Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

У червні 2020 року позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. Померла за життя склала заповіт яким заповідала належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 20,04 га, що розташована на території Милівської сільської ради, Бериславського району Херсонської області, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в рівних частинах кожному: [PERSON] та [PERSON] . Із заявою про прийняття спадщини у встановлений строк позивачі не звернулися. Причиною пропуску став той факт, що шестимісячний термін для звернення до нотаріальної контори мав закінчитися 21.03.2020 року, але у зв`язку з поширенням COVID-19, з 12.03.2020 року на території України було введено карантин. Лише після послаблення карантинних обмежень позивачі отримала змогу для оформлення своїх спадкових прав, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з тим що вони пропустили встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, а тому запропонували звернутися до суду. На підставі чого, позивачі просять визначити їм додатковий двомісячний строк, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 12.06.2020 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання та викликом сторін. Представник позивачів у підготовче засідання не з`явилися, заявою просила розглянути справу за її відсутності, на задоволені позову наполягала. Представник Милівської сільської ради в підготовче засідання не з`явився, заявою від 23.06.2020 року просили справу розглянути за відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України на підставі наявних у справі матеріалів. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до заповіту, посвідченого та зареєстрованого державним нотаріусом Мікуровою Л.Ю. за №43 від 17.01.2018 року, [PERSON] заповіла належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 20,04 га, що розташована на території Милівської сільської ради, Бериславського району Херсонської області, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в рівних частинах кожному: [PERSON] та [PERSON] . За свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №194. Згідно довідки Бериславської міської ради Херсонської області №1397 вбачається, що [PERSON] з 06.08.2013 року і по день смерті [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] була зареєстрована в квартирі одна. Відповідно до листа приватного нотаріуса Мікурової Л.Ю. №98/01-16 від 22.05.2020 року, позивачі звернулися до нотаріуса із проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , але їм було відмовлено в зв`язку з пропуском строку та рекомендовано звернутися до суду Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За положенням ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачі посилаються на те, що пропустили строк для прийняття спадщини у зв`язку з тим, що відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 12.03.2020 на всій території України установлено карантин. Також вказаною постановою вжито карантинні заходи. Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. З метою убезпечити населення України від поширення гострих респіраторних захворювань в тому числі, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, який віднесено до особливо небезпечних, введено ряд обмежень, в тому числі обмежено пересування громадян та перебування їх у громадських місцях, обмежена робота державних установ, в тому числі і нотаріальних контор. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У ч.1 ст. 5 ЦПК України зазначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд вважає, що строк звернення до нотаріальної контори позивачами пропущений з поважних причин - дія карантинних обмежень на території України. Вказані обставини вказують на те, що у позивачів існували перешкоди, які не залежали від їх волі та завадили їм вчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву та надати позивачам додатковий строк для прийняття спадщини - 2 ( два) місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved