overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

01.12.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - Пятківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його матері [PERSON], яка померла 05.09.2010 року відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: вул. Свята Гора, буд.22, с. Пятка, Чуднівського району, Житомирської області. Крім позивача спадкоємцями першої черги є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які відмовились від спадщини на користь позивача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті матері, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими спорудами. Позивач звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до приватного нотаріуса, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не зявився, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи у його відсутність. Відповідач Пятківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови, згідно якої Пятківська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

01.12.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів - Дубищенської сільської ради Чуднівського району Житомирської області та [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті заповідача - [PERSON], яка померла [INFO] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS].Крім позивача спадкоємцем за заповітом є [PERSON], який на спадщину не претендує. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими спорудами, власником якого вона була. Позивач звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з'явився, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач - [PERSON]до суду подав заяву згідно якої позов визнає повністю, просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач - Дубищенська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови, згідно якої Дубищенська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачами позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

01.12.2016 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] та при розірванні шлюбу прізвище не змінювати. Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 05.10.1985 року. Від шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Стосунки з відповідачем погіршилися. На даний час сторони не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про провдення судового розгляду справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 05.10.1985 р. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. З відповідача слід стягнути судовий збір у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

01.12.2016 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 05.08.2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 1043 від 05.08.2003 року Від шлюбу мають спільного сина - неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Також зазначає, що сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені з лютого 2016 року, з вказаного часу вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Також вказала, що між нею та відповідачем досягнуто згоди, що визначення місця проживання син, про що укладено нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання дитини від 29.11.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Мельник Н.О. Таким чином, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що поданий нею позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 05 серпня 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають спільного сина - неповнолітнього [PERSON], [INFO]. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони з лютого 2016 року проживають окремо та ведуть роздільне господарство, збереження сім'ї не бажають та вважають не можливим. Також судом встановлено, що між сторони досягли згоди щодо визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON], що підтверджується Договором про визначення місця проживання дитини від 29.11.2016 року, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Мельник Н.О. та зареєстрованим в реєстрі за № 2907. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

01.12.2016 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 10.09.2012 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 18120,64 гривні, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність . Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 10.09.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір , та відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 гривень . Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту на 22.11.2016 року склався борг перед банком 18120,64 гривень, а саме борг за тілом кредиту 2069,92 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 13311,64 гривень, заборгованість за пенею та комісією 1400,00 гривень , штраф 500,00 гривень, штраф 839,08 гривень. Відповідно до вимог ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором ,або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться .Відповідно до ч.1ст 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання ,то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець ,зобов'язується надати грошові кошти(кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановлених договором ,а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає , що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі . З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

01.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] по причині відсутності там без поважних причин понад одного року. У судове засідання позивач не прибув, у поданій заяві представник позивача просить суд здійснити розгляд справи у його відсутність. Відповідач без поважних причин у судове засідання не прибув, викликався у судове засідання шляхом розміщення виклику до суду у місцевій пресі. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є позивач, де крім неї зареєстрований також відповідач. Відповідач, як член сім'ї власника помешкання, з серпня 2015 року у вказаній квартирі не проживає, що підтверджується відповідним актом від 23.11.2016 року, складеного за участю мешканців вказаного будинку та посвідчений керівником житлово-експлуатаційної організації - ТОВ «Керуюча компанія «ГАБРІЄЛЬ». Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На переконання суду (виходячи з наявних по справі доказів) - відповідач втратив право на користування вищевказаною квартирою, так як він був відсутній там без поважних причин понад один рік (з серпня 2015 року), інший строк відсутності члена сім'ї власника житла не встановлювався домовленістю сторін, відсутні підстави встановлені законом, згідно яких за відповідачем зберігалося житло понад одного року і вказані обставини є підставами для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

01.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, щомісячно, оскільки відповідач добровільно достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей їй не надає. Позивач у судове засідання не прибула, у поданій заяві просить суд здійснити розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не прибув. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачем. Згідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний здійснювати виплату позивачу аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини із всіх видів його доходів, так як він не має інших утриманців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

01.12.2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 15 вересня 2006 року, від якого мають доньку Софію, [INFO]. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

01.12.2016 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на гараж за [ADDRESS], на території Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний колектив «Керамік», який складається з: гараж літ. Г-1, площею 60,7 кв. м., загальна площа гаража 60,7 кв.м. Зазначає, що є членом обслуговуючого кооперативу «Автогаражний колектив «Керамік», що знаходиться за адресою [ADDRESS] загальною площею 60,7 кв. м., але у зв'язку з тим, що в нього відсутній документ, що засвідчує право власності на зазначене нерухоме майно, він не може вільно володіти, користуватися та розпоряджатися ним, а тому звернувся до суду. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач, обслуговуючий кооператив «Автогаражний колектив «Керамік»,свого представника в судове засідання не направив, але головою кооперативу було надано заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підставах. Судом встановлено, що [PERSON], є членом обслуговуючого кооперативу «Автогаражний колектив «Керамік», що знаходиться за адресою [ADDRESS] загальною площею 60,7 кв. м. У зв'язку з тим, що в позивача відсутній документ, що засвідчує право власності на зазначене нерухоме майно, він не може вільно володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж гаража [ADDRESS], виготовленого ФО-П [PERSON] у 2016 році, гараж відповідає чинним будівельним нормам України, вимогам надійності і безпечної експлуатації і можлива його безпечна експлуатація. Проведені будівельні роботи капітальні, надійні. Дефекти та пошкодження в конструкціях будівлі не виявлено, тобто гараж може безпечно експлуатуватися. Згідно наданого позивачем технічного паспорту на гараж за [ADDRESS], гараж складається з: гараж літ. Г-1, площею 60,7 кв. м., загальна площа гаража 60,7 кв.м. Відповідно до ст. 325 ЦК України фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Згідно ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. З огляду викладеного, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

01.12.2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свій позов тим, що з 17 грудня 2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від сумісного подружнього життя мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 2013 року, який було зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 227 ( а.с.5). Відповідач є батьком неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.6,7), які мешкають разом з позивачем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Грушинської сільської ради Первомайського району Харківської області № 751 від 22.11.2016 року (а.с.8). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1/3 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно до її віку щомісяця, починаючи з 01.12.2016 року, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дітей та відповідача по справі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved