Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

01.11.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВАНСАР», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець Хмельницького виконавчого округу Лабчук Р.М., про визнання виконавчого напису, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 02.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Обгрунтовуючи заявлені вимоги, [PERSON] вказує, що згідно виконавчого провадження ВП № 67188673 від 20.10.2021 року, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Лабчуком Р.М. на підставі виконавчого напису № 68199 від 28.05.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., з неї стягнено на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВАНСАР»,на погашення заборгованості за кредитним договором № 2534086 від 18.03.2016 року в розмірі 28469.84 грн. Вважає його таким, що прийнятий в порушення норм чинного законодавства та відповідно не підлягає виконанню, оскільки жодних договорів з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВАНСАР»,не укладала, відповідно відсутні невиконанні боргові зобов`язання перед товариством. Представник позивачки Гуменюк О.М., який представляє інтереси на підставі ордера ХМ № 026588 від 04.11.2021 року, подав суду заяву про розгляд справи у відсутності його довірительки та його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі і просить суд їх задовольнити. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 20.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Лабчуком Р.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67188673 на підставі виконавчого напису № 68199 від 25.08.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 2534086 від 18.03.2016 року, загальна сума заборгованості, яка пред`явлена до примусового виконання приватному виконавцю становить - 28 469.84 грн. В позовній заяві позивачка вказує, що жодних договорів з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВАНСАР», не укладала, відповідно відсутні невиконані боргові зобов`язання перед відповідачем. Крім того, ознайомившись із змістом виконавчого документа, проаналізувавши правовідносини та нормативні документи, які їх регламентують було з`ясовано, що даний виконавчий напис є незаконним і необґрунтованим, в результаті чого є таким що не підлягає виконанню з наступних підстав. Вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус повинен був діяти у відповідності положення Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» . Зокрема, розділ вищеназваного переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, було доповнено пунктом 2 «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Дію вказаного пункту 2 було зупинено постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.04.20217 року у даній справі. У даному випадку, під час вчинення спірного виконавчого напису приватним нотаріусом було застосовано нечинний пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, що призвело до незаконного і необґрунтованого його вчинення. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (надалі за текстом - Порядок), передбачено, що про стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. (надалі за текстом - Перелік). Відповідно до п.1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку перелік документів, на підставі яких стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. п. 3.1-3.2. 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р.№ 1172. Пунктами 1.2 Переліку передбачено, що такими документами є: п.1) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання; п. 2) кредитні договори, за якими боржником допущено прострочення платежів за зобов`язанням. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка із рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення із відміткою стягувача про погашення заборгованості. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» визначив, що належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, є первинні бухгалтерські документи (документи первинного бухгалтерського обліку), такими документами є документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Позивачка зазначає, що у зв`язку з поданням позовної заяви до суду нею сплачено судовий збір в розмірі 908 грн., які вона просить стягнути із відповідача, в силу ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved