Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

01.03.2019 року [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 12.12.2015 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання її та сина добровільно не надає, хоча має таку можливість. За таких обставин просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1\~500 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання в розмірі 1 000 грн, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою суду від 04.03.2019 року відкрито провадження на підставі ст. 276 ЦПК України та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з особливостями, передбаченими ст. 279 ЦПК України. Відповідач надав суду заяву, в якій повністю визнав позов; з наслідками визнання позову ознайомлений. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12.12.2015 року Відділом ДРАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 513. За час перебування справи на розгляді в суді, шлюб 19.03.2019 року між сторонами було розірвано, що підтверджується копією рішення у справі № 484/1066/19. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-ФП № 283640, виданого 16.02.2018 року Доманівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області. Дитина зареєстрована та проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 26.02.2019 року. [PERSON] разом з ними не проживає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до частин 1,2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів згідно до ст. 182 СК України суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку з утримання дитини, хоча працездатний, не має інших утриманців, інвалідності тощо. Враховуючи матеріальне становище [PERSON], а також те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою як матері, так і батька; інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, суд приходить до висновку про те, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, також в разі розірвання шлюбу, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки судом встановлено, що сторони мають спільну дитину, яка не досягла трирічного віку; відповідач є здоровою, працездатною особою, тобто має можливість надавати утримання дружині, суд вважає, що позов в цій частині також слід задовольнити. Враховуючи наведене, а також визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України. З відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 1 500 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду з наданим позовом, до досягнення дитиною повноліття; та на її утримання в розмірі 1\~000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду з наданим позовом, до досягнення дитиною трьох років. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Крім того, на підставі до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, в розмірі 768 грн. 40 коп. за кожною із позовних вимог, встановлений Законом України «Про судовий збір», оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 цього Закону.

Outcome: approved