Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності спільної сумісної власності в період належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло [NUMBER] від 06.03.2002, загальна площа квартири 65,10 кв.м. (а.с. 109). Співвласники [PERSON] та [PERSON] померли, що підтверджено поясненнями відповідача та копією свідоцтва про смерть (а.с. 119). Відповідачем здійснено перепланування квартири на підставі технічного висновку про стан будівельних конструкцій і про можливість реконструкції квартири [ADDRESS] (а.с. 42-45). З якого видно, що при реконструкції планується закласти дверний отвір по осі «3» в рядах «А» -«Б» силікатною цеглою завтовшки 120 мм з побудовою ніші і демонтувати підвіконну частину по ряду «А» осях «3» - «4» а також демонтувати вбудовану шафу. Отвір по осі «2» в рядах «Б» «В» зашити гіпсокартоном (а.с. 43-зворот). 23.02.2010 складено Акт комісії про введення в експлуатацію об'єкта після перепланування, який затверджений Начальником УЖКГ (а.с. 41). Зазначена квартира після перепланування має загальну площу 67,3 кв.м., та житлову площу 38,8 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16.11.2011 (а.с. 111). Згідно довідки по особовому рахунку № [NUMBER], за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 4). Оскільки між сторонами по справі склались правовідносини з отримання послуг по теплопостачанню, тому судом застосовані положення ЦК України, ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», як спеціальних актів законодавства, які регулюють правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг. Матеріалами справи встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа» забезпечувало теплопостачання будинку [ADDRESS], у якій мешкає відповідач (а.с. 80-82). Згідно зі 322 ЦК України тягар утримання майна покладено на власника майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Нормами ст.151 ЖК України на громадян, які мають в приватній власності жилий будинок, квартиру покладено обов'язок забезпечувати утримання свого житла, проводити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Обов'язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Пунктом 18 Правил надання послуг передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Згідно з п.21 Правил надання послуг у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.метр (куб.метр) опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення згідно із законодавством. Згідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Як видно з матеріалів справи, 07.12.2015 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу винесено судовий наказ за заявою КПТМ «Криворіжтепломережа» про стягнення заборгованості за комунальні послуги з [PERSON], згідно якого з [PERSON] стягнуто заборгованість по оплаті за послуги з централізованого опалення в розмірі 4583,63 грн. та з гарячого водопостачання - 2879,87 грн. та судовий збір в розмірі 609 грн. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25.01.2016 судовий наказ скасовано (а.с. 5). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01.08.2010 по 01.09.2013 за особовим рахунком № [NUMBER], за адресою [ADDRESS], опалювальна площа 61,40 кв.м. за надані послуги з централізованого опалення заборгованість становить 4583,63 грн., заборгованість за послуга гаряче водопостачання становить 2879,87 грн. (а.с. 3). Як видно із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.11.2011 загальна площа квартири [ADDRESS] змінилася та складає 67,3 кв.м. При цьому з первісного свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] видно, що загальна площа квартири становить 65,10 к.в.м. Для розрахунку вартості наданих послуг опалення позивач брав опалювальну площу квартири яка складає 61,40 кв.м. Матеріали справи не містять відомостей, щодо повідомлення позивача відповідачем про те, що площа його квартири змінилася та чи змінилися при цьому опалювальна площа. Технічний висновок таких відомостей не містить. З чого слідує, що розрахунок нарахувань здійснений позивачем згідно технічних характеристик квартири, що не позбавляє права позивача на звернення до суду в майбутньому для стягнення сум, які будуть нараховані на збільшену опалювальну площу, в разі належного підтвердження її збільшення. Частинами 3, 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Під час розгляду позову КПТМ «Криворіжтепломережа» представником відповідача [PERSON] - [PERSON], заявлено клопотання про застосування строку позовної давності щодо вимог, заявлених за межами трирічного строку. (а.с. 32). Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У стаття 257 ЦК України зазначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу і позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач. ( ч.ч. 1, 2 ст.264 ЦК). З матеріалів справи видно, що позивач 16.11.2015 звертався до Саксаганського районного суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення із боржника [PERSON] заборгованості за період з 01.08.2010 по 01.09.2013 за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 4583,63 грн., та за послугу гарячого водопостачання в розмірі 2879,87 грн. 07.12.2015 видано судовий наказ, який ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25.01.2016 скасовано (а.с. 5). Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.1 Постанови «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження від 23.12.2011 №14 роз'яснено, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Враховуючи те, що судовий захист права КПТМ «Криворіжтепломережа» на стягнення грошових коштів за надані послуги може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд України в постановах від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14 та від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15. Отже, строк позовної давності переривався подією - зверненням КПТМ «Криворіжтепломережа» із заявою про видачу судового наказу (16.11.2015) та видачею судового наказу від 07.12.2015, а тому позивач має право заявляти вимоги про стягнення заборгованості, з врахуванням позовної давності встановленої ст.257 ЦК України, починаючи з жовтня 2012 року. Правомірність стягнення нарахованих сум за надані послуги за жовтень 2012 року суд обґрунтовує тим, що плата на комунальні послуги повинна здійснюватися не пізніше 20 числа наступного місяця. Тобто, оплату за жовтень 2012 відповідач мав здійснити до 20 листопада 2012 року. З судовим наказом позивач звернувся саме 16 листопада 2015 року. Тому до розрахунку суд зараховує нарахування здійснені і за жовтень 2012 року. Як видно із матеріалів справи, заборгованість відповідача за опалення за період з жовтня 2012 року по 01.09.2013 становить 1664 грн. 04 коп., (з розрахунку 43.44+152.57+238.71+411.00+303.72+290.32+228.54-4,26= 1664,04), заборгованість відповідача за гаряче водопостачання за період з жовтня 2012 року по 01.09.2013 становить 1072 грн. 03 коп., (з розрахунку 116,23+116,23+116,23+142,83+132,04+146,20+141,47+116,94+113,20+116,94+19,67+19,67+19,67+24,17+22,34+24,74+23,94+24,74+23,96+24,74-86,24-16,54-3,87-4,61-1,35-11,69-83,02-109,41-30,18-14,60-1,29-0,65-0,78-0,23-2,39-17,56-23,15-6,38=1072,03) (а.с. 3, 23, 60-79). Саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог КПТМ «Криворіжтепломережа» та стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за опалення за період з жовтня 2012 року по 01.09.2013, яка становить 1664 грн. 04 коп. та заборгованість за гаряче водопостачання за період з жовтня 2012 року по 01.09.2013, яка становить 1072 грн. 03 коп. Щодо доводів представника відповідача про відсутність права вимагати оплати послуг з опалення в зв`язку з тим, що [PERSON] має автономне опалення і його квартира відключена від централізованого опалення, судом встановлено таке. Відповідно до п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. У п. 26 Правил вказано, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22 листопада 2005 № 4 затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (далі - Порядок). Відповідно до п. 1.2 Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від вказаних мереж. Згідно з п. 2.1. Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинку) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканця будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Комісія після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Засідання комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення комісії оформлюється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. Відповідно до п. 2.2.1 Порядку при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) опалення. Згідно з п. 2.3. Порядку отримання технічних умов може виконуватися безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відповідно до п. 2.5. Порядку відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та власника, наймача (орендаря) квартири, або уповноваженої ним особи. Згідно з п. 2.6 Порядку по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (п.2.2 Порядку). Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни до наказу від 22 листопада 2005 № 4, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-1192цс15 від 11 листопада 2015 року. Отже, з викладеного видно, що відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається лише на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП процедури, прийнятого на підставі заяви власника (власників) будинку. Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України 2003 року усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно ч. 2 ст. 383 ЦК України 2003 року власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку . Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . Відповідачем не надано доказів щодо відключення його від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води та прийнятого рішення щодо улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання квартири. Враховуючи те, що Порядком передбачено відключення будинку в цілому від мережі теплопостачання незаконних дій з боку позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» у судовому засіданні не встановлено. Відповідачу надавалася відповідь щодо неможливості відключення від мережі окремої квартири. Відповідно до Акту на встановлення охоронної пломби на ПЛГ (з'єднання) №о/р [NUMBER] 14.03.2017 складеного ПАТ «Криворіжгаз» працівники ПАТ «Криворіжгаз» за адресою: [ADDRESS], опломбували ПЛГ (а.с. 39). Відповідно до акту обстеження від 07.06.2011 невідомої організації без печаток, опалювальний прилад змонтовано, підключений, газом не користуються, документи на монтаж не узаконені. Абонент повідомлений, що після підписання документів на опалювальний прилад він повинен з'явитися на дільницю Саксаганського району з документам на ОП (а.с. 40). Як видно з Акту від 09.08.2010 представник підрядної організації ПП «ДІАЛАЙН» майстер Сиволап Ю.Т. в присутності мешканців [PERSON] та власника [PERSON] склали акт про те, що за адресою: [ADDRESS], методом видимого розриву проведено відключення від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання. Опалювальні прилади демонтовані (а.с. 113). Акт про відсутність приладів опалення від 09.08.2010, наданий представником відповідача та акти про підтвердження відсікання від центрального опалення, гарячого водопостачання і встановлення індивідуальної автономної системи опалення від 18.11.2013, 15.11.2011, 12.11.2012 в яких сусіди підтвердили відсутність в кв. [ADDRESS] підключення до системи центрального опалення та гарячого водопостачання, свідчить лише демонтаж опалювальних приладів, без узгодженого дозволу та порядку власником, а тому не можуть бути підставою для несплати споживачем послуг з теплопостачання, які надаються позивачем. Суд не бере до уваги письмове звернення відповідача 14.07.2010 про виклик працівника КПТМ «Криворіжтепломережа» для встановлення факту відсутності радіаторів системи опалення у приміщенні відповідача, так як воно не має правового значення, оскільки не доводить факту відключення опалення від центральної системи у передбаченому законом порядку. Здійснене відповідачем перепланування квартири на підставі технічного висновку про стан будівельних конструкцій і про можливість реконструкції квартири [ADDRESS], суд також не бере до уваги, так як воно не має правового значення, оскільки не доводить факту відключення опалення від центральної системи у передбаченому законом порядку. Оскільки стосується закладення дверного отвору, побудови ніші і демонтування підвіконної частини, а також демонтування вбудованої шафи та зашиття отвору (а.с. 43-зворот). Як видно з матеріалів справи, відповідач від'єднав окрему квартиру від централізованої системи теплопостачання за відсутності рішення постійно діючої міжвідомчої комісії органу місцевого самоврядування, а тому суд приходить до висновку про недотримання відповідачем процедури відключення, встановленої чинним законодавством (самовільне відключення) та про наявність його зобов'язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів з теплопостачання. З приводу посилання представника відповідача на відсутність договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем їх не можна взяти до уваги з наступних підстав. Статтями 20, 21 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" визначено обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Передбачено, що споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Форма та зміст (умови) Типового договору затверджені Постановою КМУ від 21.07.05 №630 "Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення". Відповідно до п.7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (і використанням внутрішньо будинкових систем, що укладаються виконавцем з споживачем фізичною особою, який не є суб'єктом господарювання, є договір приєднання. В силу ст. 634 ЦК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами фактично укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Відповідно до Правової позиції ВСУ у справі № 6-2951 цс 15 споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що факт неналежного виконання відповідачем обов'язку з оплати наданих послуг з теплопостачання квартири та гарячого водопостачання квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], в загальному розмірі 2736 грн. 06 коп. передКПТМ «Криворіжтепломережа» доведений. За таких обставин суд вважає позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» в цій частині до [PERSON] обґрунтованими, а тому вони підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1, 10а) пропорційно розміру задоволених вимог 37%, що становить відповідно 509 грн. 86 коп.

Outcome: partial