Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

016.09.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] з її неповнолітніми дітьми, [PERSON] та [PERSON] , такими що втратили право користування житлом в житловому будинку по [ADDRESS] шляхом покладення обов`язку зняття з реєстраційного обліку проживання у зазначеному будинку, при невиконанні обов`язку здійснити зняття з реєстраційного обліку у її відсутність через Гайсинську міську раду; посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS] , [PERSON] з її неповнолітніми дітьми, [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані у належному їй будинку і цим самим порушують її право власності на житло, в тому числі на оформлення субсидії та відчуження, хоча в даному будинку не проживають більше п`яти років. Представник позивачки [PERSON] адвокат Мельник А.М. в судове засідання не з`явився, письмово просив позовні вимоги задовільнити, справу розглянути без нього, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник Гайсинської міської ради в судове засідання не з`явився, письмово проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання вдруге не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляла, відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України була повідомлена про час та місце розгляду справи. З урахуванням письмової позиції позивачки, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивачки на підставі ст.280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких мотивів та підстав. Доведено, що [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] , однак розпорядитися своїм майном, в тому числі на оформлення субсидії та відчуженняне має можливості, оскільки відповідач [PERSON] з її неповнолітніми дітьми, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за вказаною адресою, однак з 2016 року не проживають в будинку. Спірні правовідносини регулюються: - ст. 150 ЖК України визначає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; - ст. 391 ЦК України за змістом якої власник може вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном; - ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім`ї власника втрачає право користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік; - ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», відповідно до якої, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки [PERSON] з її неповнолітніми дітьми, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у належній позивачці житловому будинку по [ADDRESS] , однак з 2006 р. за місцем реєстрації не проживають, чим порушують право позивачки на отримання житлової субсидії і її майнове право ,то для захисту прав позивачки необхідно визнати їх такими, що втратили право користування цим об`єктом нерухомості, зобов`язати відповідача здійснити зняття з реєстраційного обліку проживання за цією адресою протягом десяти днів з дня набуття цим рішенням законної сили, в разі не виконання цього обов`язку відповідачем здійснити зняття [PERSON] з її неповнолітніми дітьми, [PERSON] та [PERSON] з реєстрації Гайсинською міською радою без її участі на підставі рішення суду. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки належить стягнути 840,80 грн. судового збору та 2000 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved