Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 29 травня 1999 року у Турківській сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей, на даний час неповнолітньою є дочка [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що з початку їх спільного проживання у них з відповідачем були нормальні сімейні відносини , однак з часом погіршились з вини відповідача. Вони виявились людьми різних характерів та поглядів на життя, між ними часто виникають сварки та скандали в присутності неповнолітньої дочки, що негативно впливає на її здоров'я та виховання дитини. Протягом останніх років сімейне життя між ними ще більше погіршилось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Зазначає, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не може підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім»ї. Просить суд розірвати шлюб із відповідачем, неповнолітню дитину [PERSON] залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON] ". Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності та позов задовільнити, дає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з явився, про день, час та місце слухання справи належним чином повідомлений шляхом публікації оголошення на сайті «Судова влада України, причини неявки суду не повідомив та відзиву на позов не подав . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Врахувавши подану заяву представника позивача, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст.112СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56СК ). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння та шлюбні відносини між ними припинені . В судовому засіданні встановлено, що у сторін погіршились стосунки , сімейне життя у них не склалося, сторони фактично припинили шлюбні відносини, на протязі тривалого часу проживають окремо, не ведуть спільного домашнього господарства, тому зберігати такий шлюб недоцільно, так як він носить лише формальний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, неповнолітньої дитини, суд доходить висновку, що сім»я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, малолітню [PERSON] залишити проживати з матір»ю . Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище "[PERSON]" як вона цього просить. Питання судових витрат, що в даному спорі становлять сплату судового збору в сумі 704,80 грн. суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та ст.ст.109,110,112 СК України,

Outcome: approved