Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернулась до Орджонікідзевського міського суду із вищевказаним позовом та просить суд визнати за нею та її неповнолітнім сином [PERSON] за кожним окремо право власності на 14/116 частин житлового будинку №24 з надвірними спорудами по вул. Кошевого в м. Покров Дніпропетровської області загальною площею 34,2 кв. м. та житловою площею 18,9 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 02.12.2014 року та визнати за нею право власності на автомобіль марки ВАЗ 21061983 року випуску державний реєстраційний номер [NUMBER] VIN XTA210600D0816266, який належав [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого Нікопольським ВРЕР [PERSON] України в Дніпропетровській області вартістю 19 424,83 грн. з присудженням грошової компенсації з [PERSON] на користь її неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 8212, 44 грн. посилаючись на наступні обставини. З 02.12.2014 року до17.02.1996 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який 02.12.2014 року помер. Після смерті чоловіка позивача [PERSON] відкрилась спадщина на 14/58 часток житлового будинку №24 з надвірними спорудами, який розташований по вул. Кошевого в м. Покров Дніпропетровської області вартістю 31 577 грн.. та на автомобіль марки ВАЗ 2106, 1983 року випуску державний реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], який належав [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого Нікопольським ВРЕР [PERSON] України в Дніпропетровській області, вартістю 19424,83 грн.. Вищевказані 14/58 частин житлового будинку з надвірними спорудами чоловік позивача успадкував після смерті свого рідного батька [PERSON], який помер 05.06.2009 року, за заповітом. Після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Орджонікідзевського нотаріального округу [PERSON] з заявами про прийняття спадщини. 19.11.2009 року приватний нотаріус [PERSON] здійснила реєстрацію у спадковій справі і Спадковому реєстрі за № 48468054. Однак чоловік позивача [PERSON] до дня своєї смерті та його сестра [PERSON]М не зверталися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, але кожен з них отримав право на 14/58 частин вказаного житлового будинку надвірними спорудами. Заповіту до своєї смерті чоловік позивача [PERSON] не залишив. Позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого чоловіка у зв'язку з чим позивач була змушена звернутись до суду із даною позовною заявою. 17.11.2016 року позивач звернулась до суду із заявою згідно якої просить позовні вимоги щодо визнання за нею право власності на автомобіль марки ВАЗ 21061983 року випуску державний реєстраційний номер [NUMBER] VIN XTA210600D0816266, який належав [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого Нікопольським ВРЕР [PERSON] України в Дніпропетровській області вартістю 19 424,83 грн. з присудженням грошової компенсації з [PERSON] на користь її неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 8212, 44 грн. не розглядати та залишити їх без розгляду. Позивач у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явилась, проти задоволення позовних вимог не заперечувала та підтвердила той факт, що [PERSON] за місцем реєстрації фактично не проживає протягом трьох років. Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі. Згідно оголошення, яке було подане та надруковане у випуску газети "Вісті Придніпров'я" від 06 жовтня 2016 року, був здійснений виклик відповідача - [PERSON] до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судове засідання з'явились та підтвердили, що відповідач [PERSON] за адресою її місця реєстрації не проживає протягом тривалого часу. Крім того пояснили, що [PERSON] не проживав спільно з матірю по провулку Знаменівському, 10 м. Покров а був за цією адресою лише зареєстрований а проживав фактично по вул. Кошового, 24 м. Покров. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 61 ЦПК України, відповідно до\~ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що у період з 02.12.2014 року до 17.02.1996 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який 02.12.2014 року помер. До реєстрації шлюбу з позивачем [PERSON] мав прізвище "Чепинський". Від шлюбу позивача з [PERSON] народились сини: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після смерті чоловіка позивача [PERSON] відкрилась спадщина на 14/58 часток житлового будинку №24 з надвірними спорудами, який розташований по вул. Кошевого, 24 в м. Покров Дніпропетровської області вартістю 31 577 грн.. Вищевказані 14/58 частин житлового будинку з надвірними спорудами чоловік позивача успадкував після смерті свого рідного батька [PERSON], який помер 05.06.2009 року, які належали йому на підставі рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30.03.2006 року. Державна реєстрація права власності була здійснена на ім'я [PERSON]. Вказаний житловий будинок з надвірними спорудами складається з двох частин, з яких 14/29 належали [PERSON], а 15/29 частин житлового будинку зареєстровані на праві власності на імя [PERSON]. 13.05.2009 року батько чоловіка позивача [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно він заповів у рівних частках своїм дітям: чоловіку позивача - [PERSON] та донькі - [PERSON]. Відпвідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Після смерті [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Орджонікідзевського нотаріального округу [PERSON] з заявами про прийняття спадщини. 19.11.2009 року приватний нотаріус [PERSON] здійснила реєстрацію спадковій справі і Спадковому реєстрі за № 48468054., відповідно до якої спадкодавцем є [PERSON]. Однак чоловік позивача [PERSON] до дня своєї смерті та його сестра [PERSON]М не зверталися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, але кожен з них отримав право на 14/58 частин вказаного житлового будинку надвірними спорудами. Заповіту до своєї смерті чоловік позивача [PERSON] не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті чоловіка позивача є: двоє їхніх дітей - [PERSON] [INFO] , який відмовився від спадщини на користь позивача , [PERSON] [INFO] , позивач та рідна матір [PERSON] - [PERSON]. Згідно до ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на\~спадкування\~за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач протягом передбаченого законом строку звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка. 29.05.2015 року приватний нотаріус Орджонікідзевського нотаріального округу [PERSON] на підставі заяви позивача про прийняття спадщини відкрила спадкову справу за № 90/2015, а також здійснила її реєстрацію у Спадковому реєстрі за № 57508279. Згідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Матір чоловіка позивача [PERSON] не прийняла спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] На час смерті [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за одним місцем проживання, а саме в житловому будинку № 10, провул. Знаменський в м. Покров Дніпропетровської області. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Але зважаючи на ту обставину, що [PERSON] не проживала постійно разом зі своїм сином [PERSON], що підтверджено у судовому засіданні поясненнями позивача, відповідача [PERSON] та свідків [PERSON], [PERSON], а також зважаючи на те що [PERSON] не зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку, що [PERSON] пропустила строк прийняття спадщини та не прийняла її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Враховуючи вищевказані обставини справи суд, вважає, що докази у справі свідчать про законність вимог позивача, оскільки обставини про які вказано в позові знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи зокрема те, що позивач та її неповнолітній син є єдиними спадкоємцями першої черги на майно померлого [PERSON], який в свою чергу прийняв у спадщину 14/58 частку житлового будинку №24 по вул. Кошевого в м. Покров Дніпропетровської області та те, що позивач позбавлена можливості отримати свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі після смерті чоловіка - [PERSON], в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи клопотання позивача про залишення судових витрат за ним, суд прийшов до висновку про залишення судових витрат за позивачем.

Outcome: approved