Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

01.04.2014 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 25676,82 грн. за кредитним договором № CSХRRX05500200 від 26.09.2007. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 26.09.2007 відповідач отримав кредит в розмірі 1134,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але порушив умови договору, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 25676,85 грн. станом на 18.02.2014, яку відповідач добровільно погашати не бажає. Тому позивач і пред'явив даний позов. Відповідач надав до суду відзив, проти задоволення позову заперечував, мотивуючи тим, що позивачем в позовній заяві наведено недостовірний розрахунок кредитної заборгованості, виходячи із надання йому споживчого кредиту в сумі 1134,00 грн., що не відповідає фактичним обставинам справи. Позивачем до матеріалів цивільної справи не додано в якості письмового доказу надання відповідачу в якості споживчого кредиту грошової суми в розмірі 1134,00 грн. будь-якого фінансового документу (платіжної квитанції) про видачу означених готівкових коштів чи документів про видачу кредитної картки на означену грошову суму. Також відсутня виписка з банківського рахунку позичальника (відповідача) з детальним розписом всіх грошових сум, які були видані позичальнику та які були зараховані в якості погашення кредиту за період 2007-2008 років. Умови надання споживчого кредиту , на які позивач посилається в своєму позові, взагалі не підписувалися та не погоджувалися сторонами, а тому не можуть встановлювати істотні умови й строки дії кредитного договору, порядок нарахування, зміни, процентів, пені тощо. Відповідач не підписував з позивачем жодних додаткових угод про пролонгування (продовження строку дії) кредитного договору аж до лютого 2014 року, і в той же час взагалі не ставив свій підпис під редакцією Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), що надані в додатку до позовної заяви. Також на думку відповідача, процесуальний строк звернення позивача до суду про стягнення залишку кредитної заборгованості по процентах та основного тіла кредитної заборгованості, однозначно, сплив по завершенню трьох років - 25.09.2011. ПАТ КБ «Приватбанк» не заявляв обґрунтованого клопотання про поновлення процесуальних строків звернення до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості, а також неустойки - штрафу та пені. Крім цього відповідач зазначає, що вимога ПАТ КБ «Приватбанк» про нарахування та сплату неустойки в сумі 13969,22 грн. за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. З, ч. З ст. 509 та частинах 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Також позивач просить застосувати строки позовної давності у три роки. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») відповідно до статуту є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с.21). Згідно з свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №054809 ПАТ КБ «ПриватБанк» замінив свідоцтво про державну реєстрацію 17.07.2009 у зв'язку зі зміною найменування юридичної особи. Дата проведення державної реєстрації 19.03.1992 (а.с.20). Згідно з банківською ліцензією № 22 від 05.10.2011 ПАТ КБ «ПриватБанк» має право надання банківських послуг, визначених ч. 3ст. 47 ЗУ «Про банки та банківську діяльність»(а.с.19). Відповідно до довідки АА № 241170 з ЄДРПОУ ПАТ КБ «ПриватБанк» має організаційну правову форму акціонерного товариства, правовий статус суб'єкта - юридична особа, вид діяльності за КВЕД інше грошове посередництво (а.с.18). У суді встановлено, що 26.09.2007 між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір № CSХRRX05500200, згідно з яким банк надав відповідачеві кредит у розмірі 1134,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строк кредиту 12 місяців з 26.09.2007 по 02.04.2016. Одноразова винагорода за надання фінансового інструменту становить 189,00 грн. Щомісячна винагорода за надання фінансового інструменту становить 27.78 грн. Щомісячний платіж становить 128,62 грн. Щомісячний платіж повинен бути сплачений з 23 по 28 число кожного місяця. (а.с.8). Згідно з Заявою Позичальника № CSХRRX05500200 від 26.09.2007 дана заява разом із пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становлять кредитно-заставний договір. Відповідно до п. 3.2.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») позивач зобов'язується погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви. Згідно з п. 3.2.3 Умов позичальник зобов'язується сплатити відсотки за користування Кредитом відповідно до Заяви та п.п. 4,1., 4.2 даних Умов та Тарифів, повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Відповідно до п. 3.2.7 Умов позичальник зобов'язується погасити заборгованість по Кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки, винагороду, неустойку (штраф, пеню), не пізніше дати, зазначеної в повідомленні банку, передбаченого п.п. 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 даних умов. Згідно з п.4.2 Умов згідно ст. 212 ЦК України, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених заявою та пп. 3.2.2, 3.3.3 даних Умов, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від розміру зазначеному у тарифах та заяві. Розраховані відповідно до цього пункту Умов відсотки сплачуються позичальником окремо понад зазначену в заяві суми щомісячного платежу по кредиту, разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу. Відповідно до п. 5.1 Умов при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Згідно з п.5.5 Умов терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом. винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Відповідно до меморіальних ордерів № 03SX та №70926B03SW за 26.09.2007 що згідно з умовами кредитного договору позивач сплатив 189,00 грн. одноразової комісії фізичних осіб згідно з кредитним договором №CSXRRX05500200 від 26.09.2007 та 945,00 грн. [PERSON] згідно з договором купівлі-продажу №1515 від 26.09.2007 (а.с.100-101). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № CSХRRX05500200 від 26.09.2007 станом на 18.02.2014 останні платежі за кредитом були здійснені 25.12.2008 в розмірі 110,44 грн. (сплачено процентів), 134,64 грн (сплачено пені) 55,56 грн. (сплачено комісії) та 6,74 грн. (сплачено процентів) та 21.05.2009 в розмірі 267,39 грн. (сплачено пені) (а.с.7). Як вказано у виписці з 26.09.2007 по 04.08.2017 щодо [PERSON] 25.12.2008 [PERSON] сплатив 55,56 грн., 110,44 грн. погашення по кредитному договору та 134,64 грн. пені за кредитним договором. 21.05.2009 [PERSON] сплатив 182,61 грн. як погашення заборгованості по кредитному договору (а.с.97-99). Інформація, яка надана позивачем в розрахунку заборгованості відрізняється від інформації, яка надана у виписці. Згідно з п.1 ч.2ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачем суми кредиту сплачувалися частково, що призвело до утворення заборгованості станом на 18.02.2014 в розмірі 25676,85 грн., яка складається з наступного: 860,38 грн. - заборгованість за кредитом, 9148,38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 13969,22 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1198,90 грн. - штраф (процентна складова). Ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 23 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Однак в п. 5.5 Умов сторони домовились про те, що строк позовної давності завимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом. винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Позивач надав до суду достовірні відомості розрахунку заборгованості [PERSON], згідно з якими наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № CSХRRX05500200 від 26.09.2007. Згідно з ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Як вказано в ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного суду України в справі №6-698цс15 від 10.06.2015 суди апеляційної й касаційної інстанцій, погоджуючись із доводами позивача щодо застосування п'ятирічної позовної давності, не звернули увагу на те, що позивач не надав належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що під час підписання сторонами кредитного договору діяли Умови надання споживчого кредиту в редакції, що передбачає збільшення позовної давності, ці Умови не є складовою частиною укладеного між сторонами договору, позичальником вони не підписані. Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»), (Стандарт) не є підписані сторонами. Відповідач вказує, що не підписував з позивачем жодних додаткових угод про пролонгування (продовження строку дії) кредитного договору аж до лютого 2014 року, і в той же час взагалі не ставив свій підпис під редакцією Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), що надані в додатку до позовної заяви. Редакції пункт 4.2 Умов договору, які викладені в заяві позичальника та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»), (Стандарт) відрізняються між собою. Позивач не надав до суду жодних доказів що Умови, які надані ним до суду, є складовою кредитного договору, укладеного між ним та відповідачем. Виходячи з вищевикладеного, суд не знаходить підстав для застосування збільшеного до 5 років строку позовної давності, та застосовує строки позовної давності, передбачені ЦК України. В зв'язку зі спливом зазначених строків позовної давності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Заходи забезпечення позову не застосовувались. Оскільки позов не задовольняється, суд залишає судові витрати на рахунку позивача. На підставі ст. ст.1, Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.11, 251, 258, 259, 267, 526, 530, 553, 554, 559, 626, 627, 628, 638, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed