Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

01 липня 2020 року позивач звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] , в якому просить виключити запис про відповідача, як про батька з актового запису № 02 від 12 лютого 2020 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] , зробленого виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області та записати батьком дитини [PERSON] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач не є батьком її сина. З відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2011 року, проте сімейні стосунки фактично одразу після реєстрації шлюбу зіпсувались через відсутність взаєморозуміння, тому подальше спільне життя стало неможливим, внаслідок чого вони перестали проживати разом і вести спільне господарство. На початку 2019 року позивач знаходилась в фактичних сімейних відносинах з іншим чоловіком, наприкінці квітня 2019 року вона завагітніла від нього, та вони мали намір зареєструвати шлюб, проте на початку травня 2019 року посварились та розірвали відносини. У грудні 2019 року позивач переїхала до с. Олександрівка Приазовського району Запорізької області та має статус внутрішньо переміщеної особи. [INFO] [PERSON] народила дитину: сина [PERSON] , якого було зареєстровано на прізвище її чоловіка та відповідача у даній [PERSON] , відповідно до вимог Сімейного кодексу України. Проте, відповідач відмовляється звертатись зі спільною заявою до органів РАЦС про невизнання його батьком дитини. В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення вимог, заявлених [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2019 року у цивільній справі № 243/8734/19 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2011 року, який було зареєстровано у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області та про що було зроблено актовий запис № 671. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Наведеним судовим рішенням, шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. З копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 лютого 2020 року Виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, [INFO] у3 с. Олександрівка Приазовського району Запорізької області народився [PERSON] , та його батьками записані: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . В даному\~випадку походження\~дитини визначено\~на підставі\~ст.\~122\~СК України,\~якою встановлено,\~що дитина,\~яка зачата\~і (або)\~народжена у\~шлюбі,\~походить від\~подружжя.\~Походження дитини\~від подружжя\~визначається на\~підставі Свідоцтва\~про шлюб\~та документа\~закладу охорони\~здоров`я\~про народження\~дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Частиною третьою статті 122 Сімейного кодексу України визначено, що подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Однак, у судове засіданні встановлено, що відповідач проживає у м. Горлівка Донецької області, яке на теперішній час є тимчасово окупованою територією та не має наміру виїжджати на підконтрольну Україні територію, у зв`язку з чим подання спільної заяви сторонами про невизнання його батьком є неможливим. Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. З огляду на викладені обставини та досліджені у ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] та цей факт не оспорюється сторонами у справі, відомості про батька до актового запису про народження [PERSON] внесені відповідно до ст. 122 СК України, а отже позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню у даній частині. Що ж стосується вимог про здійснення зі слів та за заявою матері запису про батька дитини [PERSON] , із зазначенням батьком [PERSON] , то така вимога задоволенню не підлягає, оскільки діючим законодавством позивача не обмежено у зверненні до органів державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення таких змін до актового запису про народження, після виключення попереднього запису про батька, що напряму передбачено статтею 135 Сімейного кодексу України. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатила при подачі даної позовної заяви у сумі 840,80 грн.

Outcome: partial