Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

01.11.2018 року позивачі звернулись до суду із позовом про усунення їм перешкод у користуванні квартирою №62 у будинку № 5А по провулку Хорольському в м. Полтава шляхом виселення відповідача та зняття його з реєстраційного обліку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вони на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом , що видане приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] 31.10.2013 року, є власниками цієї квартири у рівних частках. Квартиру у спадок вони отримали після смерті [PERSON] За час життя спадкодавця у спірній квартирі проживав та був зареєстрований , як член сім»ї, його рідний брат [PERSON], відповідач по справі. Ставши власниками квартири вони не мають можливості у повній мірі здійснювати своє право власності, вільно користуватись та розпоряджатись спірною квартирою, бо відповідач добровільно не звільняє квартиру та відмовляється знатися з реєстраційного обліку за адресою спірної квратири. Посилаючись на порушення їхніх прав, просили усунути їм перешкоди у користуванні квартирою, шляхом виселення відповідача із квартири та заняття його з реєстраційного обліку. Просили також стягнути судові витрати по справі. Провадження у справі відкрите у порядку спрощеного позовного провадження 01.11.2018 року. У судовому засіданні позивачі та їхній представник позовні вимоги підтримали повністю. Представник позивачів пояснив, що відповідач інколи з»являється в квартирі, за комунальні послуги не сплачує, не знімається з реєстраційного обліку, чим перешкоджає позивачам у користуванні власністю, просив усунути перешкоди у користуванні квартирою, шляхом виселення відповідача з квартири без надання йому іншого жилого приміщення. Позивачі повністю погодились із поясненнями їхнього представника та підтримали їх. Відповідач, будучи повідомним про час і місце розгляду справи , у судове засідання не з»явився, відзив на позов не надав, про причини своєї неявки суд не повідомляв та не надавав заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність. Третя особа, КП ЖЕО №2 будучи повідомленою про час і місце розгляду справи, свого представника у судове засідання не направила, заяв про неможливість розгляду справи у відсутність їхнього представника не надавала. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача та представника третьої особи. Враховую клопотання позивачів та їхнього представника суд ухвалив розглядати справу у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом , що видане приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] 31.10.2013 року, позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] в рівних частках. Квартира однокімнатна , має житлову площу 22.3 кв.м, загальну площу 41.0 кв.м. В квартирі проживає та зареєстрований член сім»ї колишнього власника квартири відповідач [PERSON] Будучи власниками спірної квартири позивачі позбавлені права вільно користуватись та розпоряджатись належним їм майном, бо квартиру використовує відповідач, а також у квартирі зареєстроване його місце проживання. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У пунктах 38, 92 постанови [PERSON] Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц зроблено висновок, що негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред'явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення. У постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14 зроблено висновок, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. Оскільки відповідач не є членом сім»ї позивачів, рідний брат відповідача, членом сім»ї якого він був помер 19.03.2013 року, тому з цього часу право на користування відповідачем спірною квартирою припинилось та він підлягає виселення з квартири без надання іншого жилого приміщення. Статтею 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі , у тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже для захисту прав позивачів достатньо прийняти рішення про виселення відповідача із спірної квартири, не зазначаючи про необхідність знання його з реєстраційного обліку , так як рішення суду про виселення є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку. Ч. 7 ст. 6 ЗУ « Про судовий збір» передбачено, що у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру. Судовий збір при подачі позову до суду сплачений лише позивачем [PERSON], а тому підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved