Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

у березні 2020 року позивач ЖБК «Академічний-4» звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 9 171,49 грн. В обґрунтування позову зазначено про те, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , в якій зареєстрована та проживає, відповідно є членом ЖБК «Академічний-4». Рішенням загальних зборів ЖБК «Академічний-4» від 04.04.2019 року затверджено тариф на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 7,50 грн./кв.м. Згідно ст. 38 статуту ЖБК «Академічний-4» члени кооперативу зобов?язані своєчасно вносити платежі на покриття витрат кооперативу по експлуатації, капітальному ремонту житлового будинку та утримання прибудинкової території , внески до спеціальних фондів та плату за комунальні послуги. Позивач зазначає, що на виконання вимог статуту, останнім надавались відповідні послуги з управління (утримання) будинку [ADDRESS] , та прибудинкової території, комунальні послуги, які не в повному обсязі були сплачені відповідачем. Згідно довідки кооперативу та обігової відомості КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр» за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 9 171,49 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку. В подальшому у квітні 2020 року позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 8 167,94 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 березня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 травня 2020 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 травня 2020 року ЖБК «Академічний-4» зобов?язано надати Голосіївському районному суду м. Києва акти звірки за період з 01.01.2008 року по 30.09.2019 року по нарахуванням за житлово-комунальні послуги [PERSON] по квартирі [ADDRESS] , та копії розрахунків, за якими проводились нарахування за період з 01.01.2008 року по 30.09.2019 року. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, в якому відповідач вказує на необґрунтованість позовних вимог. Відповідач вказує на неправомірність нарахування вартості спожитих послуг, яке розпочалось ще у 2008 році, коли були безпідставно понаднормово нараховано від 17 до 23 м.куб. холодної води, та 16 м. куб. гарячої води; в подальшому нарахування відбувались без деталізації в квитанціях на оплату послуг, без вказання кількості кубометрів, а лише суми, нарахованої до сплати. У листопаді 2012 року відповідачем встановлено особисті засоби обліку холодної і гарячої води, у зв?язку із чим відповідач зверталась до позивача із заявами про здійснення звірки. Також, відповідач зазначає про протиправне виставлення боргу станом на січень 2018 року у розмірі 8384,08 грн. (графа сальдо у довідці позивача), відсутність будь-яких доказів на користь розрахунків такого боргу та природи його виникнення. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову категорично заперечувала, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд надходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають, виходячи з наступного. Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , приватизована, належить на праві власності відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло. У квартирі зареєстровані відповідач [PERSON] , її донька [PERSON] та онука [PERSON] , 2004 року народження. Згідно розділу І статуту ЖБК «Академічний-4», останній організовано з метою забезпечення житлом членів кооперативу, членів їх сімей, шляхом будівництва одного шістнадцятиповерхового будинку на 252 квартири за кошти членів кооперативу, а також наступної експлуатації та управління цим будинком. Згідно розділу V статуту, члени кооперативу зобов?язані своєчасно вносити платежі на покриття витрат кооперативу по експлуатації, капітальному ремонту житлового будинку та утримання прибудинкової території, внески до спеціальних фондів та плату за комунальні послуги. Рішенням загальних зборів мешканців будинку «Академічній-4», оформлений протоколом від 04.04.2019 року, у пункті третьому вирішено питання зміни тарифів з послуги утримання будинку, затверджено новий тариф на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 7,50 грн./кв.м. Звертаючись до суду з позовом, позивач обґрунтовує наявність заборгованості у відповідача у розмірі 8 167,94 грн. довідкою за підписом голови правління та бухгалтера ЖБК «Академічний-4» про нарахування та оплату послуг з управління (утримання) будинку за період з січня 2018 року по січень 2020 року. При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що зазначена довідка містить інформацію про сальдо станом на січень 2018 року у розмірі 8 384,08 грн. Однак, деталізації та природи виникнення вказаної суми боргу, матеріали справи не містять. Частиною першою статті 15 ЦК Українивизначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною третьою статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV, який діяв на момент початку спірних правовідносин та до 01.05.2019 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частинами першою та другою статті 32 цього Закону передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Частиною першою статті 7 Закону № 1875-IV визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, в тому числі, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Відповідно до підпункту 2 пункту "а" частини першої статті 28 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" зі змінами, внесеними Законом № 1198-VII від 10 квітня 2014 року, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги. Відповідно до частини п`ятої статті 19 Закону № 1875-IV виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Суд зазначає, що позивачем не надані докази на підтвердження права вимоги щодо сплати відповідачем платежів за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого опалення за заявлений спірний період. Відповідно до статті 1 Закону № 1875-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом; Відповідно до частин першої та другої статті 29 Закону № 1875-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем. Таким чином, оскільки позивачем не надано розрахунку заборгованості у розмірі 8 384,08 грн., що виставлена станом на січень 2018 року, та доказів на підтвердження відповідного розрахунку; розміру встановлених органом місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг, статутом чи договором між позивачем та відповідачем тарифів та порядку розрахунків з утримання прибудинкової території; доказів на підтвердження підстав стягнення з відповідача оплати за послуги, виконавцем яких позивач не є, підстави для задоволення позову про стягнення із відповідача на користь позивача суми боргу у розмірі 8 167,94 грн. не можна визнати доведеними. А відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд зазначає, що матеріали справи містять копії звернень відповідача до позивача щодо надання актів звірки за період з 01.01.2008 року по 30.09.2019 року по нарахуванням за житлово-комунальні послуги [PERSON] по квартирі [ADDRESS] , та копії розрахунків, за якими проводились нарахування за період з 01.01.2008 року по 30.09.2019 року. Крім того, суд окремо звертає увагу на те, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 травня 2020 року зобов?язано позивача надати Голосіївському районному суду м. Києва акти звірки за період з 01.01.2008 року по 30.09.2019 року по нарахуванням за житлово-комунальні послуги [PERSON] по квартирі [ADDRESS] , та копії розрахунків, за якими проводились нарахування за період з 01.01.2008 року по 30.09.2019 року. 24 червня 2020 року позивачем у відповідній заяві повідомлено суд про неможливість виконання ухвали суду від 18 травня 2020 року та неможливість подання вказаних доказів по причині їх відсутності. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України. Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі докази та обставини, суд вважає, що позивачем не наведено достатньо доказів на підтвердження підстав для стягнення з відповідача боргу по оплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 8 167,94 грн. За вказаних обставин, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed