Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Сіщук Володимир Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач посилається на те, що з лютого 2021 року почали надходити попередження від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» з вимогою погасити борг згідно з кредитним договором № 0605-2991 від 24.01.2021. У зв`язку з тим, що Позивачка не підписувала жодних кредитних договорів та не зверталася у будь-який інший спосіб до банків або кредитних установ за отриманням кредиту, вона звернулася до правоохоронних органів з заявою про злочин. Відділом дізнання Деснянського УП ГУНП у м. Києві провадиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 12021105030000416 від 17.02.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Проте як стало відомо Позивачці, після отримання 30.08.2021 поштового відправлення, приватним виконавцем Сіщуком Володимиром Васильовичем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 66393256 від 17.08.2021 про стягнення з неї суми у розмірі 60350,00 грн. на користь відповідача на підставі виконавчого напису № 8840 виданого 09.06.2021. Позивач вказує, що виконавчий напис був вчинений в той час, коли існувала неузгоджена заборгованість між відповідачем та позивачкою. Крім того, позивачка неодноразово повідомляла Відповідача про те, що кошти вона не отримувала, можливо кошти отримані шахраєм, який використав її персональні дані. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 25.10.2021, а також задоволено клопотання позивача та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича копії документів, які подавались Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" для вчинення виконавчого напису № 8840 від 09.06.2021. Також ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року заяву [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі № 754/13692/21 задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого документу - виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрованого в реєстрі за № 8840 від 09.06.2021, за виконавчим провадженням № 66398256, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Сіщуком Володимиром Васильовичем, щодо стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі в розмірі 60 350,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». 20.09.2021 від позивача надійшло уточнення позовних вимог, а саме вказано, що в позовній заяві невірно зазначена дата виконавчого напису, у зв`язку з чим позивач просить суд визнати виконавчий напис № 8840 від 09.06.2021, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, таким, що не підлягає виконанню. 28.09.2021 на адресу суду надійшов лист від приватного нотаріуса Бригіди В.О., в якому він просить суд проводити розгляд справи за його відсутності та винести рішення згідно з чинним законодавством. 05.10.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що 24.01.2021 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір №0605-2991 від 24.01.2021, відповідно до умов якого Кредитор взяв на себе зобов`язання надати грошові кошти (кредит), а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки.ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» неодноразово зверталося до [PERSON] з письмовими вимогами про повернення боргу, які направлялись на поштову адресу, зазначену під час укладення кредитного договору, а саме: [ADDRESS] , але всі вимоги були проігноровані. 27.05.2021 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» вкотре звернулося до [PERSON] з вимогою погашення боргу в добровільному порядку та повідомило про намір, у випадку відсутності оплати боргу, стягнути борг в позасудовому порядку шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Оскільки після спливу встановленого строку для добровільного погашення боргу заборгованість не була оплачена та жодних заперечень, в тому числі щодо не визнання боргу, не визнання розміру заборгованості чи відмови від сплати боргу не отримано, то такі дії Позивача розцінено відповідачем, як згода на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі № 0605-2991 від 24.01.2021. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича з заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса на кредитному договорі № 605-2901 від 24.01.2021. Розгляд справи 25.10.2021 відкладено на 07.12.2021. 01.12.2021 на адресу суду надійшов лист від приватного нотаріуса Бригіди В.О., в якому він просить суд проводити розгляд справи за його відсутності та винести рішення згідно з чинним законодавством. У судове засідання 07.12.2021 позивач та її представник з`явились, підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, яка прийнята судом. Інші учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. У матеріалах справи містяться листи: лист-попередження від 23.02.2021, лист-вимога від 15.03.2021 та лист-повідомлення від 27.05.2021, відповідно до яких відповідач вимагає від позивача оплатити заборгованість, яка виникла на підставі кредитного договору № 0605-2991 від 24.01.2021. Нотаріально посвідченого кредитного договору матеріали справи не містять. Листом від 20.03.2021 позивач звернулась до відповідача, зокрема, з вимогою припинити використовувати її персональні дані та вказала, що жодних договорів з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» вона не укладала. З Довідки Деснянського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві від 24.05.2021 вбачається, що [PERSON] звернулася до поліції з письмовою заявою по факту шахрайських дій щодо неї. 09 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис № 8840 про те, що ним пропонується звернути стягнення з громадянки [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 0605-2991 від 24.01.2021, на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Стягнення заборгованості провадиться за період з 11.02.2021 по 04.06.2021. Згідно з виконавчим написом сума заборгованості складає 60 000,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 20000,00 грн.; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом становить - 40 000,00 грн. За вчинення виконавчого напису з Позивача належить стягнути 350 грн., що разом становить - 60 350,00 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Сіщуком Володимиром Васильовичем постановою від 05.08.2021 ВП № 66398256 відкрито виконавче провадження щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрованого в реєстрі за № 8840 від 09.06.2021, а також постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17.08.2021. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому, статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року в справі № 6-887цс17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Тобто, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Так, відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Однак пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. Однак приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі, визнані нечинними з дня їх прийняття. З матеріалів справи вбачається, що в порушення вказаних положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався, відсутністю оригіналів розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку. Оскаржений позивачем виконавчий напис вчинений нотаріусом 09 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17. Крім того, аналогічна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Посилання відповідача у відзиві на дійсність кредитного договору № 0605-2991 від 24.01.2021 та на те, що відповідач повідомив позивача про намір звернутися до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, не приймаються судом до уваги, оскільки предметом розгляду справи є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 8840 від 09 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., а не дійсність кредитного договору та повідомлення божника про наявність заборгованості. За встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з вимогами статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 1362,00 грн. (908,00 грн. - за подання позовної заяви та 454,00 грн. - за подання заяви про забезпечення позову) На підставі викладеного та

Outcome: approved