Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що у період з 16.02.2006 року по 31.08.2017 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. За час перебування в шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що після розірвання шлюбу відповідач звертався до суду із заявою щодо оскарження свого батьківства стосовно доньки [PERSON] , проте рішенням суду йому було відмовлено у задоволенні позову. Фактично шлюбні стосунки було припинено з 04 травня 2017 року, діти проживають разом з нею та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не виявляє бажання з ними спілкуватися. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 29.12.2020 становить 120 827, 29 грн. Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач діє всупереч інтересів дітей, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, позивач звернулася з указаним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 лютого 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Справу призначено до підготовчого засідання на 15 березня 2021 року. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 березня 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, з підстав, викладених у позові. Представник третьої особи - [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Додатково пояснила суду, що питання про позбавлення відповідача батьківських прав було предметом розгляду служби у справах дітей та на засіданні якої було вирішено надати висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач [PERSON] у 2017 році звертався до суду із позовом про виключення відомостей про себе як батька , із актового запису про народження доньки [PERSON] , однак в позові йому було відмовлено . Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З заявами чи клопотаннями до суду не звертався. У встановлений судом строк не надіслав відзив на позов. Зі згоди позивача, відповідно до ст. 284 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що у період з 16 лютого 2006 року по 31 серпня 2017 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , про що 01 серпня 2006 року зроблено відповідний актовий запис №711. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , про що 28 листопада 2015 року зроблено відповідний актовий запис №1403. В обґрунтування підстав звернення до суду з указаним позовом, позивач зазначає, що відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не виявляє бажання з ними спілкуватися. Крім того, має заборгованість зі сплати аліментів. Так, відповідно до довідки Черкаського навчально-виховного комплексу " загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - ліцей спортивного профілю № 34 за час навчання в школі учениці [PERSON] батько [PERSON] навчальний заклад не відвідував, не цікавився станом її навчання. У відповідності з педагогічною характеристикою дошкільного навчального закладу ( Ясла-Садок) № 34 " Дніпряночка" Черкаської міської ради [PERSON] , [INFO] проживає з мамою та сестрою. Батько дитини [PERSON] в сім"ї не проживає, життям дитини в навчальному закладі не цікавиться , участі в різних заходах, що проводяться в дошкільному закладі, не бере, батьківські збори не відвідує. В той же час , відповідно до характеристик з місця проживання та місця роботи, [PERSON] харектеризується негативно. Відповідно до висновку Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 660/30-03-03 від 23.12.2020, виконавчий комітет Черкаської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] щодо неповнолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] та малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] . Судом також було заслухано думку неповнолітньої [PERSON] , яка пояснила суду, що батько не цікавить ся її навчанням та життям, зовсім не проявляє уваги, матеріально не допомогає ні їй, ні меншому брату. Брат [PERSON] взагалі не знає [PERSON] як свого батька. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з вимогами ст. 164 ЦК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року роз`яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини». У рішенні по справі «Хант проти України» п. 54 зазначено, що суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden») і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Так, Європейський суд з прав людини ухвалив рішення у справі «Ілля Ляпін проти Росії» (заява (№ 70879/11), якщо батько не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантоване Конвенцією. З матеріалів справи вбачається, що відповідач, будучи батьком [PERSON] та [PERSON] , свідомо ухиляється від виховання своїх батьківських обов`язків щодо своїх дітей. Ухилення його від виконання батьківських обов`язків полягає у свідомому самоусуненні відповідача від виховання дітей, піклування про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умови для розвитку їх природних здібностей та готування до самостійного життя та праці, що в свою чергу вказує на наявність законних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Слід зазначити, що ст. 166 СК України передбачає правові наслідки позбавлення батьківських прав, зокрема, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Це означає, що батьки, позбавленні батьківських прав, втрачають усі права, основані на факті спорідненості з дитиною. Маються на увазі ті права, що належать батькам і здійснюються ними до досягнення дитиною повноліття. Тобто, батьки втрачають перш за все право на виховання дітей з усіма пов`язаними з цим правомочностями, вони не можуть вирішувати питання виховання дитини вдома, а також передати її на виховання іншим особам, дитячим закладам, визначати місце проживання дитини, відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, давати згоду на всиновлення, бути опікуном, піклувальником, не можуть бути усиновителями. Той з батьків, якого позбавлено батьківських прав, втрачає право обирати місце проживання дитини, дозволяти або забороняти виїжджати до іншої країни. Враховуючи зазначене, оцінюючи наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав стосовно його дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За приписами статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved