Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

01.09.2015р. ПАТ «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ « Златобанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за операціями з використанням платіжної карти. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 01.07.2013р. між ПАТ «Златобанк» (в подальшому назву змінено на ПАТ«Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ « Златобанк» ) та відповідачем було укладено договір № АХ-02-01 про відкриття та обслуговування міжнародних платіжних карток American Express, на підставі якого відповідачу було відкрито рахунок № [NUMBER] із встановленим кредитним лімітом та видано платіжну картку. Відповідно до договору відповідач зобов'язався здійснювати погашення заборгованості, проте всупереч вимогам договору станом на 10.08.2015р. має заборгованість за операціями з використанням платіжної карти в сумі 2 499,75 Євро та пеня у розмірі 31 685 грн. 95 коп. [PERSON], отримавши вимогу банку про погашення заборгованості, в добровільному порядку суму такої заборгованості та нараховану пеню не сплатив. 28.01.2016р. відповідно до вимог статті 224 ЦПК України Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі постановлено заочне рішення суду про задоволення в повному обсязі позовних вимог позивача (а.с. № 81), яке ухвалою суду від 19.09.2016р. було скасоване (а.с. № 118). 23.09.2016р. справа була передана та ухвалою суду від 26.09.2016р. цивільну справу №201/14148/16ц (провадження №2/201/2998/2016р.) було прийнято до провадження судді Ткаченко Н.В. При новому розгляді справи відповідно до ухвал суду від 31.10.2016р. та 21.09.2017р. справа розглянута в режимі відеоконференції за правилами ст. 158-1 ЦПК України (а.с. № 136 т. № 1, а.с. № 87 т. № 2). Ухвалами суду від 03.04.2017р. та 15.05.2017р. були задоволені клопотання представників обох сторін та витребувані відповідні докази, які були виконані (а.с. № 172, 187, 189-252, 254 т. № 1, а.с. № 20-69 т. № 2). Розглянути клопотання представника позивача про залучення до розгляду справи в якості 3-ї особи компанії American Express (а.с. № 168-169 т. № 1) можливості не було, оскільки представник позивача так ї не надав суду адресу цієї компанії для направлення їй листа відповідно до ч. 3 ст. 36 ЦПК України (а.с. 171 т. № 1). Представники позивача - Модлінський Н.О. та Борисенко М.О. (діють за дорученнями від 30.06.2016р. та від 30.03.2017р. - а.с. № 124, 190 т. № 1) в ході судового розгляду справи позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача - [PERSON] (діє за угодою про надання правової допомоги від 10.08.2016р. - а.с. № 101 т. № 1) в судових засіданнях по справі проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог, наголошуючи на відсутності заборгованості перед банком. Надала й письмові заперечення, в тому числі й про визнання доказів не допустими (а.с. № 97-100 т. № 1, а.с. № 1-3 т. № 2). Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення сторони відповідача, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.07.2013р. між ПАТ «Златобанк» та [PERSON] укладено договір №АХ-02-01 про відкриття та обслуговування міжнародних платіжних карток American Express (а.с. № 6-9, 10-12 т. № 1) Відповідно до пункту 2.1 договору ПАТ «Златобанк» надає [PERSON] платіжну картку American Express Platinum, емітовану American Express Servises Europe Limited (американська фінансова компанія, далі - Компанія), забезпечує здійснення та проведення операцій із використанням картки, як на території України, так і за її межами відповідно до умов договору та правил користування картками American Express, згідно додатку №3 до договору. Пунктом 2.2. договору встановлено, що банк для належного виконання клієнтом умов договору та проведення розрахунків з компанією за операціями, здійсненними з використанням картки, відкриває рахунок [NUMBER] в Євро, код банку 380612, та проводить операції за рахунком. Клієнт сплачує банку комісійну винагороду за здійснення операцій по рахунку в порядку, в розмірах та в строки, встановлені договором та тарифами банку, згідно додатку №2 до договору. Договором передбачено оплату клієнтом компанії комісійної винагороди за обслуговування картки та комісійну винагороду банку за погашення платіжних зобов'язань перед компанією (пункт 3.2). Пунктом 3.7. договору передбачено право банку без додаткових узгоджень з клієнтом з будь-якого його вкладного (депозитного) та/або поточного рахунку здійснити списання коштів в іншій іноземній або національній валюті та направити їх на погашення заборгованості, а суму, яка дорівнює розміру комісійної винагороди Банку - на відповідний рахунок обліку доходів банку, а саме суми на погашення: - операцій, здійснених клієнтом; - суми комісійної винагороди відповідно до тарифів банку; - суми збитків, що виникли в результаті порушення клієнтом умов договору та Правил користування карткою. Згідно встановлених тарифів, що встановлені компанією «American Express» для платинової картки, річне обслуговування встановлене в розмірі 550 USD/EUR, отримання готівки 2000 USD/EUR кожні 7 днів, винагорода за зняття готівки 4%, мінімум 4 USD/EUR, кредитний ліміт встановлюється в розмірі 35000 USD/EUR. Тарифами для карток American Express, що встановлені АТ «Златобанк», є 0,5% комісійної винагороди від суми платежу за перерахунок платіжних зобов'язань перед компанією, відсотки на залишок по рахунку 3%, нараховуються щомісячно. Згідно рахунку Компанії за період з 06.03.2015р. по 05.04.2015р., клієнту повідомлено, що його рахунок анульовано баланс при закритті складає 2516,75 EUR = 3554,97 EUR (баланс рахунку) - 1038,22 EUR (credit for late payment charge - оплата за відстрочений платіж ). Між тим, суд погоджується із запереченнями сторони відповідача, оскільки позивачем не пояснено, за рахунок яких платежів сформовано баланс рахунку в розмірі 3554,97 EUR. Не має доказів, чи э це позитивний або від'ємний баланс рахунку. Заявлена сума позову складає 2499,75 Євро = 24904,94 EUR - 0,03 EUR - 5700 EUR - 7600 EUR - 6700 EUR - 1900 EUR + 300,60 EUR - 40,49 EUR + 519,11 EUR - 17 EUR - 229,16 EUR (повернуті від AMEX) - 1038,22 EUR (повернуті від AMEX). Вищевказані погашення здійснено за рахунок клієнта. Судом встановлено, що ПАТ «Златобанк» було відкрито рахунок [NUMBER] для проведення операцій з використанням картки, позивачу передано емітовану компанією картку та відповідачем здійснювалось проведення платіжних операцій за рахунок коштів компанії. 05.11.2014р. на адресу банку надійшов рахунок від компанії на підставі якого складено розрахунок заборгованості за договором (а.с. № 36). У квітні 2015р. поштовим зв'язком на адресу відповідача банком було направлено, яка не отримана одержувачем, поштове відправлення повернуто за закінченням терміну зберігання (а.с. № 43), згідно якого поточна заборгованість за договором складає 3767,13 Євро, станом на 31.03.2015р. 20087,89 грн. (а.с. № 41). В судовому засіданні представник позивача зазначив, що сума заборгованості складається із заборгованості з використання коштів за карткою в розмірі 2499,75 Євро, у зв'язку із виникненням якої нараховано пеню в загальному розмірі 31685,95 грн. згідно наданого розрахунку. Згідно пояснень відповідача, що не заперечувалось й представниками позивача, відповідач мав інші рахунки в ПАТ «Златобанк» на час виникнення заборгованості перед компанією, однак, банк не здійснював списання на користь компанії, виплативши під час процедури тимчасової адміністрації залишок коштів по рахункам позивача близько 100000 грн. На думку суду, нереалізація права на безумовне списання коштів з рахунків була обумовлена визнанням ПАТ «Златобанк» проблемним та подальшим введенням процедур тимчасової адміністрації та ліквідацій неплатежеспроможного банку. Так, на підставі постанови Правління Національного банку України від 13.02.2015р. №105 «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.02.2015р. №30 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Златобанк», згідно з яким з 14.02.2015р. розпочато процедуру виведення ПАТ «Златобанк» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації строком на три місяці з 14.02.2015р. по 13.05.2015р. та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Златобанк» Славінського Валерія Івановича. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 12.05.2015р. №310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Златобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.05.2015р. №99 «Про початок процедури ліквідації АТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Златобанк» та призначено уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Златобанк» Славінського Валерія Івановича строком на 1 рік з 18 год. 00 хв. 13.05.2015р. до 12.05.2016р. включно. 28.04.2015р. на офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення, згідно з яким з 29.04.2015р. ПАТ «Златобанк» здійснює виплати коштів вкладникам за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився до 15.04.2015р. включно, а також продовжуються виплати коштів вкладникам за договорами банківського вкладу, строк дій яких закінчився раніше, та за договорами банківського рахунку. Виплати коштів будуть здійснюватись через установи ПАТ «Державний ощадний банк України»; виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ст. 1066 ЦК України). Відповідно до ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором. Укладеним між сторонами договором не передбачено кредитування рахунку та судом не встановлено здійснення банком кредитування рахунка в порядку ст. 1069 ЦК України, а саме - здійснення платежів з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів, отже, банк не надавав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення платежу. З матеріалів справи не вбачається надання позивачем, як фінансовою установою власних грошових коштів (кредиту) відповідачу, як позичальникові відповідно до ст. 1054 ЦК України. Також в цій справі позивач не заявляє про нарахування або стягнення з відповідача процентів за користування такими кредитними коштами. З аналізу матеріалів справи вбачається, що відповідач користувався грошовими коштами, наданими компанією, які мав погашати у встановлені компанією та умовами використання картки терміни, а позивач здійснював обслуговування таких операції, за що відповідно до договору мав право на комісійну винагороду, яка зараховувалась на дохідні рахунки банку. Таким чином, погашення відповідачем сум заборгованості проводилось банком за рахунок коштів відповідача на користь компанії, а не на дохідні рахунку банку. При цьому, ПАТ «Златобанк» не здійснював кредитування банківського рахунку, у зв'язку із чим боржником у спірних правовідносинах є компанія, яка перераховувала відповідачу власні кошти для використання за карткою. Такий висновок прямо вбачається із наданих позивачем документів, зокрема, з виписок по балансу рахунку, які надавала компанія. Суд дійшов висновку, що позивач за заявленими зобов'язаннями не є кредитором, отже й відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. Позивачем не пояснені підстави розбіжностей між зазначеними в листі банку (а.с. № 41) з вимогами про погашення заборгованості в розмірі 3767,13 Євро станом на 31.03.2015р. та зменшеними сумами вимог, заявленими в цьому позові в розмірі 2499,75 Євро. Оскільки позовні вимоги про стягненні пені в заявленому спорі є похідними від вимог про стягнення заборгованості, суд також не знайшов підстав для їх задоволення. Докази перебування відповідача за кордоном у певний час (а.с. № 254 т. № 1) жодним чином не стосуються підстав відмови у задоволенні позовних вимог банку. Слід також зазначити, що правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012р. №4452-VI. Уповноважена особа Фонду відповідно до Закону №4452-VI це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Фонд є юридичною особою публічного права. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому Законом №4452-VI, здійснює такі функції: - здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; - здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Наслідками призначення уповноваженої особи Фонду є те, що Уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду. Відповідно до статті 36 Закону №4452-VI, в редакції станом на 12.08.2015р., з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Відповідно до частини 5 статті 36 вказаного Закону 5. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Повноваження уповноваженої особи Фонду визначені статтею 37 Закону №4452-VI Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема: - вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; - заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи. Таким чином, уповноважена особа в заявленому спорі не є самостійним позивачем у справі, як суб'єкт владних повноважень, а виступає в суді від імені банку, як керівник банку на підставі повноважень, делегованих Фондом та визначених законом. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з урахуванням відмови у задоволенні позову у повному обсязі, зважаючи на те, що позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору (п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла до 01.09.2015р.), суд вважає за можливе віднести судові витрати по справі на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed