Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що він з народження проживає в кімнаті [ADDRESS] . Вказана кімната була надана для проживання його батькові [PERSON] у 1991 році. Позивач проживає у цій кімнаті з часу народження, з 1992 року. [INFO] батько позивача помер. Після смерті батька [PERSON] залишився проживати у даній кімнаті та став основним наймачем. 27.11.2019 року на засіданні міської громадської комісії з житлових питань виконавчого комітету Бердянської міської ради позивача було визнано наймачем кімнати [ADDRESS] . Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON] , 1992 року народження, у період з народження до 09.12.2008 року був внесений до особової картки №Ф-16 матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . А у період з 09.12.2008 року був зареєстрований за вищевказаною адресою. Відповідно до інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 17.09.2002р. за позивачем [PERSON] жодного нерухомого майна не зареєстровано. Згідно з довідкою Філії Запорізьке обласне управління АТ Державного ощадного банку України Линник І.М. на отримання приватизаційного житлового чеку в списках не значиться. 21.10.2020 року між позивачем і КК «Коменерго-Бердянськ» був укладений договір з надання послуг утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. 22.10.2020 року він звернувся до управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради із заявою про оформлення кімнату у приватну власність. Листом від 06.01.2021 року управління ЖКГ виконкому Бердянської міської ради відмовило йому в оформленні передачі у приватну власність кімнати у зв`язку з тим, що ним не надано документи, що зазначені в пункті 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, а саме копії ордеру на жиле приміщення. Позивач вказує на те, що він вселився до квартири на законних підставах разом з батьками, законність його проживання у цій кімнаті ніхто не оспорює, проте у нього відсутня копія ордеру, на підставі якого сім`я була вселена у це житлове приміщення. Позивач просить суд визнати за ним право на приватизацію кімнати. Ухвалою суду від 11.02.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. 18.02.2021 року до суду надійшов відзив відповідача управління ЖКГ виконкому Бердянської міської ради у якому відповідач вказує на те, що згідно пункту 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» для приватизації житла громадянином до органу приватизації подаються документи, які визначені у цьому пункті. Зокрема має бути подана копія ордеру на жиле приміщення або ордер на жилу площу в гуртожитку. Враховуючи, що позивачем при подачі заяви на приватизацію не надано копію ордеру на житлове приміщення кімнату [ADDRESS] , відповідачем було відмовлено в задоволенні заяви позивача. Відповідач просить відмовити [PERSON] у задоволенні позову. Ухвалою суду від 11.03.2021 року підготовче провадження у справі було закрито, призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] і його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без їхньої участі. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх з підстав зазначених в позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких підстав, суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії паспорту і довідки про реєстрацію місця проживання позивача №10112 від 16.09.2020р., з приміткою до неї, вбачається, що місце проживання [PERSON] було зареєстровано з 09.12.2008 року за адресою: [ADDRESS] , а з 10.09.2020 року за адресою: [ADDRESS] , (а.с.11,18,19). Згідно з витягом з протоколу засідання міської громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Бердянської міської ради №5 від 27.11.2019р.за заявою [PERSON] було роздільно особові рахунки на кімнати №38,57 в гуртожитку по [ADDRESS] . [PERSON] було надано право користування кімнатою [ADDRESS] , жилою площею 17,6 кв.м.; [PERSON] - кімната № [NUMBER] жилою площею 17,6 кв.м. (а.с.12). Таким чином, судом встановлено, що позивач на законних підставах користується кімнатою № [NUMBER] в гуртожитку по [ADDRESS] , уклавши з ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Бердянськ», на балансі якого перебуває будинок, договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.13). З листа в.о. начальника управління житлово-комунального господарства виконкому Бердянської міської ради від 06.01.2021 №32 вбачається, що заява [PERSON] від 22.10.2020 року про приватизацію вищезазначеного житлового приміщення залишена без розгляду, оскільки ним не надано копію ордеру про надання житлової площі у відповідності до вимог Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженим Наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 № 109/17404. \~Відповідно до п.11\~ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"\~спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до вимог\~ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Згідно\~ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», об`єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності. Відповідно до\~ст.\~3\~цього Закону\~ приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Згідно з ч. 2\~ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Відповідно до п. 10 ч. 1\~ст. 15 Житлового кодексу Української РСР, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів належить видача ордерів на жилі приміщення. Відповідно до\~ст. 58 ЖК УРСР\~ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Згідно з пунктами 69, 72 правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених\~постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання. Таким чином, ордер не підлягає зберіганню у наймача квартири та є документом з обмеженим строком дії (30 днів), який лише дає право на вселення у квартиру. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за ним права на приватизацію квартири без ордеру є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved