Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

01 листопада 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 17980 грн. 58 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що дійсно має заборгованість перед банком, проте через скрутний матеріальний стан просить зменшити розмір нарахованої пені. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 14 листопада 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 3260 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Також, 14 листопада 2007 року відповідачем була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка є витягом з тарифів банківського обслуговування. Згідно Умов та Правил надання банківських послуг (пункти 3.2; 3.3), після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою», за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік. Також, п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору, а тому розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в пунктах 4.9. Умов та Правил надання банківських послуг і п. 5.8. «Правил користування платіжною карткою». У відповідності до пунктів 6.3; 6.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний отримувати виписки про стан картрахунку і про проведені операції по картрахунку. При незгоді зі змінами Правил та/або тарифів банку звернутись в банк для розірвання цього договору та погасити перед банком заборгованість, у тому числі і заборгованість, що утворилася протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих держателю і його довіреним особам. Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, відсоткова ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Пунктом 28 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог ст.ст. 641-642 ЦК або в порядку, визначеному ч. 6 ст. 1056-1 ЦК України. Відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Позивачем зазначено, що відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 30 вересня 2017 року утворилася заборгованість в сумі 17980 грн. 58 коп., з якої 430 грн. 98 коп. заборгованість за кредитом, 12917 грн. 19 коп. заборгованість по процентам, 3300 грн. пеня, 500 грн. штраф (фіксована частина), 832 грн. 41 коп. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 3-6). Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач у своїй письмовій заяві від 22.12.2017 просить зменшити розмір нарахованої пені, враховуючи його скрутне матеріальне становище. Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки розмір нарахованої пені значно перевищує розмір основного боргу (тіла кредиту), а також враховуючи скрутне матеріальне становище відповідача, суд знаходить підстави для зменшення розміру пені з 3300 грн. до розміру основної заборгованості за кредитом, тобто, до 430 грн. 98 коп. Таким чином, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial