Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

01 квітня 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявники обґрунтовували тим, що, маючи намір оформити на своє ім`я земельну ділянку, що належала померлій [PERSON] , спадкоємцем якої був їх чоловік та батько відповідно [PERSON] , який помер [INFO] , дізналися про існування розбіжностей в написанні ім`я по батькові померлої в державному акті на право приватної власності на землю. Так, у цьому документі ім`я по батькові [PERSON] помилково зазначено як « [PERSON] », тоді як фактично її ім`я по батькові - « [PERSON] ». Посилаючись на викладене, просили встановити факт належності [PERSON] вказаного правовстановлюючого документу. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися. Представники заявників та заінтересованої особинадали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; представник заявників, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, заінтересована особа вказала, що не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. 16 червня 1993 року на підставі рішення Куцурубської сільської ради № 29 від 23 квітня 1993 року на ім`я « [PERSON] » (російською мовою) було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,32 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а. с. 6). Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 березня 2019 року за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 7-8). [INFO] , не встигнувши за життя оформити на своє ім`я правовстановлюючий документ на земельну ділянку, на якій розташований зазначений вище будинок, [PERSON] помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20 червня 2019 року (а. с. 10). Зі свідоцтв про укладення шлюбу заявниці серії [NUMBER] від 11 червня 1983 року (а. с. 11) та про народження заявника серії [NUMBER] , виданого 03 грудня 2002 року (а. с. 12), вбачається, що заявники [PERSON] та [PERSON] були дружиною та сином померлого [PERSON] і у відповідності зі ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги. Розбіжності у написанні ім`я по батькові померлої [PERSON] ставлять під сумнів належність їй державного акту на право приватної власності на землю. Викладене підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження померлого [PERSON] , з якого вбачається, що ім`я по батькові його матері вказано як « [PERSON] » (російською мовою) (а. с. 13), а також довідкою Куцурубської сільської ради № 396/04.03 від 20 березня 2020 року, відповідно до якої земельну ділянку площею 0,32 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства за адресою: [ADDRESS] було видано на ім`я [PERSON] (а. с. 14). З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для реалізації заявниками свого права на спадкове майно, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що вказаний вище державний акт на право приватної власності на землюналежить саме [PERSON] , але при його виготовленні неправильно зазначено ім`я по батькові, а тому вимогизаявників про встановлення цього факту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved