Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

У січні 2020 року до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява [PERSON] до Новомиргородської міської ради Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] про визнання права на спадкове майно, в якій позивач вказала на те, що [INFO] померла мама позивачки [PERSON] . ЇЇ єдиним спадкоємцем по закону першої черги був її чоловік, батько позивачки [PERSON] , який проживав разом з нею на момент відкриття спадщини та який протягом 6 місяців звернувся до нотаріальної контори. Сестра позивачки [PERSON] , незаконним шляхом отримала свідоцтво про право на спадщину за законом та отримала право на земельну частку (пай), а згодом на підставі Сертифіката, отриманого у Новомиргородському районному відділі земельних ресурсів - отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії І-КР № 010954 площею 3,77 га, кадастровий номер 3523810000:02:000:0245, що розташована на території Новомиргородської міської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Позивач звернулась до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області із позовом про Визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 4.82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості, що перебувала в колективній власності КСП «Зоря», виданого Новомиргородською державною нотаріальною конторою Новомирогородського району Кіровоградської області на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та Визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР № 010954 на земельну ділянку площею 3.77 га, яка розташована на території Новомиргородської міської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, виданий на ім`я [PERSON] . Постановою Кропивницького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року (по справі № 395/1681/18, провадження № 22-Ц/4809/1632/19) позов позивача був задоволений. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину та Державний акт. Постановою Кропивницького апеляційного суду встановлено, що батько був єдиним спадкоємцем його дружини [PERSON] . На момент смерті [PERSON] ще не був виготовлений Сертифікат на право на земельну частку (пай). Даний Сертифікат був виготовлений лише у 1998 році, через 3 роки після смерті спадкодавця, а так як про наявність Сертифіката батько не знав, тому він не переоформив на себе вказану землю. На даний час батько помер, а позивач [PERSON] , яка на момент смерті батька проживала разом з ним є єдиною спадкоємицею батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Після отримання Постанови Кропивницького апеляційного суду позивач звернулась до Новомиргородської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину батька, але отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1080/02-31 від 08 січня 2020 року, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на майно. На підставі вищевикладеного позивач просить суд: визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом першої черги після померлого батька [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай) розміром 4,82 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, що перебувала в колективній власності КСП «Зоря», розташованого на території Новомиргородської міської ради Новомиргородського району Кіровоградської області відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай), виданого 17 березня 1998 року на ім`я [PERSON] . Позивач повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, просила позов задовольнити. Представник відповідача Новомиргородської міської ради Кіровоградської області повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] була неодноразово повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, проте жодного разу у судове засідання не з`явилася. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 13 серпня 1972 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, актовий запис № 62, вчинений в Новомиргородським рай бюро ЗАГС, при цьому позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Факт родинного зв`язку між [PERSON] і [PERSON] та відповідно між [PERSON] і [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача, серії [NUMBER] , виданого 05 травня 1954 р. Софіївським сільбюро ЗАГС, актовий запис № 11. За життя [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 2 від 23.01.1953 року, виданого Софіївським сільбюро ЗАГС. [INFO] у віці 64 роки у місті Новомиргород, Кіровоградської області померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть № 152 від 31.08.1995 р. вчинений Новомиргородським районним відділом ЗАГС. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її чоловік (батько позивача) [PERSON] , який прийняв спадщину. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , а позивач [PERSON] , яка на момент смерті батька проживала разом з ним, є єдиним спадкоємцем після смерті батька - [PERSON] . Вказані обставини не потребують доказування, оскільки встановлені постановою Кропивницького апеляційного суду від 27.11.2019 року, яка залишена без зміни постановою Верховного Суду від 09 листопада 2020 року. Згідно ст.2 Указу Президента України від 10 листопада 1994 р. № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у нього розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. За ст.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно фотокопії листа відділу в Новомиргородському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 22.03.2019 року № 121/118-19, померла [PERSON] була членом КСП "Зоря" та відповідно внесена до списку за № 56 громадян - членів КСП «Зоря», які мають право на земельну частку (пай), що додається до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Зоря» серії КР №000008. З урахуванням наведеного [PERSON] належало право на земельну частку (пай) по колишньому КСП "Зоря", розміром 4,82 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості на території Новомиргородської міської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, що підтверджується фотокопією Сертифікату про право на земельну частку (пай) серії КР № 0163961, виданого 17.03.1998 р. (а.с.94). Третя особа [PERSON] , яка є сестрою позивачки, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом та отримала право на земельну частку (пай), а згодом на підставі зазначеного Сертифіката отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії І-КР № 010954 площею 3,77 га, кадастровий номер 3523810000:02:000:0245, що розташована на території Новомиргородської міської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Проте, позивач звернулася до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області із позовом про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 4.82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості, що перебувала в колективній власності КСП «Зоря», виданого Новомиргородською державною нотаріальною конторою Новомирогородського району Кіровоградської області на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та Визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР № 010954 на земельну ділянку площею 3.77 га, яка розташована на території Новомиргородської міської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, виданий на ім`я [PERSON] . Постановою Кропивницького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року (справа № 395/1681/18, провадження № 22-Ц/4809/1632/19) позов позивача був задоволений та визнано недійсним зазначені свідоцтво про право на спадщину та Державний акт. Постановою Верховного Суду від 09 листопада 2020 року постанову Кропивницького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року залишено без змін. 08 січня 2020 року позивач звернулася до державного нотаріуса Новомиргородської районної державної нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав, однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документа на майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1080/02-31. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 вказаного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зважаючи на те, що спадкодавець [PERSON] за життя отримала право на земельну частку (пай) у КСП «Зоря», а після її смерті чоловік фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, враховуючи права єдиного спадкоємця [PERSON] , яка проживала з батьком на час відкриття спадщини і не заявила про відмову від неї протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право на земельну частку (пай). Згідно до ст.268 ч.5 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 13.01.2021 року в судове засідання не з`явилися сторони та третя особа, при цьому у суду були підстави для ухвалення рішення. Проте, датою ухвалення рішення є не 13.01.2021 року, а 15.01.2021 року, оскільки саме у цей день складено повний текст судового рішення.

Outcome: approved