Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

01.11.2017. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 3000 гривень, щомісячно, починаючи з 01 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача судовий збір у дохід держави. 11.12.2017. позивачка [PERSON] звернулася до суду з уточненою позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 3000 гривень, щомісячно, починаючи з 01 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття; позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до малолітнього [PERSON], [INFO]. Стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 640 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на ті обставини, що з лютого 2009 року по квітень 2013 року підтримувала шлюбно-сімейні відносини з громадянином Марокко [PERSON], у зареєстрованому шлюбі з відповідачем не перебували. Від вказаних відносин мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] народження, який проживає з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач не пропонував одружитися, не допомагав матеріально, відмовився їхати до органу державної реєстрації для реєстрації народження сина, за ініціативою позивачки у свідоцтві про народження її сина батьком був вказаний [PERSON], про що [PERSON] знав і проти цього не заперечував. У червні 2014 року відповідач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом про визнання батьківства з метою отримання посвідки на постійне проживання в Україні, тобто його цікавила не доля дитини, а власні інтереси. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.03.2016 року зазначений позов був задоволений, визнано [PERSON], [INFO], батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Також внесені зміни в актовий запис про народження дитини. Фактично з моменту народження дитини з 23 лютого 2011 року відповідач не бере жодної участі у вирішенні важливих питань, пов'язаних з вихованням та утриманням дитини, жодним чином не піклується про стан її здоров'я, не забезпечує належних умов для здорового зростання та фізичного розвитку, не намагається забезпечити належне медичне обслуговування, незважаючи на те, що дитина страждає на психічні розлади і з цього приводу обстежується і лікується в ДУ «Інститут неврології, психіатрії та наркоманії АМН України», дитина потребує відвідування спеціалізованих дитячих закладів, лікування у логопеда. Відповідач не проживає з сім'єю з 2011 року, жодної допомоги добровільно не надавав, злісно ухиляється від обов'язків по вихованню дитини. Пропозиція позивачки домовитись про участь відповідача в утриманні та вихованні дитини була відхилена останнім без будь-яких пояснень. Натомість, усі обов'язки по утриманню, лікуванню та вихованню дитини виконуються позивачкою, її матір'ю та бабусею. Як відомо позивачці, відповідач працює без офіційного працевлаштування, має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, на утриманні непрацездатних осіб не має (а.с.29-31). Позивачка [PERSON] направила суду заяву, в якій позов підтримала. Справу просила розглядати за її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Павленко Г.М., яка діє на підставі виданої довіреності, направила суду клопотання, в якому просила розглядати справу за відсутності представника органу опіки та піклування, залучити до матеріалів справи висновок органу опіки та піклування. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] народження (а.с. 4, 10, 11-12). Згідно з висновком Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 05.04.2018 р., рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.03.2016, визнано [PERSON], [INFO], уродженця Ужда, Марокко, громадянина Марокко, батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Місце проживання матері разом з дитиною зареєстровано за адресою: [ADDRESS] Умови проживання в квартирі задовільні. Згідно з інформацією КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 12» від 24.01.2018 та 05.02.2018, [PERSON] перебуває під наглядом фахівців поліклініки з народження. На медичні профілактичні огляди та огляди з приводу хвороби у поліклініку хлопчика супроводжує його мати [PERSON] та бабуся. Батько [PERSON] за медичною допомогою для сина [PERSON] до поліклініки не звертався. Згідно довідки «Харківська гімназія № 46 ім. М.В.Ломоносова Харківської міської ради Харківської області» від 15.01.2018, [PERSON], [INFO], відвідує групу підготовки дітей до школи, двічі на тиждень з 19.09.2017. Питання щодо навчання на курсах підготовки до шкоди ініціювала мати [PERSON] [PERSON] На курси підготовки до шкоди дитину приводить та забирає також мати, [PERSON] Адміністрації гімназії про батька [PERSON] [PERSON] нічого не відомо. Мати дитини пояснила, що [PERSON] життям сина не цікавиться, не телефонує, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у його вихованні. З'ясувати думку батька дитини, [PERSON], з обставин, що призвели до виникнення спору та запросити на засідання комісії не виявилось можливим. Згідно з відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 28.03.2018 місце проживання батька дитини, [PERSON], у Харкові та Харківській області не значиться. Враховуючи викладене, в інтересах дитини, Департамент служб у справах дітей, як представник органу опіки та піклування, вважало за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої сина [PERSON], [INFO]. Суд приходить до переконання, що перераховані обставини в цілому справляють негативний вплив на нормальний розвиток, виховання дитини та позбавлення батьківських прав [PERSON] буде відповідати інтересам його сина. Відповідно до ст. 164 СК України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей та ін. На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] та позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією № 47 від 08 грудня 2017 р. (а.с.32). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р., встановлений у 2018 році такий розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Таким чином, виходячи з мінімального розміру аліментів, встановлених СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину - від 6 до 18 років на цей час не може бути меншим, ніж 972 грн. Частинами першою та другою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховною Радою України від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі викладеного, суд вважає можливим позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] народження, в твердій грошовій сумі 3000 грн., щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 01 листопада 2017 року, та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] в доход держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved