Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

У травні 2021 року АТ «Банк Кредит Дніпро» (далі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.04.2019 р. між сторонами було укладено кредитний договір №22037000123322, за яким відповідачу надав у тимчасове платне користування грошові кошти в розмірі 81000,00 грн. з кінцевою датою повернення - 24.04.2024 р., строком користування кредитом - 60 місяців. АТ «Банк Кредит Дніпро» виконало свої зобов`язання за вказаними договорами в повному обсязі, [PERSON] в свою чергу свої зобов`язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушує та не виконує, внаслідок чого, утворилась заборгованість за кредитним договором від 24.04.2019 р. перед позивачем станом на 26.04.2021 р. в розмірі 101879,88 грн., яка складається з: 79646,97 грн. - залишок простроченого кредиту; 6113,91 грн. - залишок прострочених відсотків; 16119,00 грн. - залишок простроченої комісії. Вказані суми позивач просив стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.05.2021 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява представника позивача, згідно якої він просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у його відсутність. Крім того, у вказаній заяві представник позивача зазначив, що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Разом з тим, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 24.04.2019 р. АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22037000123322, за яким відповідачу надав у тимчасове платне користування грошові кошти в розмірі 81000,00 грн. з кінцевою датою повернення - 24.04.2024 р., строком користування кредитом - 60 місяців. За договорами [PERSON] зобов`язалася повернути надані кредити, сплатити проценти за користування кредитом, комісії, що передбачені договорами,та виконати свої зобов`язання за договорами в повному обсязі. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов`язання за договорами виконав належним чином. Однак, [PERSON] скориставшись кредитними коштами, не виконала зобов`язань, визначених договором, порушивши умови щодо погашення кредиту. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк свої зобов`язання за кредитним договором №22037000123322 виконав в повному обсязі, а [PERSON] свою чергу порушила умови договору, відповідно до яких зобов`язувалась погашати кредит, проценти та комісію за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором. Умовами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Постановою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц визначено порядок застосування ЗУ "Про захист прав споживачів" та ЗУ "Про споживче кредитування" в різних проміжках часу. На час укладення кредитного договору чинним законодавством банкам не заборонялось встановлення комісії (винагороди) в договорах про споживче кредитування. У зв`язку з простроченням відповідачем платежів за кредитними договорами, згідно з розрахунками наданими позивачем, станом на 26.04.2021 р. загальна заборгованість становить 101879,88 грн., яка складається з: 79646,97 грн. - залишок простроченого кредиту; 6113,91 грн. - залишок прострочених відсотків; 16119,00 грн. - залишок простроченої комісії. Враховуючи те, що зобов`язання не виконуються з вини відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, не розраховується з позивачем, внаслідок чого, утворилась заборгованість по кредиту, яка підлягає стягненню з відповідача. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитних договорів, суду надано не було. Розрахунок заборгованості позивача жодним чином не спростований. Умови договорів також не оспорюються. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved