Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

01 березня 2017року позивач звернувся до суду з позовом до Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області про зняття арешту У своїх вимогах позивач посилається на те, що він є власником нерухомого майна, що розташоване [ADDRESS]. У січні 2017 року коли позивач звернувся до нотаріальної контори для того щоб продати свій будинок, йому стало відомо, що на його нерухоме майно, накладено арешт у відповідності до ухвали Народного суду Новоодеського району від 06.11 1996 року. 25 січня 2017 року позивач звернувся до Новоодеського районного суду Миколаївської області, за копією такого рішення суду. Однак йому було надано відповідь про те, що такого рішення в суді не існує, оскільки немає справи. Після цього, позивач звернувся до Новоодеського відділу державної виконавчої служби щодо надання йому інформації щодо підстав для накладення арешту на вказане майно, на що йому було надано відповідь про те, що документів щодо накладення арешту на належне йому майно у ВДВС немає, а строк зберігання таких документів якщо вони були б в наявності вже закінчився б. Позивач підсумував, що в 1996 році був накладений арешт у відповідності до рішення суду Первинні документи які могли бути у виконавчої служби мали бути знищені за строком зберігання, а в 2006 році нотаріус внесла заборону в Єдиний реєстр електронних заборон на підставі ухвали суду якої не існує. Таким чином, був накладений арешт на майно на моє майно без яких не будь підстав Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, представник позивача надав до суду заяву у якій просив суд справу розглядати за їх відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна,Новоодеською держаною нотаріальною конторою 26.06.2006року було внесено до вказаного реєстру запис про обтяження квартири, що належить позивачу і знаходиться за адресою [ADDRESS]. Обтяження внесено на підставі ухвали Народного суду Новоодеського району б/н від 06.11.1996року. Згідно довідки Новоодеського районного суду Миколаївської області №5/349 від 25.01.2017року відповідно до алфавітного покажчика по цивільним справам за 1996рік, справи відносно [PERSON] в Новоодеському районному суді не зареєстровано. З листа відповіді Новоодеського ВДВС ГТУЮ в Миколаївській області №729 від 06.02.2017року видно, що за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень, журналів обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві, журналів реєстрації загальної вхідної кореспонденції, журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження за період з 01.01.2006 по 03.02.2017 р. виконавчі документи, стороною у яких визначено [PERSON], а також за якими постановлено накладення арешту на нерухоме майно, що розташоване [ADDRESS], на виконання до відділу не надходили та станом на 03.02.2017 р. не перебувають. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Оскільки виявити підстави накладення обтяження на належне позивачу майно в даний час не можливо, жодних вимог до позивача як власника обтяженого майна до даного часу предявлено не було, то належне йому майно безпідставно перебуває під обтяженням, чим порушено його майнові права щодо розпорядження власністю, а відтак позов [PERSON] про зняття арешту з належного йому майна підлягає задоволенню.

Outcome: approved