overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

01 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 09 березня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння, втрату поваги, любові один до одного сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та залишити їй прізвище, взяте при реєстрації шлюбу [PERSON]. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 березня 2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 24. Зазначений факт підтверджуються дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 117581. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП № 191475. Причинами розпаду сімї стали відсутність взаєморозуміння, втрата поваги та любові між подружжям. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

01 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON], зазначила, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] з 12 серпня 2011 року. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітній син [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачем. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що подружні відносини не склалися у звязку з несумісністю характерів. Шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2013 року. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надавши заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Малюга» Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що справу необхідно розглянути з постановленням заочного рішення, на підставі доказів, що містяться в справі, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2011 року (а.с.3). Шлюб зареєстровано виконкомом Човно-Федорівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, актовим записом №03. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечило б інтересам сторін, [PERSON] не бажає продовжувати подружні стосунки з [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

01 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення суду у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що при ухваленні рішення у справі судом не вирішено питання щодо прізвища позивача [PERSON] після розірвання шлюбу, внаслідок чого вона не має змоги в органі РАЦС зареєструвати розірвання шлюбу. Просить ухвалити додаткове рішення по справі, в якому зазначити, що після розірвання шлюбу за позивачем залишити прізвище «Прокоп». Сторони в\~ судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Ухвалюючи рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити з наступних підстав. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 серпня 2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 03 березня 1994 року в виконкомі\~ Обавської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, запис за № 3. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. \~\~\~\~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

01 грудня 2015 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2008 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З 12 жовтня 2014 року проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вказуючи на те, що шлюб носить формальний характер, а подальше збереження сім'ї суперечитиме її інтересам та інтересам дитини, просила суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала, заперечила проти надання строку для примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву у якій просив справу слухати без його участі, позов визнав, заперечив проти надання строку для примирення. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи 25 жовтня 2008 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини. Судом встановлено, що сім'я фактично розпалась. Сторони припинили подружні відносини та ведення спільного господарства, не проживають разом з 12 жовтня 2014 року, поновлення подружнього життя між ними виключається, а тому збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

01 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 26 серпня 2008 року Виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 25. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з березня 2014 року не проживають спільно, не ведуть сумісного господарства, оскільки не зійшлися характерами, внаслідок чого стали виникати непорозуміння, сварки, чоловік проживає з іншою жінкою, вона також утворила нову сімю, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, 26 серпня 2008 року Виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 25, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з березня 2014 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, утворили інші сімї, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

01 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 27 квітня 1985 року вона уклала шлюб з [PERSON], але життя між ними не склалось, відповідач зловживає спиртними напоями та застосовує фізичну силу, від шлюбу мають двох повнолітніх дітей, збереження шлюбу неможливе, тому просила розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, але до суду не зявився, заперечень на позов або заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 27 квітня 1985 зареєстрували шлюб у м. Суми відділ ЗАГС міськвиконкому, актовий запис № 733, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 4). Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами припинені, то подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

01 грудня 2015 року до Словянського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2007 року, що був зареєстрований міським відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 812. Зазначає, що від даного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після народження другої дитини стосунки між ними погіршилися і з 2013 року фактично перестали мешкати разом. Діти проживають з позивачкою. Всі спроби зберегти сім»ю не були успішними і на сьогоднішній день сторони спілкуються лише щодо матеріального забезпечення дітей. Спору про поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, не мають. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, залишивши її прізвище після розлучення без змін. Позивач та її представник у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду повідомлялись належним чином, проте надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 28 липня 2007 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданого Горлівським міським управлінням юстиції Донецької області, актовий запис № 812. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спору про розподіл майна - немає. Від наведеного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. Суд вважає, що сімя розпалася остаточно та її збереження є неможливим. Спору про розподіл майна - немає. Спір щодо місця проживання неповнолітніх дітей відсутній. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

01 грудня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач вказав, що з відповідачкою вони перебувають зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2010 року, актовий запис № 93, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. З січня 2014 року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у звязку відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин та відїздом відповідачки. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивач вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просив розірвати шлюб з відповідачкою. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, вважаючи також неможливим збереження сімї та примирення з позивачем, про що вказала у письмовій заяві, а також просила залишити за нею шлюбне прізвище (а.с. 16). З*ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 28 квітня 2010 року зареєстрували шлюб (а.с. 6), від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). З січня 2014 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить інтересам сторін, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

01 грудня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка вказала, що з відповідачем вони перебувають зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 2006 року, актовий запис № 1826, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та щодо утримання якого між сторонами досягнуто згоди. Понад чотири роки сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши за нею право іменуватися шлюбним прізвищем. У судове засідання позивачка не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги (а.с. 3, 27). Відповідач у судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнає позовні вимоги, вважаючи також неможливим збереження сімї та примирення з позивачкою (а.с. 21). З*ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 25 листопада 2006 року зареєстрували шлюб (а.с. 4), від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Понад чотири роки шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить інтересам сторін, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

01 грудня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме факту, що [PERSON], яка померла 10 січня 2015 року, є матірю [PERSON]. У судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задовольнити. Заінтересовані особи до суду не зявилися.Київська міська державна адміністрація та Київська міська рададо суду надіслали письмові заяви про розгляд даної заяви за відсутності їх представників. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] про причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення заявника, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що у свідоцтві про народження серії ЖФ № 118828 від 24.09.1951батьками [PERSON] вказані російською мовою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). 10 січня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БК № 322289 (а.с. 7). Як убачається з довідки про укладення шлюбу № 24 від 30.07.2015 та копії свідоцтва про шлюб ЖФ № 004567, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 02 серпня 1949 року (а.с. 10). Згідно повідомлення про відсутність запису акту цивільного стану ЗАГС (агентство) Уряду Калініградської області від 22.07.2015, запис про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] в архіві органів ЗАГС Калінінградської області відсутній (а.с. 11). Разом з тим, довідкою Відділу запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів від 02.10.1983 № 1115 підтверджується, що в Чернівецькому міськвідділі ЗАГС мається актовий запис про шлюб за № 1043 між [PERSON] та [PERSON], яка змінила прізвище на «Пономаренко». Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт того, що [PERSON] є сином [PERSON] підтверджується матеріалами справи та показаннями допитаної у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] Зі змісту заяви убачається, що встановлення факту родинних відносин заявникові необхіднедля прийняття спадщини за законом. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON]про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved