Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 12 липня 2013 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, через сварки та конфлікти, сторони не ведуть спільного господарства не підтримують подружніх стосунків, внаслідок чого позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. На даний час дитина проживає з позивачем, перебуває на повному її утриманні. З моменту припинення шлюбних відносин відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням сина не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Оскільки між ними не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини, позивач змушена звернутись до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував, погодився сплачувати аліменти на утримання сина у заявленому позивачкою розмірі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 12 липня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Русанівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Виконавчим комітетом Русанівської сільської ради Броварського району Київської області. Від спільного подружнього життя у сторін 13 вересня 2013 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданим Виконавчим комітетом Русанівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 13. Батьком у свідоцтві про народження дитини зазначено [PERSON] Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років, який з 1 січня 2018 року становить - 1492 гривні, з 1 липня 2018 року - 1559 гривень, з 1 грудня 2018 року - 1626 гривень. Обов'язок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання сина позивачу не надає, позов визнав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, шляхом стягнення із відповідача аліментів у розмірі у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved