Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

У липні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» (Позивач) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач), треті особи: [PERSON], [PERSON], фізична особа-підприємець [PERSON], про визнання договору обов'язкового страхування недійсним, в якому просило визнати договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс АІ/3448436 недійсним. Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 20.09.2014р. у м. Борисполі відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шкода» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Деу» д.н. [NUMBER], що належить [PERSON] під керуванням водія [PERSON] Відповідно до розширеної довідки ДАІ № 9439802, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Шкода» д.н.[NUMBER] застрахована не була, відсутність у Відповідача полісу страхування на момент ДТП підтверджується й іншими учасниками події. Однак, 09.06.2015р. Позивачем отримано повідомлення про ДТП потерпілої особи - [PERSON], який пояснив, що Відповідачем при розгляді кримінальної справи по обвинуваченню останнього пред'явлено поліс ПрАТ «УТСК» АІ/3448436, з початком строку дії з 16.09.2014р. Провівши внутрішнє розслідування, Позивачем встановлено, що бланк полісу АІ/3448436 було передано для реалізації ФОП [PERSON] відповідно до спільно укладеного договору доручення № 979/ю від 15.10.2014р., згідно п.2.1.20 розділу 2 якого визначено, що передача повіреним прав та обов'язків третім особам за даним договором допускається у разі отримання на це письмової згоди довірителя. В свою чергу підпис на полісі АІ 3448436 не збігається із підписом, а отже отримано невстановленою особою за відсутності законних підстав та повноважень. Отже, оскільки поліс було підписано не уповноваженою та не встановленою особою, Позивач вважає поліс АІ/3448436 недійсним з моменту його укладення. Крім того, страхова премія за вищевказаним полісом станом на 20.09.2014р. на розрахунковий рахунок ПрАТ «УТСК» не надходила, що опосередковано свідчить про виписування спірного полісу після ДТП. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.08.2015р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні (а.с.28). Третя особа - [PERSON] подав суду заперечення проти позову (а.с.103-105), в яких зазначив, що відповідальність [PERSON] - винного в ДТП 20.09.2014р. застраховано у ПрАТ «УТСК» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ 3448436, строк дії полісу з 16.09.2014р. по 15.09.2015р., поліс оформлений на спеціальному для цього бланку з дотриманням усіх вимог чинного законодавства України. Відповідно до інформації, яка внесена Позивачем до єдиної централізованої бази даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, бланк серії АІ № 3448436 використаний для укладення договору страхування. Згідно листі Моторно (транспортного) страхового бюро України від ПрАТ «УТСК» не надходила інформація щодо можливої втрати зазначеного бланку полісу, окрім того договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3448436, укладеного ПрАТ «УТСК» по відношенню до транспортного засобу Scoda Octavia Tour д.н. [NUMBER], є дійсним станом на 20.09.2014р. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав, передбачених ст.ст. 203, 215, 998 ЦК України, для визнання недійсним договору обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів. В судовому засіданні представник Позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач та треті особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належними чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника Позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке. 20.09.2014р. в 23 год 10 хв. в м. Бориспіль, Київської області, на вул. Горбатюка, 2 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Scoda Octavia », д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля ВАЗ 2101, д.н.37082СК під керуванням [PERSON], що належить [PERSON], та автомобіля «Daewoo Lanos» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що належить [PERSON], що підтверджується копією довідки № 9439802 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.11-12). Відповідно до даної довідки, на момент дорожньо-транспортної пригоди у [PERSON] - водія автомобіля «Scoda Octavia », д.н. [NUMBER], страховий поліс був відсутній. Як зазначив Позивач про існування полісу АІ/3448436, яким була застрахована відповідальність водія автомобіля «Scoda Octavia », д.н. [NUMBER] [PERSON], стало відомо після подання Позивачу 09.06.2015р. потерпілою особою - [PERSON] повідомлення про ДТП, що підтверджується довідкою вих. № 56-ю від 19.01.2016р. та копією повідомлення потерпілого щодо події (ОСЦПВ) № 622-15к від 09.06.2015р. (а.с.67-69). Поліс № АІ/3448436 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений 15.09.2014 року, строком дії з 16.09.2014р. по 15.09.2015р. включно, за яким страховиком є Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія", а страхувальником є [PERSON], з метою забезпечення транспортного засобу автомобіля марки «Scoda Octavia Tour», д.н. [NUMBER] (а.с. 5). Позивач зазначив, що провівши внутрішнє розслідування було встановлено, що бланк полісу АІ/3448436 було передано для реалізації ФОП [PERSON], який є агентом ПрАТ «УТСК» відповідно до спільно укладеного договору доручення № 979/ю від 15.10.2014р. Відповідно Договору-доручення №979/Ю від 15 жовтня 2014 року фізична особа - підприємець [PERSON] зобов'язується від імені та за рахунок Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія» здійснювати на території України наступні дії: 1.1. - бути уповноваженим представником Довірителя на етапі переговорів з приводу укладення та безпосередньо укладати договори страхування, в межах повноважень, визначених Договором та/або окремого доручення/довіреності (видається у разі потреби) (а.с. 6-8). Відповідно п.п. 2.1.10, 2.1.14. Договору повірений зобов'язується укладати договори страхування (поліси) лише за видами страхування та з максимальною страховою сумою (лімітом відповідальності), що визначені у Додатку № 2 до цього Договору, з дотриманням установлених Довірителем для Повіреного страхових ризиків, страхових тарифів, франшиз тощо згідно Додатку № 4 до цього Договору; отримувати страхові платежі за договорами страхування (полісами), укладеними за сприяння Повіреного від страхувальників згідно обраних ними видів та умов страхування з подальшим перерахуванням страхових платежів Довірителю, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідних страхових платежів, а також оформити договір страхування (поліс) та видати його не пізніше одного робочого дня з моменту отримання страхового платежу. При цьому, Повірений несе відповідальність за схоронність (збереження) страхового платежу та його своєчасне перерахування Довірителю. Повірений зобов'язується щодекадно та кожного п'ятого календарного дня місяця, наступного за звітним місяцем, подавати Довірителю у письмовій формі у двох примірниках зведений звіт про укладені договори страхування (поліси) та розміри отриманих страхових платежів з додаванням примірників укладених договорів страхування (полісів), заяв, списків, квитанцій тощо за звітний період. Форма зведеного звіту погоджується Сторонами у Додатку № 5 до цього Договору (п.2.1.15 Договору). Згідно п.п.2.1.20., 2.1.21., 2.1.26 Договору повірений зобов'язується особисто виконувати дане йому Довірителем доручення на підставі укладеного Договору та/або окремого доручення/довіреності. Передача Повіреним прав та обов'язків третім особам за даним Договором допускається у разі отримання на це письмової згоди Довірителя; не відступати від змісту даного Договору або окремого доручення Довірителя без попереднього письмового дозволу Довірителя; не допускати укладання (виписування) страхових полісів в момент або після подій, що може мати ознаки страхового випадку. Пунктом 8.1. Договору перебачено, що перелік документів, переданих Повіреному для виконання умов цього Договору, визначений у Додатку № 4 до цього Договору. Відповідно Акту виконаних робіт № 7 від 25.11.2014р. Повіреним у період з 21.11.2014р. до 30.11.2014р. виконані дії з укладення договорів страхування та отримані за ними страхові платежі згідно переліку (а.с.9-10). Позивач зазначає, що страхова премія за вищезазначеним полісом станом на 20.09.2014р. на розрахунковий рахунок ПрАТ «УТСК» не надходила, що підтверджується відповідною Довідкою вих. № 57-ю від 19.01.2016р. (а.с. 52), що на його думку свідчить про укладення Полісу №AI 3448436 вже після дорожньо-транспортної пригоди. Разом з тим, суд зауважує, що Договір доручення № 979/ю від 15.10.2014р., укладений між Позивачем та ФОП [PERSON] після ДТП - 20.09.2014р., проте будь-яких доказів, які б підтверджували факт передачі саме ФОП [PERSON] полісу № АІ/3448436 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Позивачем не надано та в матеріалах справи відсутні, відтак твердження Позивача про невідповідність підпису ФОП [PERSON] в договорі доручення підпису в полісі № АІ/3448436 не заслуговують на увагу, оскільки Позивачем не доведено, що саме ФОП [PERSON] має підписувати вказаний поліс як уповноважений представник ПрАТ «УТСК». Згідно листа Моторно (транспортного) страхового бюро України від 04.08.2015р. № 7/2-28/21687 визначено, що договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № Аі/3448436, укладеного ПрАТ «УТСК» (м. Київ, вул. Саксаганського, 77) по відношенню до транспортного засобу SCODA OCTAVIA TOUR д.н. - [NUMBER], є дійсним станом на 20.09.2014р. (а.с.44). Відповідно до листа Моторно (транспортного) страхового бюро України від 14.12.2015р. № 6/3-24/34955 встановлено, що до МТСБУ не надходила інформація від ПрАТ «УТСК» щодо можливої втрати бланку полісу серії АІ № 3448436. Відповідно до інформації, яка внесена ПрАТ «УТСК» до єдиної централізованої бази даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, бланк серії АІ № 3448436 використаний для укладення договору страхування (а.с.84). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятоїстатті 13 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до пункту 1.8. статті 1 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України № 1961-IV) страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Стаття 16 Закону України «Про страхування» визначає, що договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається відповідно до правил страхування і повинен містити обов'язкові реквізити, зазначені у цій статті, зокрема, містити строк дії договору. Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Згідно положень ст. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Згідно ст. 983 ЦК України та ст. 18 Закону України «Про страхування» договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ст. 998 ЦК України договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом. Договір страхування також визнається судом недійсним, зокрема якщо його укладено після настання страхового випадку. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, зокрема, укладення договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно полісу № АІ/3448436 після настання ДТП - 20.09.2014р. та підписання вказаного договору не уповноваженою та невстановленою на те особою, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.203, 204, 207, 215, 982, 983, 998 ЦК України, ст. 16 Закону України «Про страхування», та

Outcome: dismissed