Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

у липні 2020 року [PERSON] звернулася у суд з позовом про визначення порядку користування квартирою, що перебуває у спільній частковій власності. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що сторони у справі з 20.09.2014 р. перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON] . Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2019 р. шлюб між ними розірвано. Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , є спільною частковою власністю сторін. Зокрема1/2 частина вказаної квартири належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 25.04.2019 р. приватним нотаріусом КМНО Котковою О.А., інша 1/2 частина квартири належить відповідачу на підставі договору дарування 1/2 частини квартири, посвідченого 25.04.2019 р. приватним нотаріусом КМНО Котковою О.А. Під час укладення вказаних договорів сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у зв"язку з чим між ними був укладений договір про внесення змін до договору про поділ майна подружжя, посвідчений 18.04.2019 р. приватним нотаріусом КМНО Мішеніним І.С., відповідно до умов якого до переліку майна, яке набуте під час шлюбу подружжям, додано 1/2 частку квартири, що належить позивачу, та вказано, що вказане майно є особистою приватною власністю позивача, подальше користування цим майном здійснюється позивачем самостійно, на власний розсуд та не потребує додаткової згоди відповідача. Відповідно до технічного паспорту вказана квартира є двокімнатною, загальна площа складає 130,9 кв.м, житлова площа складає 38,7 кв.м, в тому числі 1 кімната - 19,9 кв.м, 2 кімната - 18,8 кв.м, кухня - ідальня - 55,4 кв.м, санвузли - 9,2 кв.м та 2,8 кв.м, коридора - 6,3 кв.м, гардеробні - 6,3 кв.м та 3,4, окрім цього квартира обладнана лоджією - 2,5 кв.м. Після розірвання шлюбу відносини між сторонами значно погіршилися, що негативно впливає на порядок користування спільним нерухомим майном. Між співвласниками не визначений порядок користування належним їм на праві спільної часткової власності майном та не досягнуто згоди з цього приводу. Відповідач ігнорує прохання та звернення позивача з приводу встановлення порядку користування їх спільною квартирою, він взагалі не несе жодних витрат, пов"язаних з утриманням майна, не сплачує комунальні платежі та не цікавиться загальним станом квартири. За таких підстав, позивач просить визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] , наступним чином: - у користування [PERSON] виділити житлову кімнату, площею 18,8 кв.м., разом з гардеробною, площею 3,4 кв.м., загальна площа -22,2 кв.м.; - у користування [PERSON] виділити житлову кімнату, площею 19,9 кв.м., з лоджію, площею 2,5 кв.м., загальна площа - 22,4 кв.м.; - у загальному користуванні сторін залишити кухню-їдальня, площею 55,4 кв.м., санвузли - 9,2 кв.м та 2,8 кв.м, коридори 6,3 кв.м та 5,4 кв.м, гардеробну - 6,3 кв.м. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 липня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 45) [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що сторони у справі з 26.09.2014 р. перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON] (а.с. 38) Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2019 р. шлюб між ними розірвано. (а.с. 35) Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , є спільною частковою власністю сторін. Зокрема 1/2 частина вказаної квартири належить позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 25.04.2019 р. приватним нотаріусом КМНО Котковою О.А. (а.с. 23) Інша 1/2 частина квартири належить відповідачу [PERSON] на підставі договору дарування 1/2 частини квартири, посвідченого 25.04.2019 р. приватним нотаріусом КМНО Котковою О.А.(а.с. 16) Під час укладення вказаних договорів сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у зв"язку з чим між ними був укладений договір про внесення змін до договору про поділ майна подружжя, посвідчений 18.04.2019 р. приватним нотаріусом КМНО Мішеніним І.С., відповідно до умов якого до переліку майна, яке набуте під час шлюбу подружжям, додано 1/2 частку квартири, що належить позивачу, та вказано, що вказане майно є особистою приватною власністю позивача, подальше користування цим майном здійснюється позивачем самостійно, на власний розсуд та не потребує додаткової згоди відповідача. (а.с. 29, 33) Відповідно до технічного паспорту вказана квартира є двокімнатною, загальна площа складає 130,9 кв.м, житлова площа складає 38,7 кв.м, в тому числі 1 кімната - 19,9 кв.м, 2 кімната - 18,8 кв.м, кухня - ідальня - 55,4 кв.м, санвузли - 9,2 кв.м та 2,8 кв.м, коридора - 6,3 кв.м, гардеробні - 6,3 кв.м та 3,4, окрім цього квартира обладнана лоджією - 2,5 кв.м. (а.с. 18) Звертаючись у суд з даним позовом, [PERSON] зазначає, що Після розірвання шлюбу відносини між сторонами значно погіршилися, що негативно впливає на порядок користування спільним нерухомим майном. Між співвласниками не визначений порядок користування належним їм на праві спільної часткової власності майном та не досягнуто згоди з цього приводу. Відповідач ігнорує прохання та звернення позивача з приводу встановлення порядку користування їх спільною квартирою, він взагалі не несе жодних витрат, пов"язаних з утриманням майна, не сплачує комунальні платежі та не цікавиться загальним станом квартири. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22 грудня 1995 року роз`яснено судам, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. З матеріалів справи вбачається, що позивачу належить 1/2 частина квартири, розташованої ща адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позивач як співвласник квартири, має право користуватися належною йому частиною квартири. Так, судом встановлено, що квартира складається з двох житлових кімнат , площами 19,9 кв. м та 18,8 кв.м, кухні - ідальні - 55,4 кв.м, санвузлів - 9,2 кв.м та 2,8 кв.м, коридору - 6,3 кв.м, гардеробних - 6,3 кв.м та 3,4, окрім цього квартира обладнана лоджією - 2,5 кв.м. Враховуючи вимоги закону, а також обставини справи, зокрема, наявність житлових кімнат, їх площу суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визначення порядку користування спірною квартирою, виділивши у користування [PERSON] житлову кімнату, площею 18,8 кв.м разом з гардеробною, площею 3,4 кв.м, а всього загальною площею 22,2 кв.м. У користування [PERSON] виділити житлову кімнату, площею 19,9 кв.м, лоджію площею 2,5 кв.м, всього загальною площею - 22,4 кв.м. У загальному користуванні сторін залишити кухню-їдальню, площею 55,4 кв.м, санвузли, площею 9,2 кв.м та 2,8 кв.м, коридори, площею 6,3 кв.м та 5,4 кв.м, а також гардеробну, площею 6,3 кв.м. Права відповідача встановленням такого порядку користування квартирою не порушуються, оскільки в його користуванні залишається більша житлова площа квартири 19,9 кв.м. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved