Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 травня 1990 року між позивачкою та [PERSON] було укладено шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління петиції Вінницької області, актовий запис № 7. Під час проживання у шлюбі, на ім`я [PERSON] подружжя придбало житловий будинок «А», разом із господарськими будівлями та спорудами, а саме: веранда "а", навіс «а1», гараж «Б», господарська буд. «В», погріб «В/під», сарай «в», погріб «П», убиральня «У», огорожа «№1-3», загальною площею 93,4 м2, житловою площею 65,5 м2, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Однак на вищезазначений житловий станом на 01.01.2013 рік за [PERSON] згідно договору купівлі-продажу, посвідченого виконавчим комітетом Райгородської сільської ради 10.08.1991 року Р № 27 - право власності не зареєстровано. 07 грудня 2009 року між позивачкою та [PERSON] було розірвано шлюб, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 07.12.2009 року, актовий запис № 132. Після розлучення [PERSON] проживав у будинку свого батька, а позивачка із дітьми залишилась проживати у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 10.05.2019 року. Згідно довідки Райгородської сільської ради Немирівського району Вінницької області 410 від 24.05.2019 року, після смерті [PERSON] , спадкоємцями за законом на його майно є: його батько - [PERSON] , сини - [PERSON] та [PERSON] , дружина - [PERSON] . [PERSON] відмовилась від своєї частки спадкового майна на користь [PERSON] , про що подала заяву до приватного нотаріуса Немирівського гайонного нотаріального округу Науменко В.М., за місцем відкриття спадщини. Наразі в [PERSON] виникла необхідність виготовити правовстановлюючі документи на належну їй частину майна , 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на яку вона має право як співвласник. Однак виділити частку у спільному сумісному майні неможливо, так як [PERSON] помер. Тому, у зв`язку з такими обставинами [PERSON] змушена звернутись до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, якою просив суд розглянути цивільну справу за її позовом без її участі у судовому засіданні та просить задовольнити позовну заяву. Співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву, якою просили суд розглянути цивільну справу без їх участі у судовому засіданні, позовні вимоги визнають та проти задоволення позовної заяви не заперечують. Співвідповідач [PERSON] помер, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Співвідповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відправлення, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслала, і крім того, в матеріалах витребуваної копії спадкової справи, щодо майна померлого [PERSON] , померлого [INFO] , жителя [ADDRESS] , містить заява - відмова [PERSON] від спадщини після смерті її чоловіка - [PERSON] . Відповідно до ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За вказаних обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до норм ст.ст. 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, ознайомившись з матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що за договором купівлі - продажу будинку від 09.08.1991 колгосп "Дружба" в особі голови [PERSON] продав [PERSON] жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Райгород Немирівського району Вінницької області. У відповідності до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ), 20.05.1990 у виконкомі Райгородської сільської ради, актовий запис №7. Вищевказаний шлюб було розірвано 07.12.2009 у Відділі РАЦС Немирівського РУЮ Вінницької області, про що зроблено актовий запис №132, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] . [PERSON] помер [INFO] у с. Райгород Немирівського району Вінницької області, про що 10.05.2019 виконкомом Райгородської сільської ради зроблено актовий запис №17, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . Відповідно до довідки №410, виданої виконкомом Райгородської сільської ради Немирівського району від 24.05.2019 після смерті [INFO] [PERSON] залишилося спадкове майно. Спадкоємцями за законом є: батько - [PERSON] , сини - [PERSON] та [PERSON] , дружина - [PERSON] . Інших спадкоємців немає. Відповідно до довідки №411, виданої виконкомом Райгородської сільської ради Немирівського району від 24.05.2019 [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження Серії [NUMBER] від 16.11.1991 та Серії [NUMBER] від 20.03.2015 відповідно. Статтею 22 Кодексу про шлюб та сім`ю від 20.06.1969, в первісній редакції, чинному на момент укладення договору купівлі - продажу житлового будинку [PERSON] , майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 Сімейного Кодексу України, в редакції від 12.06.2009, тобто чинного на момент розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Статтею 63 того ж Сімейного Кодексу визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленості між ними. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Статтею 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або письмовим договором. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно вимог ст. 16 ЦК України, має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Відповідно до змісту вимога ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 319, 321 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] набула право власності на 1/2 частину житлового будинку за час перебування у шлюбі з [PERSON] .

Outcome: approved