Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

У грудні 2016 року позивач ТОВ "Страхова компанія «ВіДі-Страхування» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення витрат, пов'язаних із сплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 12.09.2015 року між ТДВ "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU №5844, предметом якого є страхування ризиків, пов'язаних з володінням, користуванням, розпорядженням належним страхувальнику на праві власності автомобілем «Land Rover», д.р.н. [NUMBER]. 22.01.2016 року по вул. Трутенка, 9-А у м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Land Rover», д.р.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Volkswagen», д.р.н. [NUMBER], яким керував водій [PERSON] Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.03.2016 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди за ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. 04.02.2016 року до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» звернулася [PERSON] з заявою про виплату страхованого відшкодування вх. № 15/04/9.01/0178.16 в зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування. 09.03.2016 року ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» на підставі страхового акту № КР-010799 від 17.02.2016 року та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи з рахунку № ПАсС-00001168 від 02.02.2016 року, акту виконаних робіт № ПАССА-001275 від 10.03.2016 року здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 184 250,04 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями № 570 від 09.03.2016 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована в ПАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ 4766271, за яким останнє взяло на себе обов'язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особами внаслідок експлуатації автомобіля «Volkswagen», д.р.н. [NUMBER], особою відповідальність якої застрахована. Полісом встановлено ліміт відповідальності ПАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000 гривень. Відповідачу [PERSON] 31.05.2016 року направлено лист вих. № 15/04/8.10/086-16, який відповідач не отримав, що підтверджується конвертом з номером рекомендованого повідомлення - 0319406088339. 10.08.2016 року вимогу було надіслано повторно. 21.09.2016 р. її було отримано, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 0319406093570. Враховуючи, що ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» неодноразово вживалися заходи для врегулювання даного спору з [PERSON] в досудовому поряду, небажання [PERSON] добровільно виконати вимоги ТДВ «СК «ВіДі-Страхування», змушений ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» звернутися до суду за захистом своїх прав. У процесі розгляду справи позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь витрати, пов'язані зі сплатою страхового відшкодування, у сумі 134 250,04 грн., судовий збір у сумі 2 013,75 грн. та суму 420,00 грн. сплачено за публікацію оголошення у газеті «Урядовий кур'єр» та 6,30 грн. судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом в установленому законом порядку. З урахуванням обставин справи, положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, проти чого не заперечує представник позивача згідно поданої заяви. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 вересня 2015 року укладено між [PERSON] та ТОВ «СК «ВіДі-Страхування» договір № CLAU-5844 добровільного страхування наземного транспорту . Відповідно до п. 2.1. даного договору предметом договору страхування, є майнові інтереси [PERSON], що пов'язані з володінням, користування та/або розпорядженням транспортного засобу ««Land Rover», д.р.н. [NUMBER] (а.с. 4-16). 22.01.2016 року по вул. Трутенка, 9-А у м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Land Rover», д.р.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Volkswagen», д.р.н. [NUMBER], яким керував водій [PERSON] Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.03.2016 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди за ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (ч. 1 ст. 1187ЦК України), відносять до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утримання транспортних засобів), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно з п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. 04 лютого 2016 року до ТДВ «ВіДі-Стархування» звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою (а.с. 23). 09.03.2016 року ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» на підставі страхового акту № КР-010799 від 17.02.2016 року та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи з рахунку № ПАсС-00001168 від 02.02.2016 року, акту виконаних робіт № ПАССА-001275 від 10.03.2016 року здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 184 250,04 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями № 570 від 09.03.2016 року. Згідно ч. 1.7. ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно ч. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована в ПАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ 4766271, за яким останнє взяло на себе обов'язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації автомобіля «Volkswagen», д.р.н. [NUMBER], особою відповідальність якої застрахована. Полісом встановлено ліміт відповідальності ПАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000 гривень. [PERSON] 31.05.2016 року направлено лист вих. № 15/04/8.10/086-16, який відповідач не отримав, що підтверджується конвертом з номером рекомендованого повідомлення - 0319406088339. 10.08.2016 року вимогу було надіслано повторно. 21.09.2016 р. її було отримано, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 0319406093570 (а.с. 35-39). Враховуючи обставини викладені вище, суд дійшов до висновку про те, що з відповідача на користь позивача ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» підлягають стягненню в порядку регресу витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 134 250,04 гривень, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 020,05 гривень, а також витрати у розмірі 420 грн., пов'язані із розглядом справи, зокрема, із опублікуванням оголошення про виклик відповідача у газетному виданні «Урядовий кур'єр». За наведеним,

Outcome: approved