Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 28 лютого 2008 року був розірваний. Вони є батьками неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 червня 2008 року з відповідача на її користь на утримання дочки стягнуто аліменти у розмірі 300 гривень щомісячно. Зважаючи на зміни у законодавстві, такий розмір аліментів не відповідає вимогам закону. Відповідач працює неофіційно, а тому має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно. Крім того, вона несе постійно витрати на лікування, оздоровлення дитини, спортивні заняття. Крім того, дочка у 2016 році вступила і продовжує навчатись у Комунальному вищому навчальному закладі "Бердичівський медичний коледж", навчання платне розмір якого згідно договору становить 47\~850 гривень. Оскільки додаткові витрати на утримання дочки склали 47\~850 гривень, вважає, що з відповідача необхідно стягнути половину вказаної суми, а саме 23\~925 гривень. Позивачка у судове засіданні не з'явилась, на адресу суду спрямувала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, згодна на стягнення з відповідача аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду спрямував заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в частині збільшення розміру аліментів, просить стягувати з нього аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо додаткових витрат ну утримання дитини, зазначив що оскільки він хворіє, то може сплатити додаткові витрати у розмірі 10 000 гривень. У відповідності до статті 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] 28 лютого 2008 року розірвано (а.с. 12). Відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.\~13). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 червня 2008 року з [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 300 гривень щомісячно, до повноліття дочки 19 лютого 2019 року (а.\~с. 11). Згідно вимог частини першої статті 192 Сімейного Кодексу України (далі СК України), розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом частини другої статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"). З копії договору № 5 про підготовку молодшого спеціаліста, укладеного між Комунальним вищим навчальним закладом «Бердичівський медичний коледж» Житомирської обласної ради та [PERSON] (мати) для [PERSON] від 01 серпня 2016 року вбачається, що розмір плати за навчання складає 47\~850 гривень (а.с. 14 15). З квитанцій № 117 від 08 грудня 2016 року, № 137 від 07 серпня 2017 року вбачається, що позивачкою сплачено за навчання дочки [PERSON] 11 000 гривень(а.с. 16). Згідно виписного епікриза [PERSON], [INFO], перебував у хірургічному відділенні з 15 листопада 2017 року по 17 листопада 2017 року з клінічним діагнозом поліп ректосигмоїдного кута прямої кишки(а.с. 25). Визначаючи розмір аліментів суд виходить з того, що позивач та відповідач погодились на збільшення розміру з 300 гривень до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін і дитини, а також відповідає вимогам Сімейного Кодексу України, а відтак відповідно частково задовольняє позовну вимогу про зміну розміру аліментів. Відповідно статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані частково (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-1489цс17 від 13 вересня 2017 року). Позивачка надала суду документально підтверджені докази понесення нею додаткових витрат на отримання дитиною освітніх послуг, однак, зважаючи на матеріальне становище відповідача, він потребує витрат на лікування, не заперечує щодо стягнення з нього 10\~000 гривень додаткових витрат, тому суд вважає, що додаткові витрати мають бути компенсовані частково у розмірі 10\~000 гривень. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду, слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до частини позовних вимог, у задоволення яких відмовлено, а саме 453,75\~гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial