Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

У жовтні 2014р. [PERSON] (Позивач) звернувся до суду з позовом, згідно якого просить розірвати шлюб між ним та Відповідакою - [PERSON], зареєстрований 11 травня 1996 року Будьонівським відділом реєстрації актів цивільного стану м.Донецька, актовий запис № 114. Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що з 11 травня 1996 року він перебуває у шлюбі з Відповідачкою. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO]. Разом з тим, їх сімейне життя з Відповідачкою не склалося, через певний проміжок спільного життя їхні погляди перестали співпадати. В результаті виникнення кардинальних протиріч взаємопорозуміння між подружжям стало неможливим. Усвідомлюючи негативний вплив на дитину обстановки, що склалася та неможливість подальшого спільного проживання шлюбні відносини фактично були припинені. Позивач і Відповідачка вже тривалий час не проживають разом, спільне господарство не ведуть. Позивач зазначив, що примирення між ними не можливе. У судове засідання сторони не з'явились. Про час і дату судового розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку (а.с. 16,17). Однак через канцелярію суду Відповідачка подала нотаріально посвідчену заяву. (а.с.19), в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, просила суд розглянути справу за її відсутності та залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач через канцелярію суду також подав нотаріально посвідчену заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності ( а.с.21). Відтак суд приходить до висновку про можливість слухання справи за відсутності сторін. Судом з'ясовано, що 11 травня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що 11 травня 1996 року здійснено відповідний актовий запис № 114 та видано Свідоцтво про шлюб. Після державної реєстрації шлюбу прізвища сторін визначені так: чоловіка - "[PERSON]", дружини "[PERSON]". Реєстрація шлюбу підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 11 травня 1996 року (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується Свідоцтвом про народження від 08 липня 2000р. (а.с.4). Разом з тим, з наявних у справі документів, в тому числі заяв Позивача та Відповідача вбачається, що сторони не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1.ст. 110 СК України). Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із заявлених позовних вимог та встановлених у судовому засіданні обставин вбачається, що між сторонами виникли непорозумінні, вони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, окремо ведуть господарство. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому шлюб потрібно розірвати. За ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В нотаріально посвідченій заяві до суду Відповідачка вказала, що вона після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON]». Відповідно до ст.88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved