Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

01 червня 2018 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та визнання громадянина таким, що втратив право користування житлом. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власницею квартири [ADDRESS], що у місті Кривому Розі, Дніпропетровської області. В належній їй квартирі зареєстрований її син - [PERSON], який у 2013 році створив нову сім'ю, забрав з квартири особисті речі, віддав ключи і перейшов жити на орендовану квартиру, з цього часу сторони не спілкуються, відповідач приховує своє місце проживання. Кожного місяця на відповідача нараховується оплата за комунальні послуги, які позивачка змушена оплачувати самостійно, з пенсії. На даний час реєстрація відповідача, позбавляє позивача права скористатись допомогою держави на оплату комунальних послуг, у вигляді субсидії. Тому вона змушена звернутись до суду з питанням зняття з реєстраційного обліку відповідача. Позивачка [PERSON] до суду не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, у разі відсутності відповідача. Представник третьої особи до суду не з'явився, до початку розгляду справи надав письмову заяву про розгляд справи без його участі та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Згідно зі ст. 211 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов'язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про спадщину за заповітом від 25.07.2007 року, посвідченим державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О.В. позивачка по справі отримала у власність 1/2 частку квартири: загальною площею 61,2 кв.м, житловою площею 34,1 кв.м, розташовану на четвертому поверсі чотирьох - п'ятиповерхового будинку та складається з двох кімнат, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Відповідно до договору дарування частки кватири від 21 грудня 2012 року, посвідченого державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О.В., [PERSON] подарив [PERSON], ? частини кватири [ADDRESS] Дана квартира належить на праві приватної власності позивачу - [PERSON]. Згідно наданої до матеріалів справи довідки № 31 від 29.05.2018 року, виданої Криворізькою об'єднаною міською довідково - інформаційною службою у належній позивачці [PERSON] квартирі зареєстрований, окрім власника, її син - [PERSON], [INFO] Мешканцями будинку [ADDRESS] 30.05.2018 року було складено акт про те, що [PERSON] не мешкає у квартирі [NUMBER] з січня 2013 року та по теперішній час - без поважної причини. Підписи мешканців засвідчені директором ТОВ «Ценробуд». Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України, передбачає, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищевикладене, за таких обставин суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON], не може в повній мірі володіти, розпоряджатись та користуватись належним їй на праві власності майном, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved