Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 листопада 2011 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Тиманівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 6. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось, причиною цього стало неналежне ставлення відповідача до позивача та її батьків, його нестерпна поведінка та постійні скандали. В результаті цього, між сторонами зникло взаємопорозуміння, взаємоповага та спільні життєві інтереси. Позивач вважає, що її з відповідачем сімя розпалася, шлюб носить лише формальний характер, у зв'язку з чим просить його розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище "Бойко", стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судове засідання позивач не зявилась, від неї до суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. На розірвання шлюбу згоден та просить розглядати справу у його відсутність. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 110939, виданого 12 листопада 2011 року виконавчим комітетом Тиманівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 12 листопада 2011 року, про що зроблено актовий запис № 6 (а.с. 4). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-АМ № 253913, виданого виконавчим комітетом Тиманівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 25 червня 2013 року (а.с.5). За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено з матеріалів справи, подружніх стосунків вони не підтримують та спільних інтересів не мають. В поданих до суду заявах і позивач, і відповідач просять їх шлюб розірвати. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у звязку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. За змістом ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розриваючи шлюб між сторонами, суд залишає за позивачем на її прохання прізвище "Бойко". Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved