Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача про стягнення одноразової грошової допомоги у розмірі 8932.95 грн., посилаючись на порушення останнім п. 6 ст. 34 Закону України «Про статус народного депутата України» та ст. 116 КЗпП України, оскільки при звільненні йому не були виплачені усі належні суми. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Заперечень на позов суду не надано. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач у період з 10.01.2013 по 27.11.2014 працював за строковим трудовим договором на постійній основі з поширенням дії Закону України «Про державну службу» на посаді помічника-консультанта народного депутата [PERSON] Розпорядженням від 26 листопада 2014 року № 7212 позивача було звільнено з роботи в зв'язку з достроковим припиненням повноважень народного депутата [PERSON] Згідно з ч. 6 ст. 34 Закону України «Про статус народного депутата України» ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин ) у випадку звільнення помічника-консультанта народного депутата на підставі дострокового припинення повноважень народного депутата відповідно до частини третьої статті 5 цього Закону помічнику-консультанту народного депутата, який працює за строковим трудовим договором на постійній основі, виплачується одноразова грошова допомога у розмірі його тримісячної заробітної плати за рахунок бюджетних призначень на забезпечення діяльності Верховної Ради України. Статтею 47 Кодексу законів про працю України (КЗпП) встановлено обов'язок власника або уповноваженого ним органу провести розрахунок з працівником і видати йому трудову книжку. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Згідно із ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Положеннями ст. 2 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що основною заробітною платою є винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців, додатковою ж заробітною платою є винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Згідно з п. 1 розділу І Положення про Апарат Верховної Ради України, затвердженого Розпорядженням Голови Верховної Ради України від 25.08.2011 №769, Апарат Верховної Ради України є постійно діючим органом, який здійснює правове, наукове, організаційне, документальне, інформаційне, експертно-аналітичне, фінансове і матеріально-технічне забезпечення діяльності Верховної Ради України, її органів та народних депутатів України. У свою чергу пп. 23 п. 7 розділу II цього Положення передбачено, що у сфері організаційного забезпечення діяльності Верховної Ради України Апарат організовує та здійснює роботу з кадрового обслуговування працівників Апарату, народних депутатів України і помічників-консультантів народних депутатів України. Таким чином, одноразова грошова допомога, передбачена ч. 6 ст. 34 Закону України "Про статус народного депутата України", є частиною заробітної плати позивача і належить до сум, що підлягають виплаті їй Апаратом Верховної Ради України у день її (позивача) звільнення. Оскільки зазначена допомога є частиною заробітної плати, відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП звернення позивача до суду з вимогою про її стягнення з відповідача не підлягає обмеженню будь-яким строком. Згідно з наданою суду довідкою № 9-1-15/399 від 16.03.2017 (а.с. ), виданою Управлінням справами Верховної Ради України, нарахована заробітна плата позивача за останні два місяці перед звільненням склала 3054.00 грн. та 2901.30 грн. Звертаючись до суду з заявленим позовом позивач вказує, про те, що відповідач не виплатив позивачу одноразову грошову допомогу. На час вирішення даної справи відповідач також не надав доказів виплати вказаної грошової допомоги позивачу. Таким чином, враховуючи невиплату відповідачем одноразової грошової допомоги позивачу в сумі 8932.95 грн. за наявності законних підстав для здійснення такої виплати, чим порушено майнові права та інтереси позивача на отримання коштів, суд, погоджуючись з доводами позивача, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність його задоволення. За правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640.00 грн. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 45, 46, 60, 61, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved