Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

01.07.2014р. представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що автомобіль «Volkswаgen Passat», державний номер [NUMBER] було застраховано позивачем за Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 001-034 Д/Т/АТ від15.11.2011 року. 02.04.2012р., у м. Києві відбулась ДТП за участю [PERSON], який керуючи автомобілем « ВАЗ 21013», державний номер [NUMBER], який допустив зіткнення з автомобілем «Volkswаgen Passat», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить Міністерству юстиції України, внаслідок чого зазначений автомобіль одержав механічні пошкодження. Вина відповідача у ДТП підтверджується постановою про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. З урахуванням умов договору страхування та виконуючи договірні зобов'язання, позивач сплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 47895,12грн. Позивач 26.06.2013р. звертався до ПАТ «Просто-страхування» з претензією про стягнення матеріальної шкоди на праві зворотної вимоги, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в даного страховика, проте позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі ст. 37 ЗУ « Про стахування». На підставі цього, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь 47895,12 грн. - суму страхового відшкодування та 500,00 грн. - вартість висновку експерта та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглядати у відсутність представника позивача та у випадку неявки відповідача, постановити заочне рішення. Відповідач в судові засідання, призначені на 13.08.2014р. та 28.10.2014р. не з'явився, був повідомлений про місце та час розгляду справи належним чином, заяв чи клопотань суду не надав. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про правовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, встановив наступне. Автомобіль «Volkswаgen Passat», державний номер [NUMBER] було застраховано позивачем на умовах добровільного страхування, договір № 001-034 Д/Т/АТ від 15.11.2011р. Застраховані ризики: дорожньо-транспортна пригода; протиправні дії третіх осіб; пожежа, вибух, самозаймання; зовнішній вплив сторонніх предметів на ТЗ; стихійне лихо, напад тварин; незаконне заволодіння ТЗ, строк дії договору з 23.11.2011р. по 22.05.2012р. (а.с. 48). Згідно довідки № 8986172 про дорожньо-транспортну пригоду, 02.04.2012р., о 19 годині 50 хвилин у Шевченківському районі м. Києва, по вул. Грушевського, буд.6 сталася ДТП, учасниками якої були: [PERSON] - автомобіль Mitsubishi Pajero, державний номер [NUMBER] ; [PERSON] - автомобіль «Volkswаgen Passat», державний номер [NUMBER]; [PERSON] - автомобіль ВАЗ 21013, державний номер [NUMBER], який є власником зазначеного автомобіля, цивільно-правова відповідальність застрахована в ПАТ «Просто-страхування». Внаслідок ДТП застрахований позивачем автомобіль отримав механічні пошкодження передньої центральної частини та задньої центральної частини. ДТП сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] п. 12.1. Правил дорожнього руху (а.с. 12). Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 11.10.2013р. по справі № 761/18012/13-п, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрили у зв'язку із спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності. Цією постановою встановлено, що 02 квітня 2012р., о 19 годині 00 хвилин, [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ (державний номер [NUMBER] ), по вул. Грушевського в м. Києві, не впоравшись з керуванням, не врахувавши дорожню обстановку, здійснив зіткнення з автомобілем Фольцваген ( державний номер [NUMBER]) водій [PERSON], від зіткнення автомобіль Фольцваген ([NUMBER]) здійснив зіткнення з автомобілем Міцубісі (державний номер [NUMBER] ), що спричинило пошкодження транспортних засобів (а.с. 10). Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку вих. № 2798 від 17.04.2012р., вартість матеріального збитку - відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, спричиненого власнику автомобіля «Volkswаgen Passat» 1,8Т, державний номер [NUMBER], складає 56535,10 грн. (а.с. 20-41). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Volkswаgen Passat» 1,8, 2004 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний № [NUMBER] належить на праві власності Міністерству юстиції України (а.с.44). Згідно довідки, виданої начальником відділу по роботі з кадрами центрального апарату Департаменту кадрової роботи та державної служби, №14-209 від 03.04.2012р., [PERSON] працює на посаді водія відділу капітального будівництва та експлуатації адміністративних будинків Адміністративно-господарського управління Департаменту організаційного та ресурсного забезпечення з 10 травня 2011 року. В Міністерстві юстиції України [PERSON] працює з 16 травня 2002 року (а.с. 45). 02.04.2012р. [PERSON] на законних підставах керував автомобілем «Volkswаgen Passat», оскільки виконував свої службові обов'язки, згідно подорожнього листа службового легкового автомобіля Серії 01-ААА № 212702 (а.с.46). 23.04.2012р. вх. № 191 представник Міністерства юстиції України подав позивачу заяву про пошкодження транспортного засобу (а.с.14). Позивачем було складено страховий акт № 231/КФ від 16.05.2012р. про виплату страхового відшкодування Міністерству юстиції України за його заявою в розмірі 47895,12грн. (а.с. 13). 15.05.2012р. Міністерством юстиції України направлено лист позивачу за №1.2-33/182, щодо виплати суми страхового відшкодування, в якому зазначено, що Страхувальник не заперечує проти проведення ремонту автомобіля «Volkswgen Passat», реєстраційний номер [NUMBER], на станції технічного обслуговування ФОП [PERSON] та погоджує здійснення страхового відшкодування на поточний рахунок ФОП [PERSON] (р/р [NUMBER] АТ «Райффайзен банк Аваль» у м. Києві МФО 380805),(а.с.15). На підставі Страхового акту, договору страхування та листа Страхувальника, ФОП [PERSON] було виплачено позивачем ПрАТ СК «Теком» страхове відшкодування в розмірі 47095,12 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2087 від 21.05.2012 року та 800 грн. страхового відшкодування виплачено ПП «Люстар» - платіжне доручення №2088 від 21.05.2012р. (а.с. 53), для оплати послуг дефектовки та евакуації автомобіля (а.с.16,17). Згідно листа ПАТ «Просто-страхування» вих. № 04-4307 від 30.07.2013 року відмовило ПрАТ СК «Теком» у здійсненні страхового відшкодування на підставі того, що позивач вчасно не подав заяву про страхове відшкодування впродовж одного року (а.с. 54). Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Як убачається з матеріалів справи, розмір понесеного позивачем збитку становить 47895,12 грн., які підлягають стягненню з відповідача [PERSON], який згідно даних, які містяться в довідці про дорожньо-транспортну пригоду № 8986172, на відповідній правовій підставі керував транспортним засобом, на користь ПрАТ СК «Теком». Разом з тим, суд вважає безпідставною позовну вимогу про стягнення з відповідача 500,00грн. за проведення товарознавчого дослідження (а.с. 42), оскільки в порядку суброгації страховик не має права вимагати відшкодування вартості експертизи, у зв'язку з тим, що вказані витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Таким чином позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 478,95 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 993, 1187 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: partial