Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

02.04.2014 року ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягненення кредитної заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує наступним: 07.12.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53100367404В, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 50 000, 00 грн., строком повернення до 07.12.2015 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17% річних. Відповідно до кредитного договору, позичальник зобов'язаний повертати кредит та сплачувати відсотки щомісячно, відповідно до графіку повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту, 18 числа кожного місяця, рівними частинами. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 59169,75 грн., яку й просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився. Згідно письмового клопотання просить суд розглянути дану справу за його відсутність, позов підтримує, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, не заперечує проти прийняття заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] диспозитивним правом на участь в судовому засіданні не скористався, про причини неявки суд не повідомив, документи в обгрунтування своєї позиції у справі не надав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про врученням поштового відправлення. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищезазначені обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи судом, фактично встановлено, що 07.12.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53100367404В, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 50 000, 00 грн., строком повернення до 07.12.2015 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17% річних (а.с.5-10). Відповідно до кредитного договору, позичальник зобов'язаний повертати кредит та сплачувати відсотки щомісячно, відповідно до графіку повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, 18 числа кожного місяця. Позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі, надавши кредитні кошти відповідачу, що підтверджується відповідною квитанцією від 07 грудня 2012р. (а.с.21). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 27 лютого 2014 р. має заборгованість в сумі 59 169, 75 грн., яка складається з наступного: 33 428, 51 грн. - сума неповернутого кредиту; 8 762, 12 грн. - сума простроченого боргу по кредиту з урахуванням індексу інфляції; 4 245, 91 грн. - сума прострочених відсотків по кредиту з урахуванням індексу інфляції; 175, 96 грн. - сума непрострочених відсотків за користування кредитом за період з 18.02.2014 року по 26.02.2014 року; 4 410, 41 грн. - пеня за прострочення кредиту; 2 124,43 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків; 72,49 грн. - сума 3% річних від суми прострочення кредиту за прострочення кредиту; 34,92 грн. - сума 3% річних від суми прострочених відсотків за прострочення відсотків, 5 915, 00 грн. - прострочена комісійна винагорода за управління кредитом, що підтверджується відповідним розрахунком, який проведено у відповідності з чинним законодавством та умовами договору (а.с.15-16). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт того, що відповідач неналежним чином виконував покладені на нього за кредитним договором зобов'язання, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за договором кредитування в сумі, визначеною в розрахунку, доданому до позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 591, 70 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 24 березня 2014 р.(а.с.1). У зв'язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір у сумі 591,70 грн.

Outcome: approved