Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Ритуальна служба Спеціалізованого комунального підприємства "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 22.07.2011 року між Ритуальною службою СКП «Спецкомбінат ПКПО» та її працівником [PERSON] був укладений договір про надання безпроцентної позики № б/н, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 20 000, 00 грн., які той мав повертати шляхом щомісячного утримання із заробітної плати, тоді як фактично утримано з відповідача було лише 16 836 грн. 44 коп., оскільки з 21.09.2012 року його було звільнено з займаної посади Ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО». Так, заборгованість відповідача перед позивачем, в наслідок неналежного виконання грошових обов"язків, склала у розмірі 3 423 грн. 88 коп. з яких: заборгованість по договору у розмірі 3 163 грн. 56 коп.; 3 % річних у розмірі 143 грн. 27 коп.; інфляційні збитки у розмірі 117 грн. 05 коп., яку і просять стягнути в судовому порядку з відповідача, який на направлену йому притензію щодо погашення в добровільному порядку боргу не реагує. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі з підстав в ньому зазначених. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений, у розумінні статті 74 ЦПК України, належним чином, зокрема через оголошення в газету та направлення судових повісток, за останнім відомим місцем його реєстрації та проживання, як це передбачено нормами цивільного процесуального кодексу України, з огляду на, що суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.07.2011 року між Ритуальною службою СКП «Спецкомбінат ПКПО» та її працівником [PERSON] було укладено договір про надання безпроцентної позики № б/н (далі - Договір позики), відповідно до умов якого позивач передав у власність відповідачу грошові кошти на безвідсотковій основі в сумі 20 000, 00 грн., а останній зобов'язався використати їх за цільовим призначенням та повернути позику в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п. 1, п. 3 вказаного Договору позики). Встановлено і те, що позивач виконав покладені на нього обов'язки згідно Договору позики, зокрема щодо надання відповідачу коштів у розмірі 20 000, 00 грн., що підтверджується Видатковим касовим ордером від 22 липня 2011 року, Видатковим касовим ордером від 25 липня 2011 року. Згідно з п. 6 Договору позики строк повернення позики складає 18 календарних місяців, починаючи з місяця одержання позики. Крім того, відповідно до п.7 Договору позика підлягає поверненню шляхом щомісячного утримання із заробітної плати Позичальника сум (з липня 2011 року по листопад 2012 року по 1100,00 грн. та грудень 2012 року - 1300,00 грн.). Відповідно до п. 10 Договору позики у випадку звільнення Позичальника з роботи, сума неповерненого залишку підлягає обов'язковому поверненню Позичальником негайно, шляхом внесення готівкових коштів до каси підприємства. Із розрахункових листів за липень - грудень 2011 року, січень - вересень 2012 року вбачається, що із заробітної плати [PERSON] утримано 16 836,44 грн. Згідно наказу від 21.09.2012 року №188, підписаного директором Ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО» Єрмолаєвим Д.І., [PERSON] звільнено з 21.09.2012 року. Таким чином, судом з'ясовано, що у порушення п.10 Договору позики та п. 7.1.7 Колективного договору після звільнення відповідача позика погашена повністтю не була, зокрема неповернута сума склала 3 163 грн. 56 коп. з розрахунку: 20 000 грн. - 16 836,44 грн. = 3 163 грн. 56 коп. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Отже, утворившийся борг у розмірі 3 163 грн. 56 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на вище викладене та встановлене, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача трьох відсотків річних за період з 27.09.2012 року по 01.04.2014 рік у розмірі 143 грн. 27 коп. та збитків, завданих інфляцією за період з 01.10.2012 року по 01.04.2014року у розмірі 117 грн. 05 коп., враховуючи періодичність зобов"язань відповідача та їх не виконання останнім, також такими, що підлягають задоволенню, оскільки такі відповідають нормам матеріального права, які регулюють вказані відносини та фактичним встановленим обставинам по справі. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню загальна сума заборгованості згідно вище вказаного договору позики у розмірі 3 423 грн. 88 коп., включаючи три відсотки річних та збитки, завдані інфляцією. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені наступні судові витрати - судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Outcome: approved