Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

01 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 3/10 частини будинку [ADDRESS] та на земельні ділянки : площею 0,1764 га, кадастровий номер 7425585500:01:000:1344 для ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS] , площею 0,1120 га, кадастровий номер 7425585500:01:000:1345 для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,2716 га, кадастровий номер 7425585500:01:000:1346, для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані на території с. Новий Білоус Чернігівського району Чернігівської області в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , мотивуючи свої позовні вимоги тим, що після смерті спадкодавця [PERSON] , залишилось спадкове майно, а саме вказані частина житлового будинку та земельні ділянки, проте оригінали правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно було втрачено і згідно з чинним законодавством у даний час неможливо отримати їх дублікати. У зв`язку з наведеними причинами, які є поважними, позивач не може оформити у нотаріуса право на спадщину. Ухвалою від 18 жовтня 2019 року провадження у зазначеній справі відкрито. 15 січня 2020 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою від 25 лютого 2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник позивача надала заяву про проведення судового розгляду за її відсутності. Відповідач - Новобілоуська сільська рада Чернігівського району не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи без його участі та вказали про відсутність заперечень щодо заявлених позовних вимог. Третя особа - Друга Чернігівська державна нотаріальна контора надали заяву про розгляд справи за відсутності представника. Третя особа - [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши про відсутність заперечень щодо заявлених позовних вимог. Враховуючи, що учасники справи скористались своїм правом та надали заяви про проведення судового розгляду за їх відсутності, з урахуванням карантинних заходів та мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, суд визнав можливим проведення судового розгляду за відсутності учасників справи за наявними матеріалами, які надані сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] в м. Чернігові, про що 18.04.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції складено актовий запис № 1175. (а.с.11) Після його смерті відкрилась спадщина. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 23.03.1999 року секретарем Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, який на день смерті спадкодавця не змінено та не скасовано, яким все своє майно заповідав [PERSON] . (а.с.57) Спадкоємець [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. (а.с. 55) Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20.10.1991 року та довідки КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» Чернігівської районної ради Чернігівської області № 578 від 05.08.2019, [PERSON] є власником 3/10 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою : [ADDRESS] . 7/10 частин зазначено вище житлового будинку подаровано [PERSON] згідно договору дарування від 30.07.2003 року. (а.с.6,7) Таким чином, до спадкового майна належить 3/10 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою : [ADDRESS] . У відповідності до Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, [PERSON] належать: земельна ділянка кадастровий номер 7425585500:01:000:1346 площею 0,2716 га в с. Новий Білоус Чернігівського району Чернігівської області, що має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства з видом використання - для ведення особистого підсобного господарства, земельна ділянка кадастровий номер 7425585500:01:000:1345, площею 0,1120 га, в с. Новий Білоус Чернігівського району Чернігівської області, що має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства з видом використання - для ведення особистого підсобного господарства та земельна ділянка кадастровий номер 7425585500:01:000:1344, площею 0,1764 га, з місцем розташування в [ADDRESS] , що має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства з видом використання - для ведення особистого підсобного господарства. Документом, що посвідчує право власності на вказані земельні ділянки є Державний акт серії VІ - ЧН №032908 від 03.08.2001. (а.с. 13-21) На адресу суду надані матеріали спадкової справи, яка містить копію Державного акту серії VІ - ЧН №032908, що виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 0,56 га, що складається з трьох окремих ділянок площею відповідно 0,18 га, 0,11 га та 0,27 га, наданих для ведення особистого підсобного господарства. ( а.с.58) З досліджених матеріалів судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,1764 га, кадастровий номер 7425585500:01:000:1344. На час, коли видавався державний акт [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями за адресою в [ADDRESS] належав в цілому. Однак, в подальшому у 2003 році 7/10 частин зазначеного вище житлового будинку з надвірними будівлями була подарована, таким чином [PERSON] на день смерті належало 3/10 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою в [ADDRESS] . За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. За загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Згідно із цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, оскільки [PERSON] подарував 7/10 частин житлового будинку [PERSON] , до останньої, як до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою, на якій знаходиться будинок та надвірні будівлі, перейшло це право у розмірі частки права власності на ці об`єкти. Отже, до спадкового майна увійшла тільки частина земельної ділянки площею 0,1764 га, кадастровий номер 7425585500:01:000:1344 в розмірі 3/10 частини. У відповідності до п.п.4.12, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, а саме на нерухоме майно за наявності правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцю, а у разі відсутності відповідних документів нотаріус роз`яснює процедуру вирішення питання в судовому порядку. Постановою державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки нею було подано ксерокопії правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, роз`яснено, що видача спадщини можлива лише за наявності оригіналів правовстановлюючих документів або їх дублікатів (а.с.10). Доводи позивача про втрату належних померлому Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок та Державного акту на право власності на земельні ділянки учасниками судового розгляду не спростовуються. Окрім того, в газеті «Обьявления» від 21.08.2019 року розміщено оголошення, про те, що втрачений державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН № 032908, виданий на ім`я [PERSON] , свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок від 20.10.1991 року (а.с.22). Згідно з чинним законодавством, що регулює спірні правовідносини, видача [PERSON] дублікату Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок та Державного акту на право [PERSON] на земельну ділянку, яка належала останньому за життя, є неможливою. Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, з урахуванням вимог закону, з метою дотримання прав [PERSON] , у власності якої перебуває 7/10 частин житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] та яка має право на відповідну частку земельної ділянки, на якій розташовані ці об`єкти, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, що за позивачем слід визнати право власності на 3/10 частини будинку [ADDRESS] , право власності на 3/10 частин земельної ділянки площею 0,1764 га, кадастровий номер 7425585500:01:000:1344 для ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS] , право власності на земельні ділянки: площею 0,1120 га, кадастровий номер 7425585500:01:000:1345 для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,2716 га, кадастровий номер 7425585500:01:000:1346, для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані на території с. Новий Білоус Чернігівського району Чернігівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . В задоволенні позовних вимог в частині визнання права власності на 7/10 частин земельної ділянки площею 0,1764 га, кадастровий номер 7425585500:01:000:1344 для ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS] слід відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: partial