Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 01 листопада 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на дитину. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем по справі вони зареєстрували шлюб 23 квітня 2011 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 14.02.2017 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., рішення мотивовано тим, що відповідач не мав постійного доходу. Однак на даний час відповідач отримує стабільну заробітну плату, тому позивачка вважає за доцільне стягнути з нього аліменти у частці від доходу. З урахуванням зазначеного, позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму, починаючи з моменту пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Ухвалою суду від 06 березня 2018 року визначено здійснювати судовий розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на дитину, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з призначенням судового засідання на 10 квітня 2018 року. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.\~12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступне. Відповідач [PERSON] у свідоцтві Серії 1-КИ № 357188 про народження [PERSON], [INFO], зазначений батьком. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2017 року у справі № 200/20129/16-ц з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 23.11.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення або покращення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183та ст.184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. Зст. 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З даного приводу Верховний суд України висловив свою правову позицію у постанові від 05.02.2014р. по справі №6-143цс13 в якій вказав, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1\~ст.191 СК України\~\~аліменти присуджуються\~\~за рішенням суду\~\~від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивач стверджує, що відповідач має на даний час стабільну заробітну плату. Відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, не надав заперечень на позовну заяву та не спростував твердження позивача. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими. Щодо вимоги допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Разом з тим, аліменти з відповідача вже стягуються на підставі виконавчого листа, виданого на виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2017 року у справі № 200/20129/16-ц, і відомостей про те, що стягнення аліментів за вказаним виконавчим листом припинено, позивачкою не надано. З огляду на зазначене, вимога щодо допущення негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць задоволенню не підлягає. З аналогічних підстав не підлягає задоволенню вимога щодо стягнення аліментів починаючи з дня предявлення зазначеного позову до суду. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача згідно до вимог ч.6\~ст. 141 ЦПК України\~судових витрат. Враховуючи наведене,

Outcome: partial