Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] та [PERSON] (далі - заявники) звернулися до суду із заявою, у якій просили встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , є їхнім сином. В обґрунтування заяви зазначали, що з 22 жовтня 2011 року вони перебувають у шлюбі, 04 березня 2019 року в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства у них народився син [PERSON] , який має генетичну спорідненість з ними. 11 березня 2019 року сурогатна мати [PERSON] , яка народила цю дитину, надала свою згоду, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лавренюк С.М., на запис їх батьками новонародженого нею хлопчика Вісенте, якого вона народила 04 березня 2019 року у місті Києві в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства. 20 березня 2019 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві видано свідоцтво про народження [NUMBER] року [PERSON] , у якому вони записані батьками цієї дитини, актовий запис № 730. Заявники посилалися на те, що через зміни в законодавстві Іспанії, громадянами якої вони являються, для законної реєстрації їхнього сина Вісенте на території Іспанії виникла потреба встановити в судовому порядку факт їхньої (заявників) спорідненості з їхнім сином Вісенте, оскільки консульська установа держави Іспанії в Україні їхнього новонародженого сина Вісенте громадянином Іспанії не реєструє. Представник заявників [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеному, просив суд заяву задовольнити. Заінтересована особа Святошинський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу без участі їхнього представника та ухвалити у справі рішення з урахуванням фактичних обставин згідно із вимогами чинного законодавства. Заслухавши пояснення представника заявників, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За змістом ст. 496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судом встановлено, що [INFO] на 38 тижні вагітності сурогатна мати [PERSON] народила хлопчика вагою 2760 грамів, що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження № 716 від 04 березня 2019 року, виданого Київським міським пологовим будинком № 3. Із заяви [PERSON] від 11 березня 2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лавренюк С.М., зареєстрованої в реєстрі за № 1949, видно, що [PERSON] надала свою згоду на те, щоб батьками народженої нею [INFO] у місті Києві дитини, чоловічої статі на ім`я [PERSON] , який народився в результаті застосування репродуктивних технологій методом сурогатного материнства та має генетичну спорідненість із генетичним батьком громадянином Іспанії [PERSON] та генетичною матір`ю громадянкою Іспанії [PERSON] , були записані вказані особи, оскільки вони є генетичними батьками новонародженого нею цього хлопчика. У копії Повного витягу № 00022524422 від 03 квітня 2019 року із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження вказано, що 20 березня 2019 року за № 00139379140 реєстратором Святошинського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано актовий запис № 730 про народження [INFO] [PERSON] , який народився у місті Києві, Україна; відомості про батька: [PERSON] , [INFO] , громадянин Іспанії; відомості про матір: [PERSON] , [INFO] , громадянка Іспанії. Підстава запису відомостей про батька: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, видане Цивільним реєстром Севілья, Севілья, Іспанія, 04 лютого 2019 року на підставі запису про шлюб в Том: 00476, сторінка 361, укладений 22 жовтня 2011 року у цивільному реєстрі Севілья, Севілья, Іспанія. Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст. 133 СК України. У ч. 1 ст. 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно із ст. 123 СК України у разі народження дружиною дитини, зачатої в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, здійснених за письмовою згодою її чоловіка, він записується батьком дитини. У разі перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого подружжям в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, батьками дитини є подружжя. Подружжя визнається батьками дитини, народженої дружиною після перенесення в її організм ембріона людини, зачатого її чоловіком та іншою жінкою в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій. Відповідно до ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Враховуючи той факт, що в актовому записі № 730 від 20 березня 2019 року про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками записані [PERSON] , [INFO] , громадянин Іспанії та [PERSON] , [INFO] , заявники у цій справі, слід дійти висновку, що за законодавством України вони є батьками [PERSON] , [INFO] , що не потребує доказуванню. За змістом п. 2 Інструкції Генерального управління реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції Іспанії від 18 лютого 2019 року № 2367 про оновлення режиму реєстрації батьківства осіб, народжених шляхом сурогатного материнства, заявки на реєстрацію в Консульському реєстрі актів цивільного стану про батьківство дітей, народжених після опублікування цього Розпорядження, не підлягають розгляду, за винятком випадків, коли існує рішення судових органів відповідної країни, яке є остаточним та вступило в законну силу. Із листа Уповноваженої особи з консульських питань посольства Іспанії в Україні від 03 квітня 2019 року вбачається, що законні підстави для запису факту про народження [PERSON] , який народився [INFO] у місті Києві, у консульському реєстрі записів акту громадянського стану відсутні, оскільки заявниками (батьками дитини) вимоги Інструкції Генерального управління реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції Іспанії від 18 лютого 2019 року не виконані, рішення судових органів держави Україна ними не надано, тому отримати іспанське громадянство дитина не може. У ст. 281 СК України встановлено, що визнання батьківства в Україні незалежно від громадянства батьків і дитини та місця їхнього проживання провадиться за законом України. Згідно із п. 6.9 Порядку застосування допоміжних репродуктивних технологій в Україні, затвердженого наказом Міністерств охорони здоров`я України від 09 вересня 2013 року № 787, у разі народження дитини жінкою, якій в організм було перенесено ембріон людини, зачатий подружжям у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, державна реєстрація народження дитини проводиться за заявою подружжя, яке дало згоду на таке перенесення. У цьому разі одночасно з документом, що підтверджує факт народження дитини цією жінкою, подається заява про її згоду на запис подружжя батьками дитини, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідчена, а також довідка про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом. Відповідно до ст. ст. 2, 3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держави - учасниці поважають та забезпечують всі права, передбачені цією Конституцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. У рішеннях від 26 червня 2014 року у справі "Меннессон проти Франції" (скарга № 65192/11) та у справі "Лабассе проти Франції" (скарга № 65941/11) Європейський суд з прав людини конкретно визначив, що кожна країна має право заборонити сурогатне материнство на її території. Однак суд також визнав, що заборона сурогатного материнства не може негативно впливати на дітей, народжених у такий спосіб за кордоном. У цьому контексті суд висловив позицію, що країни, де сурогатне материнство заборонене, повинні визнати родинний зв`язок між дітьми, народженими від сурогатної матері за кордоном, та їхніми біологічними батьками, інакше буде мати місце порушення прав дітей на повагу до приватного та сімейного життя, гарантованого ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зокрема, свідоцтво про народження дитини [PERSON] , який народився [INFO] у місті Києві, копію медичного свідоцтва про народження № 716 від 04 березня 2019 року, нотаріально посвідчену заяву сурогатної матері [PERSON] про надання нею згоди зареєструвати в органах реєстрації актів цивільного стану заявників [PERSON] та [PERSON] батьками зазначеної вище, народженої нею дитини, які є її генетичними батьками, враховуючи, що для встановлення юридичного факту щодо родинного зв`язку дитини, яка народилася шляхом використання допоміжних репродуктивних технологій, заявникам у справі подружжю [PERSON] та [PERSON] для захисту своїх прав та інтересів їхньої дитини, іншим способом, окрім встановлення рішенням суду юридичного факту родинних відносин є неможливим, суд вважає доведеним факт спорідненості дитини [PERSON] , [INFO] , та подружжя [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved