Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

01 грудня 2015 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання довіреності удаваним правочином. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21 листопада 2011 року укладена довіреність серії ВРО № 17854, посвідчена приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрована у реєстрі за № 3659, згідно якої [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON] укладати правочин щодо експлуатації транспортного засобу, а саме: керувати (зняти з обліку в ДАІ, поставити на облік), а також розпоряджатися (продати, обміняти, заставити, здати в оренду) за ціну та на умовах на їхній розсуд належним на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АТС № 050793 транспортним засобом марки «MITSUBISHI», модель «LANCER», 2008 року випуску, колір чорний, тип ТЗ - легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) VIN JMBSNCS3A8U002857, реєстраційний номер [NUMBER]. Укладаючи довіреність, позивачі вважали, що фактично оформляють документ про купівлю автомобіля, оскільки заплатили [PERSON] на момент укладання довіреності за купівлю зазначеного автомобіля суму у розмірі 11\~350,00 доларів США. Довіреність замість договору купівлі-продажу була оформлена у звязку з тим, щоб уникнути сплати податку за продаж легкового автомобіля зі сторони [PERSON] Позивачі вважають, що дана довіреність є удаваним правочином, оскільки насправді сторони уклали між собою договір купівлі-продажу. Відповідач усвідомлював, що передача коштів за автомобіль у розмірі 11\~350,00 доларів США не має характеру простого уповноваження позивачів на керування легковим автомобілем, а є платою за автомобіль за договором купівлі-продажу. За таких обставин позивачі просять визнати довіреність від 21 листопада 2011 року удаваним правочином, визнати, що відносини сторін [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], регулюються правилами щодо правочину договору купівлі-продажу, який сторони насправді вчинили. Ухвалою від 26 липня 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача [PERSON] державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області. У судове засідання позивач 1 та представник позивача 1 прибули, підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити у повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи. Позивач 2 у судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у жодне судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, тоді як про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідач був викликаний у судове засідання через засоби масової інформації, про що свідчить наявне у матеріалах справи оголошення у газеті «Західний курєр» від 10 березня 2016 року № 10 (1531) та газеті «Урядовий курєр» від 11 травня 2016 року №87 (5707). Проте відповідач не повідомив про причини своєї неявки і не подав заяв про розгляд справи за його відсутності, не було подано і заперечень на позовну заяву. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник [PERSON] державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області у судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що позивач по справі [PERSON] є його добрим другом, йому відомо, що [PERSON] хотів купити машину і знайшов її у місті Коломия, після оформлення довіреності [PERSON] передав кошти продавцеві машини у розмірі 11\~350,00 доларів США. Він був присутній при передачі грошей. Свідок [PERSON], допитаний у судовому засіданні, суду пояснив, що [PERSON] хотів придбати машину і знайшов її по Інтернету у місті Коломия, це було у 2011 році. За купівлю машини [PERSON] сплатив 11\~350,00 доларів США. Під час передачі коштів за придбаний автомобіль він був присутній. При цьому як продавець, відповідач по справі, так і [PERSON] усвідомлювали, що укладають договір купівлі-продажу. Відповідно до частини девятої статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: dismissed