overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

01 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не надає їй належної матеріальної допомоги на утримання їхніх дітей, тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця з дня подачі позову до суду до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак в судове засідання не з'явився, заяви про відкладення розгляду справи не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення у справі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 листопада 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 555 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.7) та [PERSON], [INFO] (а.с.8). Стан здоров'я й матеріальне становище дітей та відповідача задовільні. У відповідності зі ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі спору розмір аліментів визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. При таких обставинах позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

01 квітня 2014 року [PERSON] пред`явив до суду позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 22 липня 1989 року у відділі ЗАГС виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Львова, актовий запис № 242. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив про те, що 22 липня 1989 року у відділі ЗАГС виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Львова він зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 242. Від спільного шлюбу у них є син - [PERSON], вже повнолітній та син - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою не склалося. Протягом останнього часу вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить її інтересам та інтересам синів. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Додатково пояснив, що примирення між ним та відповідачкою не можливе, та розірвання шлюбу буде повністю відповідати їх інтересам та інтересам дітей. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду, а також долученим до матеріалів справи оголошенням про виклик в судове засідання відповідача в газеті «Високий замок» № 70 (5134) від 19 травня 2014 року. Причин своєї неявки в судове засідання не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, інтересам їх дітей, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

01 квітня 2014 року до суду звернулась [PERSON] з заявою про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з [PERSON] вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано 16 січня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Шосткинському району Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області згідно з актовим записом №24. Причиною звернення до суду стали ті обставини, що спільне життя між подружжям не склалося, між ними немає взаємоповаги та взаємопорозуміння, шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство та сімейний бюджет не ведуться. У судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилась, надала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. [PERSON] в судове засідання не з'явився в зв'язку з тим, що він відбуває покарання в місцях позбавлення волі, про розгляд справи повідомлявся належним чином, клопотань та заперечень до суду не надавав. Представник відділу реєстрації актів цивільного стану по Шосткинському району в судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що 16 січня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Шосткинському району Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області згідно з актовим записом №24 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.4). Довідкою Шосткинської ВК управління ДПтС України в Сумській області (№66) засвідчено, що [PERSON], [INFO], який дійсно засуджений 15.03.2012 Шосткинським міськрасудом Сумської області за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі і відбуває покарання в Шосткинській виправній колонії (а.с.5). Згідно з ч.3 ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

01 квітня 2014 року заявник звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту отримання [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,044 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], на підставі рішення виконкому Петродолинської сільської ради за №37 від 17.08.1995 року. Заявник та його представник у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі. Представник Петродолинської сільської ради Овідіопольського району в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, у відповідності до якої позовні вимоги визнає, просить суд розглядати справу без його участі. Представник Відділу Держземагенства в Овідіопольському районі у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у відповідності до якої просить суд розглядати справу без його участі та винести рішення по суті спору. Суд, дослідивши докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. По справі встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] отримав безоплатно у власність присадибну ділянку по [ADDRESS], площею 0,044 га в с.Петродолинське Овідіопольського району, відповідно до рішення виконкому Петродолинської сільської ради №37 від 17.08.1995 року, після чого отримав державний акт на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку сурії ОД, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Петродолинської сільської ради за №26 від 10.05.1996 року. Звернувшись до ПП «Приват-сервіс+» з метою присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру та замовлення технічної документації із землеустрою, йому було відмовлено в виконанні у зв'язку з наявними помилками в державному акті щодо невірної дати рішення виконкому, адреси земельної ділянки та відсутності підтвердження в присвоєнні адреси «[ADDRESS]». У зв'язку з цим [PERSON] звертався до Петродолинської сільської ради Овідіопольського району та Відділу Держземегенства в Овідопольському районі стосовно виправлення помилок в державному акті, однак отримав відмови від 10.01.2014 року та 18.02.2014 року відповідно, у зв'язку з відсутністю повноважень вказаних органів державної влади стосовно внесення змін до державних актів на право власності на земельну ділянку. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце та час народження якого, вказані в документі, не співпадають з прізвищем, ім'ям, по-батькові, місцем та часом народження цієї особи, які вказані у свідоцтві про народження чи паспорті. Факт отримання заявником вказаного державного акту на земельну ділянку підтверджується Рішенням №37 Петродолинської сільської ради від 17.08.1995 року, Державним актом на право приватної власності на землю від 10.05.1996 року, Актом передачі земельної ділянки у приватну власність від 11.09.1995 року, наявними у матеріалах справи. Таким чином, суд вважає доведеним юридичний факт, який заявник просить суд встановити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

01 квітня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 31.03.2014р. о 15 год. 54 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним і виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 31.03.2014р. о 15 год. 54 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] Магдалинівської ЦРЛ. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий доступний контакту. Емоційно напружений, тривожний, підозрілий, агресивний на адресу сестри. Вважає, що вона відьма та наводить на нього порчу. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

01 квітня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 31.03.2014р. о 17 год. 45 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним і виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 31.03.2014р. о 17 год. 45 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Бояв К.Н. КЗ «НМПНЛ»ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий злобний, напружений. Мислення непослідовне. Виказує маячні ідеї особливих можливостей. Понижуючи голос, повідомляє, що працює на таких людей « чиї імена в слух не промовляють». Вербально агресивний на адресу матері. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

01 квітня 2014 року з позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду звернулась [PERSON]. У позовній заяві викладено прохання визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 5,1010 га. на території Петріцівської сільської ради Миргородського району. Правовою підставою визнання за нею права власності земельну ділянку є прийняття спадщини позивачкою після смерті батька, [PERSON], який помер [INFO]. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на спірну земельну ділянку з підстав відсутності правовстановлюючого документа. Тому вона змушена звернутись до суду. В судове засідання позивачка особисто не з'явилась. В суді її інтереси представляв на підставі доручення [PERSON]. Представник позивачки підтримав позовні вимоги [PERSON] та просив їх задовольнити. На запитання суду пояснив, що померлий [PERSON] набув права власності на спірну земельну ділянку в процесі приватизації земель Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка» с. Петрівці. Представник відповідача Петріцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з'явився. До суду надав лист, в якому провис провести судове засідання без участи представника сільської ради. Сільська рада має заперечень проти позову [PERSON] Незважаючи на відсутність заперечень Петріцівської сільської ради проти позову [PERSON], суд відмовляє у задоволенні даного позову, так як позивачем не доведено необхідними та допустимими доказами факту виникнення права власності на конкретну спірну земельну ділянку в спадкодавця [PERSON], померлого [INFO]. Доводи позивача про набуття права власності на земельну ділянку померлим [PERSON] в ході приватизації земель Державного підприємства «Сільськогосопдарське підприємство імені Іваненка» не знайшли свого підтвердження, так як погодження проекту приватизації земель ДП «СГП імені Іваненка» завершилось прийняттям розпорядження № 32 голови районної державної адміністрації 18 лютого 2013 року (а.с. 32), тобто майже через два роки після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні прав та обов'язки припиняється у момент смерті фізичної особи, що вказує на неможливість померлим [PERSON] набути права власності на земель ділянку в ході приватизації земель ДП «СГП імені Іваненка», яка завершилась видачею свідоцтв про право власності на конкретні земельні ділянки після розпорядження голови Миргородської РДА від 18 лютого 2013 року. Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Враховуючи вищевикладене померлий [INFO] [PERSON] не набув права власності на земельну ділянку в ході приватизації землі ДП «СГП імені Іваненка.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

01 квітня 2014 року КП «Південно-Західні тепломережі» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з опалення та підігріву гарячої води, зазначивши, що відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS], де вона фактично проживає. За період з 01.09.2012 року по 01.03.2014 року відповідач неналежним чином не виконувала свої зобов'язання по оплаті послуг з теплопостачання, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість перед позивачем на суму 1 741 грн. 23 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання на неодноразові виклики суду не з'явилась, хоча в установленому законом порядку своєчасно повідомлялась про час та місце судового розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути по суті за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за послуги з опалення та підігріву гарячої води, надані позивачем, в сумі 1 741 грн. 23 коп. та судових витрат підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно довідки про склад сім'ї у квартирі [ADDRESS], зареєстрована та проживає відповідач [PERSON] Відповідно до довідки КП «Південно-Західні тепломережі» № 049821 відповідач має заборгованість за наданні послуги у сумі 1 741 грн. 23 коп. за період з 01.09.2012 року по 01.03.2014 року, яку по теперішній час не погасила. Згідно п. п. 18, 20 «Правил надання послуг по централізованому опаленню, поставки холодної та гарячої води, водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року за № 630 відповідач повинен оплачувати послуги з теплопостачання й гарячого водопостачання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

01 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Гвардійської сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, вказавши, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки (паю) в розмірі 1,74 га та майнового паю в ДП «Смотрич». За життя останній склав заповіт, згідно якого його єдиним спадкоємцем є позивач [PERSON] Про існування даного заповіту позивачу стало відомо в жовтні 2013 року з довідки Гвардійської сільської ради. Тому, що позивач не знав про існування заповіту, він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. У зв'язку з наведеним позивач просить суд визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] року [PERSON] терміном в три місяці. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Представник Гвардійської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечив проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не падав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат. Відповідно до ст. ст. 1216-1218, 1222, 1258, 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved