Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

01.09.2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання до закінчення навчання чи до досягнення нею 23 річного віку та стягувати додаткові витрати на оплату навчання дитини у розмірі 1/ 2 витрат на навчання. В обґрунтування вимог зазначала, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 1995 р. по 2013 р., який розірвано рішенням суду від 10.07.2013 р. Від шлюбу мають дитину [INFO] На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчання у Харківському національному педагогічному університеті імені [PERSON]. Син навчається на денній формі та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, щороку сплачує за навчання 8400 грн., згідно договору про надання освітніх послуг. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні вищевикладеним. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти стягнення аліментів, заперечував лише щодо їх розміру, надав суду витяг з наказу про прийняття на роботу, додав, що у нього інша родина. Третя особа у судове засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, заяв відкладення справи розглядом або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 050495 (а.с. 7). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 10.07.2013 р. розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова (а.с. 6). Із довідки дільниці № 42 КП «Жилкомсервіс» від 28.08.2015 р. вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає разом із матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). [PERSON] навчається на 2 курсі факультету іноземної філології Харківського національного педагогічного університету імені [PERSON] денної форми навчання з 01.09.2014 р. по 30.06.2018 р., що підтверджується відповідною довідкою № 167/15 від 27.08.2015 р. (а.с. 10). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 3 ст.181, ч.2 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 191 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно розяснень, які містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] є студентом денної форми навчання факультету іноземної філології Харківського національного педагогічного університету імені [PERSON], не працює, іншого виду доходу не має, у зв'язку з цим він має потребу у забезпеченні коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників та інше.). Відповідач, як батько, повинен приймати участь в утриманні своєї дитини, оскільки такий обов'язок покладений на нього нормами сімейного законодавства. Утримання дитини є батьківським обов'язком. Відповідач працює та отримує заробітну плату у розмірі 1250 грн. щомісяця, що підтверджується відповідним витягом з наказу. Приймаючи до уваги, що відповідач отримує заробітну плату суд вважає, що він має можливість надавати матеріальну допомогу дитині , яка продовжує навчання, але у меншому розмірі. Обов,язок по утриманню дитини, яка продовжує навчання покладається на обох батьків. Задовольняючи позовні вимоги частково суд вважає за можливе з урахуванням матеріального положення батьків стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 01.09.2015 р. та до закінчення навчання [PERSON], тобто до 30.06.2018 р. Стосовно вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на оплату навчання дитини, суд вважає їх такими, що не грунтуються на вимогах закону. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання визначено положеннями глави 16 СК України. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього кодексу. Застосування вимог ст. 185 СК України про обов'язок участі батьків у додаткових витратах на неповнолітню дитину, що викликані особливими обставинами, як то розвитком дитини, її хворобою, каліцтвом , тощо, на правовідносини між батьками і повнолітніми дочкою, сином не поширюється. Сімейний кодекс України не передбачає обов'язок батьків надавати додаткове утримання повнолітнім дітям. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180-182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial