Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Прокурор в інтересах [PERSON] звернувся в суд із даним позовом до вищого комунального навчального закладу «Володимир-Волинський педагогічний коледж ім. А.Ю. Кримського» про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] з 01.09.2011року навчається у вищому комунальному навчальному закладі «Володимир-Волинський педагогічний коледж ім. А.Ю. Кримського» та щомісячно отримує стипендію у розмірі 550 грн. Батько [PERSON] - [PERSON] на момент вступу доньки до коледжу мав стаж роботи під землею 21 рік 7 місяців, що підтверджується довідкою ДП «Львіввугілля» від 07.07.2011року. Частиною 1 ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що дітям, батьки яких мають стаж підземної роботи не менше як 15 років, дітям шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів інваліді І та ІІ групи, гарантується виплата стипендії за рахунок коштів державного бюджету в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Таким чином, [PERSON] має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Однак з 01.08.2013р. та по теперішній час [PERSON] стипендія нараховувалась на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивач просить стягнути з вищого комунального навчального закладу «Володимир-Волинський педагогічний коледж ім. А.Ю.Кримського» на користь [PERSON] заборгованість по виплаті стипендії у сумі 3608 грн. та зобов'язати відповідача проводити виплату [PERSON] стипендію у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб до закінчення нею навчання та стягнути з відповідача судові витрати у справі. Ухвалою суду від 05.02.2014 р. залучено до участі у справі як третіх осіб на стороні відповідача, котрі не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Головне управління державної казначейської служби у Волинській області та Департамент фінансів Волинської обласної державної адміністрації. В судовому засіданні прокурор та [PERSON] підтримали позов, в обґрунтування надали пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Просять позовні вимоги задовольнити. Представники відповідача позов не визнали. Пояснили, що виплата стипендії [PERSON] здійснюється на підставі Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 року №882, котра на даний час є чинною і в ній не передбачено стипендіальне забезпечення дітей окремих категорій шахтарів у відповідності до вимог ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Крім того, Законами України «Про державний бюджет України на 2013 р. - 2014 р.» не передбачені виплати визначені ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Просять відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні представник Головного управління державної казначейської служби у Волинській області просив відмовити у задоволенні позову, оскільки Законами України «Про Державний бюджет України на 2013 р. та 2014 р.» не передбачено виплат визначених ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Представник третьої особи - Департамент фінансів Волинської обласної державної адміністрації в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву в якій просить відмовити у задоволенні позову, розгляд справи проводити у відсутності представника. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є студенткою 3 курсу вищого комунального навчального закладу «Володимир-Волинський педагогічний коледж ім. А.Ю. Кримського». Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] Довідкою ДП «Львіввугілля» підтверджується, що [PERSON] працював на ВП «Шахта» Лісова» ДП «Львіввугілля» підземним електрослюсарем. Стаж роботи на підземних роботах складає 21 рік 7 місяців. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів I та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Оскільки [PERSON] є дочкою шахтаря, котрий має стаж підземної роботи більше 15 років, тому в контексті вищенаведеного закону їй повинна бути призначена і виплачуватись в період навчання у даному навчальному закладі стипендія в розмірі встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб з коригуванням цього розміру із зміною прожиткового мінімуму. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.08.2013 року становить 1147 грн., а з 01.12.2013 р. - 1218 грн. Водночас, згідно «Прикінцеві положення» вищевказаного закону зупинялась дія інших законів та зазначалось, що ряд законів у 2013 р. застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік. Проте, Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не входив до переліку законів, дія яких була зупинена на 2013 р., тобто ст. 5 цього закону була чинною протягом 2013 р. Верховна Рада України у "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" визначила Кабінет Міністрів України державним органом, який має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, тобто надала право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу Державного бюджету України та Пенсійного фонду України на 2013 р. Однак, Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не ввійшов до переліку законів, видатки на виконання якого мали б визначатися Кабінетом Міністрів України, в залежності від наявних фінансових ресурсів державного бюджету України на 2013 р. Крім того, Законом України «Про державний бюджет України на 2012 р.» зупинялась дія ряду законів, однак не було зупинено дію ст. 5 Закону України «Про престижність шахтарської праці» та не передбачалась залежність виплати стипендій згідно даного закону від наявності фінансових ресурсів Державного бюджету України на 2012 рік. Таким чином, порядок і розмір виплати стипендії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у 2012 р. - 2013 р. не залежала від наявності фінансових ресурсів державного бюджету України 2012 р. та 2013 р. на ці виплати, а тому повинна була виплачуватись у відповідності до вимог ст. 5 цього закону, котрий був чинний, з урахуванням розміру прожиткових мінімум для працездатних осіб визначених Законами України «Про державний бюджет України на 2012 р» та «Про державний бюджет України на 2013 р.». В свою чергу, довідкою про доходи від 16.01.2014 р. №44 підтверджується, що [PERSON] з серпня 2013 р. по грудень 2013 р. щомісячно отримувала стипендію у розмірі 550 грн., що не відповідає вимогам ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік». Із довідки про доходи виданої відповідачем 16.01.2014 р. №48/7 встановлено, що у відповідача існує перед [PERSON] заборгованість по виплаті стипендії за період серпень 2013 р. - грудень 2013 р. та серпень 2012 р., у розмірі 3608 грн. Враховуючи те, що батько [PERSON] має стаж підземної роботи більше як 15 років, в зв»язку з чим на неї поширюється норма ст. 5 Закону України «Про престижність шахтарської праці», однак відповідачем у серпні 2012 р. та в період серпня 2013 р. - грудня 2013 р. нараховувалась та виплачувалась стяпендія всупереч вимогам цього закону, норми якого у 2012 та 2013 р. були чинними, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 3608 грн. заборгнованості по виплаті стипендії. Оскільки ст. 5 Закону України «Про престижність шахтарської праці» гарантовано виплату стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на весь період навчання, однак відповідач здійснює нарахування та виплату стипендії всупереч вимог цього закону, тому слід зобов»язати відповідача виплачувати [PERSON] з 01.02.2014 р. стипендію у відповідності до ст. 5 цього Закону в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення нею навчання. Посилання представників відповідача у запереченнях на ту обставину, що Законом України «Про Державний бюджету України на 2013 роки і кошторисом названого навчального закладу не передбачені видатки на виплату студентам стипендій у розмірі прожиткового мінімуму згідно ст. 5 Закону, суд до уваги не приймає, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»). Крім того, безпідставним є посилання представників відповідача на призначення [PERSON] стипендії згідно Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 року №882, так як це положення не може бути застосоване до даних правовідносин, в зв»язку з тим, що пізніше прийнятим Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, котра є підзаконним нормативно-правовим актом, встановлено інший більш високий рівень стипендій для категорії студентів з числа дітей шахтарів. Оцінивши всі докази в сукупності з точки зору їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що вимоги грунтуються на законі, є обгрунтованими, доведеними, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved