Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

01.10.2015 року представник ПАТ «Універсал Банк» - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 7 489,51 доларів США та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 09.07.2007 року було укладено Кредитний договір №11-1/457к-07 на загальну суму 12 000,00 доларів США, з терміном повернення кредиту до 08.07.2012 року, з процентною ставкою 11,5% річних, а [PERSON] зобовязувалась повністю повернути кредит позивачу та погашати заборгованість по кредиту, відповідно до умов даного договору. Зазначений кредит Боржником отримано на споживчі потреби. Факт отримання кредитних коштів гр. [PERSON] підтверджується заявою про видачу готівки №631 від 09.07.2007 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23.06.2014 року було визначено заборгованість за кредитним договором, а після винесення рішення суду накопичилась заборгованість, що станом на 01.10.2015 року становить 7 489,51 дол. США. Відповідач, в терміни, встановлені Кредитним договором, кошти не повернув. Станом на 15.09.2015 року заборгованість Боржника становить 7 489,51 дол. США, з них: прострочена заборгованість по сумі кредиту 2 317,81 дол. США; відсотки 1 797,15 дол. США; комісії 432,00 дол. США; пеня 2 942,55 дол. США. Таким чином, ПАТ «Універсал Банк» звертається до суду з вимогою про стягнення заборгованості з Відповідача за Кредитним договором. Представник позивача ПАТ «Універсал Банк» - [PERSON], згідно довіреності, в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується розпискою, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON], згідно довіреності, в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили, подали письмові заперечення проти позову про стягнення заборгованості, які долучені до матеріалів цивільної справи, просили відмовити повністю в задоволенні позову. Крім цього, просили суд застосувати до позову строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог у звязку із його спливом. Заслухавши пояснення відповідача та представника відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, повно та всебічно дослідивши обставини та докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними і у їх задоволенні слід відмовити виходячи з наступних підстав та мотивів. Судом та матеріалами справи встановлено, що 09.07.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №11-1/457к-07, за умовами якого позичальнику [PERSON] були надані грошові кошти у сумі 12 000,00 дол. США на строк до 08.07.2012 року зі сплатою 11,5 % річних за користування кредитними коштами. На підставі п. 6.1.1. Договору кредиту відповідач [PERSON] зобовязалась своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені Договором терміни, а також виконувати інші свої зобовязання згідно даного Договору. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23.06.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - 43 627,56 грн. заборгованості за кредитним договором №11-1/457к-07 від 09.07.2007 року, а також 226,43 грн. судового збору. Але, під час слухання справи у суді відповідач повністю погасила заборгованість за кредитним договором №11-1/457к-07 від 09.07.2007 року та ПАТ «Універсал Банк» було надано заяву на переказ готівки №049В601150820019 на загальну суму 43 627,56 грн. Представник позивача в суді не заперечував факт погашення кредиту відповідачем. Відповідно до ст. ст. 257, 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а позовна давність щодо вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) встановлена строком в один рік. Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно до ст. 267 ЦК України, особа, яка виконала зобовязання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заявили про застосування строків позовної давності. Представник позивача не заявляв про поважні причини пропущення позовної давності. Згідно п. 1.1 Кредитного договору №11-1/457к-07 встановлено термін користування кредитом 60 місяців та визначено дату погашення кредиту 08.07.2012 року. Таким чином перебіг позовної давності розпочався 09.07.2012 року та сплинув 09.07.2015 року. Згідно положень п. 4.4 Кредитного договору сплата процентів здійснюється позичальником не пізніше 10-го числа наступного за звітним місяцем. Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором останній платіж по відсоткам зазначено 09.09.2010 року. Таким чином, строк позовної давності щодо звернення до суду із вимогою про стягнення заборгованості по відсоткам сплинув 09.09.2013 року. Датою останнього нарахування відсотків у розрахунку заборгованості зазначено 09.02.2012 року. Згідно п. 4.5 Кредитного договору Сплати винагороди здійснюється позичальником не пізніше 10-го числа наступного за звітним місяцем. Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором останній платіж по комісії зазначено 09.09.2010 року. Таким чином, строк позовної давності щодо звернення до суду із вимогою про стягнення заборгованості по комісії сплинув 09.02.2013 року. Згідно п. 9.1 Кредитного договору при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування кредитними коштами або встановленої в п. 4.5 договору винагороди, Позичальник додатково сплачує пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу. Оскільки згідно наданого розрахунку заборгованості зазначено нарахування пені за період починаючи з 10.05.2010 року, таким чином позивачем пропущено спеціальну позовну давність в один рік. Як передбачено ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивачем не заявлено про причини пропущення позовної давності, питання про поновлення пропущеного строку не ставилось. Згідно п. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, з яким позивач звернувся до суду, пропустивши спеціальну позовну давність в один рік, тому в його задоволенні слід відмовити у звязку зі спливом позовної давності. Також позивачу слід відмовити у стягненні з відповідача судового збору, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Outcome: dismissed