Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

01.07.2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2009 року, який був розірваний 16.11.2017 р. У шлюбі у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що дитина проживає разом з нею, відповідач не бере участі у вихованні доньки [PERSON] , добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Ухвалою суду від 19.07.2019 року відкрито провадження по справі. 11 вересня 2019 року по справі винесено заочне рішення яким позовні вимоги були задоволені повністю. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду 28 травня 2020 р. вищевказане заочне рішення було скасовано за заявою відповідача [PERSON] та справа призначена для розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В подальшому судом неодноразово призначалися судові засідання по справі, але за заявами відповідача розгляд справи відкладався. Так, відповідач не з`явився на судові засідання 06.07, 04.08, 26.08, 01.10, 28.10, 02.12, 23.12.2020 року та 28.01, 02.03.2021 року (всього дев`ять разів). З вищенаведених обставин вбачається, що суд належним чином повідомляв відповідача про дату, час та місце проведення судових засідань, чим надавав можливість приймати участь у змагальному процесі, із реалізацію всіх прав учасника процесу, передбачених цивільним процесуальним законодавством. На засідання, призначене на 02.03.2021 року відповідач [PERSON] надав до суду заяву про відкладення справи у зв`язку із неможливістю з`явитися до суду за сімейними обставинами.Раніше останнім неодноразово подавались до суду подібні заяви в яких вказувалися різні причини неможливості його явки до суду. Суд вважає, що вказана відповідачем причина його неявки в судове засідання не є поважною в розумінні положень ст. 223 ЦПК України та не перешкоджає розгляду справі по суті. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, згодна на ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] неодноразово надавав до суду заяви про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої цивільної справи за його позовом до [PERSON] про визнання недійсною угоди дарування нерухомого майна їх доньці [PERSON] , а також посилався на відповідь зі Служби у справах дітей Куп`янської міської ради Харківської області від 31.07.2020 р. №16-32/739 відповідно до якого під час виїзду в сім`ю та перевірки обставин, які склалися в сім`ї, спеціалістами служби встановлено, що потреби дитини повністю забезпечені, тобто відповідач вважає, що немає потреби в терміновій додатковій матеріальній допомозі дитині. З приводу зупинення справи суд виніс ухвалу 02.03.2021 року, якою відмовив в задоволенні клопотання [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2009 року, який був розірваний 16 листопада 2017 року, що підтверджується копією рішення Куп`янського міськрайонного суду від 16 листопада 2017 року. (а.с.7). Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Згідно довідки виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області від 04.07.2019 р. № 1004, до складу сім`ї [PERSON] , входить неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Батько дитини проживає окремо. Відомостей щодо стягнень з відповідача на користь третіх осіб немає. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 ХІІ від 27.02.1991 р.) батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини: у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру… Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. За приписами ч.8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Та обставина, що Службою у справах дітей зроблений висновок про те, що дитина відповідача повністю матеріально забезпечена, не звільняє [PERSON] від обов`язків утримувати свою доньку шляхом сплати на неї аліментів. Враховуючи вище викладене, а також те, що відповідач є працездатною особою, даних про незадовільний стан здоров`я немає, з нього не проводяться стягнення на користь третіх осіб, суд, з урахуванням обставин справи та вимог Сімейного Кодексу України, вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини доходу на утримання неповнолітньоїдонькиЄви, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, згідно ст. 191 Сімейного кодексу України. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з того, що позовні вимоги відповідають вимогам ст. 180, 181, 182, 183 СК України, позов не суперечить закону, права, свободи та інтереси інших осіб не порушуються. На підставі п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відповідач як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору. Крім того, суд зазначає, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Outcome: approved