Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

01.11.2018 представник КП «Харківські теплові мережі» звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом до відповідача [PERSON] , у якому просив стягнути з відповідача на користь позивача вартість спожитою теплової енергії у розмірі 63\~701,81 грн. за період з 01.12.2015 по 30.06.2018 за опалення нежитлових приміщень, розташованих по [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилався на те, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення цокольного поверху №1-го, мансарди №4-10 в житловому будинку лі.А-4, загальною площею 160,6 кв.м., що розташовані за адресою [ADDRESS] з централізованою системою теплопостачання. 01.11.2016 між відповідачем та КП «Харківські теплові мережі» укладено договір купівлі-продажу теплової енергії №14201. [PERSON] користується тепловою енергією, яку подає у нежитлове приміщення, а в цілому в в централізовану систему теплопостачання всього будинку КП «Харківські теплові мережі». Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання - протягом року. Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць. За період користування тепловою енергією з 01.12.2015 по 30.06.2018 відповідачем спожито теплової енергії на суму 63 701, 81 грн. За кожен розрахунковий період відповідачу направлялися платіжні вимоги-доручення про сплату за спожиту теплову енергію, що до моменту звернення до суду не сплачені. 16.07.2016, 17.11.2016, 19.12.2016, 15.05.2017, 02.07.2018, 15.08.2017, 14.02.2018, 02.07.2018, 16.07.2018 КП Харківські теплові мережі направлено листа вимоги щодо обов`язку сплати заборгованості за використану теплову енергію. 30.11.2016 представниками КП «Харківські теплові мережі» складено акт обстеження системи тепло споживання згідно якого система теплопостачання єдина із системою теплопостачання житлового будинку, в який вбудовано нежитлове приміщення споживача теплової енергії. Представник позивача вказує, що постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про підключення та відключення опалення в житловому будинку по [ADDRESS] № 174/8135 від 28.10.2015, №174/10519 від 05.04.2016 , 174/12658 від 25.10.2016, № 174/14561 від 03.04.2017, № 174/16970 від 31.10.2017, № 174/19451 від 10.04.2018 та в житловому будинку по [ADDRESS] акти включення та відключення від джерела теплової енергії № 171/7282 від 16.10.2017, №171/5485 від 02.02.2017, № 171/8280 від 10.04.2018. У зв`язку з тим, що приміщення відповідача, не обладнані пристроями обліку теплової енергії розрахунок спожитої теплової енергії зроблений згідно з нормативним документом Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько - побутові потреби в Україні КТМ 204 України 244-94 з урахуванням теплового навантаження. Таким чином, у період з 01.12.2015 по 30.06.2018, відповідач за рахунок позивача користувався тепловою енергією відповідно до договору купівлі-продажу теплової енергії, у зв`язку з чим було спожито теплової енергії на суму 63 701, 81 грн. Сума інфляційних витрат складає 720,94 грн., сума трьох процентів річних 159,25 грн., та пеня 19091,57 грн. На підставі викладеного представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 05.11.2018 позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення вартості спожитої енергії передано до Київського районного суду м.Харкова за територіальною підсудністю. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2018 справу передано для розгляду судді Нев`ядомському Д.В. Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова Нев`ядомського Д.В. від 20.12.2018 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з опалювання нежитлових приміщень з повідомленням (викликом) сторін. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2019, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, за наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи, зазначена справа передана в провадження судді Чередник В.Є. 21.01.2019 відповідачем [PERSON] до Дзержинського районного суду м.Харкова подано заперечення на позовну заяву, де він вказує, що з позовними вимогами КП «Харківські теплові мережі» не згоден. Між ним та позивачем був укладений договір купівлі-продажу теплової енергії №14201 від 01.11.2016, згідно дод.№4 відповідачем був підписаний перелік об`єктів тепло споживання по [ADDRESS] [ADDRESS] . [PERSON] не були підписані додатки №1,2 так як в нежитловому приміщенні по [ADDRESS] , відповідно акту обстеження №174/4450 від 01.08.2016 централізованого опалення немає. При підготовці проекту договору купівлі-продажу теплової енергії відповідачем був направлений лист вх..5788 від 04.11.2016 про внесення змін в проект договору, але заперечення не були враховані і відповідач підписав договір без додатків №1,2, а в.дод.№4 були внесені зміни викреслений об`єкт по [ADDRESS] . На неодноразові звернення до КП «Харківські теплові мережі» про додаткове обстеження представниками підприємства приміщень по [ADDRESS] ніяких дій не було. В дані приміщення тепло не постачалось і не постачається, відповідач не отримує послугу в даному приміщенні, тому сплачувати за неї не повинен. КП «Харківські теплові мережі» з представником житлово-експлуатаційної організації підписували акти про підключення та відключення житлового будинку по [ADDRESS] , але не указано, що в нежитловим приміщеннях є централізоване опалення (а.с.67). Вказані заперечення з доданими документами було направлено до Київського районного суду м.Харкова та отримано 07.03.2019. 19.06.2019 представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, у якому посилався на наступне. З позовними вимогами повністю не погоджуються та вважають їх безпідставними та необґрунтованими. У позовній заяві позивач вказує, що між відповідачем та позивачем укладено договір купівлі продажу теплової енергії від 01.11.2016 №14201. В той час позивач додає до позову розрахунки заборгованості, я яких зазначений період нарахувань з 01.12.2015, виходить, що нарахування заборгованості за період з 01.12.2015 по 01.11.2016 є безпідставним та необґрунтованим. До позову у якості доказу виникнення заборгованості надані чотири Акти станом на перше січня 2015 року, 2016 року, 2017 року, 2018 року, що мають назву Акт звіряння об`єднаний, усі вони без підпису абонента та видані в один день 18.10.2018 перед подачею позову, про що в них є відповідна відмітка. В актах вказані цифри спожитого тепла на місяць у величині гкал., проте в позові та інших документах не роз`яснено, яким чином визначається зазначена величина. Також з цих актів неможливо розмежувати спожите тепло по об`єкту за адресою: [ADDRESS] Об`єкт по [ADDRESS] взагалі не отоплюється, що зафіксовано у акті обстеження №174/4450 від 01.08.2016, у зв`язку з чим при укладання договору купівлі-продажу теплової енергії [PERSON] не підписав додаток №1 та №2 до договору, а в додатку №4 викреслено об`єкт [ADDRESS] 3. Не підписавши додатки до договору, що стосувалися об`єкту по [ADDRESS] , 6 [PERSON] направив позивачу листа вх. № 5788 від 04.11.2016 про внесеним змін в проект договору, оскільки лист залишений без реакції, то договір залишається частково підписаний, тобто, на думку відповідача неукладеним. Окрім того, листи-вимоги, акти включення та відключення не відправлялися належним чином відповідачу та не вручалися, все листування не отримувалося. Таким, чином, позовні вимоги є необгрунтованими та безпідставними; з позовних вимог не вбачається за які послуги та по яких об`єктах повинен сплачувати споживач, у зв`язку з чим представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову (а.с.118-119). 30.01.2020 представник КП «Харківські теплові мережі» подала уточнену позовну заяву, у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] користь КП Харківські теплові мережі заборгованість за надані послуги з опалення нежитлових приміщень цокольного поверху №1; мансарди № 4-10, в житловому будинку літ А-4, загальною площею 160,6 кв.м, що розташовані за адресою [ADDRESS] , вартість яких за період з 01.12.2015-01.04.2019 становить 8548,18 грн., інфляційні втрати - 248,48 грн, 3 % річних - 129,0 грн. та судові витрати. При цьому представник позивача посилається на наступне. Відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення цокольного поверху №1; мансарди № 4-10, в житловому будинку літ А-4, загальною площею 160,6 кв.м, що розташовані за адресою [ADDRESS] з централізованою системою теплопостачання. Відповідно технічного паспорту , що виданий ХМБТІ, площа нежитлових приміщень складає 160,6 м2 . Приміщення обладнане центральним опаленням, каналізацією, водопроводом. Система опалення вказаного нежитлового приміщення єдина з системою опалення житлового будинку [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що відповідач по справі договору купівлі-продажу теплової енергії за адресою : [ADDRESS] не уклав, відповідно до п.24 ЗУ «Про теплопостачання», співробітником КП «Харківські теплові мережі» виходом за адресою [ADDRESS] 6 з метою обстеження системи теплоспоживання, було складено акт, який містить вимогу укласти договір з теплопостачальною організацією, сплатити рахунок за користування тепловою енергією без договору. У цей час відповідач укладає договір купівлі-продажу теплової енергії № 14201 відносно інших приміщень, що належать йому на праві власності та розташовані за адресою : [ADDRESS] . Усі Додатки, які містять розрахунки щодо приміщень, розташованих за адресою [ADDRESS] відповідач не підписав. Технічні умови щодо переобладнання системи теплопостачання не отримував. Самовільне відключення без отримання технічних умов не допускається. Система опалення відноситься до санітарно-технічного обладнання житлового будинку. Опаленням є система, що гідравлічно та технічно об`єднує всі квартири житлового будинку. Таким чином відповідач користується тепловою енергією без договору. КП «Харківські теплові мережі» здійснило відпустку теплової енергії відповідачу в повному обсязі, на підставі чого відповідачу були направлені рахунки за спожиту теплову енергію. [PERSON] не сплачує рахунки. Борг за безпідставне користування тепловою енергією за період з 01 грудня 2015 по 01 квітня 2018 складає 8548,18 гри. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про підключення вбудованого споживача до джерела теплової енергії від 28.10.2015 за № 174/8135, від 25.10.2016 № 174/12658, від 31.10.2017 № 174/16970 та актами про відключення вбудованого споживача від джерела теплової енергії від 05.04.2016 № 174/10519, від 03.04.2017 № 174/14561, від 10.04.2018 № 174/19451. У зв`язку з тим, що приміщення відповідача не обладнано окремим тепловим вводом, КП Харківські теплові мережі не мають технічної можливості здійснити їх відключення. Станом на 31.10. 2018 року інфляційні втрати - 248,48 грн., 3 % річних - 129,0 грн., а загальна сума яка підлягає стягненню з відповідача складає 8925,66 грн. Відзиву на уточнену позовну заяву до суду не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі за наявними у справі документами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі, просив врахувати поданий раніше відзив, відсутність доказів позовних вимог. Також просив долучити до матеріалів справи останнє листування з відповідачем. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим провести розгляд справи за наявними матеріалами. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3\~статті 129 Конституції України\~визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6\~Конвенції\~про\~захист прав\~людини\~і\~основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Суд, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] на праві власності належать нежитлові приміщення цокольного поверху №1-:-10, мансарди №4-:-10 в житловому будинку літ.А-4, загальною площею 160,6 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією договору дарування від 20.01.2010 (зареєстровано в реєстрі за №240) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.46-47,48). Як вчабається з наданої копії технічного поспорту, виданого Харківським міським бюро технічної інвентаризації, реєстровий №5885, у розділі «ІНЖЕНЕРНЕ ОБЛАДНАННЯ» зазначено, що опалення нежитловий приміщень центральне. Опалювальна площа складає 160,6 кв.м. (а.с.163-166). КП «Харківські теплові мережі» у своїй виконавчій діяльності керуються Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 року тощо. Законом України «Про теплопостачання» визначено, що теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору. Споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, визначено споживача теплової енергії, як фізичну особу, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридичну особу, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Відповідно до п.4 Правил користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Відповідно до статті 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Статтею 16 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв на проведення ремонтних і профілактичних робіт, міжопалювальний період для систем опалення, ліквідацію наслідків, пов`язаних з дією непереборної сили. На підставі ч.2 ст. 21 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» виконавець зобов`язаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. На підставі ч.2 ст. 22 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» виробник зобов`язаний виробити житлово-комунальні послуги відповідно до умов договору, стандартів, нормативів, норм і правил. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.\~\~\~\~ За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Судом встановлено та сторонами не заперечується той факт, що договору купівлі продажу теплової енергії між [PERSON] та КП «Харківські теплові мережі» укладено не було. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач вказує, що система опалення нежитлового приміщення єдина з системою опалення житлового будинку [ADDRESS] , [PERSON] користується тепловою енергією без договору. КП «Харківські теплові мережі» здійснило відпустку теплової енергії відповідачу в повному обсязі, на підставі чого відповідачу були направлені рахунки за спожиту теплову енергію. Борг за безпідставне користування тепловою енергією за період з 01 грудня 2015 по 01 квітня 2018 складає 8548,18 гри. Позивач в обґрунтування заявлених вимог надав копії актів підключення у зв`язку з початком опалювального сезону від 28.10.2015, 25.10.2016, 31.10.2017. У переліку споживачів, розташованих в житловому будинку [ADDRESS] та підключених до єдиної системи опалення житлового будинку є ФО [PERSON] . Однак, з наданого суду акту обстеження системи теплоспоживаня об`єкту від 01.08.2016 №177/4450 вбачається, що на момент обстеження було встановлено, що мансарда має три кімнати. У 1 кімнаті 6 років тому стався порив радіатора. Радіатор був знятий і поставлені крани. У кімнаті 2 і 3 відсутні опалювальні прилади (а.с.120 на звор). 01.11.2016 між [PERSON] та КП «Харківські теплові мережі» укладено Договір №14201 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, однак Додатки №1 та 2 до Договору відповідач не підписав, а в Додатку №4 викреслено об`єкт [ADDRESS] [NUMBER] ( [ADDRESS] , [ADDRESS] [ADDRESS] ). Відповідач неодноразово звертався до КП «Харківські теплові мережі» з листами про проведення нового обстеження нежитлових приміщень за вказаною адресою та складання нвого акту обстеження, про внесення змін в проект договору, однак цього зроблено не було. Суд зауважує, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. При цьому, в ході судового розгляду представником позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту надання споживачу послуг з постачання обсягів теплової енергії в період з 01 грудня 2015 по 01 квітня 2018, на підставі чого позивачем були зроблені розрахунки заборгованості та у споживача виникнув би обов`язок їх сплатити. Згідно ст. 12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст.\~76\~, ч. 1,\~2\~ст.\~77, ч. 1 ст.\~95 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 1,3\~ст. 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Відповідно до ч. 1, 2, 5\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених\~\~обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є\~\~необґрунтованими, недоведеними,\~\~у зв`язку з чим задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, як суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, то судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed