Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

02.06.2014 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк», звернувся до Кобеляцького районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач вказує, що 27.07.2007 року Публічний Акціонерний банк «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір на придбання певного майна/послуг, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у сумі 1238 грн. на придбання майна, однак у порушення умов Кредитного договору у встановлений строк не проводив чергові платежі, а тому станом на 20.03.2014 року за ним рахується заборгованість на загальну суму 1553,35 грн., які ПАТ «Дельта Банк» прохає стягнути в судовому порядку. Крім цього, позивач прохає суд стягнути на користь Банку сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. Представник позивача Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву, у якій просив справу розглянути без його присутності та повністю задовольнити позовні вимоги. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позов не визнав, та прохав суд відмовити в його задоволенні оскільки на день подачі позову до суду сплинув строк позовної давності. Суд, заслухавши сторін, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що дійсно 27 липня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 003-16993-270707 на придбання позичальником майна у сумі 1238 грн., на оплату страхового платежу у сумі 148,56 грн. Даний кредит укладено строком на 12 місяців, з кінцевим терміном повернення - 26 липня 2008 року (а.с. 6-7). Із меморіального ордеру № 25810795 вбачається, що 27 липня 2007 року позивачем перераховані кошти в сумі 1238 грн. - сплата за [PERSON] згідно кредитного договору (а.с.3). Правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта Банк» є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (а.с.11-12). Згідно розрахунку сум заборгованості, відповідач, [PERSON], станом на 20.03.2014 року свої кредитні зобов'язання не виконує, заборгованість перед Банком не погашає, а тому у нього утворилась заборгованість по кредиту на загальну суму 1553,35 грн., яка складається із: - заборгованість за кредитом - 1050,35 грн.; - заборгованість по відсоткам - 52,40 грн.; - комісія за РО - 450,60 (а.с. 4-5). Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За ч. 2 ст. 258 ЦК України спеціальна позовна давність в один рік для стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається із умов кредитного договору, строк дії останнього закінчується 26 липня 2008 року, тобто з цього часу позивачеві було відомо про порушення [PERSON] умов кредитного договору. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки, ПАТ «Дельта Банк» не заявляв у позові вимогу про поновлення йому строку звернення до суду, а відповідач [PERSON] прохав суд відмовити в задоволенні позовних вимог за сплином строку позовної давності, то на підставі викладеного у задоволенні позову слід відмовити. В зв'язку із вище викладеним, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення із відповідача судових витрат.

Outcome: dismissed