Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

01.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про захист права власності на земельну ділянку, який згодом був ним збільшений, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 10.05.1988 р. йому належить житловий будинок з надвірними будівлями в с. Михайленково Охтирського району Сумської області, що був розташований на присадибній ділянці присадибних земель колгоспу імені Крупської. 02.06.2006 року вищевказаний договір купівлі-продажу був проведений державною реєстрацією як домоволодіння (садиба) по [ADDRESS] на праві приватної власності за [PERSON] При виготовленні державного акту про право власності на земельну ділянку у план зовнішніх меж земельної ділянки не було включено площу земельної ділянки під житловим будинком А-1ж з сінями а зі складовими житлового будинку, що позивач вважає неправильним та абсурдним. Тому і звернувся в суд з даним позовом, яким просить визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №048157 від 29.01.1998 р. на земельну ділянку площею 0,21 га в межах згідно з планом території с. Михайленкове Кардашівської сільської ради Охтирського району Сумської області, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого підсобного господарства, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №361, та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,25 га в межах згідно з планом території с. Михайленкове Кардашівської сільської ради Охтирського району Сумської області, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого підсобного господарства. Крім того, згідно рішення виконкому Кардашівської сільської ради від 21.11.1997р. №77 «Про затвердження площ земельних ділянок громадян» затверджені площі земельних ділянок переданих у приватну і спільну власність, у постійне користування для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, а також у тимчасове користування для індивідуального городництва, сінокосіння та випасання худоби (додаток 5). За даним рішенням позивач значиться за №95 і йому передано у власність земельні ділянки площею 0.156 га рілля (для сільгоспугіддя), 0.059 га під двори (для забудови). Загальна площа земельної ділянки у рішенні Кардашівської сільської ради від 21.11.1997р. №77 за позивачем зазначена в розмірі 0.214 га. При математичному підрахунку площа земельної ділянки повинна складати (0.156 га рілля (для сільгоспугіддя) + 0.059 га під двори (для забудови) = 0.215 га. Тобто рішення виконкому Кардашівської сільської ради від 21.11.1997р. №77 «Про затвердження площ земельних ділянок громадян» містить помилкові відомості про розмір площі земельної ділянки в наслідку чого дане рішення є незаконним та підлягає скасування в розмірі площ стосовно позивача за списком №95 додатку №5 на земельну ділянку по [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача - фахівець в галузі права [PERSON] - позовні вимоги підтримав у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені в позовних заявах, просив вимоги його довірителя задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - сільський голова Кардашівської сільської ради Сердюк М.М. - в судове засідання не з'явився. В попередньому судовому засіданні від 19.12.2014 р. він позовні вимоги визнав повністю та вказав, що дійсно, при виготовленні рішення виконкому було допущено арифметичну помилку при підрахунку площі земельної ділянки позивачу [PERSON], а тому не заперечував проти скасування рішення в цій частині. Просив справу розглянути без його участі. Представник третьої особи Кравченко М.М. позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, надані сторонами, дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу від 10.05.1988р. позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить жилий будинок з надвірними будівлями в с. Михайленково Охтирського району Сумської області, що розташований на присадибній ділянці присадибних земель колгоспу імені Крупської. 02.06.2006р. вказаний договір купівлі - продажу був проведений державною реєстрацією як будинковолодіння (садиба) по [ADDRESS], на праві приватної власності за [PERSON] (а.с.7-9) і складається з: житлового будинку А-1ж з сінями а (І) 1-1, житлової кімнати 1-2, кухні 1-3, житлової кімнати 1-4, житлової кімнати 1-5, кладової (ІІ), літньої кухні Б, сараю В, сараю-прибудови в, сараю Г, літнього душу Д, убиральні д, хвіртки, воріт №1-3. Рішенням виконкому Кардашівської сільської ради народних депутатів від 21.11.1997р. за №77 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.21 га в межах згідно з планом на території с. Михайленкове Кардашівської сільської ради за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого підсобного господарства. Право власності на зазначену земельну ділянку підтверджується державним актом серії ІІ-СМ №048157 від 29.01.1998р. В судовому засіданні було встановлено, що площа земельної ділянки, визначена у державному акті серії ІІ-СМ №048157, наданої у приватну власність позивачеві, не співпадає з реальним фактичним розміром за місцем розташування земельної ділянки з будинковолодінням (садибою). Так, згідно висновку комісійного обстеження Охтирської районної державної адміністрації від 29.10.2014р №01-15/63-30/н-156 вбачається, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №048157 від 29.01.1998р. для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства за адресою по [ADDRESS] відповідає технічному звіту, розробленому у 1997 р. землевпорядною фірмою «ГЕО», але в даному випадку є невідповідність розмірів земельної ділянки, зазначених у державному актові її фактичним розмірам на місцевості (фактично довжина межі становить 46 м, а у державному акті - 32,57 м) - (а.с.18). Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Відповідно до ст.6 ЗК України від 18.12.1990 р. №561-XII в редакції від 22.06.1993р. громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) та ведення особистого підсобного господарства; тощо. Передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Безплатно земельні ділянки передаються у власність громадян для ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), в тому числі земельні ділянки, що були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у межах граничного розміру, визначеного ст.67 цього Кодексу; тощо. При обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації. Згідно ст.30 ЗК України від 18.12.1990р. №561-XII в редакції від 22.06.1993р. при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених ст.67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів. Таких обставин щодо земельної ділянки по [ADDRESS], не виникало. Передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки, що регламентувалося ст.17 ЗК України від 18.12.1990р. №561-XII в редакції від 22.06.1993р. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (ст.23 ст.17 ЗК України від 18.12.1990р. №561-XII в редакції від 22.06.1993р.). Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів - не більше 0,25 гектара, у містах - 0,1 гектара. Розмір земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва не повинен перевищувати 0,1 гектара, будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара. Припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою чи її частиною могло мати місце лише у випадках, передбачених ст.ст.27 і 28 цього Кодексу. Права власників земельних ділянок і землекористувачів могли бути обмежені лише у випадках, передбачених цим Кодексом. За приписами ст.44 ЗК України від 18.12.1990р. №561-XII в редакції від 22.06.1993р. порушені права власників земельних ділянок і землекористувачів підлягають поновленню. Поновлення прав власників земельних ділянок і землекористувачів здійснюється Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції, судом, арбітражним судом або третейським судом. Відповідно до вимог земельного законодавства на даний час суб'єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності, - ст.80 ЗК України. Згідно ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. За правилами ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; тощо. Відповідно до ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. За приписами ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України (ст.153 ЗК України). У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним, що регламентовано ст.155 ЗК України. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати частково незаконним та скасувати п.95 додатку 5 рішення виконавчого комітету Кардашівської сільської ради від 21.11.1997 р. №77 «Про затвердження площ земельних ділянок громадян» щодо затвердження площ земельних ділянок, переданих у приватну власність…, згідно додаткам 1-5», в частині земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], переданої у приватну власність [PERSON]; визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №048157 від 29.01.1998 р., на земельну ділянку площею 0.21 га в межах згідно з планом на території с. Михайленкове Кардашівської сільської ради; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0.25 га в межах згідно з планом за адресою по [ADDRESS] за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства. На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16, 21 ЦК України, ст.ст. 80, 81. 120, 121 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved