Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

01.02.2019 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, відповідно до якого прохала суд стягнути з відповідача на її користь на утримання спільної дитини малолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну малолітню дитину доньку [PERSON]. Усі обовязки з виховання та утримання дитини несе позивачка. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку не досягнуто між ними, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Сторони по справі у судове засідання не зявились. 06.03.2019 р. позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала суд їх задовольнити. Відповідач 06.03.2019 р. надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив наступне. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії І-КЕ № 174651, судом встановлено що 12.01.2018 року між позивачем [PERSON], [INFO], та відповідачем [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб у Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 24. Згідно свідоцтва про народження серії І-КЕ № 279898 вбачається, що подружжя має спільну дитину доньку [PERSON], [INFO], актовий запис про народження № 461. На момент розгляду справи дитина проживає разом з матірю та перебуває на її повному утриманні, та між сторонами відсутня домовленість про утримання дитини, що сторонами не заперечується, а відповідачем визнається. Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~183\~СК України\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися,\~як аліменти\~на дитину,\~визначається судом. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи зі\~змісту \~ч.\~2\~ст.\~182\~цього ж\~кодексу розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до роз'яснень, викладених\~\~в п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~№ 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі вищевикладеного, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, вважає за можливе призначити до стягнення аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Щодо стягнення судового збору, суд виходить з наступного. Частиною 6 ст.\~141\~ЦПК України передбачено,\~що якщо\~ сторону,\~ на\~ користь\~ \~якої \~ ухвалено\~рішення,\~звільнено від\~сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачем судовий збір не сплачувався з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, що був встановлений вказаним Законом на період предявлення позову до суду, що становить 768,40 грн. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 264, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved