Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

01.03.2016 року ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, в якому вказано, що 19.02.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № L01.188.34152, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 42068 грн. зі сплатою 10% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання за Кредитним договором та надав [PERSON] кредитні кошти. Станом на 31.12.2015 року [PERSON] не повернула Банку отриманий кредит у встановлений Договором термін та не сплатила нараховані проценти та комісію на загальну суму 50757 грн. 49 коп., яка складається із: 1) основного боргу - 39086 грн. 81 коп.; 2) простроченого боргу - 2981 грн. 19 коп.; 3) прострочених процентів - 8574 грн. 23 коп.; 4) строкових процентів - 115 грн. 26 коп. Крім того, 31.12.2015 року між ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено Договір факторингу № 31/12-2, за яким Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, Позивачу) з 31.12.2015 року, а позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання Акту прийому-передачі прав вимоги. На виконання вимог ст. 1082 ЦК України [PERSON] письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» за Кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу її реєстрації. Однак, відповідач вимогу та і не виконала, заборгованість не погасила. На підставі викладеного, ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» просило стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за Кредитним договором в розмірі 50757 грн. 49 коп., а також судові витрати у розмірі 1378 грн. У судове засідання представник позивача Дзундза О.В. не з'явилася, справу просила розглядати за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» визнала в повному обсязі. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Судом встановлено, що 19.02.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № L01.188.34152, за умовами якого Банк надав Позичальнику ([PERSON]) кредит (грошові кошти) на поточні потреби у розмірі 42068 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а Позичальник зобов'язувалася одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Банк надав кредит у день підписання цього Договору строком на 96 місяців. За користування кредитом Позичальник сплачує проценти за ставкою 10% річних від неповернутої суми кредиту. Розділом 3 вказаного Договору від 19.02.2015 року визначено, що Позичальник зобов'язується повернути кредит, проценти, плату за обслуговування кредитної заборгованості достроково на вимогу Банку у випадках, передбачених п. 4.2.3 цього Договору. Відповідно до п. 4.2.3 Кредитного договору від 19.02.2015 року Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості, відшкодування збитків, а Позичальник зобов'язаний на вимогу Банку достроково виконати вказані грошові зобов'язання у випадках, зокрема, якщо Позичальник порушив терміни сплати щомісячних платежів більш, ніж на 1 календарний місяць, невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-якої іншої умови цього Договору. Згідно із п. 5.7 Договору № L01.188.34152 вимога про дострокове погашення заборгованості за цим Договором направляється Позичальник в письмовій формі і підлягає виконанню ним в повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги /а.с. 12-15/. ПАТ «Ідея Банк» належним чином виконав свої зобов'язання за Кредитним договором від 19.02.2015 року, надавши [PERSON] кредит, про що, зокрема, свідчить меморіальний ордер від 19.02.2015 року /а.с. 18/. Крім того, сама відповідач не спростовувала факту отримання кредитних коштів, які вона отримала та користувалася ними, з умовами кредитування [PERSON] була ознайомлена, зобов'язувалася своєчасно здійснювати погашення кредиту, що підтверджується її підписом в Договорі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, 19.02.2015 року [PERSON] уклала кредитний договір із ПАТ «Ідея Банк», отримала кошти, користувалася ними, однак, внаслідок не виконання нею взятих на себе зобов'язань виникла заборгованість. З розрахунку ціни позову вбачається, що станом на 31.12.2015 року заборгованість відповідача перед Банком становить 50757 грн. 49 коп. та складається із: 1) основного боргу - 39086 грн. 81 коп.; 2) простроченого боргу - 2981 грн. 19 коп.; 3) прострочених процентів - 8574 грн. 23 коп.; 4) строкових процентів - 115 грн. 26 коп. /а.с. 16, 22, 23/. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1080 ЦК України визначено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Положеннями ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Проаналізувавши вищевикладене, а також, враховуючи наявні в матеріалах справи докази - копію Договору факторингу від 19.12.2015 року, а також Витяг з Додатку № 2 до нього, судом встановлено, що право вимоги за договірним зобов'язанням - Кредитним договором від 19.02.2015 року № L01.188.34152 має саме ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» /а.с. 17, 19-21/. ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» було направлено на адресу [PERSON] повідомлення про зміну Кредитора з ПАТ «Ідея Банк» на ТОВ «ФК «РАНТЬЕ», а також про наявну заборгованість у розмірі 50757 грн. 49 коп., яку необхідно погасити /а.с. 11/. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У статті 1050 ЦК України вказано, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, судом встановлено, що відповідач перебувала у договірних відносинах з ПАТ «Ідея Банк», яке відступило своє право вимоги ТОВ «ФК «РАНТЬЕ», але взятих на себе зобов'язань належним чином не виконувала, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 50757 грн. 49 коп., отже, суд дійшов висновку, що [PERSON] зобов'язана відшкодувати наявну заборгованість. З огляду на вищевикладене, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, суд дійшов про наявність підстав для задоволення позову та необхідність стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» 50757 грн. 49 коп. заборгованості за кредитним договором від 19.02.2015 року. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн.

Outcome: approved