Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника: 06.05.2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи її тим що 06 квітня 2019 року помер [PERSON], якого поховали у Донецькій області, Торезького району, смт. Розсипна. Факт смерті [PERSON] задокументований у свідоцтві про смерть від 09.04.2019 року, що видане Торезьким міськвідділом актів цивільного стану Державної [PERSON] палати Міністерства юстиції ДНР за №138064. Дане свідоцтво не має юридичного значення та не створює юридичних наслідків, оскільки видано не на території України. З метою реалізації своїх спадкових прав, заявник просила суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 06.04.2019 року у Донецькій області, Торезькому районі, с. Розсипна від ішемічної хвороби серця. Сторони в судове засідання не викликались. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі : \~ \~ \~ \~Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 06.05.2019 року заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження. Встановлені судом обставини: Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] помер 06.04.2019 року від хронічної ішемічної хвороби серця, згідно даних довідки про причини смерті № 104 від 08.04.2019 року, виданої Донецьким відділенням республіканського бюро судово-медичної експертизи ДНР. 09.04.2019 року Торезьким міським відділом запису актів цивільного стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видано свідоцтво № 138064, про смерть «Танчик Николая Мироновича», [INFO], який помер 06.04.2019 року в м. Торез Донецької області, актовий запис № 371. З письмової відмови у проведенні державної реєстрації смерті, Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 02.05.2019 року № 3249/16.1-01-10 вбачається, що свідоцтво про смерть ДНР № 138064, видане 09.04.2019 року Торезьким міським відділом запису актів громадянського стану Державної [PERSON] палати Міністерства Юстиції Донецької Народної Республіки на [PERSON], [INFO], який помер 06.04.2019 року в м. Торез Донецької Народної Республіки, не є підставою для державної реєстрації смерті. Згідно довідки від 09.12.2014 року №7122000346 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання [PERSON] визначено по вул. Лугова,5 в с. Тубільці Черкаського району Черкаської області. Відповідно до паспортних даних громадянина України (серія та номер паспорту ВС930338) [PERSON], останній є уродженцем [INFO]. Отже судом встановлено факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. За життя [PERSON] перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа і мав фактичне місце проживання в [INFO]. Норми права, що підлягають застосуванню: Згідно зі\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Приписами ч.1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. п.8 ч.1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з положеннями п.2 ч. 1 ст. 17\~Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до положень ч.2\~ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом\~рішення у\~справах про\~встановлення факту\~народження або\~смерті особи\~на тимчасово\~окупованій території\~України,\~визначеній Верховною\~Радою України,\~підлягає негайному\~виконанню.Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Вивчивши матеріали\~справи,\~суд приходить\~до висновку,\~що заява\~[PERSON] про\~встановлення факту\~смерті фізичної\~особи обґрунтована та підлягає задоволенню. Судові витрати: Згідно п. 21 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у звязку з тимчасовою окупацією території України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved