Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

У липні 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Об'єднання підприємств (юридичних осіб) «Об'єднання енергетичних підприємств «Галузевий резервно-інвестиційний фонд розвитку енергетики» (ОЕП «ГРІФРЕ») про стягнення середнього заробітку. Позивач зазначив, що з 2014 року він перебував у трудових відносинах з Об'єднанням підприємств (юридичних осіб) «Об'єднання енергетичних підприємств «Галузевий резервно-інвестиційний фонд розвитку енергетики. (далі ОЕП «ГРІФРЕ»). Зазначив, що він працював у штаті ОЕП «ГРІФРЕ» на різних посадах на умовах повного робочого тижня з двома вихідними днями (субота та неділя) з 01 липня 2014 року по 12 березня 2015 року, що підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці. Відповідач, порушуючи вимоги законодавства, не виплачував заробітну плату, зокрема, допустив заборгованість із заробітної плати за січень, лютий та березень 2015 року. Згідно з Довідкою ОЕП «ГРІФРЕ» від 17 березня 2015 № 78 (додаток 1 до довідки) та Доповненням до вказаної довідки від 06 травня 2015 року № 127 загальна сума заборгованості склала 13 206,81 грн. (тринадцять тисяч двісті шість гривень 81 коп.). Враховуючи тривалий період бездіяльності Відповідача щодо погашення заборгованості, 07 травня 2015 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із заробітної плати у розмірі 13 206,81 грн. 12 березня 2015 року позивач звернувся до керівника Відповідача із заявою у якій просив виплатити усі належні йому від ОЕП «ГРІФРЕ» суми коштів. Проте, порушене питання із виплати усіх належних йому сум, в т.ч. погашення заборгованості із заробітної плати, відповідачем залишилися без вирішення: заборгованість із нарахованої, але невиплаченої заробітної плати не була погашена у день його звільнення. 07 травня 2015 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із заробітної плати у розмірі 13 206,81 грн. 08 травня 2015 року Шевченківський районний суд міста Києва видав судовий наказ про стягнення на його користь суми боргу у розмірі 13 206,81 грн. Відповідач погасив заборгованість у розмірі 13 206,81 грн., яка відповідає сумі боргу, зазначеній у заяві позивачем про видачу судового наказу від 07 травня 2015 року та в судовому наказі Шевченківського районного суду міста Києва від 08 травня 2015 року. Отже, 10 червня 2015 року Відповідач фактично повністю погасив суму безспірної заборгованості, яка також визначена судовим наказом Шевченківського районного суду міста Києва від 08 травня 2015 року, а саме в сумі 13 206,81 грн. При цьому період затримки склав майже три місяці (з 12 березня до 10 червня 2015 року). Тому позивач вважає, що Відповідач зобов'язаний повністю сплатити на його користь компенсацію (середній заробіток) за весь час затримки. Враховуючи вище викладене, позивач просив: Стягнути на його, користь з Відповідача - Об'єднання підприємств (юридичних осіб) «Об'єднання енергетичних підприємств «Галузевий резервно-інвестиційний фонд розвитку енергетики» (код ЄДРПОУ 21677681) середній заробіток у розмірі 34 651,52 грн. (тридцять чотири тисячі шістсот п'ятдесят одна гривня 52 коп.) за весь час затримки по день фактичного розрахунку - з 12 березня до 10 червня 2015 року. Допустити до негайного виконання рішення щодо стягнення всієї суми середнього заробітку. 03.03.2016 року через загальну канцелярію Шевченківського районного суду міста Києва від 03 березня 2016 року надійшла заява позивача про уточнення його позовних вимог. Посилаючись на зазначені обставини в заяві позивач збільшив свої позовні вимоги та просив суд: стягнути на його користь з відповідача Об'єднання енергетичних підприємств «Галузевий резервно-інвестиційний фонд розвитку енергетики» юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 27, середній заробіток у розмірі 21 422 грн., за весь час затримки по день фактичного розрахунку - з 12 березня до 10 червня 2015 року. У своїх письмових запереченнях від 25 лютого 2016 року (а.с. 72-75) виконавчий директор відповідача Об'єднання енергетичних підприємств «Галузевий резервно-інвестиційний фонд розвитку енергетики» О.