Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

01 квітня 2016 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із позовною заявою до фізичної особи-підприємця [PERSON] про розірвання договору, стягнення суми (а.с.2). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09 грудня 2015 року між сторонами було укладено договірна виготовлення метало пластикових вікон. На виконання умов договору позивачем сплачено суму завдатку в розмірі 8 800,00 грн. Строк виконання договору сторони погодили терміном в 14 днів. Але, у встановлений строк відповідачем не виконано умови договору, у зв'язку із чим, позивач звертався з вимогою виконати умови договору. Останній ухиляється від виконання своїх зобовязань за вказаним договором. На теперішній час умови договору не виконано, у зв'язку із чим, позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом, в яком просив суд розірвати договір №15166 від 09.12.2015 року укладений між ним та відповідачем; стягнути з відповідача на свою користь суму завдатку в розмірі 8 800,00 грн. та додаткову суму в розмірі 8 800,00 грн. Позивач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просив розглядати справу без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити їх у повному обсязі (а.с.18). Відповідач у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив. Відповідно до вимог ч.6 ст.\~74 ЦПК України, відповідач також повідомлявся шляхом направлення СМС-повідомлення на його мобільний номер (а.с.16). Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності до суду не надавав. У відповідності до ст..1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 09 грудня 2015 року між сторонами було укладено договір №15166 купівлі-продажу метало пластикових вікон, відповідно до умов якого продавець зобовязався передати у власність покупцю товар в асортименті та в кількості встановленими договором, а покупець зобовязався сплатити за нього встановлену договором грошову суму (ціну) та прийняти товар. Вартість товару сторони погодили в сумі 9\~800,00 грн., а строк виконання договору не пізніше 14 днів (а.с.5). У відповідності до ст.. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. На виконання умов договору позивач сплатив в момент підписання вказаного договору суму завдатку в розмірі 8\~800,00 грн. (з.а.с. 5). Згідно із ч.1 ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Відповідно до ст..663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень\~статті 530\~цього Кодексу. З приводу того, що відповідач не виконує свої зобовязання за вищевказаним договором, позивач звертався із заявою до органів міліції. В ході проведення перевірки обставин, дані або факти, що свідчили б про наявність ознак кримінального злочину у діях ФОП [PERSON] виявлено не було, у зв'язку із чим, [PERSON] розяснено його право звернутися до суду за захистом своїх прав (а.с.7). Так, відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За ч.2,3 ст.. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. У відповідності до вимог ч.1 ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Згідно зі ст.. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. У відповідності до вимог ст.. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем істотно порушено умови договору №15166 купівлі-продажу метало пластикових вікон від 09.12.2015 року, що являється підставою для його розірвання, а також приходить висновку, що відповідач порушивши свої зобовязання за даним договором повинен відшкодувати позивачу грошові кошти сплачені ним відповідно до його умов та додатково сплатити суму в розмірі завдатку, всього в сумі 17\~600,00 грн. Крім того, вирішуючи питання щодо судових витрат, згідно статті 88 ЦПК України, оскільки вимоги позивача задоволені у повному обсязі, а тому з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 1\~102,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved