Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

02.05.2019р. до суду звернулися [PERSON] та [PERSON] із позовом до [PERSON] , в якому просять встановити факт їх проживання із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на день його смерті [INFO] ; визнати право власності за [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , який згідно Технічного паспорту, виготовленого КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 28.02.2019р. складається з житлового будинку літ.А, веранди літ.а, загальною площею 59,6кв.м., житловою площею 41,9кв.м., літньої кухні літ.Б, сараю літ.В, погребу літ.П/В, сараю літ.В1, гаражу літ.Г, погребу літ.Д, убиральні літ.Ж, огорожі №1, воріт з хвірткою №2, криниці №3, інвентаризаційною вартістю 142 206грн., в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в селі Глинськ Калинівського району Вінницької області; визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2,2411га., що розташована на території Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області, кадастровий номер [NUMBER] , та належала померлому [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20.12.2002р., виданого згідно розпорядження Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області від 18.12.2002р. № 373, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в селі Глинськ Калинівського району Вінницької області. В обґрунтування цих вимог зазначили, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку та земельної ділянки. Вони як спадкоємці першої черги відповідно до вимог ст.1268 ЦК України фактично прийняли спадщину, оскільки проживали разом з батьком, доглядали за ним до самого моменту смерті, а після смерті вступили в управління і володіння спадковим майном. Відповідач [PERSON] є їх рідним братом, який на цей спадок не претендує. Звернувшись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадкового майна, отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та втрату оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю, у зв`язку із чим, вимушені звернутися до суду із вказаним позовом. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, надавши письмові заяви, в яких просять розгляд справи здійснити за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання також не з`явився, надавши письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Вимогами ст.ст. 1218 та 1267 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положеннями ч.ч. 3 та 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] помер батько позивачів - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть за серією [NUMBER] , виданим 30.07.2012р. виконкомом Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , та земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2,2411га., що розташована на території Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області, кадастровий номер [NUMBER] . Позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті батька, що випливає з Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.08.1972р. бюро ЗАГС при Глинській сільській раді Калинівського району Вінницької області; Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.07.1977р. бюро ЗАГС при Глинській сільській раді Калинівського району Вінницької області. Належне останньому спадкове майно позивачі фактично прийняли у відповідності до вимог ст.1268 ЦК України, оскільки вступили у його володіння, проживали разом з батьком, доглядали за ним до смерті, про що свідчить довідка Виконавчого комітету Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області № 133 від 28.01.2018р. Інший спадкоємець першої черги після смерті батька, відповідач [PERSON] від прийняття спадщини відмовився, про що свідчить заява, посвідчена 21.05.2018р. секретарем виконавчого комітету Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Свиридюк Л.І. і зареєстрована в реєстрі за № 99. Проте, оформити спадщину на вищевказане майно після смерті батька в нотаріальній конторі, по місцю відкриття спадщини, позивачі не мають можливості через те, що необхідно встановити документально факт спільного проживання із спадкодавцем на день його смерті, а також через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та втрату оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як встановлено вище, померлому [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] . Згідно Технічного паспорту, виготовленого КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 28.02.2019р., зазначений житловий будинок складається з житлового будинку літ.А, веранди літ.а, загальною площею 59,6кв.м., житловою площею 41,9кв.м., літньої кухні літ.Б, сараю літ.В, погребу літ.П/В, сараю літ.В1, гаражу літ.Г, погребу літ.Д, убиральні літ.Ж, огорожі №1, воріт з хвірткою №2, криниці №3, інвентаризаційною вартістю 142 206грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку за серією [NUMBER] від 20.12.2002р., [PERSON] на підставі розпорядження Калинівської районної державної адміністрації від 18.12.2002р. № 373, є власником земельної ділянки площею 2,2411га. у межах згідно з планом, яка розташована на території Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] . Відповідно до Експертного звіту від 26.03.2018р., ринкова вартість земельної ділянки, що належить [PERSON] становить 49 900грн. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved