Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

02.02.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись. Мотивувала позов тим, що вони з відповідачем є батьками [PERSON], [INFO], яка навчається на контрактній основі на стаціонарі в університеті ім. Яна Кохановського в м. Кельце. Оплата за кожен рік навчання становить 6 000 злотих. Заплановий термін навчання - 3 роки. Батько відмовляється добровільно надавати кошти на навчання доньки. Щоб оплатити вартість навчання та проживання дитини позивач достатньо коштів не має, вимушена позичати гроші у друзів та знайомих. Вважає, що батько дитини - відповідач [PERSON], має можливість і зобов`язаний надавати допомогу повнолітній доньці [PERSON] до закінчення нею навчання, тому позивач просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі - по 3 500 грн. щомісячно, до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. В судовому засіданні позивач [PERSON] і представник [PERSON] позов підтримали за викладених у ньому обставин. Пояснили, що відповідач погодив вибір доньки щодо вищого навчального закладу в Польщі, а тепер відмовляється надавати матеріальну допомогу, мотивуючи відсутністю коштів. Батьки зобов`язані допомогти дитині у здобутті освіти, оплатити навчання, проживання у гуртожитку, проїзд, оскільки дитина самостійного доходу не має. Просили позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Надав письмовий відзив, який приєднаний до матеріалів справи (а.с. 46). Пояснив, що після розірвання шлюбу з позивачем він на утримання доньки [PERSON] сплачував аліменти. Він бажає, щоб донька продовжувала навчання за кордоном, однак не має грошей і не може їй допомогти. Його дохід становить приблизно 3500 грн. на місяць, на утриманні дружина та двоє малолітніх дітей. Останнім часом погіршився стан здоров'я, він має хронічне захворювання хребта, тому фізично працювати не може. В судовому засіданні представник відповідача - адвокат [PERSON] позов не визнала, підтримала заперечення, надані відповідачем. Просила врахувати, що відповідач доходу не має, стан здоров'я незадовільний, має інших утриманців, тому він не може надавати матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В судові засідання 19.07.2018 року, 12.09.2108 року відповідач і його представник повторно не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, і враховуючи відзив на позов та надані докази, суд розглянув справу у їх відсутність. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 10). [PERSON] досягла повноліття і продовжує навчатись на стаціонарі на платній основі в [PERSON] ім. Яна Кохановського в м.Кельце (Польща), за напрямком «Управління», про що укладений договір про умови плати освітніх послуг від 02.10.2017 року. Плановий час тривалості навчання становить 6 семестрів. Оплата за навчання становить 6000 злотих за рік, навчання сплачується двома платежами по 3000 злотих за кожен семестр (а.с. 16-21). Довідкою від 20.06.2018 року, виданою Деканатом стаціонарної форми навчання Факультету права, адміністрації і управління Університету Яна Кохановського у м. Кельце, підтверджено, що [PERSON] [INFO], у 2017/2018 академічному році є студенткою даного університету 1 курсу 2 семестру навчання 1 ступеня загальноакадемічного 1-го курсу 2-го семестру за напрямком «Менеджмент», заборгованості по оплаті навчання немає (а.с. 71). З заяви, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 23.05.2016 року вбачається, що батьки [PERSON] надали свою згоду на відкриття візи до Польщі в період з 19.06.2016 року по 19.06.2018 року, та згоду на тимчасову поїздку до Польщі та інших країн Шенгенської угоди (а.с. 22). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні син, дочка навчаються і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на місяць для однієї особи з 01.01.2018 року становить 1700 грн., з 01.07.2018 року - 1777 грн., з 01.12.2018 року - 1853 грн. Оскільки [PERSON] є студенткою університету денної форми навчання, здобуває освіту, власного доходу не має, суд вважає, що вона потребує матеріальної допомоги від свого батька також. Відповідач [PERSON] не отримує офіційного доходу, проте він працездатного віку, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, за станом здоров`я фізична праця не протипоказана (а.с. 47), інвалідність йому не встановлена. Інших утриманців, неповнолітніх дітей не має. Доказів того, що на його утриманні перебуває [PERSON] та її малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], відповідач не надав. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчатись. Батьківськими обов'язками, зокрема, є піклування про дитину, її навчання, підготовка до самостійного життя, допомога в отриманні нею освіти, турбота та інтерес до її життя, потреб, матеріальна підтримка тощо. При визначенні розміру аліментів суд враховує вартість навчання [PERSON], вартість проживання за місцем знаходження навчального закладу, вартість проїзду до навчального закладу, враховує розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік», і те, що утримання дитини є обов`язком обох її батьків, тому суд приходить до висновку, що розмір аліментів на повнолітню дитину слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. щомісяця. З відповідача також підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved