Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

01 вересня 2020 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути із [PERSON] заборгованість у розмірі 22 447,72 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 14.12.2018 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картку. В подальшому, після здійснення змін відповідно до вимог нормативно - правових актів Національного банку України, поточний (картковий) рахунок клієнта № [NUMBER] змінився на № [NUMBER] . Кредит встановлено у розмірі 18500,00 грн., зі строком кредитування 60 місяців та сплатою 38 % річних за користування кредитними коштами. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому розмірі. Однак, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання, щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості розмір якої, станом на 02.08.2020 року становить 22447,72 грн., що складається з: -17892,13 грн. - заборгованість по основному боргу; -3134,38 грн. - заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом; -38,87 грн. - комісія за розрахунково-касове обслуговування; -427,32 грн. - пеня нарахована за несвоєчасне погашення основного боргу; -370,23 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; -78,51 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; -421,92 грн.- 3% річних на суму простроченого кредиту; -84,36 грн. -3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, позивач просить стягнути із [PERSON] на свою користь зазначену суму заборгованості. В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України було витребувано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 17.09.2020 року надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] . Згідно отриманих відомостей від виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Згідно отриманих відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу Дніпропетровської області, [PERSON] , [INFO] , з 04.10.2017 року зареєстрованим в м. Жовті Води не значиться. Таким чином, в силу вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України подальший виклик відповідача [PERSON] здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також направленням судових документів і судової повістки за останнім відомим місцем реєстрації останнього. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2020 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в судове засідання на 10 год. 00 хв. 09 жовтня 2020 року. 09.10.2020 року о 10-00 год. представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій просив судовий розгляд проводити без участі представника банку. 09.10.2020 року о 10-00 год. відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, про причини свого неприбуття суд не повідомив, відзив на позов не подав, заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав. У зв`язку з першою неявкою відповідача, ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09.10.2020 року розгляд справи було відкладено на 09 год. 00 хв. 05.11.2020 року. 05.11.2020 року о 09-00 год. представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій просив судовий розгляд проводити без участі представника банку. 05.11.2020 року о 09-00 год. відповідач [PERSON] , виклик якого здійснювався у визначеному законом порядку, з урахуванням положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України, у судове засідання не з`явився, про причини свого неприбуття суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Окрім того, відповідачу [PERSON] за останнім відомим його місцем реєстрації було направлено судову повістку. На адресу суду повернулося поштове повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Судом дотримані вимоги ст.131 ЦПК України, які регламентують, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, відзив на позов не подав, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення без участі відповідача на підставі письмових доказів, які наявні у справі. За вказаних обставин суд, враховуючи заяву позивача, постановив відповідно ст. 280 ЦПК України, проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом вставлено, що 14.12.2018 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . /а.с.8-10/. В подальшому, після здійснення змін відповідно до вимог нормативно - правових актів Національного банку України, поточний (картковий) рахунок клієнта № [NUMBER] змінився на № [NUMBER] . Згідно п. 3.1 шляхом підписання цієї заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку та укладено з банком договір складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору/а.с.8 на звороті/. За умовами п. 3.4 заяви про приєднання, банк, на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває клієнту картковий рахунок за тарифним пакетом. Згідно п. 3.4.1 клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку. В своїй заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою заяви про приєднання, клієнт просив банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок. Згідно заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), максимальний розмір кредиту, що може бути встановлений клієнту відповідно до обраної ним програми кредитування, становить 250 000,00 грн., строком 60 місяців з можливим продовженням на той самий строк, із платою за користування кредитом-процентною ставкою в розмірі 38 %річних.(а.с.9) За умовами договору клієнту встановлено відновлювальну кредитну лінію в розмірі 18500,00 грн. З часу отримання кредиту [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 02.08.2020 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 22447,72 грн., що складається з : -17892,13 грн. - заборгованість по основному боргу; -3134,38 грн. - заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом; -38,87 грн. - комісія за розрахунково-касове обслуговування; -427,32 грн. - нарахована пеня; -370,23 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; -78,51 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; -421,92 грн.- 3% річних на суму простроченого кредиту; -84,36 грн. -3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Між сторонами склались зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору та регулюються главою 71 ЦК України, а також загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання ). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, суд погоджується із розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону і умовам кредитного договору. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2102 грн., сплачений останнім при подачі позову, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved