Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

01.12.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, та обґрунтовував свої вимоги тим, що [PERSON] був прийнятий до TOB «Промспецбуд» на роботу за професією монтажника з монтажу стальних та залізобетонних конструкцій з 28.07.2014 року з окладом 10,84 грн./год. Після закінчення строку трудового договору [PERSON] продовжував працювати за цим договором як за безстроковим. 10 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до директора TOB «Промспецбуд» із заявою про видачу йому посиленого авансу у розмірі 4 000,00 грн. з подальшим утриманням заробітної плати по 1 000,00 грн. в місяць, у зв'язку з одруженням, заяву було задоволено і 12.09.2014 року видано 4 000,00 грн.. Таким чином, відповідач 12.09.2014 р. отримав 1000,00 грн. заробітної плати за вересень, 1000,00 грн. заробітної плати за жовтень, 1000,00 грн. заробітної плати за листопад і 1000,00 грн. заробітної плати за грудень 2014 року. В жовтні відповідачу була нарахована заробітна плата лише за 8 днів відповідно фактично відпрацьованого часу, а з 01 листопада 2014 року відповідач перестав виходити на роботу. Заробітна плата [PERSON] у жовтні склала 693,76 грн., а з урахуванням податків і зборів - 551,12 грн. В листопаді та грудні заробітна плата не нараховувалась взагалі у зв'язку із відсутністю на роботі. В період з вересня по грудень 2014 року відповідачу була нарахована заробітна плата в розмірі 3 757,61 грн., а фактично сплачено 6 622,49 грн., загальна сума перевищення фактично отриманої заробітної плати над нарахованою за виконану роботу складає 2 864,00 грн. Внаслідок систематичних пропусків роботи 16 січня 2015 року відповідач був звільнений на підставі ст. 40 КЗпП України. 16 липня 2015 року позивач надіслав відповідачу лист № 1443, в якому повідомив про непогашену заборгованість із заробітної плати, яка виникла внаслідок виплати 12.09.2014 р. авансу в розмірі 4 000,00 грн. відповідно до заяви, та попросив цю заборгованість погасити, однак ніяких дій відповідачем не було вчинено. Тому на підставі вищевказаного, позивач просить стягнути з відповідача вказаний борг. За заявою представника позивача справу розглянуто без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] був прийнятий на TOB «Промспецбуд» на роботу за професією монтажника з монтажу стальних та залізобетонних конструкцій з 28.07.2014 року з окладом 10,84 грн./год., згідно наказу № 135 від 28.07.2014 року (а.с. 4). 10 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до директора TOB «Промспецбуд» із заявою про видачу йому посиленого авансу у розмірі 4 000,00 грн. з подальшим утриманням заробітної плати по 1 000,00 грн. в місяць, у зв'язку з одруженням (а.с. 7), заяву було задоволено і 12.09.2014 року видано 4 000,00 грн. (а.с. 8). Таким чином, відповідач 12.09.2014 р. отримав 1000,00 грн. заробітної плати за вересень, 1000,00 грн. заробітної плати за жовтень, 1000,00 грн. заробітної плати за листопад і 1000,00 грн. заробітної плати за грудень 2014 року. В жовтні відповідачу була нарахована заробітна плата лише за 8 днів відповідно фактично відпрацьованого часу, згідно табелю обліку за жовтень 2014 року (а.с. 21). З довідки ООО «Промспецбуд» встановлено, що в період з вересня по грудень 2014 року відповідачу була нарахована заробітна плата в розмірі 3 757,61 грн., а фактично сплачено 6 622,49 грн. Загальна сума перевищення фактично отриманої заробітної плати над нарахованою за виконану роботу складає 2 864,00 грн. (а.с. 22-23). Внаслідок систематичних пропусків роботи 16 січня 2015 року відповідач був звільнений на підставі ст. 40 КЗпП України, що підтверджується наказом від 16.01.2015 року (а.с. 24). 16 липня 2015 року позивач надіслав відповідачу лист № 1443, в якому повідомив про непогашену заборгованість із заробітної плати, яка виникла внаслідок виплати 12.09.2014 р. авансу в розмірі 4 000,00 грн. відповідно до заяви, та попросив цю заборгованість погасити (а.с. 25). У відповідності до\~ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстав, на якій воно було набуте згодом відпала. Згідно до п.1 ч.1\~ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендія …та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності набувача. На підставі вищевказаного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, так як матеріалами справи доведений факт безпідставно набутої відповідачем, який діяв недобросовісно заробітної плати. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір у сумі 1218,00 грн. на користь позивача, який було сплачено при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved