Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із вищевказаним позовом, в якому просило звільнити автомобіль марки ВАЗ, модель 21070, 2005 року випуску, тип ТЗ легковий седан, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та ВАЗ модель 21070, рік випуску 2005, тип ТЗ седан легковий, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], з-під арешту. В обґрунтування позову зазначало, що 12 грудня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № CVА0АК00010582, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 63874,00 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та позичальником [PERSON] 16 грудня 2005 року укладено договір застави автотранспорту №CVА0АК00010582, за умовами якого [PERSON] передав у заставу банку автомобіль марки ВАЗ, модель 21070, 2005 року випуску, тип ТЗ легковий седан, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіль марки ВАЗ модель 21070, рік випуску 2005, тип ТЗ седан легковий, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] й відповідно саме з 16 грудня 2005 року у банку виникло право застави на спірний автомобіль. У зв'язку із невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20 вересня 2013 року у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CVА0АК00010582 від 12 грудня 2005 року в сумі 217 382 грн. 03 коп. звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль марки ВАЗ, модель 21070, 2005 року випуску, тип ТЗ легковий седан, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіль марки ВАЗ модель 21070, рік випуску 2005, тип ТЗ седан легковий, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], які належать на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приват Банк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням банку всіх повноважень , необхідних для здійснення продажу. Однак виконати дане рішення суду банк позбавлений можливості, оскільки 21 вересня 2009 року державним виконавцем Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2086, виданого у 2007 року Шевченківським районним судом м. Чернівці у справі про стягнення на користь з ПАТ "Державний Ощадбанк України" суми боргу з [PERSON] постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 633619 накладено арешт на вищевказані автомобілі, належні на праві власності [PERSON] Вищезазначене обтяження Першотравневого ВДВС не зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Кім того, в подальшому, 02 серпня 2011 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції Тодиринчук М.І. при примусовому виконанні об'єднаного виконавчого провадження на користь юридичних та фізичних осіб про стягнення заборгованості з [PERSON] постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 27872501 накладено арешт на вищевказані автомобілі, належні на праві власності [PERSON] Вищезазначене обтяження Шевченківського ВДВС зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Також банку стало відомо, що 05.12.2006 року постановою державного виконавця Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції при примусовому виконанні об'єднаного виконавчого провадження на користь юридичних та фізичних осіб про стягнення заборгованості з [PERSON] накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, а також оголошено в розшук вищевказані автомобілі. Крім того, постановою державного виконавця Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції від 13 серпня 2007 року при примусовому виконанні об'єднаного виконавчого провадження на користь юридичних та фізичних осіб про стягнення заборгованості з [PERSON] накладено арешт на належні відповідачу як боржнику транспортні засоби та заборонено їх відчуження. Вказуючи на те, що право застави у ПАБ КБ «Приват банк» виникло 12.12.2005 року, а постанови про накладення арешту були винесені у 2006, 2007, 2009, 2011 роках, тобто пізніше ніж було укладено договір застави, та станом на 05.05.2014 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Приват Банк» складає 542881,55 грн., що значно перевищує вартість предмету застави та банк позбавлений можливості виконати рішення суду та звернути стягнення на спірні автомобілі у рахунок погашення суми, збільшивши в ході судового розгляду позовні вимоги, банк просив звільнити з-під наступних арештів з вилученням обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, накладених на рухоме майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: автомобілі: ВАЗ, модель 21070, 2005 року випуску, тип ТЗ легковий седан, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіль марки ВАЗ модель 21070, рік випуску 2005, тип ТЗ седан легковий, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], з-під арешту, накладеного 21 вересня 2009 року державним виконавцем Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА№633619, арешту, накладеного 2 серпня 2011 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції Тодиринчук М.І. постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №27872501; арешту, накладеного державним виконавцем Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції постановою від 05.12.2006 року; арешту, накладеного державним виконавцем Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції постановою від 13.08.2007 року; арешту, накладеного старшим державним виконавцем Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції Ткач С.І. постановою від 02.08.20114 року та арешту, накладеного Новоселицьким районним судом Чернівецької області вих. №2568 від 09.10.2006 року; Також просив заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «Приват Банк» права розпорядження відносно автомобілів: ВАЗ, модель 21070, 2005 року випуску, тип ТЗ легковий седан, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та ВАЗ модель 21070, рік випуску 2005, тип ТЗ седан легковий, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], а також просив стягнути з [PERSON] судовий збір в сумі 243,60 грн. У судове засідання представник ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності його представника, а також вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема шляхом розміщення оголошення в газеті, про причини своєї неявки суду не повідомив. Представник відповідача - ПАТ «Державний Ощадбанк України» у судове засідання не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив. Подав письмову заяву, в якій вказав на те, що будь-яких претензій щодо спірних автомобілів банк не має, оскільки існуюча у [PERSON] заборгованість перед банком погашена та вимог банк до нього не має. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причину своєї неявки суду не повідомили. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частково виходячи з наступного. Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як убачається з матеріалів справи, 12 грудня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № CVА0АК00010582, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 63874,00 грн. (а.