Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

01.09.2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу з [PERSON] проведено розподіл спільно нажитого майна, в результаті якого позивачу відійшли: другий поверх, одна кімната лівої частини житлового будинку, літня кухня та стайня. Під`їзд до літньої кухні, стайні та гаража залишився спільним, а криниця та пивниця - в спільному користуванні. Меблі та інше речі домашнього вжитку залишились у поділених частинах будинку. Зазначений поділ майна затверджено рішенням виконавчого комітету Вербовецької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 14.04.1997 №36 «Про добровільний поділ будинковолодіння». Житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами у визначених в результаті поділу частках сторони користуються і на даний час. 30 квітня 2008 року виконавчим комітетом Вербовецької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області прийнято рішення №47 про оформлення за позивачем права власності на належну їй частину житлового будинку, господарських будівель і споруд. За даними погосподарського обліку [PERSON] та відповідачу належить по Ѕ частині спірного домоволодіння. Разом з тим, в січні 2021 року при зверненні до Вербовецької сільської ради за реєстрацією в будинку місця проживання новонародженого внука позивачу стало відомо, що право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано в цілому за відповідачем. Згодом, дана інформація підтвердилась наданою ОКП «Коломийське МЕТІ» на адвокатський запит копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.08.2008 року. Таким чином, всупереч взаємно узгодженому, реально існуючому поділу спільно нажитого майна відповідач зареєстрував за собою право власності і на належну позивачу частину житлового будинку, господарських будівель та споруд. [PERSON] вважає, що своїми діями відповідач порушив її право власності на частину домоволодіння. За наведених обставин, позивач вважає, що видане відповідачу свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок, господарські будівлі і споруди за адресою: [ADDRESS] , необхідно скасувати та у зв`язку із скасуванням свідоцтва про право власності підлягає скасуванню і державна реєстрація права власності відповідача на спірний житловий будинок. Водночас з метою ефективного захисту порушених прав необхідно визнати за позивачем право власності на частину спірного житлового будинку, оскільки вона на даний час позбавлена можливості зареєструвати за собою право власності на належну їй частину житлового будинку, господарських будівель та споруд. Ухвалою суду від 07.09.2021 року, у справі було відкрито загальне позовне провадження. 26.10.2021 року від позивача до суду надійшла заява про зміну предмета позову. Сторони в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, у яких виклали прохання про розгляд справи у їх відсутності, позивач змінені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити, а відповідач змінені позовні вимоги визнає в повному обсязі і не заперечує щодо їх задоволення. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з нижче наведених підстав. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності на майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу 08 травня 1997 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано відділом реєстрації актів громадянського стану Косівського району Івано-Франківської області (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] належить в частці 1/1 будинок в [ADDRESS] (а.с.8). Згідно Технічного паспорту №802 [PERSON] є власником житлового будинку із господарськими спорудами по [ADDRESS] (а.с.9-14). Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Вербовецької сільської ради №36 від 14.04.1997 року заяву [PERSON] , [PERSON] про добровільний поділ будинковолодіння задоволено (а.с.15). Виконком Вербовецької сільської ради 30.04.2008 року задовольнив заяву [PERSON] про оформлення права власності на житлові будівлі та господарські споруди, а саме: другий поверх житлового будинку, одну кімнату лівої частини житлового будинку, літню кухню, господарську споруду - стайню, що знаходяться в [ADDRESS] (а.с.16). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів майна щодо суб`єкта №242433241 від 29.01.2021 року будинок [ADDRESS] належить на праві приватної вланості [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 17.08.2008 року, виданого виконавчим комітетом Вербовецької сільської ради на підставі рішення № 61 від 12.04.1989 року (а.с.17-18). На адвокатський запит ОКП «Коломийське МБТІ», Вербовецьким старостинським округом та Державним архівом Івано-Франківської області було надано відповідь про те, що рішення виконавчого комітету Вербовецької сільської ради Косівського району про оформлення за [PERSON] права власності на будинок [ADDRESS] відсутнє (а.с.20-22). Зважаючи на те, що уповноваженим органом місцевого самоврядування не приймалось рішення про оформлення за відповідачем права власності на спірний житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] - свідоцтво про право власності на нерухоме майно було видане відповідачу без достатньої правової підстави, а тому воно підлягає скасуванню які реєстрація права власності на спірне майно, здійснена на його підставі. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України: майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 370 ЦК України: співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності за домовленістю між ними у порядку, встановленому ст.364 цього Кодексу. За визначенням, наведеним у п 1.2. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об`єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. З ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Як визначено ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться, зокрема, на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором ( ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, з метою захисту права власності позивача, необхідно скасувати видане відповідачу свідоцтво про право власності на нерухоме майно, скасувати державну реєстрацію за відповідачем права власності житловий будинок та визнати за позивачем право власності на відповідну частину спірного домоволодіння. Отже, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати - сплачений при подачі позову судовий збір у сумі 3399,83 грн.

Outcome: approved