Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" Сафір Ф.О. подав до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить, стягнути з відповідача - [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 15008 гривень 52 копійки за кредитним договором № б/н від 22.03.2016 року, яка складається з наступного: 9487 гривень 66 копійок - заборгованість за кредитом, 645 гривень 48 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1897 гривень 50 копійок - заборгованість за пенею та комісією, 2977 гривень 88 копійок - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Судові витрати у розмірі 1378 гривень. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні визнала позов повністю та пояснила, що змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Представник позивача Сафір Ф.О. в судове засідання не з'явився. В матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи без участі представника позивача. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що між ПАТ КБ „ПриватБанк" та відповідачкою [PERSON] 22 березня 2016 року був укладений кредитний договір, який сторони назвали генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт. Згідно даного договору відповідачка [PERSON] отримала кредит в розмірі 10461 гривня 51 копійка зі сплатою відсотків у розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Отже, між позивачем та відповідачкою відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Згідно даного договору відповідачка зобов'язалася щомісячно, в період з 1 по 25 число, сплачувати відповідні платежі за цим договором. 01 квітня 2016 оку відповідачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Відповідачка не сплачувала необхідні платежі, у зв'язку з чим утворилася прострочена заборгованість. Станом на 29.11.2016 року відповідачка [PERSON] не виконала в повному обсязі свої зобов'язання за кредитним договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором строк та не повернула позивачу основний борг в сумі 9487 гривень 66 копійок, а також прострочила заборгованість по відсотках в сумі 645 гривень 48 копійок. Відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт відповідачці нараховано штраф в сумі про яку сторони домовились, тобто 2977 гривень 88 копійок. Відповідачці нарахована пеня та комісія на суму 1987 гривень 50 копійок. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідачка в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовилася від своїх зобов'язань за цим договором, порушила свої зобов'язання по поверненню суми позики за цим договором. Зокрема відповідачка не вносила своєчасно та в повному обсязі щомісячні платежі за договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За правилами ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Враховуючи викладене вище суд вважає, що позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити повністю. З відповідачки слід стягнути на користь позивача 9487 гривень 66 копійок заборгованості за наданим кредитом, заборгованість по процентах в сумі 645 гривень 48 копійок, заборгованість за пенею та комісією в сумі 1897 гривень 50 копійок, штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт в сумі 2977 гривень 88 копійок. Суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1378 гривень в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору. Враховуючи викладене вище, на підставі ч.1 ст.61 Конституції України, ст. ст. 509,525,526, 549,550,551,553, 554,610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved