Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

01.04.2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Броницькогутянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме - на житловий будинок [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] померла його баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на вищевказаний житловий будинок, який належав [PERSON], який помер [INFO], спадкоємицею якого була [PERSON] Остання за життя прийняла, але не оформила спадщину. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу Люлевича А.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, однак у видачі такого свідоцтва позивачу відмовлено, оскільки на даний житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи. На цих підставах, враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок у порядку спадкування. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач участь представника у судовому засіданні не забезпечив, однак подали заяву, в якій зазначили, що проти позову не заперечують та просять проводити розгляд справи без участі представника Броницькогутянської сільської ради. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 13.04.2000 року, актовий запис №2 Виконкому Броницькогутянської сільради, а.с. 17). Згідно довідки №201 від 12.05.2015 року, виданої Виконкомом Броницькогутянської сільради житловий будинок [ADDRESS], згідно запису погосподарської книги за 2000 рік рахується за померлим [PERSON]. Згідно технічного паспорту від 20.01.2015 р., складеного Новоград-Волинським міжміським бюро технічної інвентаризації, домоволодіння за адресою: [ADDRESS], складається з житлового будинку, веранди, прибудови, ганка, сараю, вбиральні, кухні, навісу, гаражу, колодязя, огорожі. Будинок збудовано у 1982 році (а.с. 19) Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) з 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Таким чином, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що власником спірного домоволодіння був [PERSON] Згідно заповіту від 06.05.1997 року [PERSON] все своє майно заповів дружині [PERSON] (а.с. 70). Згідно свідоцтва про одруження від 17.09.1950 року, актовий запис № 3, Броницькогутянською сільською радою було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після укладення шлюбу взяла прізвище «[PERSON]». (а.с. 13) Відповідно до листа № 806/01-16 від 05.05.2015 року Новоград-Волинської державної нотаріальної контори, спадкова справа до майна [PERSON] не заводилась. Статтею 549 ЦК Української РСР 1963 року, що діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON], визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З копій довідок № 145 від 25.03.2015 р та № 115 від 04.01.205 року, виданих виконкомом Броницькогутянської сільради, встановлено, що на момент смерті [PERSON] та [PERSON] постійно проживали та були зареєстровані в будинку [ADDRESS]. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка. Згідно ч. 6 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За таких обставин, суд робить висновок, що право власності на спірне домоволодіння перейшло до [PERSON] у порядку спадкування за заповітом від 06.05.1997 року (а.с. 70). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Кленівської сільської ради 26.09.2014 року (а.с. 21). Спадкоємцем померлої за законом є [PERSON] - позивач у справі, який з метою оформлення спадкових прав подав заяву про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу А.І. Люлевича про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.03.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS], після смерті [PERSON]., померлої [INFO], оскільки у позивача відсутній документ, який підтверджує реєстрацію права власності на спадкове майно. Згідно довідки № 21 від 26.03.2015 року виданої КП «Новоград-Волинське МБТІ», право власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] не зареєстровано. (а.с. 17 ) Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відомості про реєстрацію права власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], відсутні. Таким чином, є підстави вважати, що будь-які правочини щодо спадкового майна за життя спадкодавця ним не вчинялись. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.10.1953 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], яка після укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». (а.с. 9, 12 ) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.06.1972 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] (а.с. 14) Таким чином, документами про народження підтверджується родинний зв'язок між спадкодавцем [PERSON] та її внуком [PERSON] З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] єдиний спадкоємець за законом після смерті [PERSON] Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 6 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved