Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

У серпні 2013 року позивач [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач, страхувальник) через свого представника [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], представник позивача) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі по тексту - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна, відповідач, страховик) про визнання дій (бездіяльності) протиправними. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між позивачем [PERSON] та відповідачем ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» 25.10.2010 року було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, серія АМ № 008914 (надалі - Договір страхування), відповідно до якого було застраховано транспортний засіб марки АС G 3302 AXІ-1 ЗНГ, державний реєстраційний номер [NUMBER] (надалі - застрахований ТЗ). 16.08.2011 року на трасі Київ - Чернігів, під час руху, внаслідок самозаймання, сталася пожежа в застрахованому ТЗ. Згідно довідки старшого інспектора з питань НПД Козелецького РВУ МНС України в Чернігівській області, причиною виникнення пожежі послужило коротке замкнення електрообладнання автомобіля. Про настання страхового випадку страхувальник повідомив страховика, як це передбачено п.11.1.1.2 умов договору, а 18.08.2011 року відповідно до п.11.1.8 він звернувся з письмовою заявою про настання страхового випадку, надавши всі необхідні документи, передбачені п.12.2 договору страхування. Оскільки, страхове відшкодування у 30-денний строк з дня отримання повідомлення про страховий випадок не було виплачено, то позивач звернувся до відповідача з приводу з'ясування причин затримки виплати, а також просив надати для ознайомлення розрахунок суми страхового відшкодування і копію звіту незалежного експерта, що оглядав застрахований транспортний засіб. Однак, страховик пояснив затримку виплати страхового відшкодування відсутністю рішення вигодунабувача стосовно виплати відшкодування, а також відмовив страхувальнику в наданні запитуваних документів, мотивуючи свою відмову тим, що рішення з приводу надання копії звіту незалежного експерта буде прийнято після проведення виплати страхового відшкодування. Лише у березні 2012 року страхувальник отримав лист про відмову у здійсненні страхової виплати. Вважає, що дії відповідача порушують і обмежують його законні права та інтереси, оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», а тому він не може погодитись з відмовою страховика у виплаті страхового відшкодування, та вважає її безпідставною та неправомірною. Таким чином, позивач просить: визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача, що полягають у порушенні обов'язку, передбаченого ч.1 п.1 ст. 988 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) та п. 1ст. 20 Закону України «Про страхування» (далі по тексту - ЗУ «Про страхування»), а саме в не ознайомленні позивача з правилами страхування; визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача, що полягає у порушенні обов'язку, передбаченого ч.2 п.1 ст. 988 ЦК України та п.2 ст. 20 ЗУ «Про страхування», а саме у порушенні вжиття заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику, протягом двох робочих днів, як тільки стало відомо про настання страхового випадку за договором страхування; визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача, що полягають у порушенні обов'язку, передбаченого ч. 3 п. 1 ст. 988 ЦК України, п.3 ст. 20 ЗУ «Про страхування», п.9.5.4 та п.10.2 договору страхування, а саме в не здійсненні страхової виплати у строк, встановлений договором, та у не повідомленні у встановлений строк позивача про відмову здійснити виплату за договором добровільного страхування; визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача, що полягали у порушенні права позивача, передбаченого п.9.1.5. договору страхування, а саме у відмові надати інформацію щодо розрахунку суми страхового відшкодування та у відмові надати копію звіту (висновку) незалежного експерта, що оглядав транспортний засіб після пожежі; визнати протиправними дії відповідача, а саме включення до договору страхування нечітких, двозначних та несправедливих умов, наслідком яких став дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду страхувальника, що в подальшому призвів до прийняття страховиком незаконного рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Під час розгляду справи залучено в якості третіх осіб ДП ТОВ «Девелопмент Макс ЛЛС» «Автоінвестстрой-Суми» та ПАТ КБ «Правекс Банк». В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених підстав і просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» - Бугаєнко Ю.М. в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаних вимог, посилаючись на те, що за умовами укладеного між відповідачем та позивачем договору страхування одним із перелічених в цьому договорі страхових випадків є пошкодження та/або знищення застрахованого транспортного засобу та/або його додаткового обладнання внаслідок раптової дії термічного чинника, що знаходиться назовні застрахованого транспортного засобу (пожежа, вибух), а також самозаймання внаслідок помилок товаровиробника транспортного засобу (п. 3.5.3). Оскільки, страхувальником не надано доказів, що дана подія відноситься до страхових, не доводиться, що самозаймання сталося внаслідок помилок товаровиробника транспортного засобу, а тому відсутні підстави вважати даний випадок страховим у відповідності до умов договору страхування, і немає підстав для виплати страхового відшкодування. Представник відповідача зазначив, що повідомлення відповідача про відмову у виплаті страхового відшкодування лише у березні 2012 року не є порушенням прав позивача, оскільки після прийняття заяви страховиком до розгляду було проведено дії по встановленню всіх обставин випадку, які б давали можливість прийняти рішення про виплату страхового відшкодування. Представник третьої особи ДП ТОВ «Девелопмент Макс ЛЛС» «Автоінвестстрой-Суми» - Кабушева А.О., під час розгляду справи просила відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що у зв'язку з істотним порушенням позивачем правил експлуатації автомобіля, викладених в сервісній книжці та інструкції з експлуатації автомобіля, ДП ТОВ «Девелопмент Макс ЛЛС» «Автоінвестстрой-Суми» не має жодних зобов'язань перед позивачем, а тому ДП ТОВ «Девелопмент Макс ЛЛС» «Автоінвестстрой-Суми» звільняється від гарантійних зобов'язань по проданому автомобілю. Представник третьої особи ПАТ КБ «Правекс Банк» у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено і не заперечувалось сторонами, що між позивачем [PERSON] та відповідачем ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» 25.10.2010 року було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, серія АМ №008914, відповідно до якого було застраховано транспортний засіб марки АС G 3302 AX-1 ЗНГ, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 7-19). 16.08.2011 року на трасі Київ - Чернігів між населеними пунктами смт. Козелець та с. Лемеші, під час руху, внаслідок самозаймання, сталася пожежа в застрахованому ТЗ. Згідно довідки старшого інспектора з питань НПД Козелецького РВУ МНС України в Чернігівській області, причиною виникнення пожежі послужило коротке замкнення електрообладнання автомобіля (а.с. 21). 18.08.2011 року позивач письмовою заявою повідомив страховика про настання страхового випадку, як це передбачено п. 9.2.5 договору страхування. Даний факт не заперечується сторонами. Відповідно до п. 9.5.2. договору страхування, страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання події, яка в подальшому може бути кваліфікована як страховий випадок, вжити заходів щодо оформлення необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування відповідно до умов цього договору. В своїх усних поясненнях та письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи, представник відповідача зазначає, що після отримання письмової заяви про пошкодження застрахованого транспортного засобу внаслідок пожежі, страховиком було прийнято дану заяву до розгляду та проведено дії по встановленню всіх обставин випадку, які б давали можливість прийняти рішення про виплату страхового відшкодування. Однак, в силу ст. 60 ЦПК України, сторона відповідача не довела, що нею не було порушено п. 9.5.2. договору страхування, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про вжиття заходів протягом двох робочих днів щодо оформлення необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування, а тому дана позовна вимога підлягає задоволенню. Відповідно до п. 9.5.4. договору страхування, страховик зобов'язаний письмово повідомити особу, котра заявила претензію на отримання страхового відшкодування, у строки, зазначені в п.10.2 і 10.3 цих загальних умов страхування, вказуючи причини, а також юридичні підстави, що обґрунтовують відмову у виплаті або часткової компенсації виплати страхового відшкодування, якщо виплати страхового відшкодування не передбачається або передбачається в розмірі іншому, ніж визначено у заяві. Відповідно до п. 10.2 договору страхування, страховик здійснює виплату страхового відшкодування у строк 30 (тридцяти) робочих днів, починаючи з дня одержання письмового повідомлення про настання випадку, що може бути кваліфікований як страховий. Відповідно до п. 10.3 договору страхування, якщо строку, вказаного в п. 10.2 цих загальних умов страхування, виявилося недостатньо для з'ясування обставин, що впливають на визначення відповідальності страховика або розміру збитку, страхове відшкодування сплачується протягом 14 (чотирнадцяти) робочих днів від дати отримання останнього документу, необхідного для з'ясування обставин страхового випадку та/або розміру збитку. Як вбачається з пояснень представника позивача, [PERSON] не отримав від страховика виплату страхового відшкодування, лише у березні 2012 року позивач отримав лист про відмову у здійсненні страхової виплати. Представник відповідача в судовому засіданні не спростував дану інформацію, та зазначив, що, дійсно лише 07.03.2012 року позивача та вигодонабувача було повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки подія не була визнана страховим випадком, а тому проводились дії по встановленню всіх обставин випадку. Суд вважає, що відповідачем було порушено умови договору, оскільки не було повідомлено позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування у строки передбачені договором, а тому дана позовна вимога підлягає до задоволення. Відповідно до договору страхування, страхувальник ознайомлений з правилами страхування, що підтверджується підписом [PERSON], відповідно до якого він надав згоду щодо умов договору страхування (а.с.7), а тому відсутні підстави щодо задоволення позовної вимоги позивача, яка полягає у визнанні протиправними дії (бездіяльності) відповідача, що полягали у порушенні обов'язку, передбаченого ч.1 п. 1 ст. 988 ЦК України та п. 2 ст. 20 ЗУ «Про страхування», а саме в не ознайомленні [PERSON] з правилами страхування. Відповідно до п. 9.1.1. договору страхування, страхувальник має право одержати страхове відшкодування при настанні страхового випадку. У відповідності до п. 10. 2. договору страхування, страховик здійснює виплату страхового відшкодування у строк 30 (тридцяти) робочих днів, починаючи від дня одержання письмового повідомлення про настання страхового випадку. Виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до вимог статті 6 Закону України „Про страхування", добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Страховим випадком, відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику. Відповідно до листа від 07.03.2012 року та 26.04.2012 року відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки страхувальником не надано доказів, що подія відноситься до страхових, приймаючи до уваги те, що у виплаті страхового відшкодування було відмовлено, відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача у не здійсненні страхової виплати позивачу. Відповідно до п.9.1.5. договору страхування, страхувальник має право отримувати від страховика інформацію та документи щодо стану виконання договору. Відповідно до листа від 08.12.2011 року, вбачається, що відповідачем була надана інформація щодо стану виконання договору (а.с.97), а надання страховику копії звіту не передбачено п.9.1.5. договору страхування, а тому суд вважає, що позовна вимога в частині визнання дій протиправними, а саме відмови відповідача надати позивачу інформацію щодо розрахунку суми страхового відшкодування та у відмові надати копію звіту (висновку) незалежного експерта, що оглядав транспортний засіб після пожежі, не підлягають до задоволення. Статтями 628, 638, 982 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Однією з істотних умов договору страхування є страховий випадок. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] з правилами страхування ознайомлений, з договором страхування згоден, що підтверджується його підписом в договорі добровільного страхування (а.с.7). Договір підписаний обома сторонами, що свідчить про те, що вони погодились з його умовами. Судом встановлено, що за укладеним між сторонами договором страхування вони врегулювали свої відносини на свій розсуд; змістом договорів є, власне ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати взяті на себе зобов'язання, що має наслідком виконання зобов'язань для кола осіб, що його підписали. Крім того, суд не знаходить підстав вважати, що до договору страхування включені нечіткі, двозначні та несправедливі умови, тобто такі, що всупереч принципу добросовісності призводять до дисбалансу договірних прав та обов'язків. Суд вважає, що під час укладення договору волевиявлення позивача було вільним і відповідало його внутрішній волі, а тому позовні вимоги в частині визнання дій відповідача протиправними в частині включення відповідачем до договору нечітких, двозначних та несправедливих умов не підлягають до задоволення. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог, з відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ України" на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 45 грн. 88 коп. судового збору.

Outcome: partial