Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

01 червня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, уточненим в судовому засіданні, до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. На обґрунтування вимог зазначив, що він є студентом 1 курсу денного відділення Індустріального інституту Державного вищого навчального закладу Донецький національний технічний університет, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги на час навчання. Так як відповідач, який є його батьком, незважаючи на свою спроможність, добровільної участі в його утриманні не приймає, матеріальної допомоги йому, як особі, яка продовжує навчання і потребує матеріальної підтримки батьків, не надає, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на своє утримання на період навчання, визначивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 850грн. щомісячно до 30.06.2020року. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, і суду пояснив, що він є студентом другого курсу ДВНЗ Донецького національного технічного університету, гірничого факультету, де навчається на денному відділенні. Живе з матірю і вітчимом, у яких двоє спільних малолітніх дітей. Стипендію не отримує, власних джерел доходу не має. З 2008року він знаходиться на утриманні і вихованні матері, так як батьки розійшлися. З батька на користь матері на його утримання були стягнуті аліменти в розмірі ? частини його доходу, проте батько офіційного працевлаштування не мав, аліменти не сплачував, у звязку з чим притягувався до кримінальної відповідальності. На момент досягнення ним повнолітнього віку за відповідачем утворилася заборгованість, яка складає більше 50000грн., яку він погашає, виплачуючи по 200грн. щомісячно. Зазначаючи на тому, що він потребує матеріальної допомоги на час навчання, оскільки щоденно несе витрати на дорогу з м.Мирнограда до м.Покровська, на харчування, придбання речей і предметів, необхідних для навчання, просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на час навчання в розмірі 850грн. щомісячно до 30.06.2020року. Відповідач уточнені позовні вимоги про стягнення з нього на користь сина аліментів на час навчання в розмірі 850грн. щомісячно визнав повністю, зазначивши суду, що спроможний надавати сину матеріальну допомогу у вказаному розмірі. Крім того, суду зазначив, що він є здоровою та працездатною людиною. На даний час у нього інша сімя, але дітей не має. Єдиною дитиною є відповідач, інші утриманці відсутні. Офіційного працевлаштування він дійсно не має, але це не завадить йому сплачувати позивачу аліменти на час його навчання в вищому навчальному закладі до його закінчення в розмірі 850грн. щомісячно. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження та інше. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є сином відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.3). Згідно довідки навчального закладу, позивач навчається на першому курсі денного відділення Державного вищого навчального закладу Донецького національного технічного університету бюджетної форми навчання, на факультеті технології і організації виробництва за спеціальністю «Гірництво», дата закінчення навчання 30.06.2020 року. (а.с.8). Позивач зареєстрований і проживає в [INFO] разом з матірю, вітчимом і двома малолітніми братом і сестрою. (арк.спр.6). Шлюб між батьками позивача розірвано 15.05.2006 року (а.с.4). Відповідно до довідки Мирноградського ВДВС, у відділі ДВС перебуває виконавчий лист № 2-3093 від 31.10.2003 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі ? частини до досягнення ним повноліття (а.с. 7). Станом на час звернення до суду позивач досягнув повнолітнього віку. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають, за умови, що батько (мати) можуть її надавати. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стану здоровя та матеріального становища дитини; стану здоровя та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Досліджені судом обставини та надані суду докази дають підстави для висновку, що позивач, як особа, яка продовжує навчання, обєктивно потребує допомоги на час навчання. Зазначеного висновку не спростовує і сам відповідач. Вирішуючи питання розміру аліментів, суд виходить з встановлених обставин, позиції сторін, спроможності відповідача надавати дитині матеріальну допомогу, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», приймає до уваги надання допомоги з боку матері та керується засадами справедливості, добросовісності і розумності у сімейних відносинах, закріплених у ч. 9 ст. 7 СК України. З огляду на викладене суд погоджує розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на його користь, визначений позивачем в твердій грошовій сумі, яка складатиме 850грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так як позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнений від судових витрат при подачі позову до суду, вони мають бути стягнуті з відповідача на користь держави в розмірі 640 грн. у відповідності з вимогами вказаного закону.

Outcome: approved