Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Служба у справах дітей Чигиринської районної державної адміністрації звернулась до суду з позовом про відібрання малолітнього [PERSON], [INFO], без позбавлення відповідачів батьківських прав. Позовні вимоги вмотивовані тим, що дана сім'я відповідачів знаходиться на обліку у позивача як неблагополучна; відповідачі не забезпечують дитині належних умов для існування, у будинку брудно, антисанітарні умови, небезпечні для здоров'я і життя дитини, дитині не надається належна і своєчасна медична допомога, дитина не забезпечена їжею, ліками, належними умовами для життя і розвитку; мати та батько залишають малолітнього сина без догляду дорослих у хаті з пічним опаленням, що також створює небезпеку життю дитини. 12. грудня 2017 року малолітню дитину було терміново вилучено від відповідачів, оскільки його подальше перебування у будинку з виявленими антисанітарними умовами і відсутністю їжі, було небезпечним для його здоров'я і життя, дитина тимчасово влаштована до Комунального закладу «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Черкаської обласної ради. Батьки сина жодного разу не відвідували у даному закладі, не телефонували та не звертались до жодного державного органу з метою повернення свого малолітнього сина. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, пославшись на зібрані матеріали та висновок органу опіки і піклування про доцільність відібрання малолітнього [PERSON], [INFO], без позбавлення відповідачів батьківських прав. Відповідачі у судовому засіданні позов визнали, не заперечували проти його задоволення, оскільки вони на даний час не можуть створити належні умови для їх сина, обіцяють у подальшому створити сину умови для його проживання в будинку. Представник третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.12.2017 року та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 СКУ від 19.12.2017 року № 00019252509 (а.с.6,7). Відповідно до рішення Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 12 грудня 2017 року № 53, малолітнього [PERSON], 2006 року народження, відібрано від [PERSON] та [PERSON], без позбавлення їх батьківських прав у зв'язку із безпосередньою загрозою для життя та здоров'я дитини, з тимчасовим влаштуванням до Комунального закладу "Черкаський обласний центр соціально-прихологічної реабілітації дітей" Черкаської обласної ради (а.с.18) Відповідно до п.8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Відповідно до наказу служби у справах дітей Чигиринської районної державної адміністрації від 13.12.2017 року № 44, малолітнього [PERSON], [INFO], поставлено на облік служби у справах дітей Чигиринської районної державної адміністрації, як дитину, що опинилися в складних життєвих обставинах, у зв'язку із проживанням в сім'ї, у якій батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, без поважних причин не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання (а.с.19). Батьки дитини, за спостереженнями адміністрації Рацівської загальноосвітньої школи, в якій навчався малолітній [PERSON], 2006 року народження, характеризуються як такі, що недбало ставляться до питання навчання та виховання малолітньої дитини. За місцем проживання відповідачі характеризуються негативно - вихованням дитини не займаються. У будинку взагалі не дотримуються санітарних норм. Ведуть аморальний спосіб життя. Неодноразово до виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району надходили та розглядалися скарги щодо поведінки батьків по відношенню до своїх дітей. Дана сім'я є неблагополучною (а.с.12). Спеціалістами служби у справах дітей Чигиринської РДА, спільно з представниками виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району та адміністрацією школи, де навчається малолітній, комісійно неодноразово відвідано адресу проживання родини та проведено обстеження житлово-побутових умов, про що були складені відповідні акти від 03.12.2015, 23.02.2017, 12.12.2017, 20.12.2017 року, згідно яких будинок, де проживаються [PERSON] та [PERSON] разом зі своїми дітьми: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], знаходиться у занедбаному стані, потребує капітального ремонту, продукти харчування відсутні, повсюди розкидані речі та брудно. У малолітнього [PERSON] відсутнє місце для навчання, сну. Сезонним одягом дитина не забезпечена (а.с.13,58,60,61). 02.02.2018 року, під час проведення чергового обстеження житлово-побутових умов спеціалістами служби у справах дітей встановлено, що помешкання перебуває вкрай антисанітарному стані, не створені належні умови для повноцінного виховання та розвитку дитини (а.с.59). Статтею 170 Сімейного кодексу України передбачено, що у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування має право р постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків або одного із них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 76 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно наданого висновку органу опіки та піклування Чигиринської районної державної адміністрації від 11.01.2018 року № 19/01-01-25 у зв'язку з виникненням реальної безпосередньої загрози для життя та здоров'я дитини, та з метою соціально - правового захисту дитини доцільно відібрати малолітнього [PERSON], 2006 року народження у матері [PERSON] та батька [PERSON], без позбавлення їх батьківських прав (а.с.35-37). Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позов про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав позивачем заявлено з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст.164 СК України. Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Як пояснила представник органу опіки та піклування у судовому засіданні, [PERSON], дана сім'я є неблагополучною, відповідачі і дитина проживають у вкрай занедбаному будинку, матері постійно немає вдома, відповідачі ніде не працюють, не утримують підсобного господарства, тому продуктами харчування не забезпечені, тому не доцільно позбавлення батьківських прав, а відібрання дитини від них на даний час є вимушеною мірою - з метою захисту дитини і забезпечення його належними умовами для життя, і такий захід є тимчасовим. Відповідачі згідні, що на даний час вони не можуть забезпечити дитині належні умови для його проживання, харчування, лікування і що на даний час для сина краще жити у дитячому закладі, згодні з тим, що були підстави для негайного відібрання у них дитини. При цьому відповідачі висловлюють намір у подальшому дитину повернути собі, і протягом даного року створити для сина належні умови та переглянути свою поведінку до дитини. При наведених вище конкретних обставинах суд вважає встановленим, що дійсно станом на день відібрання дітей існували умови, загрозливі для життя і здоров'я малолітньої дитини і були підстави для негайного відібрання дитини від матері та батька. Суд погоджується з тим, що на даний час є підстави для відібрання дитини від відповідачів, оскільки умови для його проживання відсутні, харчуванням не забезепечені і дійсно існує загроза для здоров'я дитини та його життя. Суд вважає, що доведено наявність підстав для відібрання дитини від відповідачів без позбавлення їх батьківських прав, оскільки на даний час відповідачі виявляють бажання стати на шлях виправлення і проявляють інтерес до дитини. Суд вважає, що відібрання дитини від матері та батька з переданням їх органу опіки для подальшого його влаштування в дитячий заклад повністю відповідає інтересам дитини. Відповідачі також погоджуються, що це на даний час відповідає інтересам їх малолітнього сина, враховуючи його майновий та психологічний стан на даний час. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі по 800 грн. 00 коп. з кожного. На підставі ст. ст. 150,152,155,164,170 СК України, ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.11,12 ЗУ «Про охорону дитинства», Постановою КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved