Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Броварської районної державної адміністрації, про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2010 року між сторонами було укладено шлюб, від якого у позивача народилася дочка [PERSON], [INFO]. У лютому 2015 року шлюб, укладений між сторонами, було розірвано. Неповнолітня дочка проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні, батько дитини матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, розвитком дитини не цікавиться. Позивач намагалася у відповідача отримати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини за кордон, однак її вимоги залишені без задоволення. За таких обставин, позивач просить надати дозвіл неповнолітній [PERSON] на виїзд за межі України до досягнення нею повноліття у супроводі матері [PERSON] без згоди та супроводу батька [PERSON], надати дозвіл позивачу на оформлення та виготовлення проїзних документів на право тимчасового виїзду за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя її неповнолітньої дочки до досягнення нею повноліття у супроводі матері, без згоди та супроводу батька. У вересні 2015 hjre позивач подала заяву, в якій уточнила позовні вимоги та просила надати дозвіл неповнолітній [PERSON] на виїзд за межі України, а саме до таких країн: Російська Федерація, Автономна Республіка Крим, Республіка Болгарія, Турецька Республіка, Арабська Республіка Єгипет, Королівство Іспанія, Італійська Республіка, Королівства Таїланд, Об'єднані Арабські Емірати, на термін з 15 листопада 2015 року по 15 травня 2015 у супроводі матері [PERSON] без згоди та супроводу батька [PERSON], надати дозвіл позивачу на оформлення та виготовлення проїзних документів на право тимчасового виїзду за межі України до таких країн: Російська Федерація, Автономна Республіка Крим, Республіка Болгарія, Турецька Республіка, Арабська Республіка Єгипет, Королівство Іспанія, Італійська Республіка, Королівства Таїланд, Об'єднані Арабські Емірати. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Вказала, що дитина часто хворіє застудними захворюваннями, а тому їй необхідне періодичне перебування на морі. Крім того, в Російській Федерації у позивача проживають родичі, яких вона планує періодично відвідувати. Також зазначила, що з відповідачем останній раз бачились навесні 2015 року. Відповідач у судове засіданні не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся. Третя особа - служба у справах дітей Броварської районної державної адміністрації явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] народилася [INFO] року, батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 05 квітня 2011 року. (а.с. 7) Неповнолітня проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що неодноразово зверталася до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дочки за межі України з метою відвідування родичів, лікування та відпочинку, однак прохання позивача задоволено не було. За приписами ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Право фізичної особи на свободу пересування закріплене також у нормі ч.1 ст.313 ЦК України. Згідно з ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. У випадку, якщо фізична особа не досягла шістнадцяти років, вона має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" врегульовано порядок здійснення громадянами України права на виїзд з України та в'їзд в Україну, порядок оформлення документів за зарубіжних поїздок. За змістом ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року за №57, виїзд за межі України громадянина, який не досяг шістнадцятирічного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Оформлення паспорта громадянам України, які не досягли 16-річного віку, провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або їх законних представників у разі потреби в самостійному виїзді таких осіб за кордон. Відповідно до пп.1 п.4 Правил виїзд за межі України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон. Як убачається з матеріалів справи, 23 жовтня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Клепинінською сільською радою Красногвардійського району АР Крим. [INFO] року народилася [PERSON], батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 05 квітня 2011 року. За рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2015 року шлюб, укладений між сторонами, був розірваний. Згідно з довідкою від 04 листопада 2014 року [PERSON] є особою, яка перемістилася з тимчасово окупованої території в м. Бровари Київської області. Разом з [PERSON] прибула неповнолітня [PERSON] (а.с. 11) Відповідач [PERSON] отримав паспорт громадянина Російської Федерації 27 жовтня 2014 року. Позивач зверталася до відповідача з приводу надання згоди на виїзд дитини за кордон у супроводі матері, однак така згода відповідачем надана не була. Поштові відправлення, які пересилаються УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України не приймається поштою АР Крим та м. Севастополя й повертається у зворотному напрямку. Вказані обставини унеможливлюють вирішення питання про надання батьком дитини дозволу на виїзд за кордон у позасудовому порядку. Вирішуючи спір по суті, суд виходить із засад рівності прав батьків на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. Разом з тим, реалізація особами своїх батьківських прав не може мати наслідком порушення прав дитини на вільний та всебічний розвиток. Судом встановлено, що позивач позбавлена можливості отримати від відповідача - батька дитини згоду на виїзд дитини за кордон у позасудовому порядку. Неповнолітня [PERSON] за своїм станом здоров'я потребує профілактичного оздоровлення на морі з м'яким кліматом. Поряд з цим, як зазначено у Законі України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України», Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відтак, пересування неповнолітньої особи у супроводі матері в межах території України не потребує видачі відповідного дозволу батьком дитини. Отже, позовні вимоги щодо надання дозволу на виїзд за межі України до Автономної Республіки Крим неповнолітній [PERSON] у супроводі матері без згоди та супроводу батька дитини задоволенню не підлягають. Крім того, проїзний документ виготовляється для виїзду за межі України, а не для виїзду до певних іноземних країн, як просить позивач у своїх позовних вимогах. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог та вирішує надати дозвіл на багаторазові тимчасові виїзди за межі України неповнолітній [PERSON] у супроводі її матері [PERSON] без згоди та супроводу батька [PERSON] тривалістю одного виїзду за межі України не більше одного календарного місяця у період з 15 листопада 2015 року по 15 травня 2017 року до таких країн: Російська Федерація, Республіка Болгарія, Турецька Республіка, Королівство Іспанія, Італійська Республіка, Королівства Таїланд, Об'єднані Арабські Емірати, Арабська Республіка Єгипет, а також надати дозвіл на виготовлення проїзного документа для виїзду за межі України неповнолітній [PERSON] без згоди батька [PERSON] У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав, наведених вище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: partial