Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

У лютому 2016 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, відповідно до якого просив стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі понесених витрат 12944,91 грн., витрати на правову допомогу 2000,00 грн.,витрати, пов'язані з залученням аварійного комісара 620,00 грн.. Крім того, позивач просив покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідач [PERSON] 03 червня 2014 року о 12.45 год. рухаючись по вул. Шевченко в м. Харкові, керуючи транспортним засобом Деу Ланос, д.н.з. [NUMBER], не вибрав безпечну швидкість руху та не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Мерседес д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив ст. 124 КУпАП. На дату скоєння вказаної пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Втім, вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Київського районного суду м. Харкова від 02.07.2014р. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Мерседес д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 9379 про оцінку автомобіля Мерседес д.н.з. [NUMBER] - складає 29305,23 грн. У зв'язку із тим, що зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі, власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0901620 з терміном дії - з 01.06.2014р. до 31.05.2015 р.. У зв'язку із настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 21 жовтня 2014 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 12944,91 грн., а також додатково понесені витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. та витрати на аварійного комісара в розмірі 620,00 грн., а тому, після проведення зазначених виплат [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON]. 14 жовтня 2014 р. № 27980/3-2-05 МТСБУ звернулось до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який останнім виконано не було, а тому позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була сповіщена у встановленому законом порядку, шляхом направлення на електронну адресу останньої повідомлень про виклик на судові засідання, до яких, у тому числі, були додані надані відповідачем заперечення на позовну заяву, у відповідь на що останньою неодноразово надіслані клопотання на адресу суду, відповідно до яких представник позивача просила розгляд справи проводити без участі представника МТСБУ на підставі вже наданих документів, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила, що проти винесення заочного рішення по даній справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої просив провести судове засідання без його участі, проти задоволення позовних вимог частково заперечував, посилаючись при цьому на ті обставини, що його діями внаслідок ДТП дійсно були нанесені пошкодження автомобілю потерпілої, однак, останні полягали лише у пошкодженні заднього бамперу та тріщині заднього ліхтаря. При цьому зазначив, що експертиза та сам огляд транспортного засобу був проведений з порушенням норм чинного законодавства, а саме, через три місяці після настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 03.06.2014 р., що, на його думку, є недопустимим. Серед іншого, в своїх запереченнях, які були надані під час судового розгляду, відповідач вказував, що його взагалі не було викликано під час огляду транспортного засобу, при цьому, до інших збитків, окрім пошкодження заднього бамперу та тріщини заднього ліхтаря на автомобілі Мерседес д.н.з. [NUMBER], які наявні на транспортному засобі потерпілої та були враховані під час складання звіту № 9379 дослідження спеціаліста - автотоварознавця, він ніякого відношення не має, що також підтверджено матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 640/10138/14-п . Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступні обставини. Порядок визнання події страхової та проведення виплати страхового відшкодування регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон), який в свою чергу передбачає: Згідно п. 33.1.4. Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу. Відповідно до п. 35.1. Закону: «Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно п.п. 37.1.4. п. 37.1. ст. 37 Закону, однією з підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Втім, дорожньо-транспортна пригода мала місце 03 червня 2014 року з вини [PERSON], що не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема, постановою Київського районного суду м. Харкова від 02 липня 2014 року. (а.с. 9) Зазначеною постановою Київського районного суду м. Харкова від 02.07.2014 р. [PERSON] за порушення п.13.1 Правил дорожнього руху України притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (а.с.9) Вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою потерпілій [PERSON] була заподіяна матеріальна шкода, яка полягала у пошкодженні заднього бамперу та лівого заднього ліхтаря, про що власноручно [PERSON] вказала у своїх поясненнях, наданих на місці ДТП, при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення відносно [PERSON]. (а.с. 3) Крім того, вищевказані пошкодження транспортного засобу «Mercedes Benz» д.н.з. [NUMBER], відображені й в додатку до протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ 2 № 705854 від 03.06.2014 р., а саме у схемі наслідків ДТП від 03.06.2014 р., у відповідній графі «перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП». (а.с. 2) При цьому, про будь-які інші пошкодження вищевказаного транспортного засобу, як в поясненнях потерпілої, так і в додатку до протоколу, станом на 03.06.2014 р. не йдеться. На дату скоєння даної ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 30.05.2014 р. між ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та [PERSON] було укладено договір страхування зі строком з 01.06.2014 р. по 31.05.2015 р., ліміт відповідальності за шкоду завдану майну 50 000 грн., що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АІ/0901620 (а.с. 6). Згідно акту виконаних робіт № 9379 за Дорученням МТСБУ № 24170 від 08.08.2014 р. по справі МТСБУ № 24170 вбачається, що МТСБУ в особі [PERSON] прийняло, а ТОВ «Експертно-ассистуюча компанія «Довіра», в особі директора [PERSON] виконало наступні роботи - дослідження КТЗ MB ML-350 держ. № [NUMBER] та передало до МТСБУ такі документи: звіт про дослідження КТЗ. Роботу виконано згідно з умовами Договору від 01 квітня 2013 року № 1013-ЮО/11 якісно, в повному обсязі. Даний акт є підставою для проведення розрахунку з виконавцем робіт в сумі 620,00 грн.. Виконану роботу прийняв [PERSON] 09.10.2014 року. (а.с. 11) Відповідно до звіту аварійного комісара [PERSON] № 9379 від 05.09.2014 р. про оцінку вартості матеріального збитку, завданого у зв'язку із пошкодженням автомобіля «Mercedes-Benz ML350», д.н.з. [NUMBER], належного [PERSON], вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 29305,23 грн.. При цьому, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, станом на час ДТП 03.06.2014 року складає 15533,89 грн.. (а.с. 12-16). Однак, у розділі «Дослідження за п. 1.1» вищевказаного звіту аварійним комісаром [PERSON] вбачаються розбіжності, які полягають у тому, що останнім вказано наступне: «З метою визначення номенклатури та обсягу робіт на відновлювальний ремонт досліджувався пошкоджений автомобіль RENAULT KANGOO, держномер АХ 3014 ЕС. (а.с. 13) 20.04.2014 року [PERSON] звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро з метою отримання страхового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем, в результаті ДТП , що сталась 03.06.2014 р. (а.с. 4) Як вбачається з наказу МТСБУ № 5143 від 10.10.2014 р. «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON]», відповідно до ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , приймаючи до уваги довідку № 1 від 02.10.2014 р. про розмір відшкодування шкоди та документів наданих по справі МТСБУ № 1-24170, заступником Генерального директора [PERSON] наказано Фінансовому управлінню сплатити [PERSON] відшкодування за шкоду заподіяну в результаті ДТП, у загальному розмірі 12 944, 91 грн.. (а.с. 8) У зв'язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 21 жовтня 2014 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі [PERSON] в розмірі 12944,91 грн. , що підтверджується платіжним дорученням № 7734 від 21.10.2014 р.. (а.с. 7) 14 жовтня 2014 р. МТСБУ звернулось до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку за № 27980/3-2-05 (а.с. 24). Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону: «МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Однак, ані з позовної заяви, ані з доданих до неї документів взагалі не вбачається підстав для виникнення обов'язку у МТСБУ здійснювати виплату по вищезазначеній події , враховуючи, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mercedes-Benz ML350», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт». Крім того, саме в системі МТСБУ міститься вся необхідна інформація по застрахованим автомобілям та компаніях, в яких вони були застраховані. Ця інформація є відкритою і повинна була бути перевірена МТСБУ під час прийняття рішення про визнання чи не визнання події страховою. Більш того, в ході розгляду справи , відповідачем [PERSON], в судовому засіданні 14.12.2016 р. було подано клопотання про забезпечення доказів, яке ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.12.2016 року було задоволено та витребувано від Дирекції ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» відомості про дату та порядок сплати страхової премії по договору (полісу) АІ/0901620, дата укладення 30.05.2014 р., страхувальник [PERSON]. (а.с. 81) Листом про надання відомостей щодо полісу АІ/0901620, вих. № 27 від 06.01.2017 р. старшим юрисконсультом ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» [PERSON] суду повідомлено, що договір(поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0901620 вступив в дію 01.06.2014 р., строк дії до 31.05.2015 р.. Страховий платіж в сумі 1 061,42 грн. було сплачено 04.06.2014 р.. (а.с. 92) Згідно положень ст. 983 ЦК України, Договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до положень коментованої статті для набрання чинності договором страхування необхідно здійснення страхувальником першого (або всього) страхового платежу (подібне положення міститься також у ч. 3 ст. 18 Закону "Про страхування"). Це означає, що сам факт підписання договору страхування не породжує жодних прав та обов'язків для сторін. В разі, якщо страховий випадок буде мати місце після укладення договору страхування, але до здійснення страхувальником першого страхового платежу, у страховика не буде виникати обов'язку здійснювати страхові виплати. Разом з тим, зазначені положення є диспозитивними, отже сторони за своїм бажанням можуть домовитися про набрання ним чинності з іншого моменту, наприклад, з моменту підписання. В окремих випадках, коли договір страхування має допоміжний характер, його чинність пов'язується із чинністю основного договору. Так, наприклад, відповідно до положень п. 9 постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2002 р. N 1535 "Про затвердження Порядку і правил проведення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації", відповідальність перед авіапасажиром вважається застрахованою за наявності у пасажира авіаквитка з моменту його реєстрації та внесення до поіменного списку перевізника до моменту, коли він (пасажир) залишив перон аеропорту під наглядом уповноваженої особи повітряного перевізника. Тобто у випадку відмови пасажира від авіаперевезення не можна говорити, що мало місце відношення страхування. Втім, будь-яких інших умов в укладеному договорі (полісі) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0901620 не наведено, а тому, до останнього застосовуються положення ст. 983 ЦК України. Таким чином, беручи до уваги той факт, що [PERSON] страховий платіж в сумі 1 061,42 грн. було сплачено лише 04.06.2014 р., тобто після настання страхового випадку, який мав місце 03.06.2014 р., остання взагалі не мала права звернення до МТСБУ з будь-якими вимогами стосовно здійснення відшкодування заподіяної їй шкоди у зв'язку із пошкодженням належного їй транспортного засобу «Mercedes-Benz ML350», д.н.з. [NUMBER].. Крім того, суд приймає до уваги посилання відповідача на необґрунтованість встановленої вартості відновлення пошкодженого автомобіля «Mercedes-Benz ML350», д.н.з. [NUMBER], оскільки з матеріалів справи вбачається, що огляд пошкодженого транспортного засобу «Mercedes-Benz ML350», д.н.з. [NUMBER] проводився 14 серпня 2014 року, тобто зі спливом більше ніж двох місяців з того моменту , коли відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв [PERSON], [PERSON], а тому, об'єктивно оцінюючи наданий суду висновок військового комісара [PERSON] від 9379, а також ремонтну калькуляцію № 9379 від 05.09.2014 р., вбачаються численні невідповідності пошкоджень, які автомобіль «Mercedes-Benz ML350», д.н.з. [NUMBER] мав на момент проведення дослідження тим пошкодженням, які були зафіксовані безпосередньо та місці ДТП. Серед іншого, дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування,чітко передбачені положеннями ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких,У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Крім того, ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує на наступне: п.1 -Страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування; 2. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків; 3. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписами ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. У відповідності до частин 1, 2 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, а також взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу не підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed