Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON], звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що згідно розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації № 104-Р від 21 лютого 2003 року приватному підприємцю [PERSON] було надано в оренду земельну ділянку для обслуговування бази відпочинку «[INFO]», розташовану на території Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, зобов'язано укласти договір оренди вказаної земельної ділянки з Дніпропетровською районною державною адміністрацією та забезпечити державну реєстрацію в Кіровській селищній раді 17 жовтня 2003 року між Дніпропетровською районною державною адміністрацією в особі Мищенко Володимира Григоровича та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 1,37 га, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, Кіровська селищна рада, за межами населеного пункту, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Гула В.Л. [INFO] року помер [PERSON], який є батьком позивача. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить нерухоме майно, будівлі та споруди (База відпочинку Спортивно-оздоровчий клуб "[INFO]"), право власності на яке підтверджується, свідоцтвом про право влсності, [NUMBER] від 24.12.2011 року, видане Кіровською селищною радою Дніпропетровського району, Дніпропетровської області. Оскільки позивач є фактичним користувачем спірної земельної ділянки після смерті [PERSON], просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право на оренду земельної ділянки , загальною площею 1, 37 га, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, Кіровська селищна рада . Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року позовна заява [PERSON] до Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа - Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, про визнання права на оренду земельної ділянки - задоволена. Визнано за [PERSON] (ІПН [NUMBER]) в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO] року, право на оренду земельної ділянки, загальною площею 1,37 га, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, Кіровська селищна рада, за межами населеного пункту. В апеляційній скарзі, [PERSON], посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Судом першої інстанції встановлено, що згідно розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації № 104-Р від 21 лютого 2003 року приватному підприємцю [PERSON] було надано в оренду земельну ділянку для обслуговування бази відпочинку «[INFO]», розташовану на території Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, зобов'язано укласти договір оренди вказаної земельної ділянки з Дніпропетровською районною державною адміністрацією та забезпечити державну реєстрацію в Кіровській селищній раді 17 жовтня 2003 року між Дніпропетровською районною державною адміністрацією в особі Мищенко Володимира Григоровича та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 1,37 га, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, Кіровська селищна рада, за межами населеного пункту, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Гула В.Л. [INFO] року помер [PERSON], який є батьком позивача. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить нерухоме майно, будівлі та споруди (База відпочинку Спортивно-оздоровчий клуб "[INFO]"), право власності на яке підтверджується, свідоцтвом про право влсності, [NUMBER] від 24.12.2011 року, видане Кіровською селищною радою Дніпропетровського району, Дніпропетровської області. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд першої інстанції керувався тим, що позивач є фактичним користувачем спірної земельної ділянки, а тому має всі права та обов'язки орендаря. Такі висновку районного суду не можна визнати обґрунтованими виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На час звернення до суду із позовною заявою та винесення судового рішення, не пройшло шість місяців які встановлені законом для прийняття спадщини, а тому звернення до суду було передчасним. Таким чином, враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням процесуальних і матеріальних норм права, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed