Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" про відшкодування заборгованості по заробітній платі, стягнення компенсації за дні невикористаної відпустки та затримку розрахунку, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за березень 2017 року в розмірі 11 631,45 грн., компенсацію за всі невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки в розмірі 32 933,13 грн., середній заробіток за період затримки виплати заробітної плати в розмірі 43 663,36 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що він працював на посаді керівника відділу з планово-аналітичної роботи у ТОВ «ДТЕК «Високовольтні мережі». Згідно з наказом № 54-к від 27.03.2017 року його було звільнено на підставі ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. Він за період праці у відповідача сумлінно й якісно виконував усі покладені на нього зобов'язання, з дотриманням трудової угоди, трудового законодавства й розпорядку. Претензій з боку відповідача до його роботи не було, він не мав дисциплінарної відповідальності. Відповідач зі свого боку порушив норму трудового законодавства, внаслідок чого утворилась заборгованість по заробітній платі за березень 2017 року та заборгованість з компенсації невикористаної щорічної відпустки, точна сума якої йому невідома. У зв'язку з тим, що відповідачем по справі не було виплачено суму заробітної плати, просить стягнути з нього на свою користь заборгованість по заробітній платі, компенсацію за всі види невикористаної відпустки, середній заробіток за період затримки виплати заробітної плати. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також заперечення на позов, відповідно до змісту яких просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, у зв'язку з тим, що відповідачем, як підприємством, що проводить господарську діяльність як на контрольованій, так і на непідконтрольній території, було здійснено розділ бухгалтерського обліку. 13 березня 2017 року невідомими особами було здійснено блокування підприємства ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі», що знаходиться на непідконтрольній території, у зв'язку з чим було порушено кримінальну справу. По цій причині в розпорядженні відповідача відсутні табелі обліку робочого часу, та інші первинні документи, які фіксують виконання працівником роботи за березень 2017 рік, тому підтвердити факт наявності чи відсутності заборгованості по заробітній платі, неможливо. Не виявляється можливим також з'ясувати, що працював фактично позивач у спірний період часу. Вина роботодавця у цьому відсутня. Тому підстави для задоволення позову відсутні. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. Статтею 213 ЦПК України визначено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» по справі з 13.05.2003 року по 27.03.2017 року, де працював на посаді керівника відділу з планово-аналітичної роботи. Відповідно до Витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження юридичної особи - ТОВ ««ДТЕК Високовольтні мережі» значиться за адресою: м. Краматорськ, вул. Островського, 8. Відповідно до наказу № 81/5 від 08.05.2015 року у зв'язку з переміщенням апарату управління товариства на контрольовану територію, відповідно до постанови КМУ № 263 від 07.05.2015 року для забезпечення ефективного управління і контролю за діяльністю підрозділів і працівників, які виконують роботу на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження» ведення і зберігання документації на персонал, який знаходиться на непідконтрольованій території, покладено на працівників дирекції по персоналу, який знаходяться на непідконтрольованій території. Згідно наказу № 86/2 від 17.03.2017 року ТОВ ««ДТЕК Високовольтні мережі» припинена виробнича діяльність підприємства з використанням майна ТОВ ««ДТЕК Високовольтні мережі», над яким втрачено контроль з 13 березня 2017 року. Судом встановлено, що з 13.03.2017 року господарська діяльність та управління виробничими потужностями ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» унеможливлено неправомірними діями третіх осіб. Майно ТОВ «ДТЕК «Високовольтні мережі», що розташовано за адресою: м. Донецьк, вул. Шевченко,11, а також ті, що знаходяться в містах Донецьк, Горлівка, Єнакієво, Харцизьк, Ясинувата, Ясинуватський район, перебувають у незаконному володінні та під контролем третіх осіб-представників ДНР. Фактично ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» втратило контроль і доступ до своїх виробничих потужностей та іншого майна, у тому числі, до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, у тому числі затвердження та введення в дію штатного розпису, особових справ працівників. З метою притягнення осіб до відповідальності, за вчинення дій, спрямованих на неправомірне втручання в діяльність ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» та привласнення його майна, що мають ознаки злочину, зокрема, передбачені ст. 206 КК України, порушено кримінальне провадження № 1207100000000150. Торгово-промисловою палатою України засвідчено настання форс-мажорних обставин Товариству з обмеженою відповідальністю « ДТЕК Високовольтні мережі» при здійсненні господарської діяльності на території, непідконтрольній українській владі, у тому числі у м. Донецьк. Початок дій форс-мажорних обставин (обставин не переробної сили) є 13 березня 2017 року. Позивача звільнено на підставі наказу № 54-к від 27.03.2017 року, про що є відповідний запис в трудовій книжці. Як вбачається з матеріалів справи, письмових заперечень відповідача, роботодавець фактично відсутній за фактичним місцем ведення діяльності та розташування офісу, зокрема у м. Донецьк, місцем роботи позивача по справі, і цей факт зумовлений поважними причинами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Відповідно частина перша статті 9 ЦК України кореспондується з вищевказаною статтею КЗпП України щодо застосування ЦК України до врегулювання відносин, зокрема, до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавствами. Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов'язання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. Відповідно до ст. 117 КЗпП України підставою відповідальності власника за затримку розрахунку при звільненні є склад правопорушення, який включає два юридичних факти: порушення власником строку розрахунку при звільненні та вина власника. Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо. Відповідно до Науково-правового висновку щодо унеможливлення виконання обов'язків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні (звільненні) працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин не переробної сили) від 24.07.2017 року за № 2374/2/21-10.2 терористична загроза та загроза територіальної цілісності України, у тому числі територій міст: Донецьк, Горлівка, Єнакієве, Харцизьк, Ясинувата Ясинуватського району Донецької області, що супроводжується актами тероризму, для подолання яких направлене проведення в Донецькій та Луганській областях антитерористичної операції у 2014 році та станом на поточну дату заходи її проведення тривають є надзвичайними, непередбачуваними та невідворотними обставинами, що об'єктивно унеможливлюють виконання обов'язків сторонами, передбачених умовами трудового договору (контракту), законодавчими та іншими нормативними актами. Товариство з обмеженою відповідальністю при звільненні працівників повинен провести з ними розрахунок в день звільнення за умови: 1) виконання працівником своїх функціональних обов'язків, що має бути підтверджено лише документами з первинного обліку праці та заробітної плати, зокрема: штатним розписом; розцінками та нормами праці; наказами та розпорядженнями ( на виплату премій, доплат, надбавок, матеріальної допомоги тощо), табелем обліку використання робочого часу, розрахунково-платіжної відомістю; 2) провадження мережі господарської діяльності. Втрата контролю і доступу ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» до своїх виробничих потужностей та іншого майна, що знаходяться на територіях міст Донецьк, Єнакієве, Харцизьк, Ясинувата, Ясинуватського району Донецької області, у тому числі до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, особових справ працівників, посадових інструкцій, табелів обліку робочого часу, примірників звіту, що подавались до контролюючих органів, починаючи з 13 березня 2017 року, коли фактично вийшло з під контролю управління вищевказаними виробничими потужностями і припинення провадження господарською діяльністю, знівелювала можливість ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» виконати зобов'язання перед працівниками згідно ст. ст. 47, 83, 115 і 116 КЗпП України. Дата виходу з під контролю управління вищевказаними виробничими потужностями, тобто дата встановлення непереборної сили - 13 березня 2017 року. Аналогічний правовий висновок міститься в Постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року в справу за № 602159цс15, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для усіх судів України. Враховуючи, що підприємство здійснювало господарську діяльність на території, яка тимчасово непідконтрольна Україні, заходи проведення антитерористичної операції тривають, 13.03.2017 року ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» було захоплено незаконним збройним формуванням, втрата контрою над підприємством не залежала від волі відповідача, оскільки мали місце надзвичайні та непереборні події, виникла реальна загроза життю і здоров'ю співробітників, тому відсутня вина відповідача у порушення вимог ст. ст. 47, 115 , 116 КЗпП України перед позивачем, який був звільнений в період встановлення обставин непереборної сили, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed