Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Прокурор Маньківського району в інтересах Крачківської сільської ради звернувся в суд із позовом до відповідача про примусове припинення права власності на земельну ділянку. На підставу своїх вимог спирається на те, що статтею 36-1 Закону України "Про прокуратуру" визначено підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського нараду права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених Конституцією. У володінні громадянина Російської Федерації [PERSON], є земельна ділянка, якою останній володіє на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 968, виданого 07.07.2012 державним нотаріусом Заїчко В.П. Відповідач успадкував указану земельну ділянку після смерті свого вітчима [PERSON], померлого [INFO]. Земельна ділянка розташована в межах Крачківської сільської ради, Маньківського району з кадастровим номером земельної ділянки на плані -7123183500:02:001:0132, розміром 2,63 га. Згідно положення ч. 1 ст. 145 ЗК України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати у її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. Прокурор вважає, що відповідач повинен був відчужити земельну частку (пай) протягом одного року з моменту реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, проте в порушення вимог ч. 4 ст. 81, ч. 1 ст. 145 Земельного кодексу України, відповідач не вчинив жодних активних дій щодо виконання указаних вимог законодавства, що і змусило Прокурора Маньківського району в інтересах: Крачківської сільської ради, звернутись з відповідним позовом до суду. Прокурор в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. Представник Крачківської сільської ради, Маньківського району, Черкаської області в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог викладених в позові. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського нараду права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених Конституцією. Відповідно до ст. 84 Земельного кодексу України в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Згідно ч. 2 ст. 81 Земельного кодексу України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Землі сільськогосподарського призначення, що перебувають у володінні іноземних громадян або осіб без громадянства, підлягають відчуженню протягом одного року. Судом встановлено що у володінні громадянина іншої держави (Російської Федерації) [PERSON], є земельна ділянка, якою останній володіє на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 968, виданого 07.07.2012 державним нотаріусом Заїчко В.П. Відповідач успадкував указану земельну ділянку після смерті свого вітчима [PERSON], померлого [INFO]. Земельна ділянка розташована в межах Крачківської сільської ради, Маньківського району з кадастровим номером земельної ділянки на плані -7123183500:02:001:0132, розміром 2,63 га. Згідно положення ч. 1 ст. 145 Земельного кодексу України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати у її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Відповідач повинен був відчужити земельну частку (пай) протягом одного року з моменту реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, проте в порушення вимог ч. 4 ст. 81, ч. 1 ст. 145 Земельного кодексу України, він не вчинив жодних дій щодо виконання указаних вимог законодавства. Ст. 143 Земельного кодексу України визначено, що підставою для примусового припинення права власності на земельну ділянку у судовому порядку є не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк. В п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України зазначено, що право власності припиняється на майно, яке за законом не може належати цій особі, а тому вимоги прокурора в інтересах Крачківської сільради підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст. ст. 82, 88 ЦПК України та п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" відповідача слід звільнити від сплати судового збору оскільки він є інвалідом другої групи загального захворювання. На підставі викладеного,

Outcome: approved