Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

У грудні 2019 року позивач звернулась до суду із позовом в інтересах [PERSON] , [PERSON] до ДП «Торецьквугілля», в якому просить стягнути з відповідача на її користь та користь неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] по 150000 гривень кожному у відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок смерті [PERSON] від наслідків професійного захворювання отриманого під час роботи на виробництві. В обґрунтування позову зазначила наступне. [PERSON] є чоловіком позивача та батьком їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] , а також був піклувальником племінника [PERSON] , [INFO] . [PERSON] перебував у трудових відносинах з ВП «Шахта «Центральна» з 13.11.1996 року, де працював в якості гірника очисного забою 2 розряду з повним робочим днем на підземній роботі. Був звільнений 30.11.2015 року за станом здоров`я. За час роботи на підприємстві [PERSON] одержав професійне захворювання - вібраційна хвороба встановлена вперше з 26.02.2008 року, периферичний Cr нижньої частки легенів вперше 09.02.2009 року і супутнє захворювання - артеріальна гіпертензія. Міжрайонною медико-соціальною експертною комісією м.Артемівськ [PERSON] було встановлено за сукупністю 80% втрати працездатності (30% вібраційна хвороба, 50% - Cr) та визнано інвалідом ІІ групи, у зв`язку з вказаними професійними захворюваннями. Актом розслідування хронічного професійного захворювання №80 встановлено, що причиною профзахворювання є запиленість повітря 4000 мг./куб.м. 40-80% робочої зміни, температура повітря на робочих місцях до 28 градусів С, пр. відповідній вологості повітря до 90%, швидкості руху повітря до 0,5-2 м/сек, наявність шкідливих умов праці підтверджується атестацією робочих місць шахти, характер та умови праці відносяться до 3 класу 3 ступеня. У зв`язку з отриманими профзахворювання його фізичний стан погіршився. Після виявлення Сr лівої легені в 2009 році спостерігався у онколога, подальше погіршення стану здоров`я з 2015 року призвело до призначення ПХТ та ДСП у онколога та після кількох госпіталізацій до лікарні та проведення курсів лікування, [INFO] в період госпіталізації у лікарні [PERSON] помер. Довідкою [NUMBER] №000890 від 03.09.2019 року виданою обласною МСЕК м.Краматорськ встановлено причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням. Позивач вважає, що внаслідок смерті її чоловіка, батька її дитини та піклувальника племінника вони отримали моральну шкоду, яка полягає у глибинних моральних і душевних стражданнях, у зв`язку з втратою близької людини. Дізнавшись про смерть [PERSON] його родина зазнала емоційне та психологічне потрясіння, яке вони відчувають і зараз, і не можуть відновити свою душевну рівновагу. Виходячи з засад розумності та справедливості розмір завданої кожному члену сім`ї померлого моральної шкоди, яку вони зазнають до теперішнього часу, враховуючи тривалість та глибину їх страждань вони оцінюють в 450000 гривень, а саме по 150000 гривень кожному. 27.12.2019 року за №10/1253 представником відповідача надано відзив на позов [PERSON] зі змісту якого встановлено, що відповідач позовні вимоги визнає частково в сумі 30000 гривень, тобто по 10000 грн. на кожного, посилаючись на те, що суму відшкодування моральної шкоди значно завищено, розмір моральної шкоди належним чином не обґрунтовано, крім того рішенням Дзержинського міського суду Донецької області стягнуто з ДП «Торецьквугілля» на користь [PERSON] грошову компенсацію у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок отримання професійного захворювання в сумі 30000 гривень. Таким чином ДП «Торецьквугілля» вже понесло витрати на відшкодування моральної шкоди [PERSON] . Позивач до судового засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила їх задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не з`явилась, надала заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала частково в сумі 10000 гривень на кожного члена сім`ї померлого [PERSON] , загалом в сумі 30000 грн. з підстав викладених у відзиві. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що позивач знаходився у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.11) Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12.02.2004 року, [INFO] у м.Дзержинськ Донецької області народилась [PERSON] , у свідоцтві про народження батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.12) Згідно розпорядження керівника Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк від 18.09.2017 року №74р, [PERSON] призначено піклувальником над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] (а.с.13-15) Згідно копії свідцтва про народження [PERSON] , його батьком вказаний [PERSON] (а.с.12) Згідно змісту вказаного розпорядження керівника Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк від 18.09.2017 №74р, батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] проживає в родині [PERSON] , [ADDRESS] (а.с.13-15) Як встановлено з копії трудової книжки, [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем ДП «Торецьквугілля» відокремлений підрозділ "Шахта Центральн" (попередня назва "Дзержинськвугілля" шахта Дзержинського) з 13.11.1996. Наказом №152 від 03.12.2015 року [PERSON] звільнено з підприємства, на підставі ст.38 КЗпП України, за власним бажанням (а.с.22-24) За час роботи [PERSON] на підприємстві ДП «Торецьквугілля», останній отримав професійне захворювання. Відповідно до довідки серії АБ №0039846, [PERSON] встановлено за сукупністю 80% втрати працездатності (50% - с.34.3, 30% вібраційна хвороба) (а.с.25) Міжрайонною МСЕК м.Артемівська [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності, що підтверджено довідкою серії АВ №0600423 (а.с.25) З виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №09/038 встановлено, що [PERSON] перебував на обліку з діагнозом перефиричний рак нижньої частки лівої легені, захворювання професійне, вібраційна хвороба 1-2 ступеню, синдром вегето-сенсорної полі невропатії верхніх кінцівок зі стійкими нейротрофічними порушеннями в кістах кистей у вигляді вогнищ еностоза в фалангах, ДОА 1-2 пястнофалангових дистальних між фалангових суглобів, двобічний ДОА ліктьових суглобів 2 стадії зі згибальною контрактурою правого ліктьового суглоба з больовим синдромом. Захворювання професійне (а.с.27-28) Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.21) З довідки про причину смерті №88 від 22.04.2019 року, встановлено, що причиною смерті [PERSON] стало злоякісне новоутворення нижньої долі лівої легені (а.с.31) Обласною профпатологічною МСЕК встановлено причинний зв`язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням з 25.07.2019, що підтверджено копією довідки серії 10ААА №000890 (а.с.26) Згідно розпорядження керівника Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк від 15.11.2019 року №861р, позивача [PERSON] призначено піклувальником над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] (а.с.16-17). Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 29.05.2019 року встановлено факт родинних відносин між померлим [PERSON] та [PERSON] , а саме, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.19-20). Відповідно до довідки, наданої директором Торецького міського центру зайнятості, позивач [PERSON] перебуває на обліку в Торецькому міському центрі зайнятості в якості безробітної з 07.05.2019 року по теперішній час (а.с.36). Відповідно до довідки завідувача сектору реєстрації місця проживання ВЦА м.Торецьк, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживав спільно з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство по день смерті [INFO] (а.с.37). З довідки про склад сім`ї встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] , 1972 року народження, [PERSON] , 2004 року народження, [PERSON] , 2003 року народження, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с.38) Відповідно до положень Конституції України, зокрема статей 32, 56, 62, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю. Відтак, смертю [PERSON] завдано моральної шкоди членам його сім`ї - дружині [PERSON] , [INFO] , дочці [PERSON] , [INFO] , особі, яка перебувала під піклуванням, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи. Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненої каліцтвом, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності каліцтва і причинного зв`язку між смертю і каліцтвом, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент. Судом встановлено, що між смертю [PERSON] та отриманим ним професійним захворюванням на підприємстві відповідача встановлений причинний зв`язок, що передбачає право членів сім`ї померлого на відшкодування їм моральної шкоди. Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи. Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. У зв`язку зі смертю [PERSON] позивачу, неповнолітній дочці [PERSON] та племіннику [PERSON] , спричинено моральну шкоду, пов`язану із втратою близької людини, родина зазнала емоційне та психологічне потрясіння, яке вони відчувають і зараз і не можуть відновити свою душевну рівновагу, що призвело до душевних страждань та незворотних негативних змін у їх особистому житті. [PERSON] працював у шахтах з 18.04.1990 року, з 1996 перебував у трудових відносинах з відповідачем до 2015 року - виходу на пенсію. За час роботи на шахті відповідача отримав професійне захворювання, що зумовило сукупну втрату 80% працездатності, отримав другу групу інвалідності. Отримане на виробництві онкологічне захворювання вимагало постійного лікування на пенсії у 2015-2019 роках, однак вже у 2019 році спричинило смерть [PERSON] у віці 47 років. Смерть [PERSON] від невиліковної хвороби у такому ранньому віці є тяжким тягарем для членів його сім`ї: дружини [PERSON] , доньки [PERSON] , племінника-сироти [PERSON] . Враховуючи вищевикладене та наявність доказів причинно-наслідкового зв`язку між смертю [PERSON] та отриманим на виробництві професійним захворюванням, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про стягнення моральної шкоди. З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що сума, яку просить стягнути позивач на її користь та на користь неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] є належним чином вмотивованою, а відтак вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка внаслідок отриманого професійного захворювання 150000 грн., на користь [PERSON] , в інтересах якої діє позивач у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька, внаслідок отриманого професійного захворювання 150000 грн. та на користь [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю піклувальника внаслідок отриманого професійного захворювання 150000 грн. Суд відхиляє заперечення представника відповідача в частині доводів про те, що позивач не навів доказів завдання моральної шкоди, оскільки такі доводи не ґрунтуються на законі та спростовуються наведеними висновками суду. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позовні вимоги позивача, звільненої від сплати судового збору у відповідності до п. 2 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», задоволено в повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 4500 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved