Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернувся до суду та просив встановити, що [PERSON] , який помер [INFO] , визнавав його за сина. В обґрунтування заяви зазначає, що з метою оформлення спадщини після смерті батька він звернувся із заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки. Однак у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують його родинні стосунки з померлим йому було відмовлено у оформленні спадщини. В свідоцтві про народження заявника взагалі не вказано відомості про батька. Його покійний батько та матір проживали без реєстрації шлюбу в с. Іванівка Баранівського району, де побудували хату. Крім заявника, у сім`ї було ще двоє дітей. Оскільки в свідоцтві про народження заявника відсутні відомості про батька, тому з метою оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] виникла необхідність звернутись до суду, так як іншим чином підтвердити родинні відносини не має можливості. Встановлення родинних відносин між ним та батьком необхідно також для обрахування податку з доходу (отримання спадщини). Заявник в судовому засіданні уточнив, що просить встановити факт родинних відносин, а саме: що він є сином [PERSON] , який помер [INFO] ,та просив заяву задовольнити. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не прибули. В заяві до суду просили проводити розгляд справи без участі їх представника. Не заперечували щодо задоволення заяви за наявності для того законних підстав. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , сусіди померлого [PERSON] , пояснили, що добре знали сім`ю заявника [PERSON] . Їхні батьки побудували будинок в с. Іванівка Баранівського району, де постійно проживали. В них було троє синів. Що вони не були у зареєстрованому шлюбі, то вони не знали. Батьки постійно проживали разом в одному будинку, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом виховували дітей. Батько постійно піклувався про дітей, надавав допомогу. До смерті батько проживав в с. Іванівка і [PERSON] його доглядав до смерті, поховав та тепер часом проживає у батьківській хаті. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, показання свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Іванівка Баранівського району Житомирської області, після смерті якого відкрилась спадщина на все його майно (а.с. 7). У свідоцтві про народження заявника вказано, що [PERSON] народився [INFO] в с. Іванівка Баранівського району Житомирської області, матір`ю його є [PERSON] . Відомості про батька відсутні (а.с. 6). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Баранівської міської ради [PERSON] , який помер [INFO] , на момент смерті був зареєстрований і проживав по [ADDRESS] . На день смерті проживав разом і здійснював догляд син [PERSON] (а.с. 11). Згідно архівної довідки Баранівської РДА згідно даних погосподарських книг Смолдирівської сільської ради за період з 1961 року по 1979 року [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав в с. Іванівка, вибув на навчання в м. Новоград-Волинський 1979 року та головою сім`ї значиться [PERSON] (а.с. 10). Також в судовому засіданні оглянуто фотографії, де знаходиться групове фото сім`ї [PERSON] : батько [PERSON] , матір [PERSON] , [PERSON] та ще два брати (а.с. ). Вказані факти повністю підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії заповіту від 12.01.2004 року, посвідченого у Смолдирівській сільській раді Житомирської області, [PERSON] заповів земельну частку пай та вклади на ощадкнижці [PERSON] (а.с. 8) та вказаний заповіт згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру є чинним (а.с. 21 зв.б.). Також заявником долучено відповідь нотаріуса, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не заводилась. Одночасно роз`яснено, що для оформлення спадщини за заповітом від 12.01.2004 року заявнику необхідно звернутись до суду для підтвердження факту наявності родинних відносин між ним та покійним. При вирішенні справи по суті суд керується наступними нормами права. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. У разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до частини другої статті 55 КпШС України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній), і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини або самою дитиною після досягнення повноліття. Частиною третьою статті 53 КпШС України визначено чотири юридично значимі обставини встановлення батьківства, кожна з яких є необхідною і достатньою для задоволення позову: а) спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини до її народження; б) спільне виховання батьками дитини; в) спільне утримання батьками дитини; г) визнання батьківства відповідачем. Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що судам при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосувати відповідні норми КПШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. У п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" із змінами передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з рахуванням обставин, передбачених ст.53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 КпШС запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній), і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини або самою дитиною після досягнення повноліття. В судовому засіданні достовірно встановлено факт постійного спільного проживання та ведення спільного господарства померлого [PERSON] з матір`ю заявника [PERSON] з 1958 року в с. Іванівка Баранівського району, факт спільного виховання та утримання трьох дітей, факт беззаперечного визнання померлим [PERSON] за життя свого батьківства щодо заявника, тобто підстави для встановленння батьківства за ст. 55 КпШС України. Оскільки встановлення факту родинних відносин не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до положень ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved