Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

01.01.2019р. [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. В процесі розгляду справи, уточнивши позовні вимоги, [PERSON] остаточно просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей : [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 від всіх видів його заробітку, щомісяця, але не менше як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, а також стягнення з відповідача в користь повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі половини розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, до закінчення ним навчання або до досягнення 23-річного віку. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2000р. по 2015 р. У шлюбі в них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] і [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського райсуду м. Львова від 28.07.2016р. відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на утримання трьох дітей в розмірі 1/2 від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття. Однак, з серпня 2018р. вона не отримує аліментів згідно вказаного судового рішення, оскільки підприємство, де працює відповідач [PERSON] не виплачує заробітної плати працівникам. [INFO] р. старший син [PERSON] досяг повноліття та навчається у Львівському національному університеті ім. І.Франка на платній формі навчання. При цьому син проживає з нею і знаходиться на повному її матеріальному забезпеченні. Зважаючи на викладені обставини, вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням надання коштів на утримання дітей, як неповнолітніх, так і повнолітнього [PERSON] , який навчається у вищому навчальному закладі. Проте відповідач матеріально не допомагає, самостійно утримувати дітей їй важко, тому змушена звернутись до суду з даними вимогами. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник , [PERSON] , підтримали уточнені позовні вимоги, покликаючись на викладені в заяві обставини та факти. Просили позов задовольнити. Крім того зазначили, що при поділі майна подружжя дійсно були враховані майнові права неповнолітніх на той час трьох дітей , шляхом визнання за ними права власності на частку в будинку. Проте таке право було забезпечене не лише відповідачем. Позивач в рівній мірі відмовилась і від своїх прав на частину майна. Тому і подальше утримання дітей повинно порівну покладатись на батьків. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, а саме в частині виплати аліментів на неповнолітніх дітей. Однак заперечив вимогу про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] у зв`язку з навчанням. Пояснив, що він і так належним чином забезпечує його, постійно надає кошти, купує йому одяг та інші необхідні речі. Між тим, вважає, що в силу досягнення ним повноліття, він не позбавлений права особисто звернутись до суду, якщо буде вважати, що порушені його права на утримання. Також відповідач пояснив, що має заборгованість по аліментах, оскільки йому не виплачують заробітну плату, тому своєї вини у цьому не вбачає. Крім того, при вирішенні між ним та позивачкою спору щодо поділу майна подружжя, була укладена мирова угода, відповідно до якої за дітьми було визнано право власності на частку в будинку. При цьому окремим пунктом угоди було зазначено, що [PERSON] зобов`язується не ставити в подальшому питання про стягнення додаткових виплат на дітей. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних мотивів. Судом встановлено, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2000 року, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 08.06.2015р. В цьому шлюбі у них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] . 28.07.2016р. Шевченківським районним судом м. Львова у справі №466/4078/16-ц ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в розмірі 1/2 від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. [INFO] р. [PERSON] досяг повноліття і на даний час навчається в ЛНУ ім. І.Франка на факультеті електроніки та комп`ютерних технологій, закінчує навчання в червні 2023 року. Даний факт підтверджується довідкою № 217 від 03.12.2018р., виданою даним навчальним закладом та не заперечується відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Стаття 182 Сімейного кодексу України визначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей від шлюбу, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач в належному розмірі не надає кошти на утримання сина, який продовжує навчання та проживає з матір`ю. Його доводи про надання останньому коштів не підтверджені жодними доказами, а в силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Між тим, відповідач визнав позов в частині стягнення з нього аліментів на неповнолітніх дітей : [PERSON] і [PERSON] , у розмірі 1/3 від всіх видів його заробітку, а тому згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, ці обставини не підлягають доказуванню, суд не має сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, суд вважає що з врахуванням зазначених обставин, позов є підставним і повністю підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір

Outcome: approved