Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

01 грудня 2016 року ПАТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом. Вимоги обгрунтовує тим, що 09 березня 2012 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою за користування кредитом 36 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх кредитних зобовязань, станом на 09 листопада 2016 року виникла заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 24448 грн. 48 коп., з яких: 1505 грн. 07 коп. заборгованість за кредитом, 18303 грн. 01 коп. заборгованість по процентам, 3000 грн. - пеня та комісія, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1140 грн. 40 коп. - штраф (процентна складова). Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач підтримав позовні вимоги, відповідач визнав позов, просили розглядати справу без їхньої присутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 09 березня 2012 року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] шляхом оформлення анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку, яку підписав відповідач було укладено договір про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту, в розмірі 2000 грн., зі сплатою за користування кредитом 36% річних на суму залишку заборгованості. Підписавши вказану заяву позичальника, [PERSON] підтвердив, що ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які складають даний договір. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено наступне: п.6.5 - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; п.6.6 - у разі невиконання зобовязань по договору, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку; п.8.6 - при порушенні позичальником термінів платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. п.9.12 - договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, але якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. За підрахунками банку станом на 09 листопада 2016 року заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором склала 24448 грн. 48 коп., з яких: 1505 грн. 07 коп. заборгованість за кредитом, 18303 грн. 01 коп. заборгованість по процентам, 3000 грн. - пеня та комісія, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1140 грн. 40 коп. - штраф (процентна складова). За таких встановлених обставин, суд приходить до висновку, що в порушення вимог ст.ст.526, 530, 599, 610 ЦК України та умов договору, [PERSON] допустив заборгованість по основному платежу, сплаті відсотків, що в силу ст.ст.1048, 1049, 1054 ЦК України надає право в повному обсязі стягнути з нього на користь кредитора неповернуту суму заборгованості за кредитним договором, нараховані відсотки, пеню та комісію. Через неналежне виконання відповідачем кредитного договору право банку на володіння, користування та розпорядження належними йому грошима є порушеним і підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідача виниклої станом на 09 листопада 2016 року заборгованості по кредитному договору. Однак суд не вбачає законних підстав для задоволення позову в частині стягнення штрафу, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за порушення строків виконання грошового зобовязання по кредитному договору є порушенням вимог статті 61 Конституції України про заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Тому, у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів у розмірі 500 грн. та 1140 грн. 40 коп. слід відмовити, оскільки стягнуто пеню. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15), яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування. Судові витрати підлягають розподілу у передбаченому ст.88 ЦПК України порядку, пропорційно до задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені на 93,29%, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1285 грн. 54 коп. (1378 грн. х 91,85%).

Outcome: partial