Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Представник позивача Кіптенко С.П. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанси», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. У позові посилається на те, що позивачці стало відомо, що 20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем винесено виконавчий напис №105643. З даного виконавчого напису вбачається стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором 544321698 від 11 лютого 2020 року, укладеним між позивачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступники ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», за період з 04 листопада 2020 року по 04 листопада 2020 року в розмірі 6852,50 грн.(заборгованість складається з боргу за кредитом 2500 грн., відсотки 4362,50 грн), а також плати за вчинення виконавчого напису 1200 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником Олегом Івановичем було відкрито виконавче провадження №64895255 від 19 березня 2021 року. Вважає, що вищевказаний виконавчий напис приватного нотаріуса вчинений з чисельними порушеннями законодавства. Так, приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився в безспірності заборгованості по кредитному договору. Виконавчий напис не може існувати окремо від документу, який встановлює заборгованість та з приводу якої вчинено такий напис. На підставі викладеного, просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на його користь судовий збір у розмірі 908 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, його інтереси представляє адвокат Кіптенко С.П. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. в судове засідання не з`явились, неодноразово були повідомлені належним чином про час та місце проведення підготовчих засідань та судового розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Із Виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, з [PERSON] стягнуто заборгованості за кредитним договором 544321698 від 11 лютого 2020 року, укладеним між позивачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ( правонаступники ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») за період з 04 листопада 2020 року по 04 листопада 2020 року в розмірі 6852,50 грн. (заборгованість складається з боргу за кредитом 2500 грн., відсотки 4362,50 грн), а також стягнуто плату за вчинення виконавчого напису 1200 грн. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №105643. Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №64895255 від 19 березня 2021 року відкрито виконавче провадження з виконання Виконавчого напису № 105643від 20 листопада 2020 року про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 8062,50 грн. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на адресу суду не направив жодного розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором. Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Дослідивши зміст виконавчого напису, суд встановив, що він виданий із порушенням ЗУ «Про нотаріат», а саме у спірному виконавчому написі визначено, що строк платежу по кредитному договорі настав, однак не вказано який саме строк виконання. Таким чином не зрозуміло чи дотримано нотаріусом вимог, щодо трирічного строку давності стягнення заборгованості. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно із переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом нотаріального напису. Крім того, відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, що передбачено також і Порядком № 296/5. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України). Із змісту оспорюваного виконавчого напису встановлено, що заборгованість стягується за період з 04 листопада 2020 року по 04 листопада 2020 року, сам кредитний договір було укладено 11 лютого 2020 року, однак не вбачається яким чином формувалася вказана заборгованість. Суд вважає, що хоча у виконавчому напису зазначений період стягнення заборгованості за період з 04 листопада 2020 року по 04 листопада 2020 року, однак зазначені у виконавчому напису обставини не підтверджені належними доказами, наявні у справі докази свідчать, що кредитний договір укладено 11 лютого 2020 року, строк дії кредитного договору та повернення кредитних коштів невідомий, а також не підтверджено документально перехід права вимоги до боржника відповідними договорами, отже, виконавчий напис від 20 листопада 2020 року вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Порядку № 296/5, оскільки порушено встановлений трирічний строк позовної давності та вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. Крім того, у оспорюваному виконавчому написі вказано, що підставою його здійснення є, зокрема, постанова Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, в яку постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п.2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року в цій частині. Вказану постанову залишено без змін згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, кредитний договір № 544321698 від 11 лютого 2020 року на момент вчинення виконавчого напису вже не був тим документом, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тобто, нотаріус не мав прав вчиняти виконавчий напис щодо стягнення саме за нотаріально непосвідченим кредитним договором. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису приватного Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С.від 20 листопада 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 105643, про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором - таким, що не підлягає виконанню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. суд виходить з наступного. При зверненні до суду з позовною заявою, позивач сплатив судовий збір в розмірі 908 грн. та це підтверджено відповідною квитанцією, його вимоги задоволені в повному обсязі, отже зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved