Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

У січні 2015 року заступник Броварського міжрайонного прокурора (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Броварської центральної районної лікарні (далі - Броварська ЦРЛ) звернувся до суду із зазначеним вище позовом, у якому з урахуванням уточнень просить стягнути із [PERSON] на користь Броварської ЦРЛ витрати на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] в розмірі - 1 950 грн. 95 коп. В обґрунтування позову зазначалося про те, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2014 року [PERSON] визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, та призначено йому за цією статтею покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. Відповідно до вимог статей 75 - 76 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного основного покарання, встановивши йому строк випробування в один рік 6 місяців. Вироком встановлено, що 16 листопада 2013 року близько 19 год., між [PERSON] та [PERSON] на території власного домоволодіння, яке знаходиться за адресою: вулиця Квітнева, 2, селище міського типу Велика Димерка Броварського району Київської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт. В ході конфлікту обвинувачений наніс удар правою рукою в область грудної клітини потерпілого, від чого останній упав на землю. У подальшому [PERSON] наніс [PERSON] декілька ударів лівою та правою ногою в область задньої поверхні грудної клітини справа, чим спричинив перелом 7-8 ребер справа. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 174 від 16 січня 2014 року виявлені в [PERSON] тілесні ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як для зрощення переломів необхідний термін більше 21 доби. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] знаходився у період з 21 листопада 2013 року по 04 грудня 2013 року на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділені Броварської ЦРЛ. Витрати на його лікування складають - 1 950 грн. 95 коп. У вказаному кримінальному провадженні цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину не заявлявся. Прокурор Щербюк В.П. та представник Броварської ЦРЛ [PERSON] у судове засідання не з'явилися. Надали до суду письмові заяви, у яких просили розглянути справу за їхньої відсутності та задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки до суду не повідомлені. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2014 року встановлено, що [PERSON] 16 листопада 2013 року близько 19 години, перебував біля свого будинку [ADDRESS], де розпивав спиртні напої з [PERSON] та [PERSON] В цей час до них під'їхав потерпілий [PERSON], з яким у [PERSON] на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт, в ході якого у останнього виник злочинний умисел спрямований на нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] Відразу після цього, реалізуючи свій умисел, [PERSON] наніс удар правою рукою в область грудної клітини [PERSON], від чого останній впав на землю. В подальшому [PERSON] наніс потерпілому декілька ударів лівою та правою ногою в область задньої поверхні грудної клітини справа, чим спричинив перелом 7-8 ребер справа. Після нанесення вказаних тілесних ушкоджень [PERSON], обвинувачений [PERSON] попрямував з [PERSON] та [PERSON] до домогосподарства останнього. Згідно висновку експерта №174 від 16 січня 2014 року виявлені в [PERSON] тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, по строку переломи 7-8 ребер справа можуть відповідати 16.11.2013р., та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як для зрощення переломів необхідний термін більше 21 доби. Своїми умисними діями, обвинувачений [PERSON] заподіяв потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров'я (а.с.6-9). Зазначеним вироком суду [PERSON], [INFO], визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України та призначено йому за цією статтею покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. Звільнено засудженого [PERSON] від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі на підставі статті 75 КК України, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 рік 6 місяців. Даний вирок суду набрав законної сили. Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] був доставлена до Броварській ЦРЛ, де знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні 13 днів у період з 21 листопада 2013 року по 04 грудня 2013 року. Витрати на його лікування у вказаному медичному закладі складають - 1 951 грн. 95 коп., що підтверджується калькуляцією №75 (а.с.5). Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування [PERSON], який потерпів від злочину, у кримінальному провадженні не заявлявся. Згідно із частинами третьою, сьомою статті 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до вимог частини першої статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до пункту 1 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, згідно із статею 1206 ЦК України кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат. Згідно із пунктами 2, 3 даного Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день і стягується з обвинуваченого за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У зв'язку із вище викладеним, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. З відповідача на користь Броварської ЦРЛ підлягають відшкодуванню - 1 951 грн. 95 коп. витрат, понесених на стаціонарне лікування [PERSON], який потерпів від злочину. Згідно із пунктом 11 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" органи прокуратури при здійсненні своїх повноважень від сплати судового збору звільняються. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи ставки судового збору, визначені частиною другою статті 4 Закону України "Про судовий збір", із відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі - 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved