Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 вересня 2010 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб виконкомом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 25. Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Спільне життя між сторонами не склалось через непорозуміння, різні погляди на життя. Декілька разів вони намагалися відновити стосунки, однак порозумітися так і не змогли. Позивач вважає, що її з відповідачем сім'я розпалася, шлюб є лише формальністю, а тому просить його розірвати. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище "[PERSON]" та просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснила, що з відповідачем вони не проживають спільно та не ведуть спільного господарства близько дев'яти місяців. Вважає, що примирення між ними неможливе, а тому категорично наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, з'ясувавши думку позивача, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, ухваливше заочне рішення, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 25 вересня 2010 року виконкомом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано виконкомом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області 25 вересня 2010 року, про що зроблено актовий запис № 25 (а.с. 4). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області 8 квітня 2011 року (а.с.9) та [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області 9 серпня 2014 року (а.с.10). За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено в судовому засіданні з показів позивача, подружніх відносин сторони не підтримують та проживають окремо, спільних інтересів не мають. В судовому засіданні позивач категорично наполягала на розірванні шлюбу. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв'язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. За змістом ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розриваючи шлюб між сторонами, суд залишає за позивачем на її прохання прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved