Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

01 лютого 2019 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. З урахування уточнених позовних вимог позивач посилається на те, що квартира [ADDRESS] належить йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гусенко О.О. 19.10.2018 року за реєстровим №6623. В квартирі зареєстрованими значаться 4 особи, а саме: він, його мати [PERSON] , батько [PERSON] та брат [PERSON] . В дійсності в квартирі вони проживають утрьох він, мати та брат. Його мати з відповідачем перебували в зареєстровано шлюбі з 17.05.1997 року. 25.02.2006 року рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська шлюб між батьками було розірвано, актовий запис №58. Відповідач після розлучення забрав усі свої речі і пішов жити до своїх батьків, в зазначеній квартирі не проживає з середини 2006 року. Пішов відповідач з квартири добровільно, перешкод в проживанні йому ніхто не чинив, його особистих речей в квартирі немає. Усі майнові питання про поділ спільного майна подружжя між батьками вирішено. 19.10.2018 року відповідач продав йому зазначену квартиру за 149672,00грн., пообіцявши за місяць добровільно знятися з реєстраційного обліку, але цього не зробив. На даний час місце його проживання, перебування чи роботи йому невідомі, відповідач приховує від них своє місце знаходження з незрозумілих їм причин. Відповідач не проживає в квартирі без поважних причин до теперішнього часу. Відповідач з 2006 року за комунальні послуги та квартирну плату не сплачує, жодної матеріальної допомоги не надає. У зв`язку з чим він як власник квартири, не може повноцінно розпоряджатися належним йому майном. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловою площею квартири [ADDRESS] , що є підставою для знаття його з реєстраційного обліку. 15.02.2019 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська справу було залишено без руху та позивачу надати строк для усунення недоліків (а.с.27-28). 04.03.2019 року на виконання ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська позивачем було подано уточнену позовну заяву (а.с.30-32). 04.03.2019 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження (а.с.33-34). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що квартира [ADDRESS] належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.2018р. До 2018 року він мешкав в квартирі як член сім`ї власника, а квартира належала відповідачу [PERSON] . Його мати [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем, який з 2006 року з ними не проживає, він переїхав до своїх батьків по вул. Прогресивній. Тобто відповідач не мешкає у квартирі з 2006 року без поважних причин. Наразі у спірній квартирі проживає він, його мати та молодший брат. Зв`язку з відповідачем вони не підтримують, він є наркозалежним та відбував покарання. Просив суд, оскільки відповідач [PERSON] втратив право користування житловою площею квартири [ADDRESS] на підставі ст.405 ЦК України, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки невідомі. Від відповідача відзиву на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гусенко О.О, за реєстровим №6623, [PERSON] належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.10.2018 року (а.с.16-17). 17.05.1997 року мати позивача [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної Ради народжених депутатів м. Дніпропетровська від 17.05.1997 року, актовий запис №250 (а.с.13). 25.02.2006 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.14-15). Крім позивача в квартирі також зареєстровані відповідач [PERSON] , [INFO] , мати позивача - [PERSON] , [INFO] , та брат позивача - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою №10411 від 20.12.2018 року, виданою Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с.18). Відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації за адресою [ADDRESS] з 17.02.2006 року, що підтверджується актом про не проживання від 15.05.2018 року (а.с.19). Допитана в якості свідка [PERSON] суду показала, що в 2006 році вони з чоловіком [PERSON] розлучились, він їх ображав, він наркозалежний. Де зараз проживає відповідач їй невідомо, до квартири він не з`являється. Квартира [ADDRESS] належить її сину [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Відповідач господарство не веде, він часто перебуває у реабілітаційних центрах. Наразі в спірній квартирі мешкає вона, позивач [PERSON] та ще одна дитина. Допитана в якості свідка [PERSON] суду показала, що позивача [PERSON] вона знає з його дитинства, з відповідачем [PERSON] знайома, але жодних стосунків не підтримує. Вона є сусідкою позивача [PERSON] , тому сім`ю знає добре. З 2006 року після розлучення [PERSON] з відповідачем, останній в квартирі не мешкає, він переїхав від них. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду показав, що позивача [PERSON] він знає з його дитинства, з відповідачем вони також знайомі, хоча стосунків не підтримують. Відповідач [PERSON] нічого не приносив в сім`ю, тільки виносив з квартири. Сім`я бажає його виписати, оскільки відповідач в квартирі не мешкає давно, а саме з момент його ув`язнення, він веде аморальний образ життя, а на квартиру нараховуються кошти за комунальні послуги. Наразі в спірній квартирі мешкають позивач [PERSON] , його мати [PERSON] та малолітня дитина. Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд виходить з наступного. Як встановлено судом, позивач набув право власності на квартиру [ADDRESS] 19.10.2018 року, а до цього власником зазначеної квартири був відповідач [PERSON] . Згідно положень ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Таким чином, до 19.10.2018 року відповідач [PERSON] мав право користуватися спірною квартирою як її власник. В обґрунтування своїх вимог про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, позивача посилається на ст.405 ЦК України, відповідно до якої член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Однак, встановлено судом, правовідносини між позивачем, як власником житла, та відповідачем, як членом його сім`ї, щодо користування спірним житлом виникли лише 19.10.2018 року, з моменту набуття позивачем права власності на спірне житло. Враховуючи той факт, що з даним позовом позивам звернувся 01.02.2019р., тобто менше, ніж через 4 місяці після набуття права власності на вищевказану квартиру, встановлений ст.405 ЦК України строк ще не сплинув, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , на підставі ст.405 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed