Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

У червні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Києво- Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] міської ради Києво- Святошинського району Київської області, третя особа: [PERSON]»ята Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 вересня 2013 року померла мати позивача [PERSON]. За життя спадкодавець не визначив подальшу долю майна, що залишиться пі\-сля його смерті, тому спадкування цього майна здійснюється за законом. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з двокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0,0660 га передана для ведення садівництва, розташованої на території м. Боярка, с/т «Рассвет» Києво- Святошинського району Київської області. Вказує, що 23 травня 2014 року позивач звернувся з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, за якою державним нотаріусом [PERSON]»ятої Київської державної нотаріальної контори позивачу було видано свідоцтво про право спадщину за законом на двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] та належала померлій [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу зареєстрованого Українською біржею «Десятинна» м. Києва 29.03.1994 року Р№ 1/1368-1397, зареєстрованого КМБТІ 05.04.1994 року у реєстрову книгу № 80/31418. Відповідно до листа [PERSON]»ятої Київської державної нотаріальної контори за вих. № 9063/02-14 від 18.11.2013 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що знаходиться на території м. Боярка, с/т «Рассвет» Києво- Святошинського району Київської області в зв»язку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на спадкове майно. Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0660 га, цільове призначення для ведення садівництва, що знаходиться на території м. Боярка, с/т «Рассвет» Києво- Святошинського району Київської області. що належала померлій 18.09.2013 року [PERSON] в порядку спадкування після померлого [PERSON] Позивач [PERSON] звернувся до суду із клопотанням про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] міська рада Києво- Святошинського району Київської області, в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомили. Від третьої особи [PERSON]»ятої Київської державної нотаріальної контори до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, 18 вересня 2013 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-БК № 278480, видане\~відділом реєстрації смерті у м. Києві від 18.09.2013 р., актовий запис - № 15438. Після її смерті відкрилась спадщина на двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0,0660 га передана для ведення садівництва, розташованої на території м. Боярка, с/т «Рассвет» Києво- Святошинського району Київської області. Спадкоємцем першої черги за законом є: позивач [PERSON]. Згідно спадкової справи №869/2013 до майна померлої 18.09.2013 року [PERSON], 23.05.2014 року позивач звернувсь із заявою до [PERSON]»ятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що залишилась після смерті матері. [PERSON]»ятої Київської державної нотаріальної контори за вих. № 9063/02-14 від 18.11.2013 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що знаходиться на території м. Боярка, с/т «Рассвет» Києво- Святошинського району Київської області в зв»язку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.05.2014 року, посвідченого [PERSON], державним нотаріусом [PERSON]»ятої Київської державної нотаріальної контори, позивач набув право власності на двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], належну померлій [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Українською біржею «Десятинна» м. Києва 29.03.1994 року Р№ 1/1368-1397, зареєстрованого КМБТІ 05.04.1994 року у реєстрову книгу № 80/31418. Судом встановлено, що право власності на спірну земельну ділянку загальною площею 0,0660 га, розташовану на території м. Боярка с/т «Рассвет» Києво- Святошинського району Київської області спадкодавець [PERSON] набула як спадкоємець за законом після померлого чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом посвідчене 14.08.2007 року [PERSON], державним нотаріусом Третьої Київської державної нотаріальної контори зареєстрованого в реєстрі за № 4-1092. Однак, спадкодавець [PERSON] за життя не здійснила державну реєстрацію свого права власності на вищезазначену земельну ділянку, що і стало підставою відмови позивачу нотаріальною конторою у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на дану земельну ділянку. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.ч.1,2 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. П. 10\~Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7\~"Про судову практику у справах про спадкування"\~визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення)\~при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Отже, до позивача, як спадкоємця за законом після смерті його матері, зокрема перейшло і право на отримання йому у власність земельну ділянку площею 0,0660 га, розташовану на території м. Боярка с/т «Рассвет» Києво- Святошинського району Київської області. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.\~У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам\~ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved