Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг» звернулося до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № ML-603/024/2008 від 17.07.2008 року ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» було надано [PERSON] кредит в сумі 20300,00 доларів США. 10.12.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № ML-603/024/2008 від 10.12.2010 року. Внаслідок невиконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору станом на 28.10.2013 року заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором складає 12415,89 доларів США (еквівалент в гривні на дату розрахунку по курсу НБУ 99240,20 грн.). Крім того [PERSON] нарахована пеня в розмірі 398352,26 грн. в розмірі 1% від суми несвоєчасного виконання зобов'язання за кожен день просточки. Враховуючи допущені [PERSON] порушення, позивач пред'явив йому досудову вимогу № 200052328 від 14.10.2013 року. В забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладений договір іпотеки (майнова порука) № PML-603/024/2008 від 17.07.2008 року посвідчений приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1401. Згідно умов договору іпотеки відповідач передав в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: житлову квартиру, що знаходится за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи допущені [PERSON] порушення, позивач пред'явив відповідачу [PERSON] досудову вимогу № 200052329 від 14.10.2013 року. Просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML-603/024/2008 від 17.07.2008 року по тілу кредиту 12415,89 доларів США (еквівалент в гривні на дату розрахунку по курсу НБУ 99240,20 грн.) та нараховану пеню в розмірі 398352,26 грн. шляхом звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна: житлову квартиру, що знаходится за адресою: [ADDRESS]. а саме: продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за ціною встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», для задоволення грошових вимог ТзОВ «ОТП Фактоинг Україна». Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву у якій просив справу розглянути в його відсутності та позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак належним чином були повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, зі згоди представника позивача суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитного договору № ML-603/024/2008 від 17.07.2008 року ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» було надано [PERSON] кредит в сумі 20300,00 доларів США. 10.12.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № ML-603/024/2008 від 10.12.2010 року. Внаслідок невиконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору станом на 28.10.2013 року заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором склала 12415,89 доларів США (еквівалент в гривні на дату розрахунку по курсу НБУ 99240,20 грн.). Крім того [PERSON] нарахована пеня в розмірі 398352,26 грн. в розмірі 1% від суми несвоєчасного виконання зобов'язання за кожен день просточки. Враховуючи допущені [PERSON] порушення, позивач пред'явив йому досудову вимогу № 200052328 від 14.10.2013 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Крім того, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати відсотків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Також, судом встановлено, що в забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладений договір іпотеки (майнова порука) № PML-603/024/2008 від 17.07.2008 року посвідчений приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1401. Згідно умов договору іпотеки відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житлову квартиру, що знаходится за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи допущені [PERSON] порушення, позивач пред'явив відповідачу [PERSON] досудову вимогу № 200052329 від 14.10.2013 року. Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володіння заставодавця або третьої особи. Відповдно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Умовами договору іпотеки було передбачено право позивача у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем основного зобов'язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того відповідно до договору іпотеки, позивач також набуває право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а вразі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно із ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Стаття 39 Закону України "Про іпотеку" передбачає, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно із п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як ст.39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої ст. 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотеко держателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак слід стягнути з відповідача [PERSON] 3441,00 грн. судового збору. Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 575, 590, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», та

Outcome: approved