Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

У жовтня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 30.08.2011 року був зареєстрований шлюб, від якого у них народились діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу, фактично шлюбні відносини припинені з квітня 2020 року, після народження дочки, а потім сина не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, доходів крім соціальних виплат не має. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі 6000 грн до повноліття дочки та 3000 грн до повноліття сина. Відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження. За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 11.08.2020 року між [PERSON] та [PERSON] 30.08.2011 року було зареєстровано шлюб (а.с. 6). Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей дочки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Очеретуватівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а.с. 8) та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Магдалинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ Ю у Дніпропетровської області (а.с. 7). Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище та стан здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатного віку, наявність у нього рухомого та нерухомого майна та інші обставини, що мають істотне значення. Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожиткові мінімуми на 2020 рік для piзних кaтегорій населення встановлюються в Україні Законом "Пpo Дepжавний бюджeт на 2020 рік" зa пoданням Міністерства фінансів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 року», установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою одержувача. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що діти проживають разом із матір`ю, знаходяться на її утриманні, доказів про те, що відповідач надає кошти на їх утримання немає, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи. Ним не подано жодного доказу про те, що він непрацездатний, відзиву на позовну заяву не надавав. Враховуючи молодий вік відповідача, відсутність ознак непрацездатності, суд приходить до висновку про можливість виконання відповідачем обов?язків по утриманню дітей, що передбачено чинним законодавством. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Позивачем не представлено жодних доказів про те, чи відповідач працює, отримує заробітну плату, дохід, які б надавали можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Суд бере до уваги, що діти у своєму віці потребують постійного догляду, витрат на одяг, харчування, а також на дозвілля, оскільки вони повинні розвиватися духовно. Все це є значними матеріальними витратами. Суд, вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей, а тому приходить до висновку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, крім того враховуючи прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років, який з 1 липня 2020 року - 1859 гривень,дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2318 гривень, вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 5000 грн, обов`язок обох батьків на утримання дітей, роз`яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати на утримання неповнолітніх дітей, а саме [PERSON] аліменти в розмірі 2000 грн, на утримання [PERSON] в розмірі 1500 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 01.10.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача. Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 01 жовтня 2020 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору. При подачі позову до суду [PERSON] заявила одну позовну вимогу, а тому у порядку ст. 141 ЦПК України маю підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 840,80 гривень. На підставі ст.ст. 79, 80, 84, 180-184 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: partial