Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньої транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 05 травня 2014 року між ПАТ «Страхова, компанія «Українська страхова група», та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-РМ2-13-00356, предметом якого є страхування транспортного засобу «Ауді», державний № [NUMBER]. 18 травня 2015 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ауді», державний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Дачія», державний № [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Згідно довідки поліції та постанови Святошинського районного суду, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась в наслідок порушення Відповідачем ПДР України. До Позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. Позивачем було складено страховий акт та розрахунок до нього на підставі рахунку № 20150074556/1 від 22.05.2015 року. На підставі вищевказаних документів Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 66 880 (шістдесят шість тисяч вісімсот вісімдесят) гри. 90 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 10634 від 02.06.2015 року. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу винної сторони «Дачія». державний № [NUMBER], застраховано у СК «Скайд», за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5529065. Ліміт відповідальності згідно даного полісу становить 50 000 грн. 00 Отже сума яка покладається на Відповідача становить: 66 880 грн. 90 коп. - 50 000 грн. 00 коп. = 16 880 грн. 90 коп. На підставі викладеного, представник позивача просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «СК Українська страхова група» по відшкодування шкоди в порядку регресу, суму в розмірі 16880 грн.90 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн. 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 грудня 2017 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 травня 2018 року призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справ. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи. Відповідач не з'явився в судове засідання. У відповідності до ст. 128 ЦПК України про розгляд справи повідомлений належним чином. Поштова кореспонденція, надіслана відповідачу в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - «за закінченням встановленого строку зберігання». Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст. 280 ч.1 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі ст. ст. 280 284 ЦПК України, з наступних підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Як встановлено судом та вбачається з письмових матеріалів справи, 05 травня 2014 року між ПАТ «Страхова компанія «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА» та [PERSON] укладено Договір добровільно страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами №28-0199-РМ2-13-00356, предметом якого є ТЗ Audi A1 державний номерний знак [NUMBER] (а.с.5). Згідно Довідки №63869231 про дорожньо-транспортну пригоду, виданої ВДАІ Святошинського РУ ГУМВС в м. Києві вбачається, що 18 травня 2015 року о 07:50 год. сталася дорожньо-транспортна пригода (вид ДТП) - зіткнення. Учасниками дорожньо-транспортної пригоди є транспортні засоби: ?DACIA LOGAN номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням водія [PERSON]; ?AUDI A1 номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням водія [PERSON]. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] ПДР. За фактом правопорушень, які призвели до скоєння ДТП складено адміністративний протокол АП1 328078 за ст. 124 КУпАП. (а.с.12-13). Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року, [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, піддано [PERSON] адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн. (а.с.14). Постанова Святошинського районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року не оскаржувалась та набрала законної с 15 червня 2015 року. Відповідно до частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З огляду на викладене та відповідно до положення частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Святошинського районного суду м. Києва від 04.06.2015 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, відповідно до якої відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні ДТП. Отже, з огляду на викладене вина відповідача [PERSON] у скоєній дорожньо транспортній пригоді є доведеною. 20.05.20018 року [PERSON] звернувся до позивача ПАТ «СК Українська страхова група» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, надавши всі необхідні для цього документи (а.с.8). Позивачем 02.06.2015 року складено Страховий Акт №СТОКА-2369 та розрахунок суми страхового відшкодування, згідно якого сума страхового відшкодування Згідно розрахунку суми страхового відшкодування від 02.06.2015 року сума страхового відшкодування 66880,90 грн. (а.с.25). Відповідно до Страхового Акту №СТОКА-2369 від 02.06.2015 року, страхових: ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» перерахувало [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 66880,90 грн.(а.с.24). У відповідності до Платіжного доручення №10634 від 02.06.2015 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» сплачено суму страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 66880,90 грн. (а.с.26). Цивільна відповідальність власника транспортного засобу DACIA LOGAN номерний знак [NUMBER], яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю [NUMBER], застрахована у ПАТ СК «Скайд», за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ 5529065. Ліміт відповідальності згідно даного полісу становить 50 000 грн. Отже сума яка покладається на Відповідача становить: 66 880 грн. 90 коп. - 50 000 грн. 00 коп. = 16 880 грн. 90 коп. Згідно приписів ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресивний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинивдорожньо транспортну пригоду. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. При цьому відповідно до статті 993 цього Кодексу та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв'язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи той факт, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснило страхове відшкодування в межах обов'язкового ліміту, а розмір заподіяних відповідачем [PERSON] збитків, перевищує ліміт відповідальності страховика за Полісом № АІ/5529065, тому на відповідача покладається обов'язок відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в розмірі 16 880,90 грн. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в сумі 1600,00 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 1166, 1188, 1191, 1194 ЦК України, ст. ст. 25,27 Закону України «Про страхування», Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"

Outcome: approved