Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

01.04.2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 03.03.2011 року з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписав заяву № б/н, згідно якої він отримав кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач своїм підписом в анкеті-заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі Умови) та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач надав свою згоду на встановлення кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою Банку і надав Банку право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Він, як власник картрахунку, зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Позивач зазначає, що повністю виконав свої зобов`язання за договором та угодою, надав відповідачу кредит. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, не надав своєчасно Банку грошей для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами згідно Умов, тобто порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість. Станом на 18.03.2019 року відповідач має заборгованість за кредитом в сумі 30 557 грн. 67 коп., яка складається із: 13 525 грн. 97 коп. - тіла кредиту; 6 831 грн. 19 коп. - прострочення тіла кредиту; 0 грн. - нарахованих відсотків за користування кредитом; 7 519 грн. 19 коп. - нарахованої пені за прострочення зобов`язання; 750 грн. - нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; штрафів: 500 грн. - фіксована частина та 1 431 грн. 32 коп. - процентна складова. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 30 557 грн. 67 коп. за кредитним договором № б/н від 03.03.2011 року та судові витрати. Ухвалою суду від 02.04.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження на підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з особливостями, передбаченими ст. 279 ЦПК України. Відповідачу направлені копії позовної заяви, додатків до неї, запропоновано подати відзив і докази. Відповідач подав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що ним після укладення кредитного договору отримано кредитну картку для виплат, а не для отримання кредиту, строк дії якої сплив давно і взагалі картку було викрадено декілька років тому, хоча доказів такого факту в нього нема. Вважає, що наданий Банком розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, хоча і визнає заборгованість по тілу кредиту, але по картці «Gold», яку він отримав у 2018 році. Крім того, зазначив, що одночасне застосування пені та штрафу, як виду цивільно-правової відповідальності, є порушенням норм законодавства. Відповідач наголосив, що у 2018 році він отримав картку «Gold» та використовував кошти по збільшеному кредитному ліміту - 15 000 грн., проте також загубив її. Просив суд при розгляді справи врахувати його сімейний стан та матеріальне становище. Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій він спростовує пояснення відповідача з посиланням на докази. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Ухвалою суду від 20.05.2019 року від позивача витребувано докази, які б підтверджували, яку саме кредитну картку і коли отримав відповідач та які тарифи діють до цієї картки, який строк дії картки; зобов`язано надати інформацію про обставини зміни процентної ставки у різні періоди; обґрунтований логічно-зрозумілий розрахунок заборгованості, а також алгоритм (формулу), за яким можливо зрозуміти, як з наведених показників утворився результат (відсотки; з яких сум розраховані пеня, штрафи тощо; за який період); виписку по рахунку за договором б/н від 03.03.2011 року тощо. Позивачем на виконання вимог ухвали надано письмові пояснення та докази. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 03.03.2011 року з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «Приватбанк» і підписав заяву № б/н, за умовами якої отримав кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується анкетою-заявою про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відповідач своїм підписом в анкеті-заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідачем факт укладання договору не оспорюється. За своєю сутністю укладений кредитний договір є договором приєднання. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частинами 1,2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За умовами укладеного кредитного договору від 03.03.2011 року, згідно наданої Банком інформації, [PERSON] отримав картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Під час укладення кредитного договору діяла відсоткова ставка по кредиту 30% на рік, яка в подальшому була змінена, що підтверджується наказами Банку та розрахунком заборгованості. Розмір відсоткової ставки може бути змінений Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов. В подальшому, відповідачу було перевипущено кредитну картку на престижну картку «Універсальна Gold» відповідно до Тарифів якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначені обставини відповідачем не оспорювались. Під перевипуском карти слід розуміти випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого клієнтом карткового рахунку, що не потребувало заповнення додаткових документів. Відповідач користувався коштами на підставі первинної та перевипущеної картки, зі строком дії останньої картки до жовтня 2021 року, що підтверджується випискою за рахунком і довідкою про видачу кредитних карток, що надані Банком на вимогу суду. Відповідач стверджує, що загубив картки, проте доказів на підтвердження такого факту суду не надав. [PERSON] із заявою про закриття поточного рахунку не звертався, картки в Банк не повертав, заяв про заблокування картки у зв`язку з викраденням не подавав, його поточний рахунок на даний момент відкритий та дійсний. З наданого розрахунку Банку та виписки з рахунку про рух коштів вбачається, що відповідач користувався кредитним лімітом: отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів та частково сплачував заборгованість по кредитному договору. Останній раз він частково погасив заборгованість - 01.06.2018 року, однак повністю заборгованість по кредитному договору не погашена. За положеннями статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтями 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, а також пунктів 2.1.1.5.5-2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що в разі порушення позичальником строків виконання зобов`язань банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та погашення позичальником заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, а також інші витрати згідно умов. Відповідач оспорює розрахунок заборгованості, проте жодних доказів на підтвердження своєї позиції суду не надав. Його доводи, наведені у відзиві, спростовані наданими позивачем доказами: виписками по рахунку Банку, довідкою про видачу кредитних карток. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 18.03.2019 року сума заборгованості складає 30 557 грн. 67 коп., зокрема: заборгованість за тілом кредиту - 13 525 грн. 97 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 6 831 грн. 19 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 0 грн., пеня за прострочене зобов`язання - 7 519 грн. 19 коп., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 750 грн., а також штрафи: фіксована частина - 500 грн. та процентна складова - 1 431 грн. 32 коп. Суд вважає, що в даному випадку знайшов підтвердження факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № б/н від 03.03.2011 року, оскільки встановлено, що він має прострочену заборгованість за тілом кредита в сумі 6 831 грн. 19 коп. [PERSON] визнав наявність заборгованості по тілу кредиту за карткою «Універсальна Gold», яка, як встановлено судом, приєднана з новим строком дії до раніше відкритого клієнтом карткового рахунку, а тому суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача простроченої заборгованості по тілу кредиту в сумі 6 831 грн. 19 коп. Невиконання відповідачем зобов`язання надає позивачу право вимагати дострокового повернення всього тіла кредиту, тому на користь позивача також слід стягнути заборгованість за тілом в сумі 13 525 грн. 97 коп. Заборгованість по відсоткам за користування кредитом відсутня. Разом із тим, вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору, на думку суду, підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка згідно зі ст. 417 ЦПК України є обов`язковою для судів. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за кредитом відсутнє розмежування пені, в зв`язку з чим не можливо визначити розмір пені, яку просить стягнути позивач, та спосіб її нарахування. Згідно із ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Зважаючи на норми ст. 61 Конституції України суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею слід відмовити, стягнувши штраф передбачений Умовами. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 549 ЦК України та п. 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більші ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5 % від суми позову. Отже, загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором № б/н від 03.03.2011 року, яка підлягає стягненню, складає 22 288 грн. 48 коп., зокрема: заборгованість за тілом кредиту - 13 525 грн. 97 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 6 831 грн. 19 коп., штрафи: фіксована частина - 500 грн. та процентна складова - 1 431 грн. 32 коп. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наведених обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог 1 401 грн. 15 коп.

Outcome: partial