Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

У квітні 2012 року [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договорів дарування удаваним, недійсним, поділ спільного майна подружжя, в якому просила визнати удаваним договір дарування [ADDRESS] і Петрова в м. Одесі від 11.11.1997 р.; визнати укладеним 11.11.1997 р. договір купівлі-продажу квартири; визнати недійсним договір дарування [ADDRESS] і Петрова в м. Одесі від 18.02.2012 р., поділити в натурі між [PERSON] та [PERSON] майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя; визнати за позивачкою право власності на: [ADDRESS] і Петрова в м. Одесі, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АРК, Сімферопольський район, с. Фонтани, незавершений будівництвом павільйон з реалізації автомобільних мастил, аксесуарів та надання послуг населенню, розташований за адресою: м. Рівне, вул. Млинівська, 38, будинок із надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку, розташовані за адресою: АРК, м. Алушта, с. Малоріченське, вул. Виноградна, 42, ? частину нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 41/3; автомобілі IVECO DAILY 2000 р.в., IVECO S2 2002 р.в., OPEL COMBO 1995 р.в., MERSEDES-BENZ 1217 2000 р.в., FORD TRANSIT 2001 р.в., FORD TRANSIT 2001 р.в., FORD TRANSIT 2000 р.в., PEUGEOT BOXER 2001 р.в., TOYOTA CAMRY 2007 р.в., MERSEDES-BENZ ATEGO 2000 р.в., RENAULT KANGOO 2004 р.в., QINGQI QM 125T-10V 2007 р.в., ЗАЗ 110557-45 2008 р.в.; у власності [PERSON] залишити нежилі приміщення, розташовані за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Робкорівська, 21, ? частину нежитлового обєкту з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Скороходова, 194а, автомобіль MERSEDES-BENZ S 500L, 2011 р.в. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 28.04.1993 р. по 15.10.2012 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], за час шлюбу подружжям було придбане зазначене в позові майно, яке позивачка просила поділити, недійсність договорів дарування квартири [ADDRESS] і Петрова в м. Одесі обґрунтовувала тим, що насправді [PERSON] набув право власності на цю квартиру в період шлюбу з нею на підставі відплатного договору, у звязку з чим вважала квартиру спільною сумісною власністю подружжя, а наступне відчуження квартири [PERSON] без її згоди - незаконним. Крім того, у вересні 2012 р. [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності, визначення часток у спільному майні та поділ майна в натурі, в якому просила визнати нежитлову будівлю - магазин автозапчастин з пунктом заміни автомастил за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 315-А та нежилу будівлю - магазин по реалізації автомобільних аксесуарів та мастил за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, 65-Б спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], визначити частки співвласників у спільному майні рівними, в порядку поділу спільного сумісного майна визнати за [PERSON] право власності на нежитлову будівлю магазин автозапчастин з пунктом заміни автомастил за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 315-А; у власності [PERSON] залишити нежилу будівлю - магазин по реалізації автомобільних аксесуарів та мастил за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, 65-Б. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що зазначене в позові майно [PERSON] набув на підставі мирової угоди, укладеної з [PERSON], затвердженою ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2013 р. в якості відшкодування збитків, завданих неповерненням грошових коштів, переданих [PERSON] [PERSON] в період шлюбу з [PERSON] за договорами позики. В подальшому позивачка у звязку із скасуванням ухвали суду про затвердження мирової угоди та поверненням зазначеного нерухомого майна у власність [PERSON] та сплатою [PERSON] [PERSON] запозичених грошей просила в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з нього ? частину отриманих від [PERSON]Д, грошових коштів. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13.05.2015року за клопотанням представника [PERSON] було обєднано цивільну справу №1512/6171/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договорів дарування удаваним, недійсним, поділ спільного майна подружжя та цивільну справу №520/11838/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової суми, ухвалено розглядати їх в одному провадженні, присвоєно обєднаній справі №1512/6171/2012. Позивачка неодноразово уточнювала свої позовні вимоги. Так, згідно останньої редакції уточнених позовних вимог від 23.11.2016року, якій уточнила обидва позови, [PERSON] просила: - визнати удаваним договір дарування [ADDRESS] і Петрова в м. Одесі від 11.11.1997 р.; - визнати укладеним 11.11.1997р. договір купівлі-продажу квартири; - визнати недійсним договір дарування [ADDRESS] і Петрова в м. Одесі від 18.02.2012 р.; - в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на: ? частину [ADDRESS] і Петрова в м. Одесі; незавершений будівництвом павільйон з реалізації автомобільних мастил, аксесуарів та надання послуг населенню, розташований за адресою: м. Рівне, вул. Млинівська, 38; будинок із надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку за адресою: АР Крим, м. Алушта, с. Малоріченське, вул. Виноградна, 42; автомобілі IVECO DAILY 2000 р.в., IVECO S2 2002 р.в., OPEL COMBO 1995 р.в., MERSEDES-BENZ 1217 2000 р.в., FORD TRANSIT 2001 р.в., FORD TRANSIT 2001 р.в., FORD TRANSIT 2000 р.в., PEUGEOT BOXER 2001 р.в., TOYOTA CAMRY 2007 р.в., MERSEDES-BENZ ATEGO 2000 р.в., RENAULT KANGOO 2004 р.в., QINGQI QM 125T-10V 2007 р.в., ЗАЗ 110557-45 2008 р.в., - стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти в сумі 6\~669\~660грн.; - у власності [PERSON] залишити: земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АРК, Сімферопольський район, с. Фонтани; нежилі приміщення, розташовані за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Робкорівська, 21; ? частину нежитлового обєкту з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Скороходова, 194а; ? частину нежитлових приміщень (адмінбудівля та підвал), розташованих за адресою: м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 41/3. У судове засідання 21.02.2017року позивачка не зявилась, її представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його та позивачкою відсутності, позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи, у судове засідання 21.02.2017року не зявився, про поважність причин відсутності не повідомив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, а також зазначив, що заперечує проти задоволення позову [PERSON] в частині визнання недійсним договору дарування квартири [ADDRESS] і Петрова в місті [PERSON] на його імя, оскільки на його думку зазначений договір не зачіпає права [PERSON] Що стосується інших вимог, залишив їх вирішення на розсуд суду при цьому, посилаючись на події в особистому житті родини (весілля родичів, подорожі), повідомив, що [PERSON] проживав разом з [PERSON] та ним однією сімєю до осені 2011р. Відповідачка - [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлялася належним чином, у судові засідання не зявилась, про поважність причин відсутності не повідомила, заперечення на позовну заяву не надала. Представник третьої особи ПАТ «[PERSON] [PERSON]» про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи, у судове засідання не зявився, про поважність причин відсутності не повідомив. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовів, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] з 28.04.1993 р. по 26.10.2012 р. перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД № 382948 та рішення Київського районного суду м. Одеси від 15.10.2012 р. у справі № 1512/12931/2012 про розірвання шлюбу (т. 1 а.с. 9, т. 3 а.с. 143). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (т. 1 а.с. 10). Судовим розглядом встановлено, що за час перебування у шлюбі подружжям [PERSON] було набуто у власність наступне нерухоме майно: земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,27 га, кадастровий номер 0124788700:07:001:001, розташована за адресою: АРК, Сімферопольський район, с. Фонтани на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.2005 р., посвідченого приватним нотаріусом Симферопольського районного нотаріального округу АРК [PERSON], р/н 1416 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 450095, виданого Сімферопольським районним відділом земельних ресурсів 13.12.2005 р. та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010500100855 (т. 1 а.с. 11-13); незавершений будівництвом павільйон з реалізації автомобільних мастил, аксесуарів та надання послуг населенню, розташований за адресою: м. Рівне, вул. Млинівська, 38 на підставі договору купівлі-продажу від 13.03.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], р/н 474, зареєстрованому в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 18.12.2006 р. (т. 1 а.с. 14); приймально-заготівельний пункт, розташований за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Робкорівська, 21, загальною площею 1949, 9 кв. м, що складався з адміністративного приміщення загальною площею 258,9 кв. м, заготівельного пункту загальною площею 1691 кв. м та обєктів інфраструктури на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2006 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу [PERSON] р/н 1501, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно 27.09.2006 р. 9 (Т. 1 а.с. 23-25). Під час перебування [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі зазначене майно було реконструйовано у звязку з чим: на підставі рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 05 травня 2010 року по справі № 2-1828/2010, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно 25.05.2010 р. за [PERSON] було визнано право власності на нежиле приміщення, приймально-заготівельний пункт, розташований за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Робкорівська, 21, загальною площею 2\~680,3 кв.м, що складається з адміністративного приміщення загальною площею 948,4 кв. м., заготівельного пункту загальною площею 1 731,9 кв. м. та обєктів інфраструктури (т. 1 а.с. 112). Згодом 19.12.2012 р. за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Васильківською міською радою 18.12.2012 р., в реєстрі прав власності на нерухоме майно було зареєстровано право власності на нежиле приміщення - комплекс, розташований за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Робкорівська, 21, загальною площею 2\~941,8 кв.м, що складається з адміністративної будівлі, загальною площею 948,4 кв. м., магазину-офісу, загальною площею 261, 5 кв. м, складського приміщення загальною площею 1731,9 кв. м. (т. 3 а.с. 151-152); будинок із надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АРК, м. Алушта, с. Малоріченське, вул. Виноградна, 42, житловою площею 260,1 кв. м, загальною площею всього будинку, із надвірними будівлями і спорудами 492,1 кв. м, та земельна ділянка площею 0, 129 гектарів, кадастровий номер 0110392100:01:003:0021, на підставі рішення Алуштинського міського суду від 10.05.2007 р. № 2-1139/07, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.05.2007 р., та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 582508, виданого 25.02.2007 року Алуштинським міським управлінням земельних ресурсів на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.09.2006 року, посвідченого державним нотаріусом міста [PERSON] [PERSON] під реєстровим номером 3-1301, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010700200015 (т. 1 а.с. 16-19); ? частина нежитлового обєкту з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею під будівлями 1288 кв. м, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Скороходова, 194а на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.06.2007 р. № 2-3383, зареєстрованому в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 25.06.2007 р. та свідоцтва про право власності серії САС № 984827 від 09.08.2010 р., виданого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради. Співвласником іншої ? частини зазначеного обєкту нерухомості на підставі тих саме правовстановлюючих документів є [PERSON] (т. 1 а.с. 26-27); ? частина нежитлових приміщень (адмінбудівля та підвал) загальною площею 1031,2 кв. м, розташованих за адресою: м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 41/3 на підставі договору купівлі-продажу від 26.06.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], р/н 1262, зареєстрованому в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 26.06.2007 р. Співвласником іншої ? частини зазначеного обєкту нерухомості на підставі тих саме правовстановлюючих документів є [PERSON] (т. 1 а.с. 20-22). Незавершений будівництвом павільйон з реалізації автомобільних мастил, аксесуарів та надання послуг населенню, що знаходиться в м. Рівне по вул. Млинівській, 38 на підставі договору іпотеки від 14.11.2007 р., укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «[PERSON] [PERSON]» перебуває в іпотеці у ПАТ «[PERSON] [PERSON]» (т. 1 а.с. 101-104). Приймально-заготівельний пункт та обєкти інфраструктури, що розташовані за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Робкорівська, 21 на підставі договору іпотеки від 20.05.2011 р., укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" перебуває в іпотеці у ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (т. 1 а.с. 112-115). Нежитловий обєкт з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею під будівлями 1288 кв. м, розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Скороходова, 194-а на підставі договору іпотеки від 05.07.2007 р., укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ВТБ [PERSON]» (колишня назва АКБ «Мрія»), зі змінами від 31.08.2008 р. перебуває в іпотеці у ПАТ «ВТБ [PERSON]» (т. 1 а.с. 95-96). Нежитлові приміщення (адмінбудівля та підвал) загальною площею 1031,2 кв. м, розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, буд. 41/3 на підставі договору іпотеки від 27.06.2007 р., укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ВТБ [PERSON]» (колишня назва АКБ «Мрія»), зі змінами від 31.08.2008 р. перебуває в іпотеці у ПАТ «ВТБ [PERSON]» (т. 1 а.с. 97-98). Також за час перебування у шлюбі подружжям [PERSON] було набуто у власність наступне рухоме майно: автомобіль IVECO DAILY, 2000 р.в., шасі (кузов, рама, коляска) № ZCFC3591005295847, р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ КХС № 759154, від 31.08.2005 р.; автомобіль IVECO S2, 2002 р.в., шасі (кузов, рама, коляска) № ZCFC3591005382517, р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ КХС № 684445, від 22.10.2005 р.; автомобіль марки OPEL COMBO 1995 р.в., р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ ВНС № 001054, від 23.08.2006 р.; вантажний бортовий тентований автомобіль MERSEDES-BENZ 1217, 2000 р.в., шасі (кузов, рама, коляска) № WDB9700551K483188, р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ РСА №729439, від 26.10.2006 р.; вантажний фургон FORD TRANSIT, 2001 р.в., шасі (кузов, рама, коляска) № WFOLXXGBFL1M58764, р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ РСА № 796208 від 12.10.2006 р.; вантажний фургон марки FORD TRANSIT, 2001 р.в., шасі (кузов, рама, коляска) № WF0LXXGBFL1C05960, р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ РСА №778355 від 24.11.2006 р.; малотоннажний фургон вантажний FORD TRANSIT, 2000 р.в., шасі (кузов, рама, коляска) № WFOLXXGBFLYY46457, р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ВНС № 003240 від 24.11.2006 р.; вантажний фургон PEUGEOT BOXER, 2001 р.в., шасі (кузов, рама, коляска) № VF3233BL216063664, р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ ВНС №052979 від 27.07.2007 р.; автомобіль легковий TOYOTA CAMRY, 2007 р.в., шасі (кузов, рама, коляска) № GTNBE40K703128166, р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ ВНС №072846, від 20.09.2007 р.; автомобіль RENAULT KANGOO, 2004 р.в., р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ ВНС №218942 від 23.06.2009 р.; QINGQI QM 125T-10V, 2007 р.в., р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ ДАО №799316 від 05.08.2009 р.; автомобіль ЗАЗ 110557-45, 2008 р.в., р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ САЕ №596213 від 05.04.2011 р (т. 2 а.с. 4-5). Крім того, під час перебування у шлюбі з [PERSON], [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 68 000 євро та 450 000 доларів США, про що були складені відповідні розписки від 20.07.2011 р. та від 15.05.2012 р. (т. 4 а.с. 46, 47). У звязку з неповерненням боргу у встановлений строк [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договорами позики (т. 4 а.с. 14). В процесі розгляду справи сторони уклади мирову угоду, відповідно до умов якої в рахунок погашення боргу [PERSON] передав у власність [PERSON] нежитлову будівлю - магазин автозапчастин з пунктом заміни автомастил за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 315-А та нежилу будівлю - магазин по реалізації автомобільних аксесуарів та мастил за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, 65-Б (т. 4 а.с. 66). Зазначену мирову угоду було визнано ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2013 р. по справі № 520/2957/13ц (т. 4 а.с. 74). Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.10.2013 р. ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2013 р. про визнання мирової угоди було скасовано, справу передано для продовження розгляду до суду першої інстанції (т. 4 а.с. 129-131), у звязку з чим [PERSON] не набув права власності на обєкти нерухомості, передані йому на підставі зазначеної мирової угоди. 30.12.2013 р. та 14.01.2014 р., тобто вже після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] повернув [PERSON] грошові кошти в сумі 450 000 доларів США та 68 000 євро, про що також були складені відповідні розписки (т. 4 а.с. 150, 151). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ч. 1 ст. 61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Як розяснено у абз. 1, 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобовязальними правовідносинами, тощо. В матеріалах справи наявні: згода [PERSON], посвідчена 17.05.2010 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], р/н 2140, якою [PERSON] надав дозволив своїй дружині [PERSON] укласти договір купівлі-продажу належної їй частки у статутному капіталі ТОВ «АМВ-ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ» (т. 3 а.с. 153); договір відступлення частки від 09.01.2009 р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], р/н 43, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] продали належні їм частки у статутному капіталі ТОВ «АМВ-СЕРВІС-ОДЕСА» у розмірі 55 та 45 відсотків, відповідно, за суму 424\~288 грн. (т. 3 а.с. 154-155); договір купівлі-продажу від 22.01.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], р/н 686, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] придбали частки у статутному капіталі ТОВ «АВТОЛЮКС», у розмірі 60 та 40 відсотків відповідно (т. 3 а.с. 159-160); переклад листа Хайнера Бреквега, адвоката в обєднаному бюро [PERSON] Пассаже м. Анкум, ФРН, від 24.09.2009 р., відповідно до якого зазначений адвокат повідомляє г-на Зюдхаймера про те, що представляє на території ФРН інтереси сімейної пари [PERSON] та [PERSON], стверджує, що [PERSON] та [PERSON] сплатили Зюдхаймеру в минулому значні суми грошей (т. 3 а.с. 161); заяви [PERSON] про надання згоди своїй дружині, [PERSON] на отримання кредиту в сумі 35\~700 доларів США в АКІБ «УкрСиббанк» та на передачу у заставу автомобіля Toyota Camry, 2007 р.в., що є сумісною власністю подружжя (т. 2 а.с. 103-104); зустрічна позовна заява, за змістом якої [PERSON] визнавав частину майна (транспортні засоби та земельну ділянку у с. Фонтани, Сімферопольського району АРК) спільним сумісним майном подружжя (Т. 1 а.с. 150-153); клопотання представника [PERSON] від 20.08.2013 р., в якому суду повідомлялось про неможливість задоволення клопотання експерта про надання для огляду транспортних засобів, відносно яких призначалась судова автотоварознавча експертиза, у звязку з тим, що вони є предметами договорів оренди, укладених між [PERSON] (власником КТЗ) та ТОВ «А.М.В.», ТОВ «АМВ-ТРАНС» та відповідно перебувають в їх користуванні (Т. 2 а.с. 139-140). Зазначені докази свідчать про те, що під час шлюбу з [PERSON], [PERSON] займалася підприємницькою діяльністю, виступала засновником декількох юридичних осіб, від власного імені укладала угоди щодо розпорядження майном, отримувала самостійний дохід. Таким чином, в силу наведених обставин та приписів закону зазначене в позові [PERSON] нерухоме майно, транспортні засоби та грошові кошти, отримані [PERSON] від [PERSON], є обєктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Суд критично ставиться до заперечень [PERSON] з приводу того, що він з 2005 р. фактично припинив сімейні відносини з [PERSON], спірне майно було придбано ним за особисті кошти за час роздільного проживання з позивачкою, оскільки такі твердження не підтверджені жодними доказами, спростовуються матеріалами справи, в тому числі і змістом зустрічного позову [PERSON] Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Способи та порядок поділу спільного майна подружжя визначені у ст. 71 СК України, відповідно до ч. ч. 1 - 3 якої майно, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професіональній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо вартості спільного майна та способів його поділу суд виходить з наступного. З метою визначення вартості спірного майна ухвалою суду від 24.05.2013 р. по справі було призначено судову будівельно-технічну, земельно-технічну та автотоварознавчу експертизи. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 3206/3215-3226 від 05.11.2013 р. середня ринкова вартість КТЗ на момент проведення експертизи: автомобіль IVECO DAILY, 2000 р.в., шасі (кузов, рама, коляска) № ZCFC3591005295847, р/н [NUMBER] 73\~460 грн.; автомобіль IVECO S2, 2002 р.в., шасі (кузов, рама, коляска) № ZCFC3591005382517, р/н [NUMBER] 81 850 грн.; автомобіль марки OPEL COMBO 1995 р.в., р/н [NUMBER] 23 820 грн.; вантажний бортовий тентований автомобіль MERSEDES-BENZ 1217, 2000 р.в., шасі (кузов, рама, коляска) № WDB9700551K483188, р/н [NUMBER] 128 050 грн.; вантажний фургон FORD TRANSIT, 2001 р.в., шасі (кузов, рама, коляска) № WFOLXXGBFL1M58764, р/н [NUMBER] 56\~350 грн.; вантажний фургон марки FORD TRANSIT, 2001 р.в., шасі (кузов, рама, коляска) № WF0LXXGBFL1C05960, р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ РСА №778355 від 24.11.2006 р. 58\~990 грн.; малотоннажний фургон вантажний FORD TRANSIT, 2000 р.в., шасі (кузов, рама, коляска) № WFOLXXGBFLYY46457, р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ВНС № 003240 від 24.11.2006 р. 52\~990 грн.; вантажний фургон PEUGEOT BOXER, 2001 р.в., шасі (кузов, рама, коляска) № VF3233BL216063664, р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ ВНС №052979 від 27.07.2007 р. 56\~190 грн.; автомобіль легковий TOYOTA CAMRY, 2007 р.в., шасі (кузов, рама, коляска) № GTNBE40K703128166, р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ ВНС №072846, від 20.09.2007 р. 147\~310 грн.; вантажний бортовий тентований автомобіль MERSEDES-BENZ ATEGO, 2000 р.в., шасі (кузов, рама, коляска) № WDB9702471K523955, р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ ВНС №198861 від 02.02.2009 р. 126\~770 грн.; автомобіль RENAULT KANGOO, 2004 р.в., р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ ВНС №218942 від 23.06.2009 р. 44\~120 грн.; скутер QINGQI QM 125T-10V, 2007 р.в., р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ ДАО №799316 від 05.08.2009 р. 4\~720 грн.; автомобіль ЗАЗ 110557-45, 2008 р.в., р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ САЕ №596213 від 05.04.2011 р. 22\~490 грн. Згідно висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 3207 від 09.09.2014 р., виконаного експертами ОНДІСЕ: ринкова вартість жилого будинку загальною площею 492,1 кв. мза адресою: АРК, м. Алушта, с. Малоріченське, вул. Виноградна, 42, складає 8\~888\~310 грн.; ринкова вартість ? частина нежитлових приміщень, загальною площею 1031,2 кв. м, розташованих за адресою: м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 41/3 складає 4\~465\~141 грн.; ринкова вартість ? частина нежитлового обєкту з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею під будівлями 1288 кв. м, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Скороходова, 194а складає 6\~497\~855 грн.; ринкова вартість нежилого приміщення приймально-заготівельного пункту, адміністративного приміщення, заготівельного пункту, обєктів інфраструктури, розташованих за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Робкорівська, 21, загальною площею 2\~680, 3 кв. м складає 17\~664\~814 грн.; ринкова вартість павільйону з реалізації автомобільних мастил, аксесуарів та надання послуг населенню, розташований за адресою: м. Рівне, вул. Млинівська, 38 складає 6\~936\~297 грн.; ринкова вартість земельної ділянки за адресою: АРК, м. Алушта, с. Малоріченське, вул. Виноградна, 42, площею 0, 129 гектарів, кадастровий номер 01\~103\~921 00:01:003:0021 складає 1\~464\~150 грн.; ринкова вартість земельної ділянки за адресою: АРК, Сімферопольський район, с. Фонтани, площею 0,2703 га, кадастровий номер 0124788700:07:001:001 складає 269\~084 грн. Ухвалою суду від 14.01.2016 р. на підставі клопотання представника [PERSON] по справі було призначено повтору комплексну експертизу з метою зясування ринкової вартості спірного нерухомого майна. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17.03.2016 р. було скасовано ухвалу суду першої інстанції про призначення повторної комплексної експертизи, справу було направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. При цьому апеляційним судом було, крім іншого, зазначено, що в матеріалах справи знаходиться висновок експертизи Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз № 3207 від 09.09.2014 р., який містить чітку відповідь на поставлені судом запитання; діючим законодавством строки чинності звіту експерта про оцінку майна у випадках проведення оцінки для поділу спільного майна подружжя, не передбачені. Вартість транспортних засобів, визначена висновком судової автотоварознавчої експертизи № 3206/3215-3226 від 05.11.2013 р., виконаної експертами ОНДІСЕ, сторонами не заперечувалась. У звязку з викладеним при визначенні вартості спірного майна суд виходить з його вартості, визначеної зазначеними експертними висновками ОНДІСЕ. Таким чином, загальна вартість обєктів нерухомого майна - 46\~185\~651 грн., транспортних засобів - 877\~110 грн., а разом 47\~062\~761 грн. На підставі зазначених вище положень закону позивачка має право на отримання у власність нерухоме майно та транспортні засоби на загальну вартість 23\~531\~380 грн. 50 коп. Згідно остаточних позовних вимог, викладених у позовній заяві від 23.11.2016р. позивачка в порядку поділу спільного майна подружжя просить визнати за нею, зокрема: право власності на: незавершений будівництвом павільйон з реалізації автомобільних мастил, аксесуарів та надання послуг населенню, розташований за адресою: м. Рівне, вул. Млинівська, 38; будинок із надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку за адресою: АР Крим, м. Алушта, с. Малоріченське, вул. Виноградна, 42; автомобілі IVECO DAILY 2000 р.в., IVECO S2 2002 р.в., OPEL COMBO 1995 р.в., MERSEDES-BENZ 1217 2000 р.в., FORD TRANSIT 2001 р.в., FORD TRANSIT 2001 р.в., FORD TRANSIT 2000 р.в., PEUGEOT BOXER 2001 р.в., TOYOTA CAMRY 2007 р.в., MERSEDES-BENZ ATEGO 2000 р.в., RENAULT KANGOO 2004 р.в., QINGQI QM 125T-10V 2007 р.в., ЗАЗ 110557-45 2008 р .в., всього на суму 18\~165\~867 грн., що на 5\~365\~513 грн. менше від вартості ? частини спільного майна. Суд вважає за можливе виділити позивачці зазначене майно в натурі, з урахуванням положень ст. 11 ЦПК України, приймаючи до уваги те, що спільне володіння та користування майном є неможливим, обєкт у м. Василькові перебуває в оренді у підприємства, засновником якого є відповідач [PERSON] та перебуває в іпотеці в якості забезпечення зобовязань за кредитним договором, укладеним даним підприємством; обєкти у м. Миколаєві зареєстровані на праві спільної часткової власності за [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] й використовуються ними у господарській діяльності. З приводу виділення у власність [PERSON] незавершеного будівництвом павільйону з реалізації автомобільних мастил, аксесуарів та надання послуг населенню, що знаходиться в м. Рівне по вул. Млинівській, 38, який на підставі договору іпотеки від 14.11.2007 р., укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «[PERSON] [PERSON]» перебуває в іпотеці у ПАТ «[PERSON] [PERSON]», суд зазначає що такий виділ жодним чином не може вплинути на права банка на вказане майно, оскільки відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Також, в порядку поділу спільного майна подружжя з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню ? частина від 68\~000 євро та 450\~000 доларів США грошових коштів, які є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. Оскільки позивачка в позові від 23.11.2016р. ставила питання про стягнення з [PERSON] ? частини спільних грошових коштів у гривні за офіційним курсом станом на момент подання до суду зазначеного позову, що дорівнювало 6\~669\~660 грн., суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] саме цю суму. Що стосується вимог позивачки про визнання удаваним договору дарування [ADDRESS] і Петрова в м. Одесі між [PERSON] та [PERSON] від 11.11.1997 р., визнання укладеним 11.11.1997 р. між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу зазначеної квартири, визнання недійсним договору дарування квартири від 18.02.2012 р. між [PERSON] та [PERSON], визнання за позивачкою в порядку поділу спільного майна подружжя права власності на ? частину зазначеної квартири, - суд вважає, що вони не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 11 листопада 1997р. [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], р/н 11150 отримав в дар від [PERSON] квартиру [ADDRESS] і Петрова в м. Одесі (Т. 1 а.с. 28). 18 лютого 2012 р. [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], р/н 228, подарував зазначену квартиру синові - [PERSON] (т. 1 а.с. 29-30). Вимоги про удаваність договору дарування [ADDRESS] і Петрова в м. Одесі між [PERSON] та [PERSON] від 11.11.1997 р., укладення 11.11.1997 р. між ними договору купівлі-продажу зазначеної квартири позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON] та [PERSON] були сторонніми один одному людьми, тому у [PERSON] не було підстав передавати [PERSON] квартиру у власність безвідплатно. Між тим, в порушення вимог ст. 61 ЦПК України на підтвердження зазначених доводів позивачка не надала суду жодних доказів, зокрема щодо проведення розрахунку між сторонами за передання квартири у власність [PERSON] Крім того, законом не виключена можливість укладення договорів дарування між особами, які не є родичами, а отже припущення позивачки щодо відсутності у [PERSON] підстав для безвідплатного передання у власність [PERSON] квартири не можуть бути підставою для задоволення позову у відповідній частині. У звязку з відмовою в позові в зазначеній частині вимог, не підлягають задоволенню і вимоги про визнання недійсним договору дарування квартири від 18.02.2012 р. між [PERSON] та [PERSON], визнання за позивачкою в порядку поділу спільного майна подружжя права власності на ? частину зазначеної квартири, оскільки квартира, набута [PERSON] у власність на підставі договору дарування від 11.11.1997 р. як відповідно до ст. 24 КпШС України, норми якого діяли на момент отримання [PERSON] квартири у власність, так і відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України, норми якого діяли на момент відчуження квартири у власність [PERSON] А,В., вважалась особистою власністю [PERSON], будь-яких прав на неї у [PERSON] не виникло, на розпорядження нею не було потрібно її згоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial