overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

01 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи свій позов тим, що 08.09.2007 року між ними було укладено шлюб. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 25.12.2014 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення суду донька залишається жити з нею. Відповідач зобов»язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але добровільно утримувати дитину [PERSON] відмовляється. Просила суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], проживаючого за адресою: [INFO], місце роботи невідоме аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.07.2015 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, але надала суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON]. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.14). Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 25.12.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 23.06.2015 року рішення Київського районного суду м.Полтави від 25.12.2014 року залишено без змін (а.с.12-13). Позивачка підтримує позовну заяву про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], оскільки відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

01 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 2011 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З листопада 2014 року між сторонами виникали сварки, які призвели до втрати між сторонами почуття любові та поваги. З грудня 2014 року відповідач пасивно ставиться до ведення господарства та до матеріального забезпечення сім'ї. Фактично з листопада 2014 року сімейні відносини з відповідачем припинені, їх поновлення і збереження не можливе, позивач просить шлюб розірвати, дочку залишити мешкати разом з нею. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву від 15 вересня 2015 року №6305/15вх., в якій просить розглянути справу без її присутності, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На позовних вимогах наполягає, не заперчує проти заочного розгляду справи (а.с.25). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, за місцем мешкання його не виявлено, про що свідчать судові повістки з відміткою виконавчого комітету Олексієво-Дружківської селищної ради Донецької області (а.с.18-19;23-24). Відповідно до заяви від 26 червня 2015 року, наданої [PERSON], він не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем та просить розглянути справу без його участі (а.с.7). Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 02 вересня 2011 року сторони [PERSON] та [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області зареєстрували шлюб, актовий запис № 229 (а.с.5). Сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сторони припинили спільне проживання з грудня 2014 року, відповідач перестав цінувати сімейне життя, матеріально сім'ю не забезпечував, вихованням та розвитком дочки [PERSON] не займався. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони проживають окремо один від одного і фактично сімейних відносин між ними не має. Поновляти сімейні стосунки вони не бажають. Неповнолітню дитину суд вважає за необхідне залишити проживати з матір'ю. Суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище «[PERSON]» після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

01 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 2007 році зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного проживання сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач пішов з сім'ї через відсутність бажання продавжувати з нею сімейні стосунки. Близько трьох з половиною років сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, спільне господарство не ведуть, майновий спір між ними відсутній. На теперішній час позивач фактично створила нову родину, має намір повторно вийти заміж. Позивач прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася, примирення між ними неможливе, в зв'язку з чим звернулася із вказаним позовом до суду, просила задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши їй прізвище Білячат. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, шлюб зареєстрований 14 вересня 2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №1185. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на Білячат (а.с.3). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сімї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

01 липня 2015 року позивач [PERSON]звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 2011 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України, для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву від 15 вересня 2015 року №6304/15вх., в якій просить розглянути справу без її присутності, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На позовних вимогах наполягає, не заперчує проти заочного розгляду справи (а.с.23). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, за місцем мешкання його не виявлено, про що свідчать судові повістки з відміткою виконавчого комітету Олексієво-Дружківської селищної ради Донецької області (а.с.15-16;21-22). Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Суд встановив, що позивач та відповідач з 02 вересня 2011 року перебують в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем і знаходиться на її матеріальному забезпеченні. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини у розмірі, передбаченому законом, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу на місяць, але не менше мінімального розміру аліментів, встановленого законом, до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн. на корить державного бюджету м. Дружківки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

01 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що вона перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 2014 року. Від даного шлюбу вони не мають спільних дітей. Позивач вказує, що з початку лютого 2015 року вони з чоловіком припинили шлюбні відносини, спільне господарство не вели, хоча і проживали разом. Між ними склалися напружені відносини, вони не знаходили спільного рішення при сімейних та побутових питаннях, через що виникали часті сварки, що призвело до втрати порозуміння та любові. З червня 2015 року вони не мешкають разом. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, зберегти її неможливо. Просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином - судовою повісткою, яка передана йому через його матір. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Сторони проживають окремо, сімейних відносин між ними не має. Спільним господарством вони не пов'язані, поновляти сімейні стосунки позивач категорично не бажає. Суд вважає, що зобов'язати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

01 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 1998 року. Мають спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку Марію, [INFO]. Позивач вказує, що з початку квітня 2015 року стосунки з чоловіком почали погіршуватися, спільне проживання у одній квартирі приводить до частих суперечок та конфліктів. Між ними склалися напружені відносини, вони не знаходять спільних рішень у сімейних та побутових питаннях. Позивач вважає, що сімя з відповідачем розпалась остаточно, зберегти її неможливо. Просить шлюб розірвати. Судом були вжиті заходи для збереження родини, сторонам надавався строк для примирення. У судовому засіданні позивач [PERSON] наполягала на розлученні, вказала, що за наданий судом строк вони з чоловіком спільної мови не знайшли, їх відносини ще більше погіршилися, вони припинили сумісне проживання. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні погодився на розірвання шлюбу, пояснив, що він намагався примиритися з дружиною, але позитивних результатів це не принесло. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Сторони проживають окремо, сімейних відносин між ними не має. Спільним господарством вони не повязані, поновляти сімейні стосунки позивач категорично не бажає, а відповідач погодився на розірвання шлюбу. Протягом наданого судом строку примирення між сторонами не відбулося. Суд вважає, що зобовязати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

01 липня 2015 року позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачкою вони уклали шлюб 26.06.2010 року, який зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 231. Від цього шлюбу вони дітей не мають. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач в судове засідання не зявився, однак до суду надав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилася, однак в судове засідання надала заяву, в якій вимоги позивача визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, серії 1-НО № 212158, 26.06.2010 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Камишанська) [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 231. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що відповідачка просить залишити їй прізвище «Луценко», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 243,60 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

01 липня 2015 року, позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20 червня 2009 року він уклав шлюб з відповідачкою. 09 січня 2012 року у них народився син [PERSON], який проживає з відповідачем, спору про його місце мешкання між ними немає. Шлюбні відносини не підтримують з травня 2014 року, підставою розпаду сім`ї стало те, що вони мають різні погляди на життя, взагалі є різними людьми, з різними інтересами, що призвело до втрати взаєморозуміння та почуттів любові. На даний час спільне господарство не ведуть, проживають окремо, тому вважає збереження шлюбу не можливим. У судове засідання позивач надав заяву з проханням справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач також направила письмову заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, згодна з розірванням шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню. До такого висновку, суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Арбузова) [PERSON] перебувають у шлюбі, укладений 20 червня 2009 року Центрально-Міським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №\~271 (копія свідоцтва про шлюб, а.с. 4). Від шлюбу подружжя мають одного малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Дитина проживає разом з матірю, спору про її подальше місце мешкання у сторін не має. Сімейні відносини між сторонами були припинені у травні 2014 року, з вказаного часу подружжя спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стало те, що на протязі спільного проживання сторони зрозуміли, що вони є різними людьми, з різними інтересами та поглядами на життя, що призвело до втрати порозуміння та почутті любові. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому шлюб за вимогою позивачки суд розриває. У відповідності до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

01 липня 2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що 18 листопада 2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії 1-ВЛ № 047750 видане Минківською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №02. Від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, з 2013 року вони не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. Позивач ставить питання про розірвання шлюбу, вона вважає, що сім'я розпалася остаточно, вони не зійшлися характером з відповідачем та мають різні погляди на життя, внаслідок чого в їхніх стосунках виникла неприязнь, яка з часом перетворилась психологічну несумісність. В судовому засідання позивач була відсутньою, але від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутності, просить позов задовольнити в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про слухання справи без його участі, позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи видно, що 18 листопада 2006 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії 1-ВЛ № 047750 видане Минківською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №02. В сім'ї сторін народилися діти, донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії 1-ВЛ № 069838 видане 15 червня 2007 року Минківською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №01, та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-ВЛ № 262921 видане 18 листопада 2011 року Минківською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №03. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду про розірвання шлюбу, та інші обставини із життя подружжя. Суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Питання про розподіл майна сторони не порушують. При таких обставинах суд вважає, що шлюб носить формальний характер, тому повинен бути розірваний. Діти проживають із позивачкою. Прізвище позивач просить залишити «Губська».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

01 липня 2015 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сім'ї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Ухвалою суду від 02 липня 2015 року було відкрито провадження у справ та призначено справу до розгляду на 09 липня 2015 року. Від відповідача, 09 липня 2015 року надійшла заява з проханням надати подружжю строк на примирення терміном на 3 місяці. В цей же день, ухвалою суду провадження в справі було зупинено до 09 жовтня 2015 року. Оскільки строк на примирення закінчився, а позивач не звернулась із заявою про закриття справи, виникла необхідність у відновленні провадження. У судове засідання позивач надала суду заяву в якій просить провести розгляд справи без її участі, та розірвати шлюб. Після розірвання бажає мати прізвище «[PERSON]». Судові витрати залишає за собою. У судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Судом встановлено, що сторони 15 жовтня 2005 року у Виконавчому комітеті Бітлянської сільської ради Турківського району Львівської області, зареєстрували шлюб, актовий запис за №7, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO]. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. Останнім часом відносини в сім'ї загострились. Сварки та суперечки виникали все частіше. За таких обставин позивач впевнилась, що подальше збереження шлюбу стало неможливим. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя якщо, це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сім'ї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, а позивач просить залишити судові витрати за нею, тому судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду, слід залишити за нею.

Outcome: approved