Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

У червні 2014 року позивачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з названим позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], яка була дружиною [PERSON] та матір'ю [PERSON] та [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 3,2248 га, яка складається з трьох земельних ділянок під кадастровими номерами: 3221288400:03:011:0021, 3221288400:04:003:0051, 3221288400:07:004:0035, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області. Вказану земельну ділянку спадкодавець успадкувала після смерті своєї матері - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину посвідченого 12 вересня 2008 року державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області, але належно не оформила право власності на неї. За життя [PERSON] заповіту не залишила. Як спадкоємці за законом позивачі звернулися до нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право на спадщину на дану земельну ділянку, але отримали відмову, оскільки на земельну ділянку відсутній правовстановлюючий документ. Тому з урахуванням уточнення позовних вимог просили суд визнати за кожним із них право на спадщину у рівних частках, по 1/3 за кожним з них, на земельну ділянку площею 3,2248 га, яка складається з трьох земельних ділянок під кадастровими номерами: 3221288400:03:011:0021, 3221288400:04:003:0051, 3221288400:07:004:0035, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області, виділену [PERSON] на підставі розпорядження Броварської райдержадміністрації № 674 від 01 грудня 2005 року, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Представник позивачів: [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви і просила їх задовольнити повністю. Позивач: [PERSON] та її представник - [PERSON] до суду не з'явилися, подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили розглянути справу за їх відсутності. Відповідач: Управління Держземагенства у Броварському районі Київської області у судове засідання не з'явилося, направило до суду заяву про розгляд справи у відсутність його представників. Відповідач: Світильнянська сільська рада Броварського району Київської області до суду не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника та про визнання позову. Відповідач: Броварська районна державна адміністрація Київської області у судове засідання не з'явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомлено. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 14 червня 2012 року виконавчим комітетом Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області. Із спадкової справи № 500/2012 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що позивачі [PERSON] 27 липня 2012 року, а [PERSON] 09 серпня 2012 року звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом, тобто у встановлений законом шестимісячний строк. Матеріали спадкової містять заяву позивача [PERSON] від 14 травня 2014 року про прийняття ним спадщини та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Крім у цього у цій же заяві [PERSON] зазначив, що зміст ст. 60 СК України йому роз'яснено і на видачу свідоцтва про право власності на ? частку майна він не претендує, так як це майно є особистою власністю померлої дружини [PERSON] Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 771992, виданого 05 2006 ? ? [PERSON], вбачається, що земельна ділянка площею 3,2248 га, яка складається з трьох земельних ділянок під кадастровими номерами: 3221288400:03:011:0021, 3221288400:04:003:0051, 3221288400:07:004:0035, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області, виділена [PERSON] на підставі розпорядження Броварської райдержадміністрації № 674 від 01 грудня 2005 року. Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29 вересня 2008 року, виданим [PERSON] державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Юхтою Л.М., зареєстрованим в реєстрі за № 1-3879, після смерті її матері [PERSON] підтверджується факт прийняття нею спадщини, яка складалася з: земельної ділянки площею 3,2248 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області, що належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Броварською райдержадміністрацією Київської області 05 травня 2006 року, серії ЯБ № 771992, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 010632500051, кадастровий номер земельної ділянки: № 1 - 3221288400:03:011:0021, № 2 - 3221288400:04:003:0051, № 3 - 3221288400:07:004:0035. Із листа № 1522/02-14 від 30 травня 2014 року державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори видно, що позивачу [PERSON] було роз'яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,2248 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області, після смерті її матері [PERSON] немає можливості, оскільки відсутній державний акт на право власності на неї. Згідно із п. «а» ч. 3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до вимог п. п. "а", "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, прийняття спадщини. У ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Доказів неправомірності набуття спадкодавцем права власності на спадкові земельні ділянки судом не встановлено. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання за ними в рівних частках, по 1/3 частці за кожним, права на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті [PERSON], є обґрунтованим, суд дійшов висновку що він підлягаю задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved