Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

01 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 18 лютого 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної\~ служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №52. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося. Сторони тривалий час проживають окремо,\~ спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим і таким, що суперечить його інтересам. Від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання, не зявився надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, на розірванні шлюбу наполягає, не заперечував про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у разі визнання позову відповідачем. (а.с.25) Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилась, до суду надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала. (а.с.24) У відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, з свідоцтва про шлюб І-КЕ №115443 виданого 18 лютого 2014 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 18 лютого 2014 року, про що в цей день складено відповідний актовий запис за №52 і прізвища після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини [PERSON]. (а.с. 5) Згідно Свідоцтва про зміну імені серії\~ І-ОК №008091 виданого Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 14 вересня 2016 року, [PERSON] змінила імя, про що 14 вересня 2016 року складено відповідний актовий запис №38 і прізвище, власне імя, по батькові після державної реєстрації зміни імені [PERSON]. (а.с.6) З Свідоцтва про народження серії І-БК №469428 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві\~ 02 жовтня 2015 року, вбачається, що [PERSON] народився 21 вересня 2015 року в м. Києві, про що 02 жовтня 2015 року складено відповідний актовий запис №3171, і його батьками є батько [PERSON], мати [PERSON]. (а.с.7) Судом встановлено, що сторони не проживають однією сімєю, не підтримують подружніх стосунків, не мають взаємних почуттів, не несуть взаємних обовязків, кожен має особисте життя. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам один одного, що мають істотне значення. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, зважаючи на те, що позивач [PERSON] на примирення не згоден, а відповідач [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу і визнає позов в повному обсязі і таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що їх сімя розпалась остаточно, і тому цей шлюб необхідно розірвати. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із квитанції №0.0.1171920734.1 виданої 29 жовтня 2018 року вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок. (а.с.1) Враховуючи, що позивач [PERSON] просить не стягувати з відповідача [PERSON] судовий збір, суд вважає, що судовий збір слід залишити за позивачем.

Outcome: approved