Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

у вересні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] сплачені ним за договором № 204-К 4 000,00 грн., 2 640,00 грн. інфляційних втрат, 6 640,00 грн. штрафу за невиконання договору, 6 640,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, а також 199,20 грн. судового збору. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та АО "Агенція правових послуг" в особі голови об'єднання [PERSON] 25 січня 2013 року було укладено договір про надання правової допомоги № 204-К, за умовами якого об'єднання зобов'язався надавати йому правову допомогу як потерпілому по кримінальній справі № 01-17784, порушеній Голосіївським РУ ГУ МВС України в м. Києві за ч. 4 ст. 190 КК України. Того ж дня ним на виконання умов якого ним було здійснено передоплату послуг в розмірі 4 000,00 грн. Однак, на момент звернення ним до суду об'єднанням не виконано жодного із взятих на себе зобов'язань, тому він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав з даним позовом. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити в повному обсязі, виходячи з обставин, викладених в позовній заяві. Відповідач, будучи в установленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав. За таких обставин, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України та думку позивача, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Так, з матеріалів справи вбачається, що 25 січня 2013 року між сторонами у справі укладено договір про надання правової допомоги № 204-К, за умовами якого (п. 1.2. договору) клієнт доручає, а Адвокатське об'єднання приймає на себе зобов'язання про надання правової допомоги [PERSON] - потерпілому по кримінальній справі № 01-17784, порушеної Голосіївським РУ ГУМВС України в м. Києві по ч. 4 ст. 190 КК України з фактом шахрайства, передбаченої п. 1.1. цього договору, а саме: здійснювати захист та представництво в органах дізнання, досудового слідства, за кримінальними, цивільними, адміністративними, господарськими, про адміністративні правопорушення справами, та надання правової допомоги в судах всіх інстанцій; представляти законні інтереси та реалізувати права клієнта у державних установах, громадських об'єднаннях та організаціях, перед їх посадовими особами, громадянами, юридичними особами; складати документи правового характеру, посвідчувати копії документів по справами, які знаходяться в провадженні Адвокатського об'єднання, давати роз'яснення та консультації з правових питань; здійснювати інші види правової допомоги, передбачені чинним законодавством (а.с. 5-7). Вказаний договір, як було визначено сторонами, набуває чинності з дати його підписання та діє до повного виконання доручення клієнта згідно умов п.1.2. цього договору й може бути розірваний за ініціативою однієї із сторін за умови повідомлення про це іншої сторони за сім днів до очікуваної дати розірвання, а також проведення всіх розрахунків за виконану роботу "Адвокатським об'єднанням" (п. п. 7.1., 7.5. договору, а.с. 6). Згідно додатку № 1 до договору № 204-К розмір оплати за правову допомогу встановлюється за погодженням між сторонами і складає 4 000,00 грн., які клієнт зобов'язується сплатити Адвокатському об'єднанню в строк до 25 січня 2013 року (а.с. 6, зворот). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно положень ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. На підставі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Звернувшись до суду, позич в обґрунтування своїх вимог посилався на недотримання відповідачем вимог ст. ст. 525, 526, 629 ЦК України, оскільки з боку об'єднання не виконано жодного з взятих на себе зобов'язань, визначених п. 1.2. договору, через що останнє має повернути сплачені ним 4 000,00 грн., 2 640,00 грн. інфляційних втрат, 6 640,00 грн. штрафу за невиконання договору та 6 640,00 грн. у відшкодування завданої йому такими діями моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Враховуючи положення вказаних статей, приймаючи до уваги те, що позивачем як при зверненні до суду, так і в ході розгляду справи на підтвердження факту вчинення щодо нього відповідачем дій, котрі б призвели до порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів позивача, не було надано доказів, на які б він посилався як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог. Крім того, в ході всього розгляду справи позивачем не було використано надані йому ст. 27 ЦПК України права щодо подання доказів, заявленню клопотань тощо. Останній не скористався порядком витребування доказів, який передбачений правилами ст. 137 ЦПК України, та не витребував у встановленому законом порядку доказів, необхідних йому для обґрунтування своєї позиції. На підставі викладеного, ст. ст. 23, 525, 526, 629, 1167 ЦК України,

Outcome: dismissed