Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

01 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03 травня 2012 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №88. Від спільного шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю - позивачем та перебуває на її утриманні. Сімейне життя між сторонами не склалося. Сторони проживають окремо, припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства. Фактично сім'я розпалась. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Позивач вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Зазначає, що відповідач фізично здоровий, працездатний, має можливість утримувати дочку, оскільки має неофіційний заробіток працюючи за кордоном, постійного місця роботи не має, на утриманні відповідач нікого немає, аліменти нікому не платить. Оскільки у відповідача заробітки не постійні та мають мінливий характер, позивач просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. щомісяця з індексацією стягуваної суми, з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути судові витрати по справі. Позивач [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити, не заперечує щодо заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через судовий виклик, про причини неявки в судове засідання не повідомив. \~ Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ Зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.4), копію свідоцтва про шлюб (а.с.5), копію свідоцтва про народження дитини (а.с.6), копію паспорта та коду позивача (а.с.7,8), копію будинкової книги (а.с.9-10), суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини, примирення між сторонами неможливе, шлюб фактично розпався та існує формально. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам дитини, тому суд шлюб розриває. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] не змінювати, залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.184 Сімейного Кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищенаведене, суд позов задовольняє та присуджує до стягнення з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 гривень щомісяця з індексацією відповідно до закону, починаючи з 01 листопада 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України до стягнення з [PERSON] підлягає в користь [PERSON] 640,00 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.1) та 800,00 грн. витрат на правничу допомогу, що підтверджується документально (а.с.11-13), всього: 1440,00 грн. понесених по справі судових витрат. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.ст. 4,5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved