Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до суду про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що вони з [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що відповідач працевлаштований, має офіційне джерело доходів, а отже може надавати допомогу на утримання своєї дружини до досягнення дитиною трьох років. Тому просила суд стягнути з [PERSON] на утримання [PERSON] кошти у вигляді ? частини усіх доходів відповідача до досягнення [PERSON], [INFO], трирічного віку. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, свої вимоги підтримала у повному обсязі, просила позовну заяву задовольнити. Проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, на повторний виклик в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Зважаючи на те, що в справі достатньо матеріалів, які підтверджують права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути заочно справу за відсутності сторін з ухваленням заочного рішення. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 12 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб (а.с. 27), від якого у них народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідач жодним чином заявлені до нього позовні вимоги не спростував. А тому суд вважає ці вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. У п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищенаведене суд допускає негайне виконання рішення. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. За правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Мінімальна заробітна плата, яка враховується при обчисленні суми судового збору, на момент звернення до суду, складала 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень. У зв'язку з цим суд визначає, що розмір судового збору складає 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 коп. Таким чином, [PERSON] належить сплатити на користь держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 коп. на відшкодування судових витрат. На підставі статт 84 Сімейного кодексу України, статті 5 Закону України "Про судовий збір",

Outcome: approved