Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

01 грудня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000 щомісячно до досягнення дочкою 23-річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що з 1995 року вона перебувала в шлюбі з [PERSON], від якого у 1998 році в них народилася дочка [PERSON]. 18 червня 2012 року рішенням суду шлюб розірвано. Дочка проживає з нею та перебуває на її утриманні. В даний час дочка навчається у Національному авіаційному університеті на другому курсі денної форми навчання. Вона сама з березня по листопад 2016 року була безробітна. Зараз працює в ТОВ «Варва Нафта» та отримує заробітну плату в розмірі 2 415 грн. За таких обставин вони з дочкою опинилися в скрутному матеріальному становищі і дочка потребує матеріальної допомоги батька. [PERSON] інших дітей не має, аліментів не сплачує, офіційно не працює, отримує пенсію в розмірі 2 275,84 грн. Позивач вважає, що [PERSON] зможе щомісячно сплачувати аліменти у твердій грошовій формі в сумі 1 000 грн., оскільки, окрім пенсії, він має неофіційний дохід. До початку судового засідання позивач звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 31-32). Відповідач в судове засідання не з'явився, судові повістки, направлені за адресою його реєстрації, повернулися з відміткою: «за незапитом» (а.с. 22, 30). На підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою позивача на підставі ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в шлюбі та розірвали його у 2012 році, що підтверджується копією заочного рішення суду (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). [PERSON] навчається на другому курсі Національного авіаційного університету за денною формою навчання. Термін навчання - з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року, що підтверджується відповідною довідкою навчального закладу (а.с. 7). Згідно довідки Варвинського районного центру зайнятості від 28 листопада 2016 року № 642 [PERSON] перебувала на обліку як безробітна з 14 березня 2016 року по 01 листопада 2016 року (а.с. 10). Відповідно до довідки від 30 листопада 2016 року № 2/1-к з 01 листопада 2016 року [PERSON] займає посаду офіс-адміністратора в ТОВ «ВАРВА НАФТА»; нарахована заробітна плата за листопад 2016 року склала 3 000 грн., до сплати - 2 415,00 грн. (а.с. 9). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Належні докази на підтвердження того, що відповідач має постійне місце роботи, інших утриманців чи непрацездатний, в матеріалах справи відсутні. За таких обставин суд робить висновок, що відповідач [PERSON] здатний і повинен утримувати дочку [PERSON] на період її навчання до досягнення останньою 23-річного віку, а аліменти слід стягувати з нього в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved