Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

У січні 2015р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати її частку у домоволодінні по [ADDRESS] у розмірі 16/100, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що вона є власником 16/100 частини домоволодіння за вказаною адресою на підставі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину; рішенням виконкому ММР від 26.09.2003р. первинна частка домоволодіння, яка перебуває у її власності, була змінена на 13/100 частин, що є невірним та підлягає зміні. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на зазначені обставини. Відповідач надав заяву про розгляд справи без участі його представника та вирішення спору на розсуд суду. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що домоволодіння по [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності фізичним особам. В коло останніх входить позивач [PERSON] на підставі того, що 16/100 частин цього домоволодіння було придбано за договором купівлі-продажу від 23.09.1966р. у шлюбі. Після смерті чоловіка [PERSON] позивачем на підтвердження прав співвласника отримані свідоцтво про право власності та свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.10.1987р. У вересні 2003р. у зв'язку із оформленням співвласнику [PERSON] житлової прибудови Літ.Б-1 за розпорядженням адміністрації Заводського району ММР №487р. від 13.09.03, і зміненням через це ідеальних часток співвласників, виконавчим комітетом Миколаївської міської ради рішенням №1429 від 26.09.2003р. були установлені нові ідеальні частки власникам домоволодіння по [ADDRESS]. Зокрема, ідеальна частка [PERSON] з 16/100 змінилася 13/100, що підтверджується копіями архівних витягів з рішень міськвиконкому та про реєстрацію нового правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності позивача на 13/100 частин спірного домоволодіння від 12.11.2003р. Згідно судовому рішенню від 28.01.2010р., між співвласниками домоволодіння по [ADDRESS] з урахуванням їх первинних ідеальних часток був визначений порядок користування земельною ділянкою домоволодіння, який має ґрунтуватися на первинних ідеальних частках у домоволодінні відповідно до законодавчих положень (ст.120 ЗК України) та керівних роз'яснень вищих судових органів (п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004р. "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ"). Отже, встановлено, що правовідносини з приводу спільної часткової власності на спірне домоволодіння існують задовго до 2004р., тому, відповідно, до застосування у даному спорі підлягають правові норми Цивільного кодексу УРСР 1963р., що діяв до 2004р., згідно ст.119 якого передбачалося, що "коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягають відповідній зміні". Отже, за встановлених фактичних обставин позивач згідно останніх правовстановлюючих документів - свідоцтва про право власності від 12.11.2003р., має ідеальну частку 13/100 у спірному домоволодінні і підстав встановлювати інше не має.

Outcome: dismissed