с. 7-8). З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та позичальником [PERSON] 16 грудня 2005 року укладено договір застави автотранспорту №CVА0АК00010582, за умовами якого [PERSON] передав у заставу банку автомобіль марки ВАЗ, модель 21070, 2005 року випуску, тип ТЗ легковий седан, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіль марки ВАЗ модель 21070, рік випуску 2005, тип ТЗ седан легковий, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] й відповідно саме з 16 грудня 2005 року у банку виникло право застави на спірний автомобіль (а.с. 9-10). Разом з тим, як встановлено судом, відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконував, що призвело до утворення заборгованості, у зв'язку з чим банк був змушений звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості. Так, 20.09.2013 року рішенням Октябрьського районного суду м. Полтава в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №CVA0АК00010582 від 12.12.2005 року в сумі 217382,03 грн. звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки ВАЗ, модель 21070, 2005 року випуску, тип ТЗ легковий седан, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та ВАЗ модель 21070, рік випуску 2005, тип ТЗ седан легковий, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належать на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приват Банк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким особам з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приват Банку» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с. 11). Однак, банк здійснити продаж спірних автомобілів на виконання судового рішення не має можливості, оскільки на дані транспортні засоби накладено арешти. Зокрема, 21 вересня 2009 року державним виконавцем Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2086 виданого 2007 року Шевченківським районним судом м. Чернівці на користь ПАТ "Державний Ощадбанк України" про стягнення боргу з [PERSON] постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 633619 накладено арешт на вищевказані автомобілі, належні на праві власності [PERSON] (а.с. 15). В подальшому, 02 серпня 2011 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції Тодиринчук М.І. при примусовому виконанні об'єднаного виконавчого провадження на користь юридичних та фізичних осіб про стягнення заборгованості з [PERSON] постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 27872501 накладено арешт на вищевказані автомобілі, належні на праві власності [PERSON] (а.с. 56). Крім того, державним виконавцем Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції при примусовому виконанні об'єднаного виконавчого провадження на користь юридичних та фізичних осіб про стягнення заборгованості з [PERSON] постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження супровідний лист від 05.12.2006 року накладено арешт та оголошено в розшук вищевказані автомобілі. Також, державним виконавцем Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції при примусовому виконанні об'єднаного виконавчого провадження на користь юридичних та фізичних осіб про стягнення заборгованості з [PERSON] постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.08.2007 року накладено арешт на вищевказані автомобілі, належні на праві власності останньому. Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» та ст. 572 ЦК України застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Таким чином, застава, як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Як вбачається зі змісту договору застави, він укладений між позивачем та відповідачем 07 березня 2007 року. Крім того, статтею 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Крім того, статтею 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Частиною 3 ст. 12 даного Закону визначено, що на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виконання пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованим обтяженням. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувам з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно із положеннями ст. 15 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач рухомих речей, які є предметом купівлі-продажу в кредит, набуває пріоритет з моменту реєстрації відповідного обтяження. Такий пріоритет є вищим за інші обтяження майна боржника, встановлені на користь інших обтяжувачів, навіть якщо такі обтяження були зареєстровані раніше. Таким чином, пріоритетом є переважне право обтяжувача відносно права іншої особи на те ж саме рухоме майно. Як вбачається зі змісту договору застави, він укладений між позивачем та відповідачем 16 грудня 2005 року. Крім того, факт зареєстрованого обтяження рухомого майна, а саме автомобілів: марки ВАЗ, модель 21070, 2005 року випуску, тип ТЗ легковий седан, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та ВАЗ модель 21070, рік випуску 2005, тип ТЗ седан легковий, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] підтверджується витягом з реєстру обтяжень рухомого майна. Зокрема, як убачається з витягу з реєстру обтяжень рухомого майна, обтяження спірного рухомого майна зареєстровано ПАТ КБ «ПриватБанк» 27 грудня 2005 року о 12 годині 31 хвилин за № 6093498 (а.с. 12). Крім того, відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаться на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Згідно зі ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Частиною 4 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, про арештоване майно боржника знаходиться у заставі, роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Отже, заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно. При цьому заборгованість відповідача перед банком значно перевищує вартість предмета застави. Таким чином, відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» заставодержатель має право звернутися до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Крім того, згідно із нормами ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми законодавства, а також письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що в результаті проведених виконавчих дій, порушено права та інтереси позивача, що позбавляє його права на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет застави, а тому спірні автомобілі підлягають звільненню з-під арешту. Щодо задоволення позовних вимог банку в частині заборони органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «ПриватБанк» права розпорядження відносно вищевказаних транспортного засобів, то суд зазначає наступне. Так, статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У всіх випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Разом з тим, позовна вимога ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо заборони органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії пов'язанні з обмеженням банку вчиняти дії, пов'язані із зверненням стягнення на арештоване майно, задоволенню не підлягають, оскільки є вимогами на майбутнє та ґрунтуються на припущенні позивача щодо наявності у відповідача наміру вчиняти певні неправомірні дії, які можуть бути направлені на порушення його прав. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому з відповідача [PERSON] підлягають стягненню витрати позивача по зверненню до суду в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved