Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

02.05.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків, завданих злочином (а.с. 2-6). 22.05.2019 року та 23.07.2019 року подав уточнені позови до [PERSON] , діючого в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , до [PERSON] , діючої в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , до [PERSON] , діючої в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього онука [PERSON] (а.с. 55, 143-148). [PERSON] мотивував вимоги тим, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2019 року в кримінальній справі № 127/21461/17, зміненим на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 18.03.2019 року, встановлено, що неповнолітній [PERSON] , вступивши в попередню змову з неповнолітнім [PERSON] та малолітньою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, в травні 2017 року, з приміщення квартири [PERSON] здійснили крадіжку належного позивачеві майна, зокрема, грошових коштів в сумі 12 000 доларів США, 1 000 євро та 30 000 грн. [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, йому призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. [PERSON] був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, йому призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Також даним вироком було стягнуто в рівних частках з законних представників [PERSON] та [PERSON] процесуальні витрати, вирішено питання щодо скасування накладених судом арештів та повернуто речові докази, зокрема, позивачеві було повернуто грошові кошти в сумі 6 770 доларів США, 1 000 євро та 9 910 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2019 року, зміненою ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19.03.2019 року було встановлено, що неповнолітній [PERSON] , вступивши в попередню змову з неповнолітнім [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] , з приміщення квартири [PERSON] здійснили крадіжку майна позивача, зокрема, грошових коштів в сумі 12 000 доларів США, 1 000 євро та 30 000 грн. Даною ухвалою до неповнолітнього [PERSON] було застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд бабусі - [PERSON] , строком на 1 рік. Також ухвалою було вирішено питання стосовно повернення речових доказів. Внаслідок злочинних дій неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] позивачеві та його дружині [PERSON] , яка є третьою особою у даній справі, було завдано матеріальної шкоди. Мати неповнолітнього [PERSON] повернула позивачеві 1 000 доларів США. Мати неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] повернула позивачеві грошові кошти в сумі 1 200 доларів США, 7 700 грн., тому до неї, як і до її неповнолітнього сина позивач матеріальних претензій не має, про що ним була написана відповідна розписка. Але, оскільки рішення у даній справі може вплинути на їх права та обов`язки, позивач зазначає їх як третіх осіб без самостійних вимог. Таким чином, позивачеві були повернуті кошти: батьками неповнолітніх [PERSON] - 1 000 доларів США, матір`ю [PERSON] - 1 200 доларів США і 7 700 грн., речові докази по вироку суду - 6 770 доларів США, 1 000 євро та 9 910 грн., а загалом 8 970 доларів США, 1 000 євро, 17 610 грн. Решту викрадених коштів, а саме 3030 доларів США (12 000 - 8970 = 3030) та 12 310 грн. (30 000 - 7700 - 9910 = 12 310) позивачу не повернули. Враховуючи інформацію, розміщену на офіційному сайті НБУ, станом на день звернення до суду із даним позовом, курс складав 2659,4202 грн. за 100 американських доларів. 3 030 доларів США було еквівалентно 80 580,43 грн. Тому шкода, завдана злочином в цій частині станом на день звернення до суду складала 92 890,43 грн. (80 580,43 + 12 310 = 92890,43 грн.) Після того, як позивач звернувся до суду із даним позовом, бабуся неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] повернула позивачеві грошові кошти в сумі 54 000 грн. Тому станом на 23.07.2019 року розмір не відшкодованих йому збитків становить 38 890,43 грн. Крім того, під час досудового слідства по кримінальній справі позивач [PERSON] поніс витрати, пов`язані із правовою допомогою в розмірі 7 500 грн. Уточнюючи позовні вимоги і зазначаючи правовою підставою даного позову ст.ст. 1179, 1178, 1180, 1182, 1192 ЦК України, позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] на його користь збитки, завдані злочином, в розмірі 38 890,43 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] на його користь витрати, понесені ним у зв`язку з отриманням правової допомоги за договором від 14.07.2017 року в розмірі 7 500 грн.; у разі відсутності у неповнолітнього [PERSON] майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, стягнути солідарно завдану шкоду та витрати на правову допомогу в розмірі частки, якої не вистачає, або в повному обсязі з його батьків - [PERSON] та [PERSON] , обов`язок яких по відшкодуванню шкоди припиняється після досягнення неповнолітнім [PERSON] повноліття, або коли він до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди (а.