Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], стверджуючи, що між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого являється публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», та [PERSON] 27 квітня 2006 року було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язався у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Однак, відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданого йому кредиту. Судовим наказом Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21 липня 2008 року було стягнено зі [PERSON] на користь закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 3362,43 грн. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 14851,75 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надали заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій стверджував, що кредитний договір з банком не укладав, грошові кошти не отримував. Крім того, позивачем пропущені строки позовної давності звернення до суду, тому просив застосувати строки позовної давності, відмовити у задоволенні позову та розглянути справу за його відсутності. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого являється публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», та [PERSON] 27 квітня 2006 року було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язався у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Однак, відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданого йому кредиту. Судовим наказом Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21 липня 2008 року було стягнено зі [PERSON] на користь закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 3362,43 грн. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 28 липня 2015 року загальний розмір заборгованості відповідача становить 14851,75 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1955,85 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 15074,91 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 683,42 грн., за виключенням суми 3362,43 грн., яка була стягнута з відповідача судовим наказом від 21 липня 2008 року. Відповідач стверджував, що кредитний договір з банком не укладав, грошові кошти не отримував, проте, у звязку з тяжким матеріальним становищем не має можливості провести оплату проведення судової почеркознавчої експертизи для встановлення авторства особи, що здійснила підпис від його імені у договорі. При таких обставинах, суд розглядатиме справу за наявними у матеріалах справи доказами. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно пункту 9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін. За змістом пунктів 3.1.1, 3.1.3, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, після закінчення строку дії відповідна карта подовжується банком на новий строк шляхом надання клієнту карти з новим строком дії, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH). В матеріалах справи відсутні докази того, що після закінчення строку дії картки банком була випущена і боржником була отримана нова картка з вказівкою нового граничного строку дії картки. Оскільки за наданими банком даними останній платіж - погашені проценти здійснено в липні 2007, то звернення банку 24 вересня 2015 року з відповідним позовом про стягнення заборгованості лежить за межами строку позовної давності, визначеної законом у три роки. Таким чином, строк для звернення публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за договором від 27 квітня 2006 року сплив, відповідач надав суду заяву про застосування строків позовної давності, поважність причин пропуску строку позовної давності позивачем нічим не обґрунтована, тому необхідно застосувати позовну давність та в задоволенні позову відмовити в зв'язку з її спливом. При таких обставинах позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed