Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство акціонерного банку "УКРГАЗБАНК" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просив не здійснювати, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та дату розгляду справи неодноразово сповіщалась належним чином, судова повістка повернута з відміткою через не запит. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. 22 березня 2017 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" та відповідачем [PERSON] укладено договір приєднання надання банківських послуг за картковими продуктами № ВВ4-37471-Ф/17-DOM. Відповідно до договору Банк оформив відповідачу міжнародної платіжної системи МАSТЕRСАRD DЕВІТ ТА ПІН-код до неї відкрив картковий рахунок № [NUMBER] і встановив ліміт овердрафту максимальною 300 000,00 грн. Згідно з умовами договору [PERSON] отримав кредит у вигляді відкриття відкличної кредитної лінії з максимальною сумою ліміту до 300 000 грн. із терміном повернення до 22 березня 2018 року та сплатою 30 % річних - базова процентна ставка і 48% річних - за прострочення заборгованості за дозволеним овердрафтом (кредитом). Дані обставини підтверджуються копіями договору, розписки за отримання платіжної картки. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено що у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 4.3.3. Договору Банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань Клієнтом за цим договором, зокрема, у разі порушення Клієнтом строків/термінів сплати будь-яких платежів за цим договором, в тому числі сплати процентів, комісій та інших платежів, передбачених цим Договором, про що Клієнт повідомляється відповідною письмовою вимогою. Таким чином, внаслідок порушення зобов'язань за договором приєднання надання банківських послуг за картковими продуктами № ВВ4-37471-Ф/17-DOMна відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки заборгованість [PERSON] перед АБ «УКРГАЗБАНК» становить 18 784, 43 грн. і складається з: суми заборгованості по кредиту (поточної) - 9 855, 64 грн.; суми заборгованості по кредиту (простроченої) - 5 377,42 грн.; сума заборгованості по процентам (поточної) - 446,40 грн.; сума заборгованості по процентам (простроченої) - 3 104,97 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача про добровільне погашення заборгованості по додатковому договору шляхом направлення письмової вимоги-повідомлення, але до теперішнього часу заборгованість не погашена. Відповідачем жодних заперечень на позов або на розрахунки суми боргу суду не надано. Згідно статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказі в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Outcome: approved