Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

01 липня 2021 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій вона просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Ухвалою судді від 29 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 02.09.2021 до суду представником відповідача адвокатом Корнієнко Н.В. подано відзив, у якому просила позов задовольнити частково у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача. Вказала, що він добровільно надає позивачці кошти на утримання дитини. Крім того, він є інвалідом 3 групи та має на утриманні матір пенсійного віку, яка потребує постійного лікування. Позивач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Представник відповідача адвокат Корнієнко Н.В. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити частково з підстав вказаних у відзиві. У зв`язку з неявкою в судове\~засідання всіх\~учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За загальним правилом частини першої статті 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на це та визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю, а відповідач [PERSON] , [INFO] , - батьком [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Частиною 3 статті 181\~СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.ст.7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Статтею 141\~СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст.7\~СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Частиною 2 ст.\~182 СК України передбачено, що розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Вирішуючи спір на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, врахувавши наведені вище норми матеріального права, суд дійшов висновку про те, що відповідач хоча і є інвалідом 3-ої групи, але має можливість працювати, крім того він отримує пенсію по інвалідності, тому може надавати дружині кошти на утримання дитини у вказаному розмірі, а також відсутність на його утриманні інших дітей або непрацездатних осіб, в той час як позивач на даний час не працює, здійснює догляд за дитиною, яка не досягла трирічного віку. Крім того, суд не бере до уваги утримання відповідачем своєї матері, оскільки вона знаходиться на державному забезпеченні та отримує пенсію. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов`язок по утриманню дитини , а тому вимога позивача про стягнення аліментів на дитину в 1/4 частці від доходу відповідача підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суму платежу за один місяць. Внаслідок задоволення позову про стягнення аліментів, судовий збір відповідно до ст.\~141\~ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved