Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

У травні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернувся до суду з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису від 10.04.2013, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Некриловим Костянтином Юрійовичем (далі - приватний нотаріус КМНО Некрилов К.Ю.) про стягнення з позивача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Конфліктології і Права» (далі - ТОВ «Центр Конфліктології і Права») основного боргу та витрат, пов'язаних з вчиненням виконавчого напису, в загальному розмірі 115 140 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до умов договору позики від 22.07.2011, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Некриловим К.Ю., [PERSON] позичив у [PERSON] 114 000 грн., що визначено у договорі як еквівалент 15 000 дол. США, які зобов'язався повернути у строк до 22.10.2011. У вересні 2011 р. позивач на вимогу позикодавця почав частинами повертати позику. В подальшому через скрутне матеріальне становище позивач домовився з позикодавцем про продовження строку повернення позики. Впродовж наступних півтора року позивач повертав позику і передав позикодавцю 77 520 грн., що є еквівалентом 10 200 дол. США. У січні 2013 р. у зв'язку з погіршенням стану здоров'я позивач звернувся до позикодавця з проханням трохи перечекати з поверненням коштів. Як виявилось згодом, 10.04.2013 [PERSON] уклав з ТОВ «Центр Конфліктології і Права» договір про переуступку права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Некриловим К.Ю. При цьому [PERSON] передав ТОВ «Центр Конфліктології і Права» право недійсної грошової вимоги, адже не попередив товариство про те, що більше половини боргу за договором позики було погашено. На підставі договору про переуступку права вимоги ТОВ «Центр Конфліктології і Права» звернулося до приватного нотаріуса КМНО Некрилова К.Ю. за вчиненням виконавчого напису. На підставі такого звернення 10.04.2013 приватний нотаріус КМНО Некрилов К.Ю. вчинив виконавчий напис про стягнення з позивача усієї суми боргу в розмірі 114 000 грн. та 1 140 грн. витрат, пов'язаних з вчиненням виконавчого напису. Вказаний виконавчий напис позивач вважає незаконним посилаючись на те, що оскільки він був вчинений без будь-якого документу, який би підтверджував безспірність його зобов'язання, була порушена процедура його вчинення, визначена абзацем 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат», пункту 3.5. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] подали заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності та відсутності позивача. Відповідачі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, проте до суду вони не з'явилися без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подали. Зважаючи на неявку обох відповідачів в судове засідання та неподання ними відзиву на позов, суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представники позивача не заперечують проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. 03.07.2017 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду. 12.09.2017 представники позивачів заявили клопотання про витребування документів, що стали підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису, яке суд задовольнив, про що постановив ухвалу. 21.03.2018 суд постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, замінив засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням та застосував до приватного нотаріуса КМНО Некрилова К.Ю. заходи процесуального примусу, постановивши ухвалу про тимчасове вилучення документів, які стали підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису. 04.05.2018 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. 22.11.2011 між позикодавцем [PERSON] та позичальником [PERSON] укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Некриловим К.Ю., запис у реєстрі № 6100 (а.с. 13). Предметом договору позики є надання позикодавцем у позику позичальнику грошових коштів в сумі 114 000 грн., що є еквівалентом 15 000 дол. США, які позичальник зобов'язався повернути у строк до 22.10.2011. 10.04.2013 [PERSON] та ТОВ «Центр Конфліктології і Права» уклали договір про переуступку права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Некриловим К.Ю., запис у реєстрі № 3924. Відповідно до умов цього договору [PERSON] відступив ТОВ «Центр Конфліктології і Права» за плату своє право грошової вимоги до [PERSON], яке виникло на підставі договору позики від 22.11.2011 на суму 114 000 грн., що є еквівалентом 15 000 дол. США (а.с. 16-17). Цього ж числа приватний нотаріус КМНО Некрилов К.Ю. вчинив на договорі про переуступку права вимоги виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3925, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Центр Конфліктології і Права» боргу в розмірі 114 000 грн. та 1 140 грн. витрат, пов'язаних з вчиненням виконавчого напису, а всього 115 140 грн. (а.с. 18). 16.07.2013 між ТОВ «Центр Конфліктології і Права» (кредитором) та [PERSON] (боржником) укладено договір про реструктуризацію заборгованості, яким сторони погодили розмір заборгованості боржника перед кредитором, яка виникла на підставі договору про переуступку права вимоги та договору позики, в сумі 15 000 дол. США, що становить в еквіваленті 119 895 грн. за курсом НБУ на день укладення договору (а.с 22-23). Згідно з умовами, визначеними у пункті 1.2. цього договору, кредитор надає боржнику розстрочку в погашенні заборгованості, а боржник зобов'язується сплачувати заборгованість щомісячно, 25 числа кожного місяця, рівними частинами - по 1 000 дол. США. 26.11.2013 ТОВ «Центр Конфліктології і Права» (кредитор) та [PERSON] (боржник) уклали ще один договір про реструктуризацію заборгованості (а.с 24-25). З пункту 1.1. цього договору вбачається, що на день його укладення розмір заборгованості боржника перед кредитором становив 10 000 дол. США, що є еквівалентом 79 930 грн. Сторони цього договору дійшли згоди про те, що частину заборгованості в сумі 39 950 грн. боржник погашає шляхом продажу квартири, а решту заборгованості в розмірі 39 980 грн. боржник сплачує щомісячно, 25 числа кожного місяця, рівними частинами - по 3 000 грн., і вносить останній платіж в сумі 980 грн. 25.02.2015 (пункт 1.3.). Захист цивільних прав в позасудовому порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису на борговому документі передбачений статтею 18 ЦК України. Порядок вчинення виконавчих написів визначається Законом України "Про нотаріат" та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок). За нормою статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що підтверджують заборгованість. Відповідно до статті 88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.5. глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік). До таких документів вказаний Перелік відносить, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Вид таких документів у Переліку не зазначений, а відтак це може бути будь-який документ, на підставі якого встановлюється безспірність зобов'язання, а саме: певна розписка, акт звіряння розрахунків, направлена боржнику вимога про усунення порушень зобов'язання тощо. У цивільному судочинстві діє правило, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12, 81 ЦПК України). Жодних заперечень проти позову та доказів, які б спростовували ствердження позивача про існування спору щодо розміру його зобов'язань за договором позики, суду не надано. Більш того з метою встановлення обставин, які мають значення для справи, суд вжив усіх можливих і розумних заходів щодо витребування від приватного нотаріуса КМНО Некрилова К.Ю. документів, які стали підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису, однак ні ухвала про витребування доказів, ні ухвала про застосування заходів процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів, виконані не були. Отже зважаючи на відсутність доказів подання стягувачем нотаріусу документів, що підтверджували безспірність заборгованості позивача, суд вважає обґрунтованими доводи позову про те, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено без таких документів, що унеможливлювало об'єктивне з'ясування нотаріусом дійсного та безспірного розміру заборгованості позивача за договором позики. За таких обставин виконавчий напис не може вважатися вчиненим з дотриманням вимог закону, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідачів в рівних частках сплачений позивачем судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved