Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Батер Компані» у якій просив суд стягнути заборгованость у розмірі 38 753,54 грн., з яких 37 154,00 грн. - боргу; 709,68 грн. - інфляційні витрати; 889,86 грн - 3% річних. Так, позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.09.2019 року між ним та ТОВ «БАТЕР КОМПАНІ» було досягнуто згоди укласти договір на постачання товару. Відповідно до гарантійного листа №318 від 30 вересня 2019 р., що надісланий Покупцю (Позивачу) Продавцем (Відповідачем), ТОВ "БАТЕР КОМПАНІ" бере на себе зобов`язання поставити Позивачу плити перекриття після зарахування коштів на поточний рахунок Відповідача в розмірі не менше ніж 50% від суми зазначеної в рахунку фактурі №318 від 30.09.2019 року. Також гарантійним листом відповідач зобов`язався поставити плити перекриття протягом 5 -14 робочих днів з моменту надходження коштів від Позивача. Відповідачем було надано Позивачеві рахунок на оплату №318 від 30 вересня 2019 року відповідно до якого загальна вартість товару складає 74308,00 грн. 30 вересня 2019 року позивач перерахував на поточний рахунок відповідача 37154,00 грн, тобто 50% від суми зазначеної для оплати, що підтверджується банківською квитанцією. Позивач вважає що належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, натомість Відповідач ані в обумовлений строк ані після його спливу товар не поставив. При цьому Позивач неодноразово звертався до відповідача письмо і телефоном з метою досудового врегулювання спору. За вказаних обставин, а також посилаючись на положення Закону України «Про захист прав споживачів», позивач вважає, що з відповідача на його користь підлягає до стягнення заборгованості у розмірі 38 753,54 грн., з яких 37 154,00 грн. - боргу; 709,68 грн. - інфляційні витрати; 889,86 грн - 3% річних. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25.08.2020 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник Позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суд не сповістив, відзиву не направив. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 30 вересня 2019 року [PERSON] відповідно до рахунку на оплату №318 від 30 вересня 2019 року перерахував на поточний рахунок відповідача 37 154,00 грн, тобто 50% від суми зазначеної для оплати товару, що підтверджується матеріалами справи. Позивач вважає що належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, а дії Відповідача незаконними. Встановлено, що позивач письмово звертався до відповідача з вимогою про повернення передплати у розмірі 50%, що підтверджується копією заяви від 23.10.2019 року та 06.11.2019 року. Відомостей щодо надання відповіді відповідачем матеріали позову не містить. Таким чином з боку відповідача має місце невиконання умов попередньої домовленості відповідно до гарантійного листа №318 від 30 вересня 2019 р., що надісланий Покупцю (Позивачу) Продавцем (Відповідачем), за умов якого ТОВ "БАТЕР КОМПАНІ" бере на себе зобов`язання поставити Позивачу плити перекриття після зарахування коштів на поточний рахунок Відповідача в розмірі не менше ніж 50% від суми зазначеної в рахунку фактурі №318 від 30.09.2019 року. Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). При цьому відповідно до ч. 4 цієї статті підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг), а у разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Частиною 1 ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. ч.1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Частиною 1.ст. 665 ЦК України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Вимогами ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Як передбачено ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд погоджується із розрахунком Позивача сум індексу інфляції а також три проценти річних і вважає їх справедливими та такими, що підлягають сплаті. В даному випадку слід зазначити, що відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів», він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і споживачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Водночас, в Законі України «Про захист прав споживачів» не визначено певних меж його дії, але з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та виходячи із принципів цивільного судочинства і наявності у спірних правовідносинах сторони, як особа - споживач, можна зробити висновок, що цим Законом регулюються відносини, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг тощо. Такі відносини можуть виникати з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать закону. Отже, аналізуючи предмет та умови вищезазначеного публічного договору, наявні підстави для висновку, що цей договір за суттю є договором купівлі-продажу товару (плит перекриття) для власних потреб споживача, як це зазначено в Законі України «Про захист прав споживачів». Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача в дохід держави суми судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved