Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

01 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 22 листопада 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 77, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Вказує, що від подружніх відносин дітей не має. Причиною розпаду сім'ї, є те, що в них із відповідачем різні характери та різні погляди на життя в результаті чого між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги. Вказує, що на її пропозицію на розірвання шлюбу через органи ДРАЦС [PERSON] не погоджується та ігнорує. З вересня місяця 2014 року по даний час вони з відповідачем не проживають однією сім'єю. Спору щодо спільного майна подружжя немає, спільне господарство не ведеться. Вказує, що вона заперечує щодо примирення з відповідачем, так їх подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе. Тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. Після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишитися на дошлюбному прізвищі «[PERSON]». Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Також позивач просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував в судовому засіданні проти обставин, викладених позивачем в позовній заяві з приводу його неявки у відділ ДРАЦС для розірвання шлюбу. Також вказав, що він сам пропонував позивачу розірвати шлюб через органи ДРАЦС. Допитана в судовому засіданні як свідок позивач [PERSON] суду пояснила, що вона неодноразово зверталася до відповідача [PERSON] з пропозицією розірвання шлюбу через органи ДРАЦС, однак останній не погодився на її пропозицію. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 22 листопада 2013 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 77 (а.с. 4). Від шлюбу у сторін дітей не має. Спору щодо спільного майна подружжя немає. Судом встановлено, що сторони з вересня місяця 2014 року припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, загальне господарство не ведуть. У добровільному порядку сторони в спосіб визначений ст. 106 СК України в органах ДРАЦС відмовилися розірвати шлюб. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характеру, а тому його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved