Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. 13 вересня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з названим позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі: - 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; - 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з грудня 2015 р. до дня подання позовної заяви, за минулий час. Вказує на те, що з відповідачкою він перебував у шлюбі, який розірвано за рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10.08.2017 р. та має від неї спільну дитину [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на його утриманні та на те, що відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вважає, що в силу ч. 2 ст. 191 СК України з відповідачки слід стягнути аліменти за минулий час, оскільки він вживав заходів щодо отримання аліментів з відповідачки, але марно. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, з підстав вказаних в ньому та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання не з`явились: - позивач [PERSON] ; - відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, так як з місця її реєстрації повернулась судова повістка з поміткою: "НЕ ПРОЖИВАЄ", письмово про причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подав. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 21.11.2019 року, вирішено справу розглядати в заочному порядку. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом установлено, що: - позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано за рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10.08.2017 р.; - являються батьками [PERSON] , [INFO] , який проживає з батьком, що стверджується свідоцтвом про народження останньої (Серія [NUMBER] ) та довідкою виконавчого комітету Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 08.07.2019 р. № 03-20/211; - [PERSON] являється пенсіонером та особою з інвалідністю ІІІ групи (загальне захворювання). Джерела права застосовані (не застосовані) судом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України (з урахуванням змін внесених згідно із Законами від 17 травня 2017 року № 2037-VIII та від 3 липня 2018 р., № 2475-VІІІ) при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України, з урахуванням змін внесених згідно із Законами від 17 травня 2017 року № 2037-VIII та від 3 липня 2018 р., № 2475-VІІІ, гарантії прав дитини, а саме, що: - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; - мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За загальним правилом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на неповнолітню дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Проте, відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Оцінка суду. Вказані норми свідчать про обов`язок відповідачки [PERSON] сплачувати аліменти на утримання своєї дитини. При визначенні розміру аліментів на дитину, враховуючи стан здоров`я та матеріальне положення позивача [PERSON] , який отримує пенсію по інвалідності, як особа з інвалідністю ІІІ групи, враховуючи відсутність доказів про: матеріальне становище відповідачки [PERSON] , про наявність у позивача та відповідачки інших утриманців,про стан здоров`я відповідачки, їх спільної, з позивачем дитини, про наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, зважаючи на не доведеність стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, з обов`язковою вказівкою: "але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку", починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 13 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто задовольнивши позовні вимоги частково. Враховуючи те, що [PERSON] , в порушення приписів ст. 191 СК України, належними та допустимим письмовими доказами не довів того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідачки, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останньої від їх сплати, в задоволенні вимог [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] з грудня 2015 р. до дня подання позовної заяви слід відмовити. Розподіл судових витрат, допущення рішення до негайного виконання. Згідно ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути в дохід держави 384 грн 20 коп судового збору, пропорційно задоволеним вимогам. Відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial