overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

01.08.2017 р. до суду подано позов, в якому позивачка вказала, що в день смерті її батька [PERSON], 27.11.2004 р. в с.Нараївка Гайсинського району, відкрилася спадщина, зокрема, на належну покійному земельну ділянку площею 2,12 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради та право на майновий пай майна КСП «Україна» с.Нараївка Гайсинського району, єдиною спадкоємицею за законом є позивачка дочка покійного [PERSON], однак через скрутне матеріальне становище нею був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, причину пропуску вважає поважною, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не з`явилася, просила справу розглянути без неї, вимоги задовільнити повністю (а.с. 19). Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову визнав повністю, просив справу розглянути без нього (а.с.20). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд визнає заявлені вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що земельна ділянка площею 2,12 га, розташована на території [PERSON] сільської ради та право на майновий пай майна КСП «Україна» с.Нараївка Гайсинського району, належать [PERSON], померлому 27.11.2004 р., на час відкриття спадщини померлого 27.11.2004 р. [PERSON] його дочка [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом належного на праві власності померлому спадкодавцеві земельної ділянки площею 2,12 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради та право на майновий пай майна КСП «Україна» с.Нараївка Гайсинського району, однак позивачка перебувала у скрутному матеріальному становищі, тому нею був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою. Вказані правовідносини регламентуються: - ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини; - п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, за яким в судовому порядку розглядаються справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; Оскільки, померлому 27.11.2004 р. [PERSON], належала земельна ділянка площею 2,12 га, розташована на території [PERSON] сільської ради та право на майновий пай майна КСП «Україна» с.Нараївка Гайсинського району, спадкоємицею є дочка [PERSON], [INFO], яка пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті її спадкодавця 27.11.2004 р. [PERSON], [PERSON] через те, що перебувала у скрутному матеріальному становищі, що суд визнає поважною причиною, то задля захисту спадкових інтересів [PERSON] рішенням суду визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю шість місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

01.08.2017 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав. Пояснив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 1991 року. Шлюбні відносини припинені та спільно вони не проживають з липня 2012 року. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просить розірвати, на примирення не згоден. Відповідачка [PERSON] будучи повідомленою про день та час судового розгляду справи за місцем реєстрації у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України, в судове засідання повторно не зявилася. Відповідно до положень ст. ст. 77; 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачки. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 січня 1991 року (а.с.3). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач наполягав на розірванні шлюбу, своєї згоди на примирення не надав, позов підлягає до задоволення. Позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, а тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

01.08.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Барон (дошлюбне прізвище Мариморович) Я.С. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.10.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №90, мотивуючи тим, що вони 04.10.2011 року уклали шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Зазначає, що вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя. Вважає примирення неможливим. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримує та просить справу розглянути за його відсутність, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. В судове засідання відповідач не зявилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, відповідно до ч. 5 ст. 74, 77 ЦПК України, заяв про відкладення справи або слухання справи за її відсутністю не направляла, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 04.10.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №072771 від 04.10.2011, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №90. Від шлюбу дітей [PERSON] та [PERSON] не мають. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

01.08.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 06.07.2012 року Виконавчим комітетом Жовтневої селищної ради міста Нововолинська Волинської області. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутності спільних інтересів, протилежних понять щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком та дружиною. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних стосунків, ведуть окремо свої господарства. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сім?ї є неможливим. Оскільки сторони мають неповнолітню дитину, і не можуть розірвати шлюб через відділ РАЦС, тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

01.08.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 27.12.2014 року Новоград-Волинським відділом ДРАЦС, актовий запис № 439. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, дітей не мають. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач з'явилась, просила позов задовольнити, відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27.12.2014 року Новоград-Волинським відділом ДРАЦС, актовий запис № 439, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії № [NUMBER] від 11.03.2015 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на відновлення дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

01.08.2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням квартирою №1 в будинку №5 по вулиці Пушкіна в сел. Благодатне м. Нововолинська Волинської області. Вимоги мотивує тим, що вказана квартира перебуває у комунальній власності, у даній квартирі крім позивача зареєстровані її сини [PERSON], [PERSON], та дочка [PERSON]. Вказує, що оплату за комунальні послуги здійснює вона самостійно. Нарахування проводиться на всіх зареєстрованих осіб. Для отримання субсидії, позивач надавала відомості про фактичне місце проживання її синів. Однак з дочкою вона не спілкується, і тому позбавлена можливості надати необхідні документи для отримання субсидії, так як місце проживання дочки невідоме. Стверджує, що відповідач, будучи зареєстрованою в спірній квартирі, фактично не проживає в ній більше десяти років. Відповідач добровільно залишила житло, ніякої участі в утриманні спірної квартири не бере, не сплачує за комунальні послуги, квартирної плати, не бере участі в поточних ремонтах. Позивач не має матеріальної змоги проводити оплату за комунальні послуги, які нараховуються на відповідача, а також немає можливості оформити субсидії. Оскільки відповідач не проживає в вищезазначеній квартирі понад шість місяців, вважає, що є всі підстави визнати її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через засоби масової інформації. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], показання свідків [PERSON], [PERSON], які ствердили, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації понад десять років, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в звязку з наступним. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], що стверджується довідкою ЖКП №2 від 24.07.2017 року а.с.6. Як вбачається з акту від 28.11.2016 року (а.с.7) складеного комісією ЖКП №2, [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO], але за вказаною адресою більше десяти років не проживає. Таким чином, в суді встановлено, що відповідач [PERSON] понад шість місяців без поважних причин відсутня по місцю постійного проживання, не проявляє ніякого інтересу до спірного житла як до свого постійного місця проживання і не належить до переліку осіб, за якими, у відповідності до ст. 71 ЖК України, зберігається житло понад зазначений строк. Судом не встановлено поважних причин відсутності відповідача у спірній квартирі, а тому суд визнає [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, відповідно до вимог ст. 72 ЖК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

01.08.2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила, у них з відповідачем є спільна неповнолітня дитина дочка [PERSON] [INFO]. Відповідач надає допомогу на утримання дитини. За місцем служби відповідача на підставі його особистої заяви їй відраховуються кошти на утримання дитини. В той же час вона вважає, що аліменти стягуються не з усіх отримуваних ним коштів, що призводить до порушення її прав. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі ? частини від заробітку відповідача. Відповідач [PERSON] позов не визнав та в його задоволенні просив відмовити, зазначивши, що він добровільно сплачує кошти на утримання дитини в розмірі ? частини від свого заробітку. Всі відрахування на підставі його заяви проводяться бухгалтерією за місцем його служби та направляються позивачці. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO] (а.с.6) Дитина проживає разом з матірю (а.с. 7). Відповідач [PERSON] в добровільному порядку сплачує аліменти на утримання своєї неповнолітньої дочки, про що свідчить як його рапорт так і довідка з місця служби (а.с26-17). Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час, з рапорту відповідача [PERSON] з яким він звернувся до начальника 3 територіального Одеського вузла урядового звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України вбачається, що кошти стягуються не з усіх виплат, які отримує відповідач, а отже право позивачки на отримання аліментів в повному розмірі виходячи із ? частини заробітку (доходу) відповідача підлягає судовому захисту. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. Також, суд вважає, що аліменти в судовому порядку слід стягувати з 01 серпня 2017 року зарахувавши в рахунок сплати позивачці [PERSON] аліментів, кошти сплачені відповідачем [PERSON] в добровільному порядку з 01 серпня 2017року. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

01.08.2017 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, в якій посилаючись на необхідність встановлення факту, що має юридичне значення для створення умов щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON], що мала місце [INFO], просила ухвалити судове рішення про встановлення фату родинних відносин між нею та [PERSON] на рівні рідних племінниці та тітки. Під час судового розгляду справи заявник [PERSON] та її представник [PERSON], заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити. Пояснили, що [PERSON] після смерті тітки [PERSON] не може одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, оскільки до цього часу не збереглися документи, які засвідчують її таку спорідненість з [PERSON] Вирішити це питання у позасудовому порядку не можливо, що і змусило їх звернутися до суду з вказаною заявою. Заінтересована особа - Бобринецька міська рада Кіровоградської області, на судовий розгляд справи повідомлялася належним чином, проте, явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про причини такої неявки суд не повідомила. Вислухавши пояснення заявниці та її представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Судом встановлено, що [INFO] в м. Знам'янка Кіровоградської області померла громадянка [PERSON], [INFO], про що свідчить довідка Новобузького РВ ДРАЦС у Миколаївській області від 25.10.2017 року. Як стверджувала при розгляді справи заявниця, вона являється її спадкоємницею третьої черги за законом, оскільки являється її племінницею. З матеріалів справи вбачається, що дідом та бабою заявниці [PERSON] (змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] при укладанні шлюбу 30.08.1975 року) являлися [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7, 9-11,). Між тим, відомості про батьків [PERSON] матеріали справи не містять. За відсутності документів, які вказують на таку спорідненість між заявницею та [PERSON], державним нотаріусом Знам'янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області винесено постанову від 04.07.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі на ім'я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] Як видно з витягу Державного реєстру актів цивільного стану, громадянка [PERSON], до укладання 28.04.1954 року шлюбу з [PERSON], мала прізвище [PERSON] (а.с.13). Опитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що знали за життя [PERSON] і підтвердили, що вона дійсно є тіткою заявниці [PERSON] Таким чином, дослідженні докази вказують на те, що маються підстави для встановлення факту родинних відносин між [PERSON], яка померла [INFO] та заявницею [PERSON], [INFO], на рівні рідних тітки та племінниці. Встановлення цього факту має для заявниці юридичне значення, так як вона зможе отримати свідоцтво на спадщину за законом, після смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

01.08.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між нею та відповідачем 24.09.2011 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №339. Від шлюбу подружжя дітей не має. Шлюбні відносини між подружжям припинені із за сварок та суперечок, які виникали з обоюдної вини, шлюбні відносити між подружжям не поновлювались, на добровільне розірвання шлюбу в органах РАЦС відповідач не згоден. Крім того позивачка просить залишити їй після розірвання шлюбу, шлюбне прізвище «[PERSON]», та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позов задовольнити, а також вказала, що згідна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та день розгляду справи увідомлений був своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Враховуючи, що позивачка проти заочного розгляду справи не заперечувала, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб 24.09.2011 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 339 (а.с. 3). Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені із за сварок та суперечок, які виникали з обоюдної вини, шлюбні відносити між подружжям не поновлювались, на добровільне розірвання шлюбу в органах РАЦС відповідач не згоден. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вище викладеного суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, що змусили позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб носить формальний характер, що в силу ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивачки необхідно стягнути 640 грн. судових витрат.

Outcome: approved