overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

01.08.2019 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки: сімейне життя не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на питання родини та побуту, втратили почуття любові через сварки та конфлікти; шлюб носить формальний характер; фактично шлюбно-сімейні відносини припинені з 2017р., проживають окремо близько 3 років, спільне господарство не ведуть; подальше збереження сім`ї і шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Представник позивача надала письмову заяву про підтримку позову, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи, зазначила про бажання позивача залишити шлюбне прізвище. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 16), про що свідчить отримання ним судової повістки (а.с. 39), однак в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, поважності неявки не убачається. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 23 вересня 1989 року у Петрівській сільській раді Балаклійського району Харківської області за актовим записом № 23 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 4). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, до суду не з`явився, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

01.08.2019 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки: спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, стали виникати сварки, втрачено почуття любові, поваги та взаєморозуміння; шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини фактично припинені пів року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть; подальше збереження сім`ї і шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам та інтересам дитини. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

01.08.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, на обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 17 жовтня 2013 року Калінінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 288. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає. З 2014 року сторони проживають окремо. Просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. До судового засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с.20). Відповідач повідомлявся належним чином (а.с.19, 23), але до суду не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи не надав, тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає можливим відповідно до правил ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 17 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Калінінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 288 (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

01.08.2019 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, починаючи з 01.08.2019 року і до закінчення [PERSON] навчання, тобто до 30.06.2020 року . Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.10.2000 року мати позивача вийшла заміж за [PERSON] і [INFO] у них народився син [PERSON] . У 2003 році батьки розлучилися і рішенням Первомайського міськрайонного суду від 11.12.2003 року були стягнуті з батька аліменти на утримання сина. 08.05.2019 року позивачу виповнилося 18 років але з 01.09.2018 до 30.06.2020 року він навчається в ДНЗ Первомайському професійному промисловому ліцеї на денній формі навчання на неповній бюджетній основі. Відповідач має можливість сплачувати аліменти. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, а його представник [PERSON] позов визнав частково та просив стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1\\8 частини. Суд вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії виконавчого листа виданого 11.09.2003 року Первомайським міськрайонним судом видно, що з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку. Із довідки ДНЗ Первомайського професійного промислового ліцею від 13.05.2019 року видно, що позивач 01.09.2018 до 30.06.2020 року навчається в ДНЗ Первомайському професійному промисловому ліцеї на денній формі навчання на бюджетній основі, неповному держзабезпеченні. Згідно ст. 199 ч. 1 СК України якщо повнолітній дочка,син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 ч. 1 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Ст. 81 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі викладеного суд знаходить доведеним те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу на період його навчання, але в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , а тому позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути витрати позивача по сплаті судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

01.08.2019 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області задоволено позов [PERSON] до Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області, треті особи: [PERSON] , Державний нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори Малькевич Леся Вікторівна про визнання права власності на спадкове майно. 09.12.2019 позивач подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по даній цивільній справі, оскільки в рішенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2019 року не було зазначено кадастровий номер 1/2 частини земельної ділянки площею 3,5501 га., цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Київська область Білоцерківський район, Розаліївська сільська рада, а саме - кадастровий номер 3220485800:03:004:0017. 12.02.2020 року в судовому засіданні Позивач вимоги заяви підтримав, просив її задовольнити. Дослідивши матеріали справи №357/15287/18 та зміст рішення суду від 01.08.2019 року, суд прийшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки позивач зареєструвати своє право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 3,5501 га., цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Київська область Білоцерківський район, Розаліївська сільська рада не можливо із-за відсутності кадастрового номеру вищевказаної ділянки. Згідно з п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно будь-якої позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість заяви про винесення додаткового рішення, у зв`язку із чим, вона підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

01.09.15 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача аліментів в її користь на утримання малолітньої дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що подружні відносини у неї з відповідачем не склались, тому судом на даний час розглядається справа про розірвання шлюбу між ними. Під час спільного подружнього життя в них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач не регулярно надає кошти на утримання дочки, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться практично на повному її матеріальному утриманні, самостійно утримувати дитину їй важко, тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала вимоги, посилаючись на обставини та факти, викладені в заяві, просила позов задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти сплати аліментів на утримання малолітньої дочки в заявленому позивачем розмірі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 2004 року, проте на даний час судом розглядається справа про розірвання шлюбу між сторонами. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження від 29.09.07р. /а.с.4/. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не регулярно надає кошти на утримання дочки. Проте, позов визнав, зазначив, що згідний на сплату аліментів на утримання дитини в сумі 1500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В зв'язку з наведеним, суд вважає, що позов слід задовольнити і стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, матеріальне становище сторін, матеріальне становище дитини від шлюбу та платника аліментів, відсутність у платника аліментів на утримання непрацездатних осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

01.09.16 року позивач [PERSON] звернулася до Козельщинського районного суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачем [PERSON] не склалося, через втрату почуття поваги та любові один до одного, подальше шлюбне життя і збереження шлюбу з відповідачем не можливе, а тому прохала розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, а також проти постановлення заочного рішення не заперечує. Також, позивач в заяві зазначила, що після розірвання шлюбу, залишити їй прізвище «Хміль», судові витрати за розгляд позовної заяви про розірвання шлюбу, з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання, суд не повідомив. За письмовою заявою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові докази по справі, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17 березня 1990 року в Оленівській сільській раді Козельщинського району Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 6. Спільно позивач та відповідач не проживають з червня 2012 року. Згідно до ст.ст. 110, 111, 112 СК України вбачається, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вважає, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає до задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами втрачені і подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України вбачається, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З врахуванням викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

01.09.1984 року, сторони уклали поміж собою шлюб, про що був зроблений актовий запис за № 26 у виконкомі Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області. Від нього сторони не мають неповнолітніх дітей. Хоча сторони і проживають під одним дахом, але подружні відносини не підтримують, як і ведення спільного господарства з грудня 2014 року.Спільне життя між ними не склалось із-за відсутності взаємопорозуміння, поваги один до одного, любові.Припинив подружні стосунки , сторони не поновлювали і на теперішній час не бажають поновлювати їх. Не погоджуючись на примирення з відповідачем, позивач просить шлюб поміж ними розірвати Позивач надав суду письмову заяву, в якій, підтримуючи свої вимоги,просить справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з*явилася,хоча була про нього повідомлена належним чином і не надала суду пояснень своєї поведінки. Перевіривши матеріали справи ,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити , так як дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження поміж ними шлюбу суперечило б їхнім інтересам.Сторони з грудня 2014 року до теперішнього часу не підтримують подружні стосунки і за цей період ніхто з них заходів для примирення і збереження шлюбу не приймав і не бажає приймати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв*язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після реєстрації шлюбу з позивачем, відповідач ,дошлюбне прізвище якої « [PERSON]», стала іменуватися прізвищем»[PERSON]» і на теперішній час вона не заявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

01.09.2001 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Галицького районного управління юстиції м. Львова, про що зроблено актовий запис № 202. Від шлюбу у сторін народились діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейне життя у них з відповідачкою не склалось. З лютого 2013 року не підтримують подружні відносини, разом не проживають, не ведуть спільне господарство,спір про майно відсутній. Просить шлюб розірвати, так як він носить формальний характер. У судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Дітей просить залишити проживати з відповідачкою. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що суду довіряє, позов визнає повністю та просить задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований 01.09.2001 року у у відділі реєстрації актів громадянського стану Галицького районного управління юстиції м. Львова, про що зроблено актовий запис № 202. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], від шлюбу у сторін народився син: [PERSON] [INFO] Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] у сторін народилась дочка [PERSON] [INFO] Подружнє життя у сторін не склалось, вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, повністю виключають можливість примирення між собою. Їх шлюб носить формальний характер та має бути розірваний. Відповідно до ст.ст.104-105 СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя стало неможливим, суперечить їх інтересам та може суперечити інтересам їхніх дітей, примирення неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

01.09.2007 року Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 437. Від шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2013 р., спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, немає. Між подружжям досягнуто угоди про утримання дитини. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі та закінчити розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала заяву, якою позовні вимоги визнає та просила розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню. Суд приходить до вис новку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх приватним інтересам, інтересам їх дитини, в зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

01.09.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 27.08.2009. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач з ними не мешкає, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, просила стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно на утримання дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.08.2009 (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], батьками якого вони являються (а.с.4). Батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, що передбачено ст. 180 Сімейного кодексу України. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини - не досягнуто, а отже, аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини і відповідача, обставини даної справи, і вважає за необхідне

Outcome: approved