Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

01 серпня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача Територіальної громадо в особі Дніпропетровської міської ради, визначивши третьою особою Третю дніпровську державну нотаріальну контору, із вимогою про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а. с. 1-3). В обґрунтування позовних вимог послався на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, за яким усе належне їй майно заповіла йому, як своєму онуку. Однак, після смерті бабусі він витратив багато часу на отримання документів для працевлаштування у Польщі. У цій країні він перебував з 11 листопада 2019 року по 02 лютого 2020 року. Після повернення з Польщі, у зв`язку із епідеміологічною ситуацією у світі та в Україні, зокрема, через запровадження карантину та обмеження пересування громадян, практично був позбавлений можливості звернутися до 23 березня 2020 року до Третьої дніпровської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 02 вересня 2020 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 29 вересня 2020 року (а. с. 23). 13 жовтня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення саме цих дій, а оскільки на момент відкриття спадщини позивач знаходився в межах країни та поважних причин неприйняття її у зазначений період не зазначає, вважає, що відсутні об`єктивні підстави для надання позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. 15 жовтня 2020 року на адресу суду надійшла заява позивача про зміну підстав позову, в якій він просить суд надати йому трьохмісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі, [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, за яким усе належне їй майно заповіла йому, як своєму онуку. Однак, після смерті бабусі він витратив багато часу на отримання документів для працевлаштування у Польщі. У цій країні він перебував з 11 листопада 2019 року по 02 лютого 2020 року. Після повернення із Польщі він вирушив на проживання до м. Жовті Води Дніпропетровської області, де за його відсутності мешкала його дружина та син. В період перебування у м. Жовті Води він отримав травму під час падіння з драбини, через що з 05 лютого 2020 року по 30 березня 2020 року перебував на лікуванні з діагнозом «Компресійний перелом L1 та L2 ІІ ступеню. Закритий перелом зовнішньої щиколотки правої гомілки». Крім того, у зв`язку зі епідеміологічною ситуацією в світі та в Україні, зокрема, через запровадження карантину та обмеження пересування громадян, практично був позбавлений можливості звернутися до 23 березня 2020 року до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Зазначає, що мав беззаперечний намір прийняти спадщину, оскільки сплачував комунальні послуги за квартиру, з якої складається спадщина, а після одужання звернувся до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину за заповітом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Крім того, надав суду заяву про прийняття спадщини за заповітом, яку було направлено позивачем на адресу Третьої дніпровської державної нотаріальної контори 16 жовтня 2019 року, на підтвердження чого надав оригінал заяви та квитанції про її направлення та їх копії прохав долучити до матеріалів справи. Додатково пояснив, що не надав ці докази у підготовчому судовому засіданні, оскільки позивач не міг їх знайти та коли він їх знайшов, відразу повідомив про це свого представника. Представник відповідача не заперечував проти долучення копій цих доказів до матеріалів справи (а. с. 108). Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував поти їх задоволення. Пояснення надав аналогічні тексту відзиву на позов. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності у зв`язку із виробничою завантаженістю (а. с. 28, 78). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих сторонами межах, суд доходить висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] на території України у м. Дніпрі, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24 вересня 2019 року, яке видане Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а. с. 5). За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Демуш Є.В. (а. с. 12) та зареєстрований в Спадковому реєстрі за № 37335834 (а. с. 13), відповідно до якого усе належне їй майно заповіла своєму онуку, [PERSON] , [INFO] . 16 жовтня 2019 року позивачем направлено заяву про прийняття спадщини після смерті бабусі на адресу Третьої дніпровської державної нотаріальної контори (а.с. 81-84). 03 серпня 2020 року позивач особисто звернувся до Третьої дніпровської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої бабусі [PERSON] , на що постановою державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В. від 18 серпня 2020 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, встановленого ЦК України (а. с. 17). Після смерті бабусі позивач витратив багато часу на отримання документів для працевлаштування у Польщі. У цій країні він перебував з 11 листопада 2019 року по 02 лютого 2020 року (а. с. 14). Після повернення з Польщі він мешкав у м. Жовтих Водах Дніпропетровської області разом із дружиною та сином (а. с. 46). Під час мешкання у м. Жовтих Водах він отримав травму, через що з 05 лютого 2020 року по 30 березня 2020 року перебував на лікуванні з діагнозом «Компресійний перелом L1 та L2 ІІ ступеню; закритий перелом зовнішньої щиколотки правої гомілки» (а. с. 47), він не зміг вчасно прийняти спадщину. Позивач мав беззаперечний намір прийняти спадщину, оскільки сплачував комунальні послуги за квартиру, з якої складається спадщина (а. с. 48-71). Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Приписами ст.\~13\~ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст.\~77\~ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Нормою ст.\~81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами\~ст. 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За змістом ч. 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно із вимогами ч. 3\~ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, що викладена у Постанові Верховного Суду від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, за яким усе належне їй майно заповіла позивачу. Оскільки позивач мав намір виїхати до Польщі на роботу та заздалегідь готував документи для виїзду, смерть [PERSON] напередодні його від`їзду була для нього неочікуваною та такою, яку неможливо було спрогнозувати, а її настання завдало душевного болю та переживань у зв`язку з втратою близької для нього людини та неминучим від`їздом 11 листопада 2019 року закордон. Але все ж таки він 16 жовтня 2019 року направив до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом засобами поштового зв`язку. Після прибуття на територію України, він проживав з сім`єю у м. Жовтих Водах Дніпропетровської області, що територіально віддалене від м. Дніпра. Під час проживання у м. Жовтих Водах він отримав травму й перебував на лікарняному, та в цей же час Постановою КМУ № 211 від 11 березня 2020 року було запроваджено на всій території України карантин, який передбачав обмеження пересування громадян, обмеження та скасування міжміських перевезень, тому він не зміг вчасно прийняти спадщину. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено з підстав пропуску встановленого шестимісячного строку на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі. Через це він реалізував своє право та звернувся до суду за захистом своїх спадкових справ із вимогою про визначення йому додаткового строку на подання до нотаріальної контори заяви на прийняття спадщини. За таких обставин суд вважає, що позивач обґрунтовано звернувся до суду, оскільки він не повинен з`ясовувати, через які причини його заява не потрапила до нотаріальної контори, а отже причини пропуску строку на звернення позивача із заявою про прийняття спадщини слід визнати поважними, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, через що вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк на подання до нотаріальної контори заяви на прийняття спадщини терміном у три місяці, оскільки цього часу буде достатньо для реалізації його права на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved