Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 05.11.2012 року [PERSON], отримала кредит у сумі 35864,83 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитному розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісія за користування кредитом та інших витрат. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 10.07.2014 року має заборгованість в сумі 65441,10 гривень, що складається з наступного: 22869,86 гривень - заборгованість за кредитом; 3620,48 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 38950,76 гривень - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п.2.2. Генеральної угоди. На підставі наведеного просили стягнути з відповідача, в їхню користь заборгованість за кредитним договором б/н від 05.11.2012 року в сумі 65441,10 гривень та судові витрати понесені банком при подачі даної позовної заяви до суду. Представник позивача Савула І.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка, [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Пояснили, що відповідачкою на день розгляду справи сплачено 34281 гривню кредитних коштів, тому залишок заборгованості складає 1583,83 гривні. Також не погоджується із нарахуванням їй банком штрафних санкцій в сумі 38950,76, яка значно перевищує розмір тіла кредиту та нараховані неправомірно й незаконно, у зв'язку з чим просить суд зменшити розмір заявленої позивачем неустойки, оскільки значно погіршилося її матеріальне становище, погіршився стан здоров'я (набуття цукрового діабету та інсулінозалежності). Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 5 листопада 2012 року, виражений, за згодою останньої, у формі Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов і правил надання банківських послуг, за якими банк надав відповідачці кредит в сумі 35864,83 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, та відповідно до умов яких [PERSON] зобов'язалася здійснювати погашення заборгованості. З матеріалів справи, досліджених у ході судового розгляду, вбачається, що відповідачка, [PERSON], взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов вищевказаних угод, не виконувала, внаслідок чого допустила заборгованість за кредитом. Станом на 10.07.2014 року має заборгованість 22869,86 гривень - за кредитом; 3620,48 гривень - по процентам за користування кредитом. При цьому посилання відповідачки на сплату нею 34281 гривень кредиту жодними належними доказами не підтверджено, натомість згідно наданих нею банківських квитанцій, кредит сплачений лише в сумі 1755 гривень в період за 10 місяців 2013 року. Всі інші надані квитанції суд не бере до уваги, оскільки деякі з них датовані 2008, 2009 роками, що не стосуються даних кредитних правовідносин між сторонами, а деякі містять зміст операції - обмін валюти. Тому суд вважає правомірним, та таким, що ґрунтується на умовах договору кредиту нарахування заборгованості за кредитом та по процентам за користування кредитом у зазначеному вище розмірі. Разом з цим, позивачем нараховано та пред'явлено до примусового стягнення 38950,76 гривень як залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п.2.2 Генеральної угоди. Відповідно до ч.2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Сплата відповідачем неустойки (штрафу) у випадку невиконання/неналежного виконання зобов'язання передбачена укладеним сторонами договору. Отже, сплата відповідачем неустойки (штрафу) є обов'язком відповідача, визначеним ст.ст.549 та 611 ЦК України та Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 5 листопада 2012 року. Водночас, відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Окрім цього, Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснив, що положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Як встановлено судом сума отриманого відповідачем кредиту складає 35864,83 грн., заборгованість за кредитом складає 22869,86 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом - 3620,48 грн., розмір штрафу складає 38950,76 грн. А тому, заявлений до сплати штраф є занадто неспівмірним з розміром основного боргу відповідача. Відповідачка [PERSON] в ході розгляду справи просила суд зменшити розмір заявленої позивачем неустойки. Підставами для зменшення штрафу вказала значне погіршення свого матеріального становища, погіршення стану свого здоров'я (набуття цукрового діабету та інсулінозалежності). Ці обставини підтверджуються наданим відповідачкою письмовими доказами, а тому у сукупності з явною неспівмірністю розміру штрафу та основного боргу, є підставою для задоволення заяви відповідачки та зменшення розміру штрафу, стягнувши його з останньої в сумі 200 гривень. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом достовірно встановлено, що відповідачкою порушені умови кредитного договору, зокрема нею прострочено свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, порушено графік погашення заборгованості за кредитом, отже, в даному випадку, має місце невиконання зобов'язання відповідачем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України -стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з [PERSON] в користь банку слід стягнути 266,90 гривень судового збору.

Outcome: partial