Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

У січні 2019 року ТОВ «ВЕЛЛФІН» звернулось суду із позовом до [PERSON] про стягнення 33075 грн. заборгованості за договором позики від 16 січня 2016 року №4051, укладеному в електронній формі. Позов обгрунтований тим, що позивачем відповідно до умов укладеного договору відповідачу на картковий рахунок перераховано 1000 грн. позики, яка у встановлений договором строк 15 днів не повернута. Станом на 26 грудня 2018 року заборгованість по договору становить 33075 грн., з якої-1000 грн. основного боргу, 32075 грн. процентів. Просить позов задовольнити. Згідно ст.ст.19,\~274\~ЦПК України\~дана справа,\~яка є\~малозначною,\~підлягає розгляду\~в\~порядку спрощеного\~позовного\~провадження. Відповідачем по справі є [PERSON], [INFO], зареєстроване місце проживання в [INFO]. Положеннями ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Ухвала про відкриття провадження у справі вручена сторонам, клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін відсутні, відповідачем, якому вручена ухвала про відкриття провадження у справі в порядку ч.ч.6, 7, 8 ст.128 ЦПК України, не подано: заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. За ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно копії договору позики від 16 січня 2016 року №4051, укладеному між ТОВ «ВЕЛЛФІН» (свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ІК №148 від 27 жовтня 2015 року) та позичальником [PERSON], предметом є позика у розмірі 1000 грн., строк дії договору 15 днів, сторонами погоджені умови нарахування процентів за користування позикою: 1,5% від суми позики за перший день її користування, 1,5 % від суми позики щоденно, починаючи з другого дня, 3% від суми позики, що не була повернута своєчасно. Відповідно до п.7.1. Договору не від»ємною частиною договору є Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ВЕЛЛФІН». Також відповідачем [PERSON] оформлено Заявку для отримання позики у розмірі 1000 грн. шляхом заповнення всіх полів Заявки. У\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~(в редакції, яка була чиною на час укладення договору) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ВЕЛЛФІН» перебувають в загальному доступі, оскільки опубліковані на сайті, і є\~\~публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.\~641,\~644 ЦК України\~на укладення договору позики та визначають порядок і умови його укладення, права і обов»язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. За таких обставин між сторонами досягнуто\~\~згоди щодо всіх істотних умов договору позики від 16 січня 2016 року №4051, відповідно до якого відповідач отримав 1000 грн. на строк 15 днів. Доказом підтвердження отримання коштів є особова картка позичальника [PERSON], повідомлення про видачу займу щодо [PERSON] із зазначенням суми коштів, власника картки, коду авторизації, номеру транзакції в системі. Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного договору позики відсутні. Згідно довідки від 26 грудня 2018 року, наданої позивачем, розмір заборгованості відповідача [PERSON] по вказаному договору станом на 26 грудня 2018 року становить 1000 грн. основної суми позики, 32075 грн. заборгованості за процентами. Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобовязань\~ по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобовязання не виконав, що не спростовано, у зв"язку з чим відповідно до вимог зазначених норм матеріального права позивач має право на її повернення, що є підставою для задоволення позову повністю. Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки\~ст. 629 ЦК України\~встановлюється принцип безумовності та обов'язковості виконання договору. Як зазначено вище відповідач не надав суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, у зв»язку з чим несе ризик настання наслідків, повязаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 1762 грн. судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved