Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей та поставити відповідну відмітку про це в актовому записі про їх народження. Як на підставу звернення до суду з даною заявою та в її обґрунтування представник позивача вказав, що відповідач самоусунулася від утримання та виховання дітей, зловживає спиртними напоями, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя. Позивач також посилається на той факт, що відповідач неодноразово залишала дітей без нагляду. На даний час малолітня [PERSON], [INFO], перебуває в КУ «Центральна районна лікарня», [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], були влаштовані до КУ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради. У судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримала з підстав зазначених в ній та просила суд задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, хоча про час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому порядку (а.с. 27, 30, 39, 46, 48). Представник третьої особи - орган опіки і піклування Пісківської сільської ради Житомирського району Житомирської області в судовому засідання позов підтримала повністю і просила суд задовольнити повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд, на підставі наявних доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача у судовому засіданні, що відповідає вимогам ст. ч. 2 ст. 158 та ст. 224 ЦПК України. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення учасників процесу, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до моменту реєстрації дитини [INFO] року - [PERSON]), [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 6, 7, 8). Відповідач належним чином не виконує свої батьківські обов'язки щодо виховання та належного утримання трьох малолітніх дітей, не проявляє щодо них батьківської турботи, не цікавиться їх життям та здоров'ям, не утримує матеріально. Відповідача [PERSON] з боку уповноваженних органів відповідача - Комісії з питань захисту прав дитини Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області неодноразово було попереджено щодо усунення обставин, які їй перешкоджали належно виконувати батьківські обов'язки (а.с. 53). Однак відповідач безвідповідально усунулася від виконання таких обов'язків, у результаті чого її малолітні діти залишалися у складних життєвих обставинах. Рішенням № 8 виконавчого комітету Пісківської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 18.01.2016 року (а.с. 10), на підставі висновку опікунської ради (а.с.10 зворотня сторінка), вирішено звернутися до служби у справах дітей Житомирської РДА з проханням порушити питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] Висновком № 18-5/856 Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області від 23.05.2016 року визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей (а.с. 4-5). З довідок №687, №694 та №691, виданих 20.05.2016 року Виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Житомирської області Житомирської області, вбачається, що діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] інших родичів на території сільської ради не мають (а.с. 9, 9 зворотня сторінка). Відповідно до копій актів органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинутих дітей чи знайдену дитину та її доставку діти - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 12 грудня 2015 року були доставлені до КУ "Центральна районна лікарня" Житомирської районної ради (а.с. 11-13). Зазначені правовідносини врегульовані наступними положеннями актів цивільного законодавства. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. ч. 2-3 ст. 150 СК України). У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені ст. 166 СК України. Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. У відповідності до абзацу другого п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи та аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідач вихованням та утриманням дітей не займається, не проявляє батьківської турботи та піклування про них, а отже свідомо нехтує своїми батьківським обов'язками. Відтак є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її трьох малолітніх дітей. Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога позивача про проставлення судом відповідної відмітки у актових записах про народження дітей про позбавлення відповідача батьківських прав, адже суд такими повноваженнями не наділений. Крім цього, відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 378,00 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial