Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала, що вона на підставі заповіту від 07 листопада 2011 року є спадкоємцем усіх прав та обовязків, що належали спадкодавцеві [PERSON] на час відкриття спадщини і не припинились внаслідок її смерті 05 грудня 2013 року. Після смерті спадкодавця вона у визначений законом строк 04 лютого 2014 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак у подальшому їй стало відомо, що заповіт [PERSON] на її, [PERSON], ім`я, посвідчений секретарем Сотниківської сільської ради 07 листопада 2011 року та зареєстрований у книзі за №38, скасований за заявою [PERSON] від 02 липня 2013 року. Відповідно до ч. 7 ст. 1254 ЦК України скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Заява [PERSON] про скасування заповіту від 07 листопада 2011 року, яка надійшла 02 липня 2013 року та була зареєстрована в Сотниківській сільській раді в книзі нотаріальних дій за №91 від 02 липня 2013 року, повинна була бути зареєстрована у Спадковому реєстрі, шляхом подання Держінформ`юсту або його філіям заяв про реєстрацію в день вчинення такої нотаріальної дії, тобто 02 липня 2013 року, однак згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі заява про скасування заповіту була зареєстрована в Спадковому реєстрі лише 11 червня 2014 року. Як стало відомо при розгляді справи № 382/1315/14-ц за позовом [PERSON] до Сотниківської сільської ради з пояснень секретаря сільської ради [PERSON] така заява не була зареєстрована в Спадковому реєстрі, оскільки вона не знала, що потрібно проводити таку її реєстрацію в Спадковому реєстрі одразу, однак коли їй стало відомо про це, вона надіслала цю заяву до ДП «Інфоцентр» для її реєстрації 25 грудня 2013 року, у звязку зі зміною адреси ДП «Інфоцентр» така заява була зареєстрована 11 червня 2014 року. Крім того, під час розгляду вказаної справи було виявлено, що заява про скасування заповіту зареєстрована в Журналі вчинення нотаріальних дій під №75 з вчиненням значних виправлень, замальовувань коректором (більш пізнішого запису за тим номером), що в свою чергу є неприпустимим для посадової особи органу місцевого самоврядування, що наділена повноваженнями вчиняти певні нотаріальні дії. Таке замальовування міститься не лише в графі, де зазначаються прізвище та ініціали особи, але і в графі, де міститься назва правочину, що слід нотаріально посвідчити. Окрім того, в цьому журналі за реєстраційним №75 не міститься підпису особи, що звернулась за вчиненням такої нотаріальної дії підпису [PERSON], тоді як за реєстраційним №38 від 07 листопада 2011 року було посвідчено заповіт [PERSON], вказані її паспортні дані, стоїть і її особистий підпис та в решті цей реєстраційний запис не містить жодного виправлення. Таким чином можна зробити висновок про те, що заява [PERSON] про скасування заповіту надійшла 02 липня 2013 року, однак не була зареєстрована не лише в Спадковому реєстрі, а і в книзі вчинення нотаріальних дій Сотниківської сільської ради. Посилаючись на те, що реєстрація заяви про скасування заповіту не була проведена ні в книзі нотаріальних дій Сотниківської сільської ради за №75 або ж за №91 від 02 липня 2013 року, ні всупереч ч. 7 ст. 1254 ЦК України, ст. 57 ЗУ «Про нотаріат», п.п. 1.10 п. ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року, п. 10 Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року, така заява про скасування заповіту не пройшла державної реєстрації в Спадковому реєстрі 02 липня 2013 року, а отже така заява є нікчемною як така, що складена з порушенням вимог щодо її форми та посвідчення, просила застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, скасувавши у Спадковому реєстрі запис за реєстраційним номером 56181250. У судовому засіданні [PERSON] та її представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що волевиявлення спадкодавця було спрямоване саме на скасування заповіту від 07 листопада 2011 року, недотримання посадовою особою органу місцевого самоврядування строків направлення заяви про скасування заповіту до Спадкового реєстру ніяким чином не могло і не повинно впливати на волю спадкодавця на скасування заповіту. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у постанові №6-127цс13 від 18 грудня 2013 року. [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу у відсутність представника сільської ради (т. 1 а.с. 187). Від секретаря виконкому Сотниківської сільської ради до суду надійшли пояснення (т. 1 а.с. 42), у яких секретар виконкому Сотниківської сільської ради зазначив, що заповіт складений від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] 07 листопада 2011 року за №38; заява на скасування заповіту, складеного 07 листопада 2011 року за №38 від [PERSON] надійшла за №75 від 02 липня 2013 року; заява про реєстрацію зміни і скасування заповітів та зміни і розірвання спадкових договорів надіслана в ДП «Інформаційний центр» на вул. Ливарську, але у звязку із зміною нової адреси і місця їхнього перебування відповідь не надійшла. Заява про реєстрацію зміни і скасування заповітів було надіслано повторно 30 травня 2014 року на нову адресу в ДП «Інформаційний центр» по вул. Мельникова, на що є підтвердження ДП «Інформаційний центр». Про зміну адреси ДП «Інформаційний центр» сільську раду не було повідомлено, а тому не вчасно було зареєстровано заяву про реєстрацію зміни і скасування заповітів та зміни і розірвання спадкових договорів. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані по справі докази, дійшов наступних висновків. Судом установлено, що 07 листопада 2011 року [PERSON] залишила заповіт, яким усе належне їй на час смерті майно заповіла [PERSON] 02 липня 2013 року [PERSON] звернулась до Сотниківської сільської ради із заявою, у якій посилаючись на те, що [PERSON] відноситься до неї безвідповідально, не допомагає їй, просила скасувати її заповіт на ім`я [PERSON] Вказана заява зареєстрована в Журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Сотниківської сільської ради Яготинського району під реєстраційним номером 75 від 02 липня 2013 року. Вказана заява зареєстрована в Спадковому реєстрі 11 червня 2014 року. 05 грудня 2013 року [PERSON] померла. Як вбачається з висновку технічної експертизи документів від 19 січня 2016 року візуальним оглядом встановлено, що на місці запису: «[PERSON] Ів.» в графі нотаріальної дії №75 від 02 липня 2013 року наявні пошкодження верхнього шару паперу у вигляді ворсистості; спостерігаються сліди білої маскуючої речовини (коректора); наявні залишки штрихів первинного тексту. Встановлені ознаки свідчать про зміну первісного змісту зазначених записів шляхом його підчистки та маскування коректором. Первинним текстом, який містився під записом: «[PERSON] Ів.» в графі «3»: «Прізвище, ім`я по-батькові громадян, найменування підприємств…» на аркуші 125 Журнала для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, навпроти нотаріальної дії №75 від 02 липня 2013 року є запис «Вовтун Надія». Первинним текстом, який містився під записом: «Заява на скасування заповіту» в графі «5»: «Зміст нотаріальної дії» на аркуші 125 Журнала для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, навпроти нотаріальної дії №75 від 02 липня 2013 року, є запис «Доручення». Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 01 серпня 2014 року у задоволенні позову [PERSON] до Сотниківської сільської ради про визнання заяви про скасування заповіту недійсною та зобовязання скасувати запис у Спадковому реєстрі відмовлено. Вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 вересня 2014 року (т. 1 а.с. 67-68). Як вбачається з матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] (як спадкоємець за заповітом), [PERSON] (двоюрідна сестра спадкодавця), Пилип`юк Н.М., [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про вимоги (претензії) кредитора спадкодавця. Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту. Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст. 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст. ст. 1251 1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені вказаними особами, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За змістом п. 2.12 п. ІІ та п.п. 1.8, 1.9, 1.10 п. ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №3306/5 від 11 листопада 2011 року, усі нотаріальні дії, які вчиняються посадовою особою органу місцевого самоврядування, реєструються в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування (додаток 15) у порядку, передбаченому ст. 52 Закону України "Про нотаріат", та Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 № 3253/5, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010 року за № 1318/18613. Записи в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій повинні бути повними і скороченню не підлягають, крім загальноприйнятих скорочень. Дописки і виправлення, зроблені в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, повинні бути застережені посадовою особою органу місцевого самоврядування і скріплені її підписом та печаткою органу місцевого самоврядування. Заповідач може в будь-який час скасувати заповіт, подавши про це заяву до відповідного органу місцевого самоврядування. У випадку одержання посадовою особою органу місцевого самоврядування заяви про скасування заповіту, так само як і одержання нового заповіту, який відміняє чи змінює раніше посвідчений заповіт, посадова особа органу місцевого самоврядування робить про це відмітку в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, в алфавітній книзі обліку заповітів і відповідний напис на примірнику заповіту, який зберігається у справах органу місцевого самоврядування. Якщо заповідач подасть примірник заповіту, який знаходиться у нього, то відповідний напис про скасування заповіту робиться і на цьому примірнику, після чого він разом із заявою (якщо заповіт скасовано заявою) приєднується до примірника, який зберігається у справах органу місцевого самоврядування. Відомості про посвідчення посадовими особами органів місцевого самоврядування заповітів та інформація про їх скасування, зміну або видачу дубліката підлягають обов'язковому внесенню до Спадкового реєстру у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року № 491 "Про затвердження Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі". Відповідно до п.п. 8, 10 Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року, посадові особи органів місцевого самоврядування вносять до Спадкового реєстру відомості про посвідчені заповіти шляхом подання до Держінформ`юсту або його філіям заяв про реєстрацію. Заява про реєстрацію подається (надсилається) реєстратору в день вчинення нотаріальної дії. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] посилається на те, що заява про скасування заповіту є нікчемною, оскільки така заява складена з порушенням вимог щодо її посвідчення, а саме: така заява не була зареєстрована не лише у Спадковому реєстрі (оскільки як стало відомо при розгляді справи № 382/1315/14-ц за позовом [PERSON] до Сотниківської сільської ради з пояснень секретаря сільської ради [PERSON] така заява не була зареєстрована в Спадковому реєстрі, оскільки вона не знала, що потрібно проводити таку її реєстрацію в Спадковому реєстрі одразу, однак коли їй стало відомо про це, вона надіслала цю заяву до ДП «Інфоцентр» для її реєстрації 25 грудня 2013 року, у звязку зі зміною адреси ДП «Інфоцентр» така заява була зареєстрована 11 червня 2014 року), але і в книзі реєстрації нотаріальних дій Сотниківської сільської ради (оскільки під час розгляду вказаної справи № 382/1315/14-ц за позовом [PERSON] до Сотниківської сільської ради було виявлено, що заява про скасування заповіту зареєстрована в Журналі вчинення нотаріальних дій під №75 з вчиненням значних виправлень, замальовувань коректором (більш пізнішого запису за тим номером), що в свою чергу є неприпустимим для посадової особи органу місцевого самоврядування, що наділена повноваженнями вчиняти певні нотаріальні дії. Таке замальовування міститься не лише в графі, де зазначаються прізвище та ініціали особи, але і в графі, де міститься назва правочину, що слід нотаріально посвідчити. Окрім того, в цьому журналі за реєстраційним №75 не міститься підпису особи, що звернулась за вчиненням такої нотаріальної дії підпису [PERSON]І.). Разом із тим, судом установлено, що [PERSON] 02 липня 2013 року подала до Сотниківської сільської ради заяву про скасування заповіту від 07 листопада 2011 року. Така заява була зареєстрована уповноваженою посадовою особою Сотниківської сільської ради в Журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Сотниківської сільської ради під №75 02 липня 2013 року (Журнал для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Сотниківської сільської ради оглянуто в судовому засіданні). Запис про реєстрацію заяви [PERSON] про скасування заповіту містить виправлення та замальовування коректором, що вбачається з оглянутого в судовому засіданні Журналу для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Сотниківської сільської ради, а також констатується у висновку технічної експертизи документів від 19 січня 2016 року. Як вбачається з оглянутого в судовому засіданні оригіналу заповіту від 07 листопада 2011 року на примірнику заповіту, який зберігається у справах органу місцевого самоврядування посадовою особою органу місцевого самоврядування зроблено відповідний напис про скасування заповіту, відповідна відмітка зроблена і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій. Разом із тим такі виправлення застережені посадовою особою органу місцевого самоврядування, скріплені її підписом та печаткою органу місцевого самоврядування, що відповідає вимогам п. 1.9 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №3306/5 від 11 листопада 2011 року. У Спадковому реєстрі заява [PERSON] про скасування заповіту зареєстрована після смерті спадкодавця. Разом із тим за змістом ст. 202 ЦК України заповіт, а відтак і заява про скасування заповіту є односторонніми правочинами. Укладення вказаних правочинів є неможливим без вільного волевиявлення спадкодавця (ст. 203 ЦК України). Реєстрація заяви про скасування заповіту у Спадковому реєстрі є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо правочину та не впливає на волевиявлення сторони правочину у момент його вчинення (правова позиція Верховного Суду України у постанові №6-127цс13 від 18 грудня 2013 року). Положення п.п. 8, 10 Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року, покладають обовязок по реєстрації заяви про скасування заповіту у Спадковому реєстрі, зокрема, на посадових осіб органів місцевого самоврядування, крім того, така заява може направлятись для реєстрації поштою, що неминуче призводить до розриву в часі реєстрації заяви про скасування заповіту у Журналі для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування та в Спадковому реєстрі (як і у справі, що розглядається), а відтак реєстрація заяви про скасування заповіту у Спадковому реєстрі, вчинена після смерті спадкодавця, не впливає на волевиявлення спадкодавця щодо скасування заповіту. Посилання позивача на те, що в журналі реєстрації нотаріальних дій за реєстраційним №75 не міститься підпису [PERSON], яка звернулась за нотаріальною дією скасування заповіту, суд не приймає до уваги, оскільки як вбачається із Журналу для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Сотниківської сільської ради вказаний Журнал містить лише графу, яка передбачає розписку про одержання нотаріально оформленого документа, однак у разі звернення із заявою про скасування заповіту особа, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, не отримує нотаріально оформленого документа. Реєстрація заяви у Журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Сотниківської сільської ради не порушує хронології інших записів. Заява про скасування заповіту (оригінал оглянуто в судовому засіданні) містить відмітку про те, що особу громадянки [PERSON] встановлено по паспорту СМ 096325, справжність підпису перевірено. Наявність заяви від 11 липня 2013 року про скасування заяви про скасування заповіту суд оцінює критично, так як у разі скасування заповіту своє право на розпорядження майном на випадок смерті особа може реалізувати шляхом складання нового заповіту. Проте наявність такої заяви може підтверджувати волевиявлення спадкодавця на скасування заповіту шляхом написання заяви від 02 липня 2013 року. Доводи представника позивача про те, що невідомо за яким номером була зареєстрована заява про скасування заповіту за №91 чи №75 (про що свідчить відповідь на адвокатський запит т. 1 а.с. 8), суд також оцінює критично з огляду на запис в Журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Сотниківської сільської ради, з якого вбачається, що заява про скасування заповіту зареєстрована за №75. Суд не приймає до уваги посилання позивача та її представника на те, що заява про скасування заповіту не була зареєстрована ні в Спадковому реєстрі, ні в Журналі вчинення нотаріальних дій Сотниківської сільської ради, а відтак є нікчемною, оскільки у судовому засіданні встановлено, що така заява була зареєстрована у Журналі для реєстрації нотаріальних дій Сотниківської сільської ради під №75. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що заява про скасування заповіту була зареєстрована і в Спадковому реєстрі. Проте відомості про таку заяву були направлені для реєстрації у Спадковому реєстрі з порушенням установленого Порядком державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі строку, що, на думку суду, не впливає на волевиявлення спадкодавця, не свідчить про порушення вимог щодо форми заяви про скасування заповіту, а лише може бути підставою для притягнення відповідальної особи до відповідальності. За таких обставин суд не знаходить підстав для застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, у звязку з недоведеністю нікчемності правочину. Вирішуючи клопотання представника відповідача [PERSON] про стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить із наступного. За змістом ст. ст. 84, 88 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За змістом п.п. 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у спарві на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На підтвердження вимог про стягнення витрат на правову допомогу представником відповідача [PERSON] надано розрахунок суми гонорару, який включає види робіт, кількість витрачених годин, вартість робіт, виходячи з вимог ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», а також квитанцію до прибуткового касового ордера на суму 5512 грн. 20 коп. Суд повністю погоджується із наданим розрахунком витрат на правову допомогу в частині розрахунку вартості поточних консультацій щодо характеру спірних правовідносин, вивчення та правового аналізу наданих документів, вивчення та аналізу чинного законодавства та судової практики по вирішенню подібних спорів на суму 2204 грн. 80 коп. Разом із тим суд не може повністю погодитись із наданим розрахунком витрат на правову допомогу в частині участі у судових засіданнях. Так, правова допомога надавалась адвокатом згідно договору від 02 вересня 2014 року (а.с. 33), а відтак правова допомога надавалась адвокатом у 2014-2016 роках, при цьому розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановлений законом про Державний бюджет України на відповідний рік, відрізнявся. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» мінімальна заробітна плата у 2014 році встановлена у місячному розмірі 1218 грн., а відтак 40% становитиме 487 грн. 20 коп. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата у 2015 році встановлена у місячному розмірі з 01 січня 2015 року - 1218 грн., а з 01 вересня 2015 року 1378 грн. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата у 2016 році встановлена у місячному розмірі з 01 січня 2016 року - 1378 грн. Адвокат був присутнім у судових засіданнях: 02 вересня 2014 року (з 09 год. 32 хв. по 09 год. 42 хв.), 23 вересня 2014 року (з 14 год. 12 хв. по 14 год. 13 хв.), 07 жовтня 2014 року (з 10 год. 08 хв. по 10 год. 24 хв.), 04 листопада 2014 року (з 12 год. 04 хв. по 13 год. 58 хв.), 22 січня 2015 року (з 10 год. 02 хв. по 10 год. 34 хв.), 12 лютого 2015 року (з 10 год. 14 хв. по 10 год. 16 хв.), 25 лютого 2015 року (з 14 год. 38 хв. по 15 год. 11 хв.), 17 квітня 2015 року (з 12 год. 28 хв. по 12 год. 34 хв.), 05 травня 2015 року (з 12 год. 02 хв. по 12 год. 05 хв.), 10 липня 2015 року (з 12 год. 26 хв. по 12 год. 49 хв.), 18 серпня 2015 року (з 12 год. 08 хв. по 12 год. 36 хв.), 11 листопада 2015 року (з 15 год. 20 хв. по 15 год. 21 хв.), 25 листопада 2015 року (з 15 год. 06 хв. до 15 год. 30 хв.), 02 березня 2016 року (з 12 год. 11 хв. до 12 год. 55 хв.), 26 квітня 2016 року (з 15 год. 54 хв. по 15 год. 55 хв.), 05 липня 2016 року (з 11 год. 57 хв. по 12 год. 12 хв.) Таким чином загальна тривалість участі адвоката у судових засіданнях за період 2014 рік 01 вересня 2015 року становить 04 години 30 хвилин (отже, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу становитиме 2192 грн. 40 коп. (4 год. 30 хв. Х 1218 Х 0,40)); за період з 01 вересня 2015 року 2016 рік 01 година 24 хвилини (отже, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу становитиме 780 грн. 87 коп. (4 год. 30 хв. Х 1218 Х 0,40)). Таким чином загальний розмір компенсації витрат на правову допомогу за участь адвоката в судових засіданнях становитиме 2973 грн. 27 коп. Загальний розмір витрат на правову допомогу, який підлягає стягненню з позивача на користь відповідача [PERSON], становить 5178 грн. 07 коп.

Outcome: approved