Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

01 жовтня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилається на те, що відповідно до судового наказу Лебединського районного суду Сумської області від 13 грудня 2017 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2017 року до досягнення дітьми повноліття. На даний час старший син [PERSON] навчається в державному навчальному закладі «Сумське вище професійне училище будівництва та автотранспорту» на 1 курсі на денній формі навчання та починаючи з 1 липня 2021 року і по теперішній час проживає разом з позивачем та перебуває на повному його матеріальному забезпеченні, а тому позивач просить припинити стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . В судовому засіданні позивач вимоги щодо припинення стягнення аліментів на сина [PERSON] підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, зазначивши, що в них раніше була домовленість, що старший син буде проживати з позивачем, оскільки навчається в Сумах. Суд, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно до судового наказу Лебединського районного суду Сумської області від 13 грудня 2017 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2017 року до досягнення дітьми повноліття (а.с. 6). Вказане рішення набрало законної сили 09 січня 2018 року (а.с. 6). Проте, відповідно до ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України\~передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 273\~СК України\~якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього\~Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17\~Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статтей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18\~СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено, що на даний час неповнолітній проживає без реєстрації разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою старости Косівщинського старостинського округу виконавчого комітету Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області № 44від 31.08.2021 року (а.с. 7). Крім того, відповідно до довідки директора державного навчального закладу «Сумське вище професійне училище будівництва та автотранспорту» [PERSON] навчається в державному навчальному закладі «Сумське вище професійне училище будівництва та автотранспорту» на 1 курсі в групі № 13по професії «Електрогазозварник», муляр» з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року, на денній формі навчання, підстава: наказ № 1 «З-УЗД» від 01.09.2021 року). Відповідно ч. 4\~ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено дитина проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] , які стягуються на підставі судового наказу Лебединського районного суду Сумської області від 13.12.2017 року. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачці аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 01.10.2021 року. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved