Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-22 00:00:00

01 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 04 вересня 2020 року №26107, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості в сумі 31 275,04 грн та стягнути на її користь з відповідача судові витрати по справі у сумі 1 261,20 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 30 листопада 2020 року вона отримала в бухгалтерії за місцем своєї роботи постанову про звернення стягнення на заробітну плату. Саме з цього часу вона дізналася про існування у неї боргу перед відповідачем на суму 31275,04 грн згідно оскаржуваного виконавчого напису. Уважала, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог законодавства, оскільки нотаріусом належним чином не перевірено безспірність заявлених до стягнення банком вимог, що свідчить про існування спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором. Крім цього, додала, що вона з товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» договорів не укладала та жодних правовідносин не мала. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2020 року матеріали позовної заяви направлено до Жовтневого районного суду Миколаївської області, в порядку статті 31 ЦПК України, які надійшли 22 грудня 2020 року. Ухвалою суду від 23 грудня 2020 року вжито заходи для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні від 30 жовтня 2020 року №63381631. Ухвалою суду від 28 грудня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та справа призначена до судового розгляду. Ухвалою суду від 09 серпня 2021 року у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни витребувано копію виконавчого напису від 30 жовтня 2020 року №26107 у виконавчому провадженні №63381631. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву, в якій позовну заяву підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просила справу розглядати за її відсутності та відсутності позивача, не заперечувала щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» у судове засідання свого представника не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки представника в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання суду не відомі. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального та відеозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Відповідно до частини шостої статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Складання повного рішення судом відкладено до 23 жовтня 2021 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази по справі суд установив наступне. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»), зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Згідно приписів статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пунктів 1, 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3 Порядку вчинення нотаріальних дій). Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Як убачається з Правової позиції Верховного Суду України, висловленої у справі за №6-887цс17, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зокрема, спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості. Проте, не свідчить про наявність спору щодо заборгованості лише та обставина, що у виконавчому написі зазначена більша сума заборгованості, ніж у повідомленні, надісланому стягувачем боржнику в процедурі звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Як установлено в судовому засіданні, 14 червня 2013 року між публічним акціонерним товариством банком «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №12-14124-140613 шляхом підписання заяви про надання кредиту на споживчі цілі та отримання кредитної картки «5163990012045526 (а.с.96). 04 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №26107, про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором від 14 червня 2013 року №012-14124-140613, укладений з публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», як правонаступника за договором відступлення права вимоги від 20 квітня 2018 року №395/К, заборгованості за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року в сумі 30 775,04 грн, яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в сумі 18 85,01 грн, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 11 916,03 грн (а.с.97). Ухвалою суду від 28 грудня 2020 року витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича копію виконавчого напису від 30 жовтня 2020 року №26107 та копії документів на підставі яких було видано зазначений виконавчий напис, а також витребувано у товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «АЛАНД» копії документів, які підтверджують безспірність заборгованості [PERSON] в сумі 31275,04 грн, на підставі яких було вчинено оскаржуваний виконавчий напис, а саме: копію кредитного договору, витяг із кредитного рахунку для підтвердження суми заборгованості, квитанцію про видачу готівкових коштів. Згідно листа товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «АЛАНД» від 09 березня 2021 року у відповідача відсутні документи витребувані судом, оскільки повний пакет оригіналів документів для вчинення виконавчого напису надано приватному нотаріусу, а їх копії не виготовлялися (а.с.53). Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем ухвала про витребування доказів не виконана та не повідомлено про причини невиконання. Позивач у позовній заяві зазначила, що кредитних договорів з товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» вона не укладала, не є клієнтом зазначеної фінансової установи, їх послугами не користується, жодних листів та претензій щодо сплати боргу їй не надходило. Суд констатує, що розмір боргових зобов`язань, який визначений у оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса не підтверджений жодним доказом, а також відсутність доказів належного направлення позивачу та отримання нею письмової вимоги щодо сплати заборгованості за договором від 14 червня 2013 року №012-14124-140613. Отже, між сторонами існує спір щодо заборгованості та щодо факту зобов`язальних відносин. З урахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку про відсутність безспірності зобов`язання боржника. Крім цього, відповідачем не надано письмового доказу щодо його правонаступництва всіх прав та обов`язків по договору від 14 червня 2013 року №012-14124-140613. Згідно з частинами 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доказування міститься й в приписах статті 81 ЦПК України. Відповідач не довів належними та допустимими доказами безспірність заборгованості, що не визнається позивачем. Ураховуючи викладені обставини суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Щодо вжитих заходів забезпечення позову. Ухвалою суду від 23 грудня 2020 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні від 30 жовтня 2020 року №63381631. Відповідно до частини сьомої та восьмої статті 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Оскільки позов задоволено, вжиті заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили, а у разі якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Щодо розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ураховуючи положення статті 141 ЦПК України та приписи Закону України «Про судовий збір», судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати по справі в загальному розмірі 1 261,20 грн, що складаються з судового збору за подання позову та за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved