Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

у квітні 2019 року ТОВ "Ліко - житлосервіс" звернулося у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 16 листопада 2016 р. ТОВ «Ліко-Жимтлосервіс» згідно акту прийому-передачі передало [PERSON] машиномісце [ADDRESS] для тимчасового користування. З [PERSON] було укладено договір про тимчасове користування машиномісцем та відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки № В19/14-36 від 16.11.2016р. У подальшому, Договір укладався 01.09.2017р. на нових умовах зі строком дії до 31.12.2017р. 01.01.2018р. зі строком дії до 31.03.2018р., 01.07.2018 р. зі строком дії до 30.09.2018р., 01.10.2018р. зі строком дії до 31.12.2018р. та 01.04.2019р. за строком дії до 30.06.2019р. На умовах укладених Договорів про тимчасове використання машиномісцем та відшкодування витрат на утримання з підземної автостоянки № В 19/14-36 від 01.09.2017р. та від 01.01.2018р. позивач за договором передав в тимчасове користування машиномісце, забезпечує надання послуг з утримання підземної автостоянки, зберігання транспортних засобів орендаря на стоянці місце [ADDRESS], а відповідач оплачує послуги виконавця з користування машиномісцем та обслуговування стоянки і бере участь у витратах на її утримання, у строк та на умовах, що передбачені договором. Відповідач користувався послугами, проте в порушення договірних умов не оплачував їх. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань утворилася заборгованість перед ТОВ «Ліко-житлосервіс» за період з 01.12.2017 р. по 01.04.2019. на суму 41 278,34 грн., з яких основна заборгованість 35 115,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 4 760,34 грн., 3 % річних на суму 1 403,00 грн. За таких підстав, ТОВ "Ліко - житлосервіс" просить стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 41279,34 грн. та судовий збір в сумі 1962,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 травня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи. (а.с. 28) Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що ТОВ «Ліко-житлосервіс» здійснює обслуговування багатоквартирних житлових будинків у Голосіївському районі м. Києва, в тому числі вбудованих підземних автостоянок, де забезпечує прибирання, цілодобову охорону, комунальні послуги тощо, на підставі актів прийому-передачі підземної автостоянки на обслуговування від забудовника ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг». 28 липня 2015 року на підставі Акту прийому-передачі житлового будинку ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг» передав, а ТОВ «Ліко-житлосервіс» прийняв на обслуговування підземну автостоянку (паркінг) по [ADDRESS]. 16 листопада 2016р. між ТОВ «Ліко-житлосервіс» та [PERSON] був укладений Договір № В19/14-36 про тимчасове користування машиномісцем та відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки, відповідно до договору ТОВ «Ліко-житлосервіс» зобов`язується надати замовнику у платне тимчасове користування машиномісце [ADDRESS] , для зберігання транспортного засобу. Строк дії договору до 31.12.2016р. (а.с. 13) Згідно акту прийому-передачі від 16 листопада 2016р. передало [PERSON] машиномісце [ADDRESS] для тимчасового користування. (а.с. 18) 01 січня 2018р. між ТОВ «Ліко-житлосервіс» та [PERSON] був укладений Договір № В19/14-36 про тимчасове користування машиномісцем та відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки, відповідно до договору ТОВ «Ліко-житлосервіс» зобов`язується надати замовнику у платне тимчасове користування машиномісце [ADDRESS] , для зберігання транспортного засобу. Строк дії договору до 31.03.2018р. (а.с. 11) 01 липня 2018р. між ТОВ «Ліко-житлосервіс» та [PERSON] був укладений Договір № В19/14-36 про тимчасове користування машиномісцем та відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки, відповідно до договору ТОВ «Ліко-житлосервіс» зобов`язується надати замовнику у платне тимчасове користування машиномісце № 36 підземної автостоянки (паркінгу) за адресою: вул. Вільямса, буд. [ADDRESS] , для зберігання транспортного засобу. Строк дії договору до 30.09.2018. (а.с.9 ) 01 жовтня 2018р. між ТОВ «Ліко-житлосервіс» та [PERSON] був укладений Договір № В19/14-36 про тимчасове користування машиномісцем та відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки, відповідно до договору ТОВ «Ліко-житлосервіс» зобов`язується надати замовнику у платне тимчасове користування машиномісце [ADDRESS] , для зберігання транспортного засобу. Строк дії договору до 31.12.2018. (а.с.7 ) Згідно акту прийому-передачі від 01 жовтня 2018р. передало [PERSON] машиномісце [ADDRESS] для тимчасового користування. (а.с. 17) 01 квітня 2019р. між ТОВ «Ліко-житлосервіс» та [PERSON] був укладений Договір № В19/14-36 про тимчасове користування машиномісцем та відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки, відповідно до договору ТОВ «Ліко-житлосервіс» зобов`язується надати замовнику у платне тимчасове користування машиномісце [ADDRESS] , для зберігання транспортного засобу. Строк дії договору до 30.06.2019. (а.с.5 ) Згідно акту прийому-передачі від 01 квітня 2019р. передало [PERSON] машиномісце [ADDRESS] для тимчасового користування. (а.с. 16) Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань у відповідності до договорів утворилася заборгованість перед ТОВ «Ліко-житлосервіс» за період з 01 грудня 2017 р. по 01 квітня 2019р. на суму 35115,00 грн. Так, відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Позивач у позовній заяві зазначає, що на умовах укладених Договорів про тимчасове використання машиномісцем та відшкодування витрат на утримання з підземної автостоянки № В 19/14-36 від 01 вересня 2017 та від 01 січня 2018р. товариство за договором передало в тимчасове користування машиномісце, забезпечує надання послуг з утримання підземної автостоянки, зберігання транспортних засобів орендаря на стоянці місце [ADDRESS], а відповідач оплачує послуги виконавця з користування машиномісцем та обслуговування стоянки і бере участь у витратах на її утримання, у строк та на умовах, що передбачені договором. З моменту укладання Договору про відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки № В19/14-36 від 01 вересня 2017р. та по сьогоднішній день відповідач користувався послугами, проте в порушення договірних умов, не оплачував їх у повному обсязі. На підтвердження своїх доводів позивач надав суду довідку про нарахування та сплату коштів оренди приміщення та послуг з утримання підземної автостоянки і прилеглої території за період з 01.12.2017р. по 01.04.2019р. (а.с. 25). Відповідно до вказаної довідки відповідач має заборгованість за: -Грудень 2017 року на суму 1890,00 грн. -Січень 2018 року на суму 1895,00 грн. -Лютий 2018 року на суму 1895,00 грн. -Березень 2018 року на суму 1895,00 грн. -Квітень 2018 року на суму 2095,00 грн. -Травень 2018 року на суму 2095,00 грн. -Червень 2018 року на суму 2095,00 грн. -Липень 2018 року на суму 2095,00 грн. -Серпень 2018 року на суму 2395,00 грн. -Вересень 2018 року на суму 2395,00 грн. -Жовтень 2018 року на суму 2395,00 грн. -Листопад 2018 року на суму 2395,00 грн. -Грудень 2018 року на суму 2395,00 грн. -Січень 2019 року на суму 2395,00 грн. -Лютий 2019 року на суму 2395,00 грн. -Березень 2019 року на суму 2395,00 грн. Оскільки з моменту укладання Договорів про тимчасове користування машиномісцем відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки № В 19/14-36 за вказаний період за адресою [ADDRESS] , відповідач користувався послугами, проте в порушення договорів не сплачував їх вартість, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача також суми інфляційних втрат в розмірі 2455,96 грн. та три проценти річних в розмірі 737,00 грн. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921,00 гривень.

Outcome: approved