім того, на даний час судом винесено наказ про стягнення на нього аліментів в розмірі ? частини на утримання дитини. Вважає, що позивач отримує свій прожитковий мінімум та не потребує матеріальної допомоги. Крім того зазначив, що він є курсантом 3 курсу Харківського національного університету Повітряних Сил та отримує стипендію з якої сплачує споживчий кредит та буде сплачувати аліменти на дитину відповідно до судового наказу. Сума, яка залишається після цих обов'язкових виплат, йому ледве вистачає на задоволення власних потреб на існування, навчання, необхідної інформації для отримання освіти. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що з 07.10.2016 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі Від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого записаний відповідач [PERSON], матір'ю - позивачка [PERSON] Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи № 01-03811-2018 від 27.03.2018, неповнолітній [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], тобто за зареєстрованим місцем проживання позивачки. З пояснень позивачки, відповідач припинив проживати спільно з нею однією сім'єю, не надає коштів на її утримання та утримання їхньої спільної дитини. На даний час позивач не працює і знаходиться дома, доглядаючи за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, даних щодо знаходженні на його утриманні інших осіб, суду не надано. Згідно до ч.1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. У відповідності до ч.2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивач не може повноцінно утримувати дитину, оскільки одна виховує сина, якому ще немає трьох років та немає поки можливості влаштуватися на роботу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, однак такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу)щомісячно, починаючи з 02.05.2018 року до досягнення дитиною трьох років. При цьому суд враховує надані суду докази щодо наявності Судового Наказу про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від доходів та щомісячну сплату споживчого кредиту. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та позовні вимоги задоволені частково, то судовий збір у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial