Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

01.07.2019 року [PERSON] звернулася до суду з вище зазначеним позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В позові посилається на те, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку кадастровий номер 5323289600:00:004:0095 площею 2,6058 га., з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер:320, видане 07.06.2016 року приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Смага Л.М. За життя [PERSON] склав заповіт посвідчений секретарем Ярмаківської сільської ради Миргородського району 13 вересня 2016 року за яким на випадок смерті зробив таке розпорядження: належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6058 га кадастровий номер 5323289600:00:004:0095 заповідав [PERSON] . У строки визначені законом вона звернулася з метою оформлення спадщини до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Карбан Є.О. В той же час, вона не змогла через нотаріальну контору оформити на себе вище згадану земельну ділянку в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, зважаючи на що постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, що і спонукало її звернутися з даним позовом до суду. Просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку з кадастровим номером 5323289600:00:004:0095 площею 2,6058 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Про день та час судового розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивачки [PERSON] адвокат Огризков А.А. позов підтримав просив його задовольнити як законний та обґрунтований з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача Ярмаківської сільської ради Миргородського району в судове засідання не з`явився. Установа належним чином повідомлена про день та час судового розгляду справи. Заперечень проти задоволення позову на адресу суду сільською радою не направлено. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 13 вересня 2019 року до участі в справі в якості співвідповідача притягнуто [PERSON] (а.с.85). Співвідповідач [PERSON] направив на адресу суду заяву в якій просив суд відмовити [PERSON] в задоволенні позову з тих підстав, що нею пропущено визначений законом строк для звернення до нотаріальної контори з приводу оформлення такого спадкового майна, як земельна ділянка належна спадкодавцеві. Зазначив, що йому відомо про те, що його брат [PERSON] мав усну домовленість із позивачкою [PERSON] про те, що вона буде здійснювати за ним відповідний догляд, а він в обмін на це зробить її своїм спадкоємцем. В той час, як його брат потребував догляду за станом здоров`я, [PERSON] відмовила йому у такому догляді. Він був змушений забрати брата на проживання до себе в смт. Нові Санжари Полтавської області. Але пробувши деякий час з ним, його брат [PERSON] повернувся до с. Ярмаки Миргородського району, де і помер. Вважає, що зважаючи на поведінку [PERSON] вона не заслуговує отримати право власності на спадкову земельну ділянку після смерті його брата [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає що заявлений позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується актовим записом про смерть (а.с.35). За свого життя [PERSON] мав у власності земельну ділянку кадастровий номер 5323289600:00:004:0095 площею 2,6058 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району, що підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 11-12). 13 вересня 2016 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем Ярмаківської сільської ради Миргородського району, яким на випадок своєї смерті він зробив таке розпорядження: належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6058 га. кадастровий номер 5323289600:00:004:0095 заповідав [PERSON] (а.с.13). Відповідно до офіційної довідки Ярмаківської сільської ради Миргородського району [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований один в с. Ярмаки Миргородського району (а.с.14). Спадщину після смерті [PERSON] у строки визначені законом, прийняли позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] , шляхом звернення з відповідними заявами до нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи. Зокрема, позивачка [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] , що спростовує твердження відповідача [PERSON] про пропуск нею визначеного законом строку для звернення із заявою про прийняття спадщини (а.с. 39-82). В той же час, у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку кадастровий номер 5323289600:00:004:0095. В зв`язку з чим, [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] по заповіту, постановою нотаріуса було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с.15). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 316,317,319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд Право власності є непорушним Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. В зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку, позивачка [PERSON] позбавлена можливості оформити право власності на це спадкове майно через нотаріальну контору, зважаючи на що її порушене право підлягає судовому захисту та суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved