Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

У березні 2020 року представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв`язку звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.09.2012 року у розмірі 132 836,36 грн. та судові витрати в сумі 2 102 грн. В обґрунтування позову вказував, що з метою отримання кредитних коштів відповідач звернувся в банк із заявою від 03.09.2012 року про встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписанням заяви відповідач підтвердив свою згоду з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, що складає між ним та банком договір. Позивач зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору та в межах встановленого ліміту, однак відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 29.02.2020 року становить 171 067,62 грн., з яких: 1 399,95 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 165 370,08 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 4 297,59 грн. - пеня. 19.03.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 02.04.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення, в разі неявки відповідача, не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився тричі, про розгляд справи повідомлявся належним чином, тому суд ухвалив провести у справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановлено наступне. 03.09.2012 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошті у виді відкриття кредитної лінії. Відповідно до п. 1.5.1 цих Умов сторони несуть відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків згідно з законодавством України і умовами Публічного договору. Відповідно до п. 2.1.2.4 Умов підписання данного договору являється прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно з п. 2.1.5.4 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний при незгоді із змінами правил чи тарифів банку надати банку письмову заяву про розірвання даного договору та погасити заборгованість що утворилась перед банком, в тому числі і заборгованість, яка утворилась на протязі 30 днів з часу повернення карти, виданих власнику чи його довіреним особам. Клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених даним договором (п. 2.1.5.5 Умов). В матеріалах справи також містяться надані позивачем витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», розрахунок заборгованості за кредитним договором від 03.09.2012 року, довідка про видачу кредитних карток на ім`я [PERSON] , виписка за договором № б/н станом на 06.03.2020 року, копія паспорта відповідача. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту, однак станом на 29.02.2020 року перед відповідачем виникла прострочена заборгованість по договору в розмірі 171 067,62 грн., з яких: 1 399,95 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 165 370,08 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 4 297,59 грн. - пеня. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин справи матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідача. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 102 грн.

Outcome: approved