Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

У серпні 2017 року Комунальне підприємство «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» (далі - КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства») звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Заявлені позовні вимоги обґрунтовувало тим, що згідно акта прийому-передачі майна, затвердженого рішенням Боярської міської ради № 07/334 від 13.10.2006 року КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» було передано на баланс гуртожиток [ADDRESS]. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, № 1875-ІV, п. 7 Правил користування приміщенням житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету України Міністрів України від 08 жовтня 1992 року, постанови № 572 Кабінету міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» від 01 червня 2009 року, постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» від 20 травня 2009 року № 529, КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» надає [PERSON], яка проживає в кімнаті [ADDRESS], житлово-комунальні послуги, а Відповідач отримує дані послуги та зобов'язана вчасно щомісяця їх оплачувати. КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» регулярно (щомісячно) направляє Відповідачу повідомлення про поточну оплату рахунків, однак вона належним чином не виконує своїх обов'язків в частині оплати за надані їй житлово-комунальні послуги. Станом на день звернення з позовом до суду у Відповідача виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 24 077 грн. 51 коп. Про наявну заборгованість вона неодноразово повідомлялась, однак такі звернення були проігноровані. Представник КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» просив суд стягнути з [PERSON], 1985 року народження, яка проживає в кімнаті [ADDRESS] на користь Позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 24 077,51 грн. та понесених судових витрат судового збору в сумі 1600,00 грн. 18.09.2017 року через канцелярію Києво-Святошинського районного суду Київської області [PERSON] подала письмові заперечення проти позову про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за вх. № 26995 відповідно до яких зазначила наступне. Так, [PERSON] згідно з рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради № 165/3 від 18.11.2008 року «Про надання кімнат в сімейному гуртожитку 4-го поверху гуртожитку по [ADDRESS]» отримала кімнату, відповідний ордер і є мешканкою сімейного гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Не погоджуючись із підвищенням КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» тарифів на проживання, [PERSON] разом із іншими особами оскаржила до суду рішення виконавчого комітету Боярської міської ради про встановлення тарифу на проживання у розмірі 26,27 грн. на 1 м. кв. на місяць загальної площі. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 369/5009/16-а від 25 липня 2017 року було частково задоволено позовні вимоги [PERSON], а саме: визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Боярської міської ради № 65/1 від 10 листопада 2016 року «Про коригування тарифів на проживання в гуртожитках КП «БГВУЖКГ» за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS]» в частині коригування діючих тарифів на проживання в гуртожитку по [ADDRESS], відповідно до розрахунків КП «БГВУЖКГ» для мешканців 4-го поверху (сімейний гуртожиток) у суму 26,27 грн. з ПДВ на 1 м. кв. на місяць загальної площі. Відповідач зазначила, що у зв'язку з вищезазначеною постановою Київського апеляційного адміністративного суду, для оплати проживання в гуртожитках діє тариф 3 грн. 96 коп., у зв'язку з чим її загальна заборгованість за 23 місяці за проживання в гуртожитку складає 2 281 грн. 14 коп. Крім того, [PERSON] під час розгляду справи сплатила за комунальні послуги 08 вересня 2017 року - 200 грн., 16 вересня 2017 року - 1072 грн. 00 коп., у зв'язку з чим сума її заборгованості повинна бути відкорегована та становити 12 216 грн. 82 коп. Відповідач зазначила, що виховує двох неповнолітніх дітей, та перебуває у скрутному матеріальному становищі, у зв'язку з чим просила суд відмовити у задоволенні позову в частині обсягу суми заборгованості 24 077 грн. 51 коп. 20 грудня 2017 року в судовому засіданні представник КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» подала заяву про збільшення позовних вимог. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 січня 2018 року було повернуто КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» заяву про збільшення позовних вимог від 20 грудня 2017 року, з мотивів викладених у останній. В судовому засіданні представник КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» просив задовольнити заявлений позов у повному обсязі. Представник відповідача та відповідач, визнали позовні вимоги частково, просили суд відмовити у задоволенні позову в частині обсягу суми заборгованості у розмірі 24 077 грн. 51 коп. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог з наступних підстав. Статтею 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, згідно акта прийому-передачі майна, затвердженого рішенням Боярської міської ради № 07/334 від 13.10.2006 року КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» було передано на баланс гуртожиток [ADDRESS]. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, № 1875-ІV, п. 7 Правил користування приміщенням житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету України Міністрів України від 08 жовтня 1992 року, постанови № 572 Кабінету міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» від 01 червня 2009 року, постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» від 20 травня 2009 року № 529, КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» надає [PERSON], яка проживає в кімнаті [ADDRESS], житлово-комунальні послуги, а Відповідач отримує дані послуги та зобов'язана вчасно їх оплачувати. За приписами ст. 179 Житлового кодексу України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року (в редакції від 24 січня 2006 року № 45), визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. За положеннями п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно з ст. ст. 509, 510, 526 ЦК України зобов'язанням є право відношення, що має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства і, в якому, боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Як вбачається із матеріалів цивільної справи, [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, що призвело до утворення в неї заборгованості за період з серпня 2015 року по червень 2017 року. Проте, як встановлено судом, тариф за квартиру плату (тариф на проживання в гуртожитку), начислений КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» із розрахунку 26,27 грн. з ПДВ на 1 м. кв. на місяць загальної площі, який затверджений рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради № 65/1 від 10 листопада 2016 року «Про коригування тарифів на проживання в гуртожитках КП «БГВУЖКГ» за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS]». Згідно зі ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 369/5009/16-а від 25 липня 2017 року було частково задоволено позовні вимоги [PERSON], а саме: визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Боярської міської ради № 65/1 від 10 листопада 2016 року «Про коригування тарифів на проживання в гуртожитках КП «БГВУЖКГ» за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS]» в частині коригування діючих тарифів на проживання в гуртожитку по [ADDRESS], відповідно до розрахунків КП «БГВУЖКГ» для мешканців 4-го поверху (сімейний гуртожиток) у суму 26,27 грн. з ПДВ на 1 м. кв. на місяць загальної площі. Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи вищезазначену постанову Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 369/5009/16-а від 25 липня 2017 року, суд приходить до висновку, що Позивач неправомірно здійснював нарахування квартирної плати (за проживання в гуртожитку) за тарифом встановленим рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради № 65/1 від 10 листопада 2016 року «Про коригування тарифів на проживання в гуртожитках КП «БГВУЖКГ» за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS]», яке за судовим рішенням в цій частині було визнано протиправним та скасовано. Оскільки рішення виконавчого комітету Боярської міської ради № 65/1 від 10 листопада 2016 року «Про коригування тарифів на проживання в гуртожитках КП «БГВУЖКГ» за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS]» було скасовано тільки в частині коригування діючих тарифів на проживання в гуртожитках по [ADDRESS] для мешканців 4-го поверху, то в решті - вищезазначене рішення залишилось без змін. В четвертій частині даного рішення зазначено, що рішення виконкому від 08.09.2015 року № 49/2 «Про встановлення тарифів на проживання в гуртожитках КП «БГВУЖКГ» за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS]» вважати таким, що втратило чинність, у зв'язку з чим тариф за надані Позивачем послуги повинен становити 3 грн. 96 коп. Суд критично розцінює твердження, викладені у листі заступника міського голови Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області «Про тариф» від 03.10.2017 року за № 02-10/1974 щодо нарахування за житлово-комунальні послуги за тарифами, затвердженими рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради від 08.09.2015 року № 49/2 «Про встановлення тарифів на проживання в гуртожитках КП «БГВУЖКГ» за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS]», враховуючи що органи місцевого самоврядування не володіють повноваженнями тлумачити чи роз'яснювати судове рішення. Здійснивши відповідний перерахунок, врахувавши часткову оплату [PERSON] за житлово-комунальні послуги, що підтверджується копією дублікату квитанції № 0.0.850039764.1 від 16.09.2017 року, копією дублікату квитанції № 0.0.844011778.1 від 08.09.2017 року, копією дублікату квитанції № 0.0.868715891.1 від 12.10.2017 року, копією дублікату квитанції № 0.0.912137737.1 від 10.12.2017 року, копією дублікату квитанції № 0.0.913402444.1 від 12.12.2017 року, наявними в матеріалах справи, суд встановив наявність заборгованості [PERSON] за надані Позивачем житлово-комунальні послуги у розмірі 12 216,82 грн. (дванадцять тисяч двісті шістнадцять гривень та вісімдесят дві копійки), що підлягає стягненню на користь КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства». Крім того, суд звертає увагу, що доводи Відповідача про скрутне матеріальне становище, наявність в неї неповнолітніх дітей не приймаються як підстава для відмови у позові, чи зменшенні розміру заборгованості, враховуючи, що вказані обставини не звільняють її від обов`язку оплачувати житлово-комунальні послуги відповідно до вимог Закону. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на Відповідача. На підставі вищевикладеного, ст. 179 Житлового кодексу України , ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 15, 16, 509, 510, 526 Цивільного кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року (в редакції від 24 січня 2006 року № 45 та

Outcome: partial