Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

У поданій 07 серпня 2014 року заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 29 травня 2012 року станом на 30 травня 2014 року в розмірі 25019,46 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 29 травня 2012 року між сторонами укладено договір, за яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 19000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобовязання не виконувала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу стягнути з неї заборгованість за кредитом у судовому порядку. З огляду на положення ст.ст.1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України та правові позиції Верховного Суду України (справи №6-18цс13, №6-33цс15), відповідно до яких у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобовязанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину, ухвалою суду від 10 травня 2017 року у звязку зі смертю відповідача [PERSON] залучено її правонаступників [PERSON], [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] Представник позивача та правонаступники відповідача у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі, при цьому представник позивача не заперечує проти такого порядку вирішення спору. За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Як встановлено судом, 29 травня 2012 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] на підставі заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку укладено договір, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 19000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 12 місяців, який автоматично лонгується на той же термін, якщо жодна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору (п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг). Банк виконав свої зобовязання, відкривши [PERSON] рахунок та надавши кредитні кошти в межах обумовлених сум. У відповідності до п.2.1.1.5.5 погоджених сторонами Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач передбачені кредитним договором обовязкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачувала, чим порушила умови договору. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла 22 березня 2015 року та її спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст.ст.1261, 1268 ЦК України є її діти [PERSON], [PERSON] та неповнолітній [PERSON], які згідно довідки від 09 березня 2017 року постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому спадкують майно у рівних частках. Згідно з ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою ст.1273 цього Кодексу. Частиною 1 ст.1231 ЦК України передбачено, що до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, обов'язок з відшкодування шкоди (яка в даному випадку для банку виникла внаслідок неповернення відповідачем боргу за кредитним договором) згідно зі ст.1219 ЦК України не є таким, що нерозривно пов'язаний з особою спадкодавця, а тому відповідно до вимог чинного ЦК України з його смертю цей обов'язок не припинився і спадкується його спадкоємцями, тобто є таким, що входить до складу спадщини. З додаткової інформації до заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку вбачається, що [PERSON] за місцем проживання має у спільній власності нерухомість. З представленого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 30 травня 2014 року заборгованість [PERSON] за договором №б/н від 29 травня 2012 року складається з: тіла кредиту 17680,24 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 4921,63 грн., заборгованості по комісії 750 грн., фіксованої частини штрафу в сумі 500 грн. та процентної частини штрафу 1167,59 грн., а всього на загальну суму 25019,46 грн., яка підлягає стягненню з її правонаступників у рівних частках, тобто по 8339,82 грн., але у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При постановлені рішення відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів у рівних частках підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 250,19 грн., тобто по 83,40 грн. з кожного. На підставі наведеного та

Outcome: approved