О. Котельников зазначив про таке, що відповідач не заперечує факт затримки виплати належних Позивачу сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Посилаючись на зазначені обставини в своїх запереченнях вважає що, у правовідносинах між позивачем та відповідачем щодо затримки розрахунку при звільненні Позивача, відсутня вина власника, а відповідно і склад правопорушення, що є підставою для відповідальності власника (підприємства) відповідно до статті 117 КЗпП України. Тому вважає позовні вимоги такими, що не підлягають. У судовому засіданні позивач [PERSON], підтримав позовні вимоги та уточнення до них з підстав, зазначених у письмових позовній та уточненій заявах та усних поясненнях у процесі розгляду справи. Не погоджуючись з наданою суду відповідачем довідкою про його середню заробітну плату за останніх два місяця січень та лютий 2015 року його роботи перед звільненням позивач в заяві про уточнення позовних вимог зазначив наступне. Відповідно до заперечень та довідки Відповідача про середню заробітну плату середня (середньоденна) заробітна плата [PERSON] становить 288, 02 гривень, і на думку Відповідача Позивач може просити про стягнення середнього заробітку у розмірі 16 705, 16 гривень за 58 робочих днів прострочення. Із зазначених документів наданих суду випливає, що середньоденний заробіток у розмірі 288, 02 грн. розрахований виходячи із доходів (заробітної плати), нарахованих у січні та лютому 2015 року за 33 робочих дні: (4 607, 86 грн. /зар. плата за січень/ + 4 896, 94 грн. /зар. плата за лютий/) / 33 робочих дні - 288,02 грн. Однак, на думку позивача вказаний розрахунок його середньої заробітної плати здійснено відповідачем незаконно. Так як відповідачем при розрахунку не враховано весь обсяг його заробітної плати, який відповідно до закону підлягає включенню при розрахунку його середньої заробітної плати. Відповідно до ст. 74 КЗпП України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати. За розрахунками позивача згідно з довідкою № 81 від 17.03.2015 кількість відпрацьованих робочих днів у січні 2015 року становить 12 днів та у лютому 2015 року - 21 день, разом 33 дні. (7 291,85 грн. + 4 896,94 грн.) / 33 дні = 369,35 грн. Сума середнього заробітку, яка підлягає стягненню на підставі ст.177 КЗпП України за 58 днів прострочення розрахунку становить: 369, 35 грн. х 58 днів = 21 422,30 грн., яку він просить суд стягнути з відповідача на його користь за весь час затримки по день фактичного розрахунку - з 12 березня до 10 червня 2015 року. Представник відповідача Об'єднання підприємств (юридичних осіб) «Об'єднання енергетичних підприємств "Галузевий резервно-інвестиційний фонд розвитку енергетики» у судовому засіданні підтримав письмові заперечення відповідача, проти позову заперечив та усно пояснив, що згідно з установчими документами, Відповідач - Об'єднання енергетичних підприємств «Галузевий резервно-інвестиційний фонд розвитку енергетики» є об'єднанням енергетичних підприємств на основі спільності інтересів і поставленої мети, створений відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України та Наказу Міністерства енергетики України № 329 від 30.11.1999 року та має статус неприбуткової організації. Джерелами формування майна Відповідача є внески членів Об'єднання (членські внески підприємств), за рахунок яких покриваються витрати на утримання апарату (виплати заробітної плати). Інших джерел фінансування у Відповідача немає. Разом з тим, слід наголосити на тому, що членські внески сплачуються на підставі договорів про участь у діяльності Об'єднання та в свою чергу можуть бути періодичними або разовими за цільовим призначенням. Відповідно, на початку 2015 року виникла ситуація щодо несплати членських внесків, що в свою чергу призвело до виникнення заборгованості з виплати заробітної плати усім працівникам Відповідача. Крім цього, вказана ситуація щодо недостатності коштів у Відповідача також ускладнилася внаслідок боргу ПАТ «Енергобанк» перед Відповідачем у розмірі 154 540,97 грн. (кошти Відповідача заблоковані на рахунках Банку) через визнання зазначеного Банку неплатоспроможним, та який наразі перебуває в стадії ліквідації. Внаслідок, викладених вище подій у період з 13 березня по 10 червня 2015 року у Відповідача були відсутні грошові кошти за рахунок, яких була б можливість провести своєчасно належні Позивачу виплати, що підтверджується банківськими виписками по рахункам. Тому на думку представника відповідача, Відповідачем вживалися всі можливі заходи щодо недопущення, а також вирішення проблем з фінансуванням з метою забезпечення своєчасного виконанню обов'язків перед позивачем, що виключає вину Відповідача за затримку розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України. До того ж як зазначив представник відповідача заявлені розрахунки Позивача щодо можливого стягнення з Відповідача середнього заробітку у розмірі 34 651, 52 грн. є необґрунтованими. Відповідно до довідки про заробітну плату Відповідача за січень та лютий 2015 року та довідки про середню заробітну плату Відповідача за вказаний період, а також враховуючи п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, середньоденна заробітна плата Відповідача становить 288, 02 грн. (двісті вісімдесят вісім гривень 02 коп.). Враховуючи п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, Позивач може просити Відповідача про виплату вказаної компенсації в сумі, що не перевищує 16 705 грн. 16 коп. (шістнадцять тисяч сімсот п'ять гривень 16 коп.) = 288.02 * 58 (дні затримки розрахунку). Суд, заслухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи № 761/21553/15-ц, вважає позов [PERSON], таким що підлягає частковому задоволенню стосовно стягнення не отриманої заробітної плати. Судом встановлено, що Наказом № 40 керівника Об'єднання підприємств «Об'єднання енергетичних підприємств "Галузевий резервно-інвестиційний фонд розвитку енергетики» від 02 липня 2014 року позивача [PERSON] було прийнято на роботу на посаду радника виконавчого директора. З відповідачем він перебував у трудових відносинах працював у штаті ОЕП «ГРІФРЕ» на різних посадах на умовах повного робочого тижня з двома вихідними днями (субота та неділя) з 01 липня 2014 року по 12 березня 2015 року. Наказом № 10-К керівника Об'єднання підприємств «Об'єднання енергетичних підприємств "Галузевий резервно-інвестиційний фонд розвитку енергетики» від 13 березня 2015 року позивача [PERSON] було звільнено за згодою сторін п.1ст.36 КЗпП України. Загальна сума нарахувань при звільнені складала 7021,71 грн. Як встановлено судом та не заперечується сторонами Відповідачем в порушенні вимог ст. 116 КЗпП України, не виплачувалась позивачу заробітна плата, за січень, лютий та березень 2015 року. Згідно з Довідкою ОЕП «ГРІФРЕ» від 17 березня 2015 № 78 (додаток 1 до довідки) та Доповненням до вказаної довідки від 06 травня 2015 року № 127 загальна сума заборгованості склала 13 206,81 грн. (тринадцять тисяч двісті шість гривень 81 коп.). 07 травня 2015 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із заробітної плати у розмірі 13 206,81 грн. 08 травня 2015 року Шевченківський районний суд міста Києва видав судовий наказ про стягнення на мою користь суми боргу у розмірі 13 206,81 грн. Відповідач погасив заборгованість у розмірі 13 206,81 грн., яка відповідає сумі боргу, зазначеній у заяві позивач про видачу судового наказу від 07 травня 2015 року та в судовому наказі Шевченківського районного суду міста Києва від 08 травня 2015 року. В зв'язку з порушенням відповідачем вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України через несвоєчасну виплату заробітної плати позивачу, в результаті чого утворилася заборгованість із заробітної плати за період: 01 січня - 12 березня 2015 року, так як не було виплачено позивачу належних йому сум у день його звільнення. У липні 2015 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовною заявою про стягнення середнього заробітку з «Об'єднання енергетичних підприємств "Галузевий резервно-інвестиційний фонд розвитку енергетики» на його користь. Звертаючись до суду з цим позовом позивач зазначив, що відповідач не надав суду обґрунтованих та розумних пояснень про об'єктивні і поважні причини виникнення заборгованості із вчасно не виплаченої йому заробітної плати. Та зазначив, що відповідачем в незаконний спосіб зроблено розрахунок його середньої заробітної плати. Із наданих відповідачем до суду документів випливає, що середньоденний заробіток у розмірі 288, 02 грн. розрахований виходячи із доходів (заробітної плати), нарахованих у січні та лютому 2015 року за 33 робочих дні: (4 607, 86 грн. /зар. плата за січень/ + 4 896, 94 грн. /зар. плата за лютий/) / 33 робочих дні - 288,02 грн. Не погоджуючись з розрахунками наданими суду відповідачем, позивач в уточненій позовній заяві з посиланням на положення ст. 74 КЗпП України надає суду на його думку вірні ним зроблені розрахунки його середньої заробітної плати. При цьому зазначає що за змістом ч.4 ст. 115 КЗпП України заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Так у січні 2015 року він перебував у щорічній оплачуваній відпустці (отримав частину відпустки) і йому були нараховані «відпускні», сума за січень 2015 року у розмірі 2 683,99 грн. Позивач вважає що вказана сума у розмірі 2 683, 99 грн., є заробітною платою в розумінні норм права, передбачених ст.74 та ч.4 ст. 115 КЗпП України, і повинна бути врахована при здійсненні розрахунку середньої заробітної плати. У зв'язку з чим, на думку позивача при розрахунку середньої заробітної плати відповідач мав враховувати наступні суми, нараховані у січні та лютому 2015 року: Січень - 7 291,85 грн., що включає: суму окладу - 3001,26 грн.; суму надбавки - 1500,63 грн.; суму заробітної плати за час щорічної оплачуваної відпустки - 2 683,99 грн., суму індексації - 105.97 грн. Лютий - 4 896,94 грн., що включає: суму окладу - 4 752,00 грн.; суму індексації - 144,94 грн. Згідно з довідкою № 81 від 17.03.2015 кількість відпрацьованих робочих днів у січні 2015 року становить 12 днів та у лютому 2015 року - 21 день, разом 33 дні. Сума середнього заробітку, яка підлягає стягненню на підставі ст.177 КЗпП України за 58 днів прострочення розрахунку становить: 369, 35 грн. х 58 днів = 21 422,30 грн., за весь час затримки по день фактичного розрахунку - з 12 березня до 10 червня 2015 року. З письмових пояснень відповідача та заперечень представника відповідача наданих в судовому засіданні судом встановлено, що відповідач має статус неприбуткової організації. Джерелами формування майна Відповідача є внески членів Об'єднання (членські внески підприємств), за рахунок яких покриваються витрати на утримання апарату (виплати заробітної плати). Інших джерел фінансування у Відповідача немає. Як зазначив представник відповідача затримка в отриманні вчасно позивачем заробітної плати відбулася не з вини відповідача, а в зв'язку з тим щодо несплати членських внесків, що в свою чергу призвело до виникнення заборгованості з виплати заробітної плати усім працівникам Відповідача. Відповідно до п.20 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999року суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Щодо заперечень представника відповідача щодо уточнених позовних вимог позивача, які надані суду позивачем у зв'язку з тим що позивач при наданні розрахунку за весь час затримки по день фактичного розрахунку - з 12 березня до 10 червня 2015 року зазначив його середню заробітну плату (7 291,85 грн. + 4 896,94 грн.) / 33 дні = 369,35 грн., суд зазначає наступне з наданої відповідачем довідки, середньої заробітної плати позивача за останніх два місяця перед його звільненням, зазначається сума 288,02 грн. (а.с.121), без врахування суми відпускних за січень 2015 року у розмірі 2 683,99 грн. Відповідно до статті 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватись працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, а положеннями ст.117 того ж Кодексу встановлено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Суд вважає, що відповідачем невірно розраховано середня заробітна плата позивача, яка зазначена в довідці у розмірі 288, 02 грн., не вірно виходячи тільки із доходів (заробітної плати), нарахованих позивачу у січні та лютому 2015 року за 33 робочих дні: (4 607, 86 грн. /зар. плата за січень/ + 4 896, 94 грн. /зар. плата за лютий/) / 33 робочих дні - 288,02 грн. Не врахувавши при цьому суму заробітної плати за час щорічної оплачуваної відпустки - 2 683,99 грн., яка відповідачем врахована в іншій довідці від 25.02.2016 року №4 8 (а.с. 135). Суд відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 середня (середньоденна) вважає що середня заробітна плата позивача за: Січень становить - 7 291,85 грн., що включає в себе суму: окладу - 3001,26 грн.; суму надбавки - 1500,63 грн.; суму заробітної плати за час щорічної оплачуваної відпустки - 2 683,99, суму індексації - 105.97 грн. За Лютий становить - 4 896,94 грн., що включає: суму окладу - 4 752,00 грн.; суму індексації - 144,94 грн. Тоді при складанні двох сум середніх заробітних плат нарахованих позивачу за два останні місяці перед звільненням січень та лютий 2015 року складає 7 291,85 грн. + 4 896,94 грн.) / 33 дні = 369,35 грн. Що стосується вимог позивача в уточненому позові про стягнення з відповідача середнього заробітку у розмірі 369, 35 грн. х 58 днів = 21 422,30 грн., суд вважає що позивачем при розрахунках зроблено помилку так як, за 58 днів прострочення розрахунку становить: 369, 35 грн. х 58 днів = 21 421 72 грн. Тому сума середнього заробітку, яка підлягає стягненню на підставі ст.177 КЗпП України за 58 днів прострочення розрахунку становить: 369, 35 грн. х 58 днів = 21 421 72 грн., за весь час затримки по день фактичного розрахунку - з 12 березня до 10 червня 2015 року. Таким чином суд вважає, що у задоволенні решти вимог позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку, який зазначено у позовній заяві від 30 липня 2015 року в сумі: 597,44 грн. х 58 днів = 34 651, 52 грн., та середнього заробітку який зазначено у заяві про уточнення позовних вимог позивача від 03 березня 2016 року в сумі: 369, 35 грн. х 58 днів = 21 422,30 грн., слід відмовити за відсутності підстав для їх задоволення. З огляду на викладене та підставі п.4 ч.1 ст. 40, 44, 94, 97, 115, 116, 117, 147, 149, 235 КЗпП України,

Outcome: partial