Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

01.10.2014 року до Карлівського районного суду надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, на яку він має право за законом, як син померлого [INFO] батька - [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є сином [PERSON], який помер [INFO]. По день смерті [PERSON] був зареєстрований і проживав в [ADDRESS]. Про його порушене право і неможливість оформлення спадщини, позивач дізнався після звернення до нотаріуса, яка донесла до відома позивача, що він пропустив 6-місяний строк для прийняття спадщини - листом від 25.09.2014 року. Позивач вважає, що пропустив строк з поважних причин, оскільки вважав себе таким, що прийняв спадщину. В особистих речах померлого, позивач знайшов заповідальне розпорядження на вклад в ПАО КБ «ПРИВАТБАНК», зроблене [PERSON] на користь позивача, на підставі чого не звертався до нотаріуса і вважав себе таким, що прийняв спадщину. В судовому засіданні представник позивача підтримує позовні вимоги, з підстав зазначених у позові і просить суд задовольнити їх у повному обсязі. Від відповідача надійшла заява, в якій вони просять суд, справу розглядати за відсутності їхнього представника, при цьому зазначають, що не заперечують проти задоволення позову і при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позову. Частинами першими статей 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Часом відкриття спадщини, згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК, є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво серії [NUMBER]). (а.с. 5) Позивач є рідним сином померлого, про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER]. (а.с. 4) Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, про що свідчить витяг нотаріуса. В матеріалах справи також міститься витяг на наявність заповітів [PERSON] у спадковому реєстрі. Витяг містить інформацію про заповіт зареєстрований [PERSON], 1939 року народження. Зазначена особа не є батьком позивача, оскільки останній помер у 2014 році, у віці 73 роки - тобто має іншу дату народження. Інші заповіти на ім'я [PERSON] в реєстрі не зареєстровані. З постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що 25.09.2014 року [PERSON] подав до нотконтори документи для прийняття спадщини після померлого [PERSON] У видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено, оскільки він пропустив передбачений законом 6-місячний строк для прийняття спадщини. (а.с. 8) Відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що після відкриття спадщини вважав себе таким, що прийняв її, оскільки є спадкоємцем першої черги за законом. Суд вважає, що зазначена обставина завадила позивачу подати заяву про прийняття спадщини вчасно. При винесенні рішення суд враховує, що строк, який пропустив позивач не є значним - менше 2 місяців, враховуючи, що [PERSON] помер [INFO], а позивач звернувся до нотаріуса 25.09.2014 року. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] Суд вважає обґрунтованим строк, про який просить позивач - 3 місяці. Такий строк є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим, при визначенні додаткового строку, позивач просить суд зазначити, що він має право на спадщину за законом після померлого батька (згідно прохальної частини позову). При вирішенні спору про визначення додаткового строку, суд не вирішує питання про право на спадщину, що роз'яснено у п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7. На підставі зазначеного, в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Outcome: partial