Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

01 березня 2018 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача заборгованість по кредиту у розмірі 64656,92 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 1762 грн. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.10.2010 відповідач отримав кредит в сумі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Однак в порушення взятих на себе зобов'язань за вказаним договором відповідач не виконав умови договору, в зв'язку з чим станом на 15.02.2018 утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 64656,92 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 17731,62 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 18939,20 грн.; пеня в розмірі 24431,01 грн.; а також штраф (фіксованої частини) в розмірі 500,00 грн. та штраф (процентної складової) в розмірі 3055,09 грн. 13 квітня 2018 року ухвалою суду було прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, в позові просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився та ухвалою суду від 20 червня 2018 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 14.10.2010 відповідач [PERSON] надав Банку Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку про надання кредитного ліміту, та отримав кредит 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий картку (а.с.10,11,12-26). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Привалами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві (а.с.10). Згідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг за користування Кредитом та Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360календарних днів на рік. Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил передбачено, що у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100,00 грн., Клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Так, відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов'язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, а також проценти за його користування, перевитратам платіжного ліміту, а також сплаті комісії, крім того при порушенні позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору, а саме: в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову, що передбачено п.п. 2.1.1.7.6 Умов. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Кредитним договором (а.с. 5-9) станом на 15.02.2018 відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань має заборгованість в розмірі 64656,92 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 17731,62 грн.; заборгованості за процентами в розмірі 18939,20 грн.; пеня в розмірі 24431,01 грн.; а також штраф (фіксованої частини) в розмірі 500,00 грн. та штраф (процентної складової) в розмірі 3055,09 грн. За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача лише пеню та відмовити в задоволенні вимоги про стягнення штрафів. Таким чином, на підставі наведеного, виходячи із принципів об'єктивності, реальності і справедливості суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитом в сумі 61101,83 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 17731,62грн.; заборгованості за процентами в розмірі 18939,20 грн.; пеня в розмірі 24431,01 грн. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 1665 гривень 12 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial