Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

У вересні 2021 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом про зобов`язання не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою; усунути перешкоди у спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] та встановити графік зустрічей наступним чином: кожну другу в місяці суботу та неділю - з 12.00 год. суботи до 18.00 год. неділі за фактичним місцем проживання позивача без обмеження місця прогулянок, з можливістю поїздки до родичів; кожну четверту в місяці суботу та неділю - з 12.00 год. суботи до 18.00 год. неділі за фактичним місцем проживання позивача, без обмеження місця прогулянок, з можливістю поїздки до родичів; 4 год. в дні народження близьких родичів [PERSON] , або в першу суботу після дня народження, а саме: [INFO] дідуся - [PERSON] ; [INFO] позивача не менше 5 годин або цілий день за погодженням з відповідачем; 14 лютого в день народження прабабусі - [PERSON] ; [INFO] бабусі - [PERSON] ; [INFO] дядька позивача - [PERSON] ; [INFO] двоюрідного брата позивача - [PERSON] ; [INFO] двоюрідної сестри позивача - [PERSON] ; кожні шкільні літні канікули з 09.00 години 01 серпня до 18.00 години 30 серпня з можливістю виїзду для відпочинку та оздоровлення дитини на території України або за кордон. При цьому за згодою обох батьків можлива зміна дат літнього відпочинку: на період 14 днів за погодженням з відповідачем у серпні та 14 днів - за погодженням з відповідачем у липні ( літні канікули - 2 рази по 14 днів); кожні шкільні зимові канікули з 09.00 години 01 січня по 20.00 годину 08 січня з можливістю виїзду для відпочинку та оздоровлення дитини на території України або за кордон; кожного 02 липня, в день народження доньки, з 15 години до 21 години без обмеження місця прогулянок, з можливістю поїздки до родичів; кожні шкільні весняні та осінні канікули за погодженням з Відповідачем у кількості 07 (семи) календарних днів на кожний період канікул з можливістю виїзду для відпочинку та оздоровлення дитини на території України або за кордон; необмежене спілкування з дитиною - [PERSON] , 2013 року народження особисто, засобами телефонного, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дитиною; у день побачення з дитиною, позивач має право забирати дитину з дому/школи особисто та зобов`язати відповідача, за день до дня зустрічі Позивача з дитиною, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця його навчання, проживання, перебування, а у разі настання таких змін, повідомити про це Позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 16.02. 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у ВРАЦС у Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 149. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31.10.2019 року по справі №759/11557/19 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу спільна донька [PERSON] залишилася проживати разом з відповідачем. Проте, починаючи з листопада 2019р. відповідач в належній мірі не дає позивачу можливості зустрічатися з донькою, періодично блокує номер телефону, щоб останній не мав можливості спілкуватися з донькою засобами аудіо- та відео- зв`язку. Відповідач постійно доносить до дитини неправдиву інформацію щодо позивача, принижує його авторитет як батька в очах дитини. Всі спроби позивача пояснити відповідачу, що дитина має право на спілкування з батьком, а батько з дитиною і це відповідає найкращим інтересам дитини, намагання домовитися вирішити питання участі батька у вихованні доньки мирним шляхом, ігноруються відповідачем. 08.02. 2021 р. позивач звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою щодо сприяння у вирішенні конфліктної ситуації з відповідачем на предмет недопущення порушення права батька на спілкування з донькою. Проте служба у справах дітей та сім`ї належним чином не відреагувала та до цього часу не надала відповіді про прийняті рішення за результатами розгляду заяви. А тому просить позов задовольнити. Позивач та його представник просили задовольнити позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що не заперечує проти спілкування батька з дитиною, однак вважає, що зустрічі повинні проходити у її присутності. Представник Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, просить розглядати справу без їх участі. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , [INFO] /а.с.8/. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31.10.2019р. шлюб сторін розірвано/а.с.7/. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу батьків дитина залишилася проживати з матір`ю, що не заперечується сторонами у справі. 08.02.2021р. [PERSON] звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про сприяння у вирішенні питання щодо зустрічей з донькою/а.с.16/. Як встановлено судом, між сторонами, після припинення спільного проживання, виник спір щодо порядку участі позивача у вихованні дитини та вільному з нею спілкуванні. При цьому, позивач зазначає, що бажає приймати участь у вихованні доньки та піклуватися про неї, проте не може реалізувати своє право, оскільки відповідачка чинить перешкоди. В той же час сторона відповідача заперечує той факт, що вона чинить у будь-який спосіб перешкоди у спілкуванні з дитиною, а наголошує на тому, що сам позивач не приймає участі у спілкуванні з донькою. Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно принципу 6 "Декларації прав дитини", дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, принаймні, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 142 Сімейного кодексу України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Згідно зі статтею 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюються, як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї. У відповідності до ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою. Згідно з ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає оремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з частиною першою статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Таким чином, суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Аналогічний висновок був зроблений Верховним судом у складі колегією суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01.04.2020 справа №686/687/17. Відповідно дост. 1 Закону України "Про охорону дитинства"контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У п. 54 рішення ЕСПЛ « Хант проти України» ( від 07.12.2006 року), суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78.) Практика ЕСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об`єднання сім`ї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008р., «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року). Визначаючи конкретний порядок участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, суд виходить також з положень ст.ст.12, 13 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з урахуванням позицій сторін, віку дитини для ефективного налагодження контакту між дитиною та батьком, суд вважає необхідним встановити зустрічі батька з дитиною у наступний спосіб зобов`язати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою та усунути перешкоди у спілкуванні [PERSON] з донькою - [PERSON] , [INFO] та встановити графік зустрічей наступним чином: кожну другу та четверту неділю місяця з 11.00 год. до 18.00 год.; два дні на тиждень за домовленістю з матір`ю забирати зі шкоди, проводити час разом до 19.00 год.; шкільні літні канікули 15 днів відпочинку; необмежене спілкування засобами зв`язку; весняні, зимові та осінні канікули три дні з батьком; 26 січня в день народження позивача - [PERSON] , [INFO] та кожного 02 липня в день народження доньки проводити 3 години разом за домовленістю з матір`ю. Такий порядок відповідатиме інтересам дитини, оскільки буде найменш психотравмуючим і сприятиме налагодженню стосунків після конфліктів між сторонами. Суд звертає увагу і на те, що у разі зміни обставин, пов`язаних із віком дитини, при наявності спору між батьками, позивач не позбавлений можливості згідно вимог статі 158 СК України звернутись до органу опіки та піклування для встановлення способів участі у вихованні дитини або згідно статті 159 СК України звернутись до суду про визначення іншого способу його участі у вихованні дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial