Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-27 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «СГ «ТАС» про стягнення страхового відшкодування з відповідача на її користь 179 397,90 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15.01.2020 року між нею та ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту FО - 644524 (далі - Договір). Згідно з п. 1 ч. 1 цього Договору об`єктом страхування є транспортний засіб Mitsubishi Eclipse Cross 2019 р.в. державний номерний знак [NUMBER] , № шасі [NUMBER] . Пунктом 8.15 Договору передбачено, що страховий випадок - це подія, передбачена цим Договором, яка відбулась, і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування за договором страхувальнику або іншій визначеній Договором особі. Відповідно до п. 9.2 ч.9 Договору одним із видів страхових ризиків є дорожньо-транспортна пригода. Згідно з Додатком 1 до Договору, загальна страхова сума за цим договором становить 730 000,00 грн. Відповідно до п. 5.1 ч. 5 Договору початком дії договору страхування є 00 годин 00 хвилин 16.01.2020 р. Закінчення дії договору страхування - 23 годині 59 хвилин 15.01.2023 року при внесенні 100% страхової премії на поточний рахунок страховика. Згідно з п. 3.2 ч. З Договору безумовна франшиза за ризиками ДТП становить 1%. Відповідно до квитанції № 47213933 від 16.01.2020 року позивач сплатив на рахунок відповідача страхову премію в розмірі 38 763 грн. з призначенням платежу: "страховий платіж зг. дог. № FО - 644524. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі № 727/10111/20 від 11.12.2020 р. [PERSON] 20.11.2020 року о 09.40 год. керував транспортним засобом марки Mitsubishi, д.н.з. [NUMBER] , по вул.Південно-Кільцева, 14-А у м. Чернівці, під час перестроювання з лівої смуги руху в праву, не надав дорогу транспортному засобу марки «Шкода», д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку, при цьому виконував поворот праворуч, чим порушив п.п.10.3., 10.4. Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. 20.11.2020 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про настання страхової події. 16.12.2020 р. листом № 20677/9120 відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування по даній події на підставі п. 15.8 Договору (згідно з яким страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, у випадках «Використання ЗТЗ зі зношеними шинами (тобто залишкова висота малюнка протектора шин не відповідає нормам, встановленим чинним законодавством України) або не відповідними сезону експлуатації шинами: влітку встановлено зимові шини або взимку встановлено літні шини (у разі, якщо страхова подія відбулась з вини особи, яка керує ЗТЗ). Відповідно до акту огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість) від 26.11.2020 року та Рахунку - фактури № Сч-000016 від 30.11.2020 року, Рахунку - фактури № Л- 0000107 від 30.11.2020 року вартість відновлювального ремонту разом з матеріалами складає 181 210 тис. грн. Позивач ввачає, що відповідач безпідставно відмовив у здійсненні страхової виплати, що стало підставою для звернення до суду за захистом прав. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.06.2021 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 21). 16.07.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника ПАТ «СГ «ТАС» Ніколаєва В.В., в якому він просить у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю, оскільки вважає, що порушень діючого законодавства відповідачем при відмові у виплаті страхового відшкодування не допущено. В силу ч. 2 ст. 191 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що 15.01.2020 року між ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту FО - 644524. Згідно з п. 1 ч. 1 цього Договору об`єктом страхування є транспортний засіб Mitsubishi Eclipse Cross 2019 р.в. державний номерний знак [NUMBER] , № шасі [NUMBER] (а.с. 5-8) Пунктом 8.15 Договору передбачено, що страховий випадок - це подія, передбачена цим Договором, яка відбулась, і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування за договором страхувальнику або іншій визначеній Договором особі. Відповідно до п. 9.2 ч.9 Договору одним із видів страхових ризиків є дорожньо-транспортна пригода. Згідно з Додатком 1 до Договору, загальна страхова сума за цим договором становить 730 000 грн. Відповідно до п. 5.1 ч. 5 Договору початком дії договору страхування є 00 годин 00 хвилин 16.01.2020 р. Закінчення дії договору страхування - 23 годині 59 хвилин 15.01.2023 року при внесенні 100% страхової премії на поточний рахунок страховика. Згідно з п. 3.2 ч. З Договору безумовна франшиза за ризиками ДТП становить 1%. [PERSON] сплатила на рахунок відповідача страхову премію в розмірі 38 763 грн. з призначенням платежу: "страховий платіж зг. дог. № FО - 644524, що підтверджується квитанцією № 47213933 від 16.01.2020 року (а.с. 9). Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі № 727/10111/20 від 11.12.2020 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні Дорожньо-транспортної пригоди від 20.11.2020 року, оскільки він 20.11.2020 року о 09.40 год. керував транспортним засобом марки «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER] , по вул.Південно-Кільцева, 14-А у м. Чернівці, під час перестроювання з лівої смуги руху в праву, не дав дорогу транспортному засобу марки «Шкода», д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку, при цьому виконував поворот праворуч, чим порушив п.п.10.3., 10.4. Правил дорожнього руху України. 20.11.2020 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про настання страхової події. 26.11.2020 року ПАТ «СГ «ТАС» складено акт огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість) та Рахунку - фактури № Сч-000016 від 30.11.2020 року, Рахунку - фактури № Л- 0000107 від 30.11.2020 року вартість відновлювального ремонту разом з матеріалами складає 181 210,00 тис. грн. 16.12.2020 р. листом № 20677/9120 відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування по даній події на підставі п. 15.8 Договору (згідно з яким страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, у випадках «Використання ЗТЗ зі зношеними шинами, залишкова висота малюнка протектора шин не відповідає нормам, встановленим чинним законодавством України, або не відповідними сезону експлуатації шинами: влітку встановлено зимові шини або взимку встановлено літні шини, у разі, якщо страхова подія відбулась з вини особи, яка керує застрахованим транспортним засобом. Згідно п. 1.1 Правил дорожнього руху України ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух"встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Відповідно до статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. За приписами статті 16 цього Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Пунктом 3 частини першої статті 988 ЦК України встановлено обов`язок страховика у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Тобто, положення наведених норм права нерозривно пов`язують момент виникнення обов`язку страховика щодо здійснення виплати страхової суми із настанням страхового випадку. Настання події, яка може належати до страхових ризиків, але згідно з умовами договору страхування є виключенням зі страхових випадків, не породжує обов`язку страховика щодо виплати страхового відшкодування. Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»). У постанові Верховного Суду України від 23 квітня 2012 у справі № 6-101цс11 зроблено висновок, що обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до п. 15.7. Договору: «Причини відмови у виплаті страхового відшкодування. Невиконання або неналежне виконання Страхувальником та/або Вигодонабувачем та/або представником Страхувальника/ Вигодонабувача та/або Водієм своїх обовязків, визначених цим Договором». Відповідно до п.15.8. Договору страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках: «Використання ЗТЗ зі зношеними шинами (тобто залишкова висота малюнка протектора шин не відповідає нормам, встановленим чинним законодавством України) або невідповідними сезону експлуатації шинами: влітку встановлено зимові шини або взимку встановлено літні шини (у разі, якщо страхова подія відбулася з вини особи, яка керує ЗТЗ). При цьому у цілях Договору зимовим сезоном вважається період з 15 листопада до 15 березня, а літнім сезоном вважається період з 15 травня по 15 вересня. При прийнятті рішення враховується причинно-наслідковий зв`язок настання події та встановлених шин на ЗТЗ». Позивач та відповідач в Договорі визначили всі умови, за яких діє Договір страхування. Незалежно від того чи передбачено, чи не передбачено ПДР України заборона експлуатації автомобіля на шинах, що не відповідають сезону експлуатації, сторони у Договору страхування можуть передбачити дану вимогу та наслідки невиконання такої вимоги. Отже, матеріалами справи підтверджено та не спростовано позивачем, що страхова компанія виконала вимоги діючого законодавства та Договору, а саме, страховик направив свого представника для визначення аварійним комісаром розміру збитків, проведений огляд автомобіля та складений відповідний акт, за результатами якого аварійним комісаром визначено порушення п.15.8. Договору добровільного страхування наземного транспорту FО - 644524 від 15/01/2020 р. За таких обставин суд вважає доведеним причинно-наслідковий зв`язок між ДТП та встановленими шинами на автомобілі позивача. Враховуючи вищевикладене, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи відповідача, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що стороною позивача не доведені заявлені позовні вимоги, а тому такі вимоги не підлягають до задоволення. У порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК, з огляду на відмову у задоволенні позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed