Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

01.04.2015 до суду звернулася [PERSON] із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, від заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття /а. с. 2-3/. 29.07.2015 відповідачем [PERSON] через свого представника подано зустрічний позов до позивача [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 3000,00 грн. щомісяця на утримання сина [PERSON] [INFO], починаючи від дня пред'явлення позову до суду до досягнення повноліття /а. с. 36-39/. Ухвалою суду від 17.09.2015 позов [PERSON] залишено без розгляду, оскільки 25.08.2015 та 17.09.2015 її представниками подано заяви про залишення позову без розгляду /а. с. 85/. У зустрічній позовній заяві вказано, що позивач та відповідач проживали разом, але не перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін народився син [PERSON]. 11.12.2013 відповідач виїхала до Сполучених Штатів Америки. Повернувшись у лютому 2014 року в Україну, забрала сина [PERSON] та виїхала з ним до США, оскільки мала дозвіл на вивезення дитини за кордон на певний час. Рішенням Верховного суду Штату Каліфорнія в центральному районі округу Лос-Анджелес від 04.11.2014 постановлено повернути малолітнього [PERSON] в Україну /а. с. 40-46/. Позивач наголошує у позовній заяві на ігнорування відповідачем материнських обов'язків, з дитиною не бачиться та не виявляє інтересу до сина, не піклується про нього, не надає матеріальної допомоги. Як вказано у позові, [PERSON] постійно проживає з позивачем за адресою його місця проживання - [ADDRESS], та перебуває на повному його утриманні, оскільки домовленості між ним та відповідачем щодо сплати аліментів не досягнуто. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, викладені у позові обставини, просила їх задовольнити, посилаючись на обов'язок відповідача як матері піклуватися про дитину. Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином за адресою місця реєстрації, та за адресами своїх представників, заяви або клопотання не надходили суду, письмові заперечення не було подано. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши позов, дослідивши письмові докази у справі, заслухавши обґрунтування представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що під час спільного проживання сторін у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу, [INFO], народився син - [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження /а. с. 61/. Рішенням Верховного суду Штату Каліфорнія в центральному районі округу Лос-Анджелес від 04.11.2014 постановлено повернути малолітнього [PERSON] в Україну /а. с. 40-46/, який виїхав з України разом з матір'ю - відповідачем [PERSON] Позивач вказав у позові, що син [PERSON] проживає разом з ним за адресою його реєстрації, з 04.11.2014 відповідач не бачила сина та не спілкувалася з ним. Як зазначила у судовому засіданні представник позивача, відповідач ухиляється від виконання материнських обов'язків по відношенню до власного сина [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов'язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов'язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 вказаної норми встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини судом. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов'язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв'язку між батьками й дитиною (кровний зв'язок між батьками та дитиною або зв'язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Згідно з ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути суму судового збору у розмірі 487,20 грн. у дохід Держави.

Outcome: approved