Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

01 липня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 15.02.2012 року у розмірі 121055,86 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.02.2012 року з відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 16000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом, в розмір зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку. У порушення ст.ст. 526,527,530 ЦК України та умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2019 має заборгованість в загальній сумі 121055,86 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 14 928,34 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 106127,52 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 121055,86 грн., судовий збір в сумі 1921 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 липня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження із викликом у судове засідання сторін. ( а.с. 47). Ухвалою від 15 серпня 2019 року від позивача\~ АТ КБ «Приватбанк» витребувано оригінал анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг; докази на підтвердження повідомлення [PERSON] про зміну процентної ставки за спірним договором; відомості щодо строку дії платіжної картки згідно вказаного договору, розрахунок заборгованості за спірним кредитним договором, із зазначенням окремими графами розрахунок поточної та простроченої заборгованості; вказати розмір відсоткової ставки, яка застосовувалась при розрахунку; суми пені; виписку з карткового рахунку [PERSON] \~ ( а.с. 52) . 09 вересня 2019 року на виконання ухвали суду від позивача АТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь та довідка про видачу кредитних карток за договором б/н, підписаним з [PERSON] ; виписку по кредитному рахунку, інформацію щодо смс- інформування щодо зміни відсоткової ставки, інформація щодо зміни тарифної ставки. ( а.с.56-74). 13 січня 2020 року відповідач [PERSON] отримав копію позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» разом зі всіма додатками, про надав суду розписку. ( а.с. 87). 16 січня 2020 року відповідачем [PERSON] через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву\~ та підтвердження його надсилання позивачу. ( а.с. 90-93, 95-96). 04 березня 2020 року від представника позивача АТ КБ «Приватбанк» поштовим зв`язком до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив із додатками. ( а.с. 106- 129). 04 березня 2020 року від представника відповідача [PERSON] , яка діє на підставі ордеру та договору, адвоката Крохмальової Л.П. надійшло клопотання про перенесення слухання справи для направлення доповнень на відзив відповідача на позовні вимоги. ( а.с. 130).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 04 березня 2020 року від відповідача до суду надійшли доповнення до відзиву на позовні вимоги по даній цивільній справі. ( а.с. 132-139). 22 квітня 2020 року від представника позивача надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю представника банку. ( а.с. 145). Ухвалою суду від 22.04.2020 року явку представника позивача АТ КБ «Приватбанк» до судового засідання визнано обов`язковою для дачі пояснень суду по Договору № б/н від 15.02.2012року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] ( а.с. 149-150). 13 травня 2020 року до суду через канцелярію від представника позивача надійшли письмові пояснення по справі. ( а.с. 157-174). 21 травня 2020 року відповідач [PERSON] надав заперечення на відповідь на відзив АТ КБ «Приватбанк» про даній цивільній справі. ( а.с. 178-184). 09 червня 2020 року представник позивача повторно надіслав до суду письмові пояснення по справі із додатками. ( а.с. 186-202). 23 червня 2020 року розгляд справи був відкладений у зв`язку із зайнятістю сторін, судовий розгляд призначено на 29 липня 2020 року. ( а.с. 208). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові, поясненнях просив розглянути справу без участі представника позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] та його\~ представник [PERSON] \~ надали заяву, в якій позовні вимоги\~ визнали частково,\~ у зв`язку із частковим погашенням заборгованості за тілом кредиту, вимоги щодо стягнення відсотків не визнали у повному обсязі, з підстав викладених у відзивах та відповідях. Судове засідання просили проводити без їх участі. На підставі ст. 247 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання звукозаписувального технічного засобу. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Звертаючись до суду з позовом банк зазначив, що на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», яка 15 лютого 2012 року підписана сторонами, а також Умов та правил надання банківських послуг, та «Тарифів банку», які викладені на банківському сайті: www. privatbank.ua, між відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладений кредитний договір, згідно якого [PERSON] отримав кредит на суму 16000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На підтвердження заявлених вимог АТ КБ «ПриватБанк» надано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у «ПриватБанку», яка підписана сторонами; розрахунок заборгованості за кредитним договором; Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна Голд»; Витяг з Умов та правил надання банківських послуг.(а.с.7-39). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 30.04.2019 року становить -121055,86грн., яка складається з заборгованості за кредитом 14928,34 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 106127,52 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням визнається право відношенням, на підставі якого одна сторона боржник зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майна, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші право чини відповідно до ст.11 ЦК України. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У разі порушення зобов`язань відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та на вимогу кредитора зобов`язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов`язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України. Згідно до ч.1. ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до кредитного договору відповідач зобов`язався виконувати погашення кредиту в порядку та строки відповідно до договору. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач має загальну заборгованість, яка утворилася за кредитним договором від 15.02.2012 у сумі\~ 121055,86\~ грн., з яких: 14928,34 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 106127,52 грн. - проценти за користування кредитними коштами. Разом з тим, з матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованості, вбачається, що первинна прострочена заборгованість за платежами за кредитом [PERSON] виникла 31 липня 2014 року, до виникнення простроченої заборгованості\~ станом на 09.07.2014 року заборгованість складала 15 166,44 грн. В період 05.08.2014року та\~ 20.08.2014 року [PERSON] сплачено 1000 гривень в рахунок погашення заборгованості. Станом на 21.08.2014 року залишок боргу за кредитом становив 14166,44 грн. Згідно із випискою банку, 03 вересня 2014 року [PERSON] отримав кошти у загальній сумі 700 гривень, а тому тіло кредиту збільшилось до суми 14 866,44 грн. Відповідно до виписки банку після 03 вересня 2014 року відповідач [PERSON] кошти з рахунку не отримує, безготівкові розрахунки за рахунок кредитних коштів не здійснює, окрім того в період з 24.10.2014 по 28.07.2017р. в рахунок погашення отриманих кредитних коштів [PERSON] сплачує кошти на загальну суму 9843,35 грн. Таким чином, з урахуванням сплачених відповідачем [PERSON] грошових коштів у сумі 9843,35 грн. та суми отриманих кредитних коштів 14866,44 грн., залишок несплачених коштів залишається 5023, 09 гривень. З огляду на наведе, суд вважає доведеними та такими що підлягають частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 5023,09\~ грн., що становить заборгованість за тілом кредиту. Щодо стягнення нарахованих процентів суд прийшов до наступного висновку. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна Голд»; та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини договору. За змістом статей 12, 11, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Як вбачається з долученої до матеріалів справи анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів) вона містить лише анкетні дані відповідача та її контактну інформацію. Яку саме картку відповідач бажає оформити, даних про умови кредитування, які проценти встановлено за користування кредитом, строк договору, які штрафні санкції передбачені за несвоєчасне погашення кредиту, розмір комісії тощо у вказаній анкеті-заяві не зазначено. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість по процентам. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору. Наданий позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» містить відомості про місячну базову процентну ставку для різних кредитних карток, а саме: «Універсальна» - «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (3%), «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (2,5%), «Універсальна CONTRACT» (1,7%), «Універсальна GOLD» (2,5%, з 01 квітня 2013 року - 2,3%, за тратами здійсненими з 01 вересня 2014 року - 2,7%, за тратами здійсненими з 01 квітня 2015 року - 3,5%). Матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим витягом з Тарифів та витягом з Умов, відповідач ознайомився та погодився, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов та Правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17. У даному випадку цивільні відносини виникли між АТ КБ «ПриватБанк» та фізичною особою [PERSON] , як споживачем банківських послуг, яка є слабшою стороною та підлягає особливому правовому захисту у вказаних правовідносинах (Рішення Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року у справі № 1/12/2013 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»), з огляду на приписи частини 4 статті 42 Конституції України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» не дотрималось вимог, передбачених частиною 2 статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. За таких обставин, суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позову в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентам. Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання до суду позовної заяви, позивач сплатив судовий збір в розмірі 1 921 грн. (а.с. 1). Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог (заявлено вимоги на суму 121055 грн. 86 коп. які задоволено в розмірі 5023 грн. 09 коп., що складає 4,14% від суми заявлених вимог), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню частина сплаченого судового збору у розмірі 79 грн. 52 коп. (1 921 грн. х 4,14%).

Outcome: partial