Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

У червні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовував тим, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Позивач зазначив, що 27 лютого 2020 року з вини власника квартири [ADDRESS] , відбулось залиття квартири позивача, унаслідок якого [PERSON] заподіяно збитків у сумі 97817,00 грн. Позивач стверджував, що власником згаданого об`єкта нерухомості є [PERSON] . З цих підстав [PERSON] просив суд стягнути з відповідача на його користь збитки у сумі 97817,00 грн, витрати на проведення будівельно-технічної експертизи у сумі 5500,00 грн та судовий збір у сумі 978,17 грн. У ході розгляду справи суд за клопотанням представника позивача замінив неналежного відповідача [PERSON] належним - [PERSON] . Відповідач [PERSON] відзив на позову заяву [PERSON] до суду не подав. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності його довірителя. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, проте наведені ним підстави неявки в судове засідання безумовно не виключали можливість явки [PERSON] в судове засідання, а тому визнані судом не поважними. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а. с. 10-12). Квартира, яка розташована поверхом вище, - [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] (а. с. 89). 27 лютого 2020 року відбулось залиття квартири, що належить на праві власності позивачеві. Указаний факт підтверджується актом від 28 лютого 2020 року, складеним комісією ЖБК "Суднобудівник-6". В акті зазначено, що залиття трапилось внаслідок прориву труби гарячого водопостачання у санвузлі квартири [ADDRESS] під час несанкціонованого втручання і заміни лічильника гарячого водопостачання. (а. с. 31). Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207, передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (п. 2.3.6 Правил). У додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт про залиття від 28 лютого 2020 року складений належним суб`єктом у присутності мешканців квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , у ньому зазначені прізвища, ініціали та посади членів комісії, вказано причину залиття та завдана матеріальна шкода. Таким чином, згаданий акт про залиття, відповідає вимогам, встановленим Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 ЦК України). Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду. Аналіз положень ст. 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом. Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 23 січня 2018 року у справі № 753/7281/15-ц). Відповідно до ст. 322 ЦК України власник, зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Нормами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України на сторін справи покладено обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано доказів, які б спростовували його вину у залитті квартири позивача. Ст. 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України. Так, ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Виходячи з наведених законодавчих норм, слід зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно понести потерпілим для відновлення їхньої квартири після залиття. Згідно з висновком будівельно-технічної експертизи від 06 березня 2020 року № 06/03-2020 року, складеного судовим експертом ТОВ "Судово-експертний альянс" Тітенком І.О. , вартість ремонтно-будівельних робіт, здійснення яких необхідне для усунення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , складає 97817,00 грн з урахуванням ПДВ (а. с. 35-68). Зазначені у висновку експертизи пошкодження відповідають тим, які були описані в акті залиття від 28 лютого 2020 року. Будь-яких доказів на спростування розміру збитків, спричинених [PERSON] залиттям його квартири, відповідачем суду не надано. Збитки у вигляді ПДВ підлягають стягненню виключно при здійсненні ремонтних робіт платником зазначеного податку. При виконанні ремонтних робіт особою, що не є платником ПДВ, збиток у вигляді ПДВ не виникає і тому не може автоматично включатися до складу витрат, пов`язаних із ремонтом. Позивачем на надано доказів, які б підтверджували сплату ним коштів за ремонт пошкодженої квартири, зокрема платнику ПДВ. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] збитки у сумі 81174,97 грн (97817,00 грн - 16303,00 грн = 81174,97 грн), що становлять вартість ремонтно-будівельних робіт, здійснення яких необхідне для усунення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , за вирахуванням ПДВ. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати, пов`язані з проведення експертизи (п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). [PERSON] сплачено 978,17 грн судового збору за пред`явлення позову та 5500,00 грн за проведення будівельно-технічної експертизи (а. с. 32-34), Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] компенсації підлягає судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 811,75 грн (81174,97 грн / 97817,00 грн х 978,17 грн = 811,75 грн); витрати, пов`язані з проведенням експертизи, пропорційно до задоволених вимог у сумі 4564,26 грн (81174,97 грн / 97817,00 грн х 5500,00 грн = 4564,26 грн).

Outcome: partial