Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

01 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] в\~інтересах якої\~діє [PERSON], в якому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Позовна заява мотивована тим, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS]. В вищезазначеному будинку зареєстровано місце проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON], які не проживають у вищезазначеній квартирі з часу реєстрації, тобто, березня 2017 року. Відповідачі відмовляються зніматися з реєстрації, але й приймати участь в утриманні квартири, також відмовляються. Факт реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою завдає позивачу збитків, оскільки він здійснює плату за квартиру в тому числі і за зареєстрованих відповідачів. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання повторно не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали. Представник третьої особи, органу опіки та піклування виконавчого комітету Павлоградської міської ради, просила розглянути справу без участі, при прийнятті рішення врахувати інтереси дітей. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі договору купівлі-продажу від 14 грудня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого за № 7040, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою виданою 05.02.2019 року за № 52 Колективним підприємством Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації. Відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно станом на дату розгляду справи відсутні. У вищевказаній квартирі зареєстровано місце проживання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 589/0/2-19 від 21.02.2019 року виконавчого комітету Павлоградської міської ради та довідкою про реєстрацію та склад сімї № 4878 від 19.10.2018 року, виданою комунальним підприємством Міський інформаційно-розрахунковий аналітичний центр Павлоградської міської ради. Відповідно до акту про фактичне не проживання, складеного 29 жовтня 2018 року комісією у складі контролера КП ПЖС [PERSON], контролера КП ПЖС [PERSON], онука [PERSON], [INFO], племіниця [PERSON], [INFO], сестра - [PERSON], [INFO], за адресою [ADDRESS] не проживають з 2016 року. Акт складено в присутності та підписаний сусідами [PERSON] (кв. 45), [PERSON] (кв. 47). Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Аналогічні висновки викладені в правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-709цс16. Зважаючи на вищевикладені норми законодавства та враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved