Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

02.04.2015 року [PERSON] звернувся з позовом про стягнення з [PERSON] 10 000,00 грн. відшкодування матеріальної та 20 000,00 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач здійснив неякісний ремонт транспортного засобу («Волга» д.н.з. [NUMBER]), належного позивачу, за ремонт якого останній сплатив 10 000,00 грн., після чого автомобіль проїхав 50 км. та зламався. Впродовж року відповідач на прохання позивача так і не здійснив ремонту транспортного засобу, а з січня 2015 року на телефонні дзвінки не відповідає. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлявся в установленому порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні було допитано свідків: [PERSON] та [PERSON]. Свідок [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS], працює лікарем у школі № 161 Солом'янського районну м. Києва, повідомила, що приблизно у червні 2014 року вона передала відповідачу 5 000 грн. за роботу по ремонту автомобіля, а через декілька місяців вона передала йому ще 4 580 грн. Гроші надавалися на ремонт автомобіля позивача, проте, на що конкретно свідок не знає. Свідок підтверджує, що [PERSON] звернувся до [PERSON] з приводу ремонту автомобіля, але які саме ремонтні роботи проводилися і замовлялися свідку не відомо. Свідок [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS], пенсіонер, племінник позивача, повідомив, що він сусід по гаражу з [PERSON] і останній (відповідач) здійснював капітальний ремонт двигуна в автомобілі позивача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що [PERSON] на праві власності належить автомобіль ГАЗ, марки 3110, 2000 року випуску, білого кольору, д.н.з. [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію, серії [NUMBER] від 23.06.2000 (а. с. 2). 16.03.2014 року позивач передав [PERSON] вказаний автомобіль на ремонт. Відповідно до розписки про закупку запчастин (а. с. 3), відповідачем було здійснено роботи з ремонту гільз (1450 грн.), заміна поршня (250 грн.), шліфування (200 грн.), робота майстра (2 200 грн.). Автомобіль перебував в ремонті до 24.04.2014 року. Спір виник з тих підстав, що на думку позивача відповідач здійснив неякісний ремонт автомобіля, який, проїхавши 50 км., зламався та був не придатний до експлуатації. У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України). Стаття 509 ЦК України встановлює, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 ЦК України). Частиною 1 ст. 853 ЦК України встановлено: замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки) (ч. 2 ст. 853 ЦК України). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Встановлено, що [PERSON] виконував ремонтні роботи автомобіля «ГАЗ 3110» д.н.з. [NUMBER], проте, які конкретно роботи виконувалися позивач та свідки не змогли пояснити, також не було надано жодних доказів того, що роботи були виконані неякісно чи з недоліками. Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України при розгляді справи N 6-183цс14 від 03.12.2014 року, законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Вимоги ст. ст. 1166, 1167, 1209, 1210 ЦК України передбачають обов'язок відшкодування шкоди, проте на позивачу лежить обов'язок довести наявність такої шкоди і її розмір. Частинами 1, 2 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На порушення зазначених норм позивач не надав жодних доказів в підтвердження своїх позовних вимог. Суду не надано доказів того, що позивачу завдано шкоди внаслідок недоліків робіт (послуг), не надано жодних доказів наявності недоліків у роботі (послузі), що виконувалася відповідачем. За таких обставин відсутні підстави для відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків робіт (послуг), оскільки дані вимоги не обґрунтовані і не підтверджені належними доказами, позивач не доказав факту заподіяння йому майнової шкоди. Вимоги щодо моральної шкоди жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені, а тому не підлягають задоволенню, враховуючи недоведеність наявності недоліків у роботі (послузі). На підставі наведеного суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed