Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

У квітні 2016 року позивач [PERSON] «Страхова компанія «АХА Страхування» звернувсь в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги мотивував тим, що 17 березня 2015 року між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено Договір № 58513а5к3 добровільного страхування наземного транспортного засобу. Згідно зазначеного договору було застраховано майновий інтерес щодо наземного транспортного засобу автомобіля марки\~«Toyota», державний номерний знак якого АА 0984 МХ. Відповідно до умов договору страхування, страховик повинен відшкодувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме - пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП. \~09 травня 2015 року страхувальник повідомив страховика про настання страхового випадку - ДТП, що трапилась 07 травня 2015 року по вул. О.Теліги, у м. Києві. Настання дорожньо-транспортної пригоди та вина [PERSON] встановлена постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.05.2015 року та довідкою ВДАІ Шевченківського РУ ГУМВСУ в м.Києві №63207246. На момент дорожньо-транспорної пригоди між ПрАТ «СГ «ТАС» та [PERSON] було укладено договір, поліс №АІ 4630464 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з терміном дії до 27 березня 2016 року, згідно якого було застраховано транспортний засіб «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER]. У відповідності до ліміту відповідальності полісу АІ/4630464ПрАТ «СГ «ТАС» виплатило страхове відшкодування у розмірі 50\~000,00 на користь ПрАТ «СГ «Аха Страхування». На підставі укладеного Договору страхування, заяви про виплату страхового відшкодування та відповідно Страхового акту позивач виплатив належне страхове відшкодування в розмірі 203 732 грн. 45 коп. Посилаючись на викладене та норми ст. ст.\~1187,\~1192 ЦК України,\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~позивач просить стягнути з [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 153 732,45 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У зв'язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до положень ст.\~169\~ч. 4, ст.\~224 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Згідно\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При розгляді справи судом встановлено, що 07 травня 2015 року о 14 год 55 хв, [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем марки «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] в м.Київ по вул. О.Теліги,1, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Тойота», д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п.13.1 Правил дорожнього руху. Настання вищезазначеної ДТП також підтверджується довідкою ВДАІ Шевченківського РУ ГУМВСУ в м.Києві №63207246. Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно договору № 58513а5к3 добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» від 17 березня 2015 року, страховиком є ПрАТ «Страхова компанія «АХА СТРАХУВАННЯ», страхувальником [PERSON] Згідно зазначеного договору було застраховано майновий інтерес щодо наземного транспортного засобу автомобіля марки\~« Тойота », державний номерний знак якого АА 0984 МХ. За цим договором страхування, старховик повинен відшкодувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрати або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП (дорожньо-транспортної пригоди) за участю транспортного засобу. Відповідно до умов п. 19 даного Договору загальний термін дії договору становить з 21 березня 2015 року по 20 березня 2016 року включно. 09 травня 2015 року до ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулася [PERSON] із заявою про настання страхового випадку. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування вартість матеріального збитку автомобіля «Тойота» складає 203 732,45 грн. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 21травня 2015 року було складено Страховий акт №1.003.15.06571/VESKO11419, відповідно до якого вартість страхового відшкодування склала 203\~732,45 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди між ПрАТ «СГ «ТАС» та [PERSON] було укладено договір, поліс №АІ 4630464 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з терміном дії до 27 березня 2016 року, згідно якого було застраховано транспортний засіб «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER]. 14 серпня 2015 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулась до ПрАТ СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 203\~732,45 грн. У відповідності до ліміту відповідальності полісу АІ/4630464ПрАТ «СГ «ТАС» виплатило страхове відшкодування у розмірі 50\~000,00 на користь ПрАТ «СГ «Аха Страхування». Згідно платіжного доручення №175 279 від 22 травня 2015 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» виплатило страхове відшкодування у розмірі 203\~732,45 грн на рахунок ТОВ «[PERSON] Україна». Відповідно до\~ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~ст.993 ЦК України\~та\~ст.27 Закону України "Про страхування"\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно\~статті 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до\~ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 16 грудня 2015 року на адресу [PERSON] було направлено претензію про регресні вимоги № СУ/06571/4-1 про відшкодування шкоди у досудовому порядку у розмірі 153\~732,45 грн. [PERSON] отримав вказану вимогу 06 січня 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0221802932100, проте відповідач жодним чином на вимогу не відреагував, вказаної суми заборгованості до цього часу не сплатив. Відповідно до вимог\~ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до вимог\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до вимог п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст.\~440,\~450 ЦК України\~шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до вимог п. 22.1.\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до вимог\~ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди також додаються витрати на евакуацію Відповідно до п.38.1.1(г) ст.38 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: „Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до п.33.1.4 ст.33 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів\~уразі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ( у випадках, передбачених ст.41 цього Закону) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Відповідно до\~ст.993 ЦК України\~та\~ст.27 Закону України "Про страхування"\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно\~статті 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до\~ст.1191 Цивільного кодексу України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі вилаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог п. 8\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~оскільки в силу\~ст. 452 ЦК України\~особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону пред'явлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої і особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Регресна вимога може бути пред'явлена протягом трьох років, з дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). У відповідності ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхова компанія «Аха Страхування» набула прав кредитора за вимогою про відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, щодо [PERSON], як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Тому, дослідивши всі матеріали справи, надавши належну оцінку наданим доказам та врахувавши пояснення сторін, а також виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «Аха страхування» про стягнення з [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 153 732,45 грн, - підлягають задоволенню у повному обсязі Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжний документ за №231580 від 24 березня 2016 року. Тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача судового збору у розмірі 2305,99 грн підлягають задоволенню.

Outcome: approved