Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що 06.12.2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № DN81AR92410310, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 60608,50 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, сторони уклали договір застави автотранспорту від 06.12.2007 року. Відповідно до умов договору застави відповідач передав у заставу позивачу автомобіль марки ВАЗ, модель:21104, рік випуску:2007, тип ТЗ: Легкове авто, № кузова/шасі:ХТА21104071066563, реєстраційний номер: АІ0155АВ. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2012 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DN81AR92410310, звернено стягнення на предмет застави - автомобіль марки ВАЗ, модель:21104, рік випуску:2007, тип ТЗ: Легкове авто, № кузова/шасі:ХТА21104071066563, реєстраційний номер: АІ0155АВ, що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля. 02.10.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби , Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП34578362 ВЛ 2-1367/2012, згідно з якою було накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ, модель:21104, рік випуску:2007, тип ТЗ: Легкове авто, № кузова/шасі:ХТА21104071066563, реєстраційний номер: АІ0155АВ, що належить на праві власності [PERSON]. З урахуванням наведеного, просить звільнити з-під арешту, накладеного 02.10.2012 року відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві на майно - автомобіль марки ВАЗ, модель:21104, рік випуску:2007, тип ТЗ: Легкове авто, № кузова/шасі:ХТА21104071066563, реєстраційний номер: АІ0155АВ, стягнути з відповідача судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явився, клопоче про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності, позов підтримує. Відповідач, третя особа в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 06.12.2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № DN81AR92410310, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 60608,50 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, сторони уклали договір застави автотранспорту від 06.12.2007 року. Відповідно до умов договору застави відповідач передав в заставу позивачу автомобіль марки ВАЗ, модель:21104, рік випуску:2007, тип ТЗ: Легкове авто, № кузова/шасі:ХТА21104071066563, реєстраційний номер: АІ0155АВ. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2012 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DN81AR92410310, звернено стягнення на предмет застави - автомобіль марки ВАЗ, модель:21104, рік випуску:2007, тип ТЗ: Легкове авто, № кузова/шасі:ХТА21104071066563, реєстраційний номер: АІ0155АВ, що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля. 02.10.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби , Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП34578362 ВЛ 2-1367/2012, згідно з якою було накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ, модель:21104, рік випуску:2007, тип ТЗ: Легкове авто, № кузова/шасі:ХТА21104071066563, реєстраційний номер: АІ0155АВ, що належить на праві власності [PERSON]. Згідно ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. За змістом ст. 585 ЦК України та ст.16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою , що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Договір застави був укладений 06.12.2007 року, до винесення постанови про накладення арешту від 02.10.2012 року. Накладений в рамках виконавчого провадження арешт на автомобіль, що перебуває в заставі, підлягає скасуванню, оскільки обмежує та позбавляє передбачене законом право заставодержателя одержати задоволення за рахунок предмету застави у встановлений судовим рішенням спосіб захисту порушених прав. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved