Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова із позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» про визнання порушеним його права, як споживача фінансових послуг банку, визнання недійсним кредитного договору № 6/4/20/2008/840-К/2253 від 01 липня 2008 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Комерційний банк «Надра». В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 01 липня 2008 року між [PERSON] та відповідачем ПАТ КБ «Надра» в особі відділення № 20 в місті Харкові укладено кредитний договір № 6/4/20/2008/840-К/2253, згідно умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 75793,76 доларів США на строк кредитування до 30.06.2028 року із сплатою процентів за користування кредитом 14,49 % річних. При цьому, позивач вказує, що вищевказаний договір укладений з порушенням вимог діючого законодавства України, а подальше його використання завдає значних матеріальних збитків. Укладений сторонами Кредитний договір визначений як споживчий кредит, а тому ї для нього встановлено діючим законодавством особливий порядок укладання. Крім того, зазначає, що в Кредитному договорі № 6/4/20/2008/840-К/2253 від 01 липня 2008 року відсутній детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, відсутнє визначення вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, кредитний договір не містить графік платежів, що суперечить положенням Закону України «Про захист прав споживачів» та положенням Постанови Правління Національного банку України від 10 травня 2007 р. N 168 від 10.05.2007 року. В судове засідання позивач та його представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності, не з'явились, остання надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити , посилаючись на підстави, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача, який діє на підставі довіреності- Грицюк С.О. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечував. В своїх запереченнях на позовну заяву від 26 жовтня 2015 року, представник відповідача вказує, що позивач за своїм волевиявленням звернувся до АТ «КБ Надра», заповнення анкети передбачає ознайомлення з кредитними програмами кредитними умовами і як наслідок вибір необхідного кредиту. Підпис позичальника в анкеті підтверджує ознайомлення з кредитними умовами. Отже, умови статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» не порушенні. Крім того, зазначив, що кредитним договором передбачено загальна сума кредиту, розмір відсотків річних, щомісячні платежі, порядок нарахування відсотків, періоди сплати, порядок нарахування штрафних санкцій, способи оплати, передбачено особистий рахунок, порядок погашення заборгованості у разі не своєчасного та не повного погашення. Отже, підстави Вважати що договором порушено принцип добросовісності та існує істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу, відсутня. Крім того, представник відповідача вважає, що для вирахування кінцевою суми кредиту треба провести елементарні розрахунки, помножити кількість місяців на які виданий кредит на мінімальний щомісячний платіж, і додати комісію за розрахунки по договору. Із розрахунків представника відповідача вбачається, що сукупна вартість кредиту складає 238 343, 78 доларів США. Також, кредитним договором пункт 3. 3.1 встановлена сума щомісячного мінімального розміру платежу, а саме 981,88 доларів США, а тому графік платежів до кредитного договору у даному випадку не є обов'язковим. Суд, дослідивши матеріали справи , а також надані в судовому засіданні докази, з'ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково з огляду на наступне. Судом встановлено ,що 01.07.2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» в особі відділення № 20 в місті Харкові укладено кредитний договір № 6/4/20/2008/840-К/2253, згідно умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 75793,76 доларів СІЛА на строк кредитування до 30.06.2028 року із сплатою процентів за користування кредитом 14,49 % річних.(а.с.7-9) Згідно п. 1.1 Кредитного договору Банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 75 793, 76 доларів США, в порядку і на умовах, що визначені цим договором за програмою «Перше житло». Відповідно до пункту 1.3.1 Кредитного договору Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,49 відсотків на рік. Відповідно п. 1.4 Договору, Банк надає позичальнику кредит строком до 30 червня 2028р. Згідно пункту 1.5 Кредитного договору, комісія за розрахунки за цим договором складає 3,6 відсотка від суми виданих коштів, зазначених в пункті 1.2 за винятком суми виданої на оплату цієї комісії Щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 981, 88 доларів США (п. 3.3.1). Згідно пункту 3.3.2 Кредитного договору, позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені пунктами 1.3.1 цього Договору платежі безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок №795881341 тарифного пакету у порядку передбаченому п. 3.3.3, шляхом сплати мінімально необхідного платежу у валюті кредиту. За змістом ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.627 ЦК України, яка передбачає свободу договору, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Положеннями ст.628 ЦК України зазначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, обов'язкові відповідно до актів цивільного законодавства. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.02.2016 року за клопотанням представника позивача була призначена судова економічна експертиза фінансово-кредитних операцій Кредитного договору № 6/4/20/2008/840-К/2253 від 01.07.2008 р., проведення якої доручено експертам ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса.(а.с. 70-71) 26 травня 2016 року до канцелярії суду надійшло повідомлення з ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса про неможливість надання висновку судової економічної експертизи № 2321. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.08.2016 року за клопотанням представника позивача була повторно призначена судова економічна експертиза фінансово-кредитних операцій Кредитного договору № 6/4/20/2008/840-К/2253 від 01.07.2008 р., проведення якої доручено експертам ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса.(а.с.136) 08 листопада 2016 року до канцелярії суду надійшли матеріали даної цивільної справи, разом із висновком судової економічної експертизи № 8779 від 21.10.2016 р. (а.с. 143-153) Зазначеним висновком № 8779 від 21.10.2016 року судової економічної експертизи встановлено наступне. (а.с. 152-153) В обсязі наданих матеріалів, розраховані відповідно до вимог Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління НБУ від 10.05.2007 №168, згідно з умовами кредитного договору №6/4/35/2008/840-К/2253 від 01.07.2008, показники сукупної вартості кредиту за весь строк кредитування становлять: реальна процентна ставка - 17,18%; абсолютне значення подорожчання кредиту - 169035,36 дол. США. Розмір щомісячного ануїтетного платежу (по тілу кредиту та відсотках), розрахований виходячи з умов кредитування (сума кредиту, відсоткова ставка, строк кредитування), визначених кредитним договором №6/4/35/2008/840-К/2253 від 01.07.2008, становить 969,60 дол. США. Розрахований відповідно до умов кредитування (сума кредиту, відсоткова ставка, строк кредитування) щомісячний ануїтетний платіж, не відповідає розміру щомісячного платежу,зазначеному у п.3.3.1кредитного договору №6/4/35/2008/840-К/2253 від 01.07.2008; В обсязі наданих матеріалів, підтвердити відповідність методу нарахування банком процентів за кредитним договором №6/4/2008/840-К/2253 від 01.07.2008 вимогам Положення про кредитування банку ПАТ КБ «Надра» не надається за можливе, у зв'язку з тим, що надане на дослідження положення про кредитування ВАТ КБ «Надра» не містить детального порядку та визначення методів нарахування процентів за кредитними договорами. За положеннями ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно ч. 5 ст. 11, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. В кредитному договорі № 6/4/20/2008/840-К/2253 від 01 липня 2008 року вбачається, що у ньому немає відомостей щодо детального розпису загальної вартості кредиту, немає умов, які п.п.3.2,3.4 розділу 3 Правил - визнані обов'язковими. Також банком не надавався окремий письмовий документ з детальним розписом загальної вартості кредиту для споживача. Отже, в порушення п.2 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", відповідач не надав позивачу , як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовану сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору, чим було порушено вимоги чинного законодавства. Аналогічної думки дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Ухвалі від 22.10.2014 року по справі № 6-26251 св 14 суд касаційної інстанції залишив без змін рішення суду апеляційної інстанції, яким визнані недійсним кредитний (валютний) договір, іпотечний договір та договір поруки. Суд встановив, що при укладанні цих договорів сторонами був порушений п.2.. ч.І. ст. 11 та ст. 18 ЗУ "Про захист прав споживачів", зокрема в кредитному договорі немає відомостей щодо детального розпису загальної вартості кредиту (такий розрахунок не був наданий і в судовому засіданні), як з'ясувалось кінцева сума лише тільки одних відсотків перевищить суму кредиту у два рази, враховуючи додаткові нарахування відсоток за користування коштами збільшується, є дисбаланс зарахування відсотків та тіла кредиту, тощо. Суд прийшов до висновку, що кредитний договір ставить споживача (позичальника) в тяжке, несправедливе становище в договірних зобов'язаннях, умови кредитного договору суперечать принципу добросовісності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов'язків на погіршення становища споживача . За змістом ст. 217 ЦК України та ч.5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» окреме положення правочину може бути визнано недійсним, якщо воно не зумовлює зміну інших положень цього правочину. Умовами оспорюваного кредитного договору передбачено конкретну суму кредиту 75793,76 доларів США, розмір відсотків, які Позивач зобов'язалася сплачувати за користування кредитними коштами 14,49% річних, строк дії договору до 30 червня 2028 року,. З матеріалів справи вбачається і сторонами не заперечується той факт, що банком при укладенні спірного договору кредиту не було складено та надано відповідачу окремий графік погашення кредиту з зазначенням загальної вартості кредиту, однак суд вважає що за таких обставин кредитний договір не може бути визнаний недійним в цілому. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання кредитного договору недійсним підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є частково обґрунтованими, у зв'язку із чим вони підлягають задоволенню лише частково. На підставі наведеного,

Outcome: partial