с. 143-148). Судом були вчинені наступні процесуальні дії. 06.05.2019 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 38). 27.05.2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області було прийнято до розгляду та відкрито загальне провадження у справі № 127/12029/19 за позовом [PERSON] Залучено до участі у даній справі представника служби у справах дітей Вінницької міської ради для забезпечення прав відповідача [PERSON] (а.с. 60). 30.05.2019 року судом постановлена ухвала про витребування актового запису про народження [PERSON] , [INFO] ; актового запису про смерть [PERSON] та спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 61, 62). 17.09.2019 року підготовче провадження у справі № 127/12029/19 було закрите (а.с. 180). В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Пояснив, що йому було завдано шкоди саме спільними злочинними діями неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Хто з них якою сумою заволодів - він не знає, тому вимоги пред`являє про солідарне стягнення коштів з неповнолітнього [PERSON] , 2002 р.н. та піклувальника [PERSON] - [PERSON] , а у разі відсутності коштів у [PERSON] , просив стягнути кошти з його батьків. Підтвердив, що після звернення до суду з даним позовом, частину майнової шкоди - 54 000 грн. йому було відшкодовано [PERSON] , про що він надав розписку. Також зазначив, що під час розгляду кримінального провадження він поніс витрати на правничу допомогу в сумі 7500 грн., проте такі витрати йому не були відшкодовані. Просив також суд визначити частки, які мають сплатити відповідачі, оскільки розуміє, що [PERSON] свій обов`язок перед ним виконала. В судовому засіданні неповнолітній [PERSON] позов визнав, повідомив, що майна у нього немає, доходів він не має, тому шкода може бути відшкодована його батьками. Відповідач [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в судовому засіданні позов визнала. Погодилась із тим, що злочинними діями її сина була завдана матеріальна шкода позивачу на суму 38 890,43 грн., однак, в даний час відшкодувати шкоду [PERSON] не може. Розуміє, що бабуся [PERSON] сплатила значну суму, тому зобов`язалась погасити решту боргу із заробітної плати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, повідомив, що шкоду в сумі 38 890,43 грн. вони з дружиною будуть сплачувати частинами, оскільки достатніх коштів для погашення всієї суми вони не мають. В судовому засіданні [PERSON] , діюча в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього онука [PERSON] , [INFO] , позов визнала частково. Суду пояснила, що після звернення до суду з даним позовом, вона сплатила позивачу суму в розмірі 54 000 грн., тому вважає, що зі свого боку повністю відшкодувала матеріальну шкоду. Більше грошей вона не має, на її утриманні знаходиться дитина-сирота [PERSON] . В судове засідання неповнолітній [PERSON] не з`явився, його піклувальник [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у його відсутності у зв`язку з відсутністю в м. Вінниці (а.с. 171). В підготовчому засіданні представник служби у справах дітей Вінницької міської ради - Сас Т.Г., що діє на підставі доручення від 16.07.2019 року (а.с. 136), позовні вимоги до [PERSON] , [PERSON] , 2004 р.н. не визнала, вважає їх безпідставними, оскільки піклувальник хлопчика - бабуся [PERSON] відшкодувала завдану позивачу шкоду в розмірі 54 000 грн. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилась з невідомих причин, хоча про день та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином. В судове засідання третя особа - [PERSON] не з`явилась, надала письмову заяву (а.с. 140) про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2019 року у справі № 127/21461/17 (а.с. 8-11) судом встановлено, що у травні 2017 року неповнолітній [PERSON] , [INFO] , вступив в попередню змову з неповнолітнім [PERSON] та малолітнім [PERSON] , [INFO] , який не досяг віку кримінальної відповідальності, щодо таємного викрадення чужого майна, яке знаходиться в приміщенні квартири [ADDRESS] , в якій проживають [PERSON] та [PERSON] . Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, в період часу з 15.00 год. до 20.00 год 25.05.2017 року [PERSON] разом з [PERSON] та малолітнім [PERSON] , прийшли до знайомого малолітнього [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , де малолітній [PERSON] , підбурюваний жагою особистої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для власника майна та інших осіб, таємно, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку зв`язки ключів від вхідних дверей до вищевказаної квартири. Після цього, в період часу з 15.00 год. до 20.00 год. 25.05.2017 року, малолітній [PERSON] , з метою усунення перешкод сприянню вчиненню злочину, залишився у дворі будинку [ADDRESS] , а [PERSON] разом з [PERSON] , намагаючись реалізувати свій злочинний намір, впевнившись у відсутності власників житла, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, непомітно для власника майна та інших осіб, шляхом підбору ключа до замка вхідних дверей, проникли до приміщення квартири № [NUMBER] , звідки таємно вчинили крадіжку особистого майна, а саме: металевого сейфу в корпусі сірого кольору, фірми виробника «VАLBЕRGАSM-25», в якому знаходились грошові кошти в сумі 12 000 доларів США, 1 000 євро, 30 000 грн. та вироби із жовтого металу, що належать на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки НБУ № 61-0050/65140 від 21.09.2017 року, станом на 25.05.2017 року вартість 12 000 доларів США становила 315 193,42 грн., вартість 1 000 євро становила 29 399,67 грн. Таким чином, своїми умисними діями малолітній [PERSON] разом з [PERSON] та малолітнім [PERSON] завдали потерпілим [PERSON] та [PERSON] матеріальної шкоди на загальну суму 412 547,76 грн. (із врахуванням вартості виробів з жовтого металу - 36 994,67 грн.). Даним вироком визнано винуватим [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України засудженого [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України засудженого [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки. Речові докази у справі - грошові кошти: 6770 доларів США, 1 000 євро та 9 910 грн. повернуті власнику - [PERSON] Цивільний позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків ухвалою суду від 26.09.2018 року залишено без розгляду. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18.03.2019 року (а.с. 12-14) вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2019 року у справі № 127/21461/17 змінений. З мотивувальної частини вироку виключено вказівку про вчиненні злочину обвинуваченим [PERSON] , [PERSON] разом з малолітнім, який не досяг віку кримінальної відповідальності [PERSON] Вказано у мотивувальній частині вироку про вчинення злочину обвинуваченим [PERSON] , [PERSON] разом з малолітньою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2019 року у справі № 127/21770/17 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , в травні 2017 року, точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено, вступив в попередню змову з неповнолітнім [PERSON] , та неповнолітнім [PERSON] щодо таємного викрадення чужого майна, яке знаходиться в приміщенні квартири [ADDRESS] , в якій проживають [PERSON] та [PERSON] . Так, малолітній [PERSON] , реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, в період часу з 15.00 год. до 20.00 год 25.05.2017 року разом з [PERSON] та [PERSON] прийшли до знайомого малолітнього [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , де малолітній [PERSON] , підбурюваний жагою особистої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для власника майна та інших осіб, таємно, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку зв`язки ключів від вхідних дверей до вищевказаної квартири, яку в подальшому передав [PERSON] та [PERSON] . Після цього, малолітній [PERSON] в період часу з 15.00 год. до 20.00 год. 25.05.2017 року, з метою усунення перешкод сприянню вчиненню злочину, залишився у дворі будинку [ADDRESS] , а [PERSON] разом з [PERSON] , намагаючись реалізувати свій злочинний намір, впевнившись у відсутності власників житла, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, непомітно для власника майна та інших осіб, шляхом підбору ключа до замка вхідних дверей, проникли до приміщення квартири № [NUMBER] , звідки таємно вчинили крадіжку особистого майна, а саме: металевого сейфу в корпусі сірого кольору, фірми виробника «VАLBЕRGАSM-25», в якому знаходились грошові кошти в сумі 12 000 доларів США, 1 000 євро, 30 000 грн. та вироби із жовтого металу, що належать на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки НБУ № 61-0050/65140 від 21.09.2017 року, станом на 25.05.2017 року вартість 12 000 доларів США становила 315 193,42 грн., вартість 1 000 євро становила 29 399,67 грн. Таким чином, своїми умисними діями малолітній [PERSON] , разом з [PERSON] та [PERSON] завдали потерпілим [PERSON] та [PERSON] матеріальної шкоди на загальну суму 412 547,76 грн. (із врахуванням вартості виробів з жовтого металу - 36 994,67 грн.). До неповнолітнього [PERSON] застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд бабусі - [PERSON] строком на 1 рік. Кримінальне провадження відносно неповнолітнього [PERSON] за ст. 185 ч. 4 КК України - закрите. Крім іншого, даною ухвалою було залишено власнику повернуті йому раніше речові докази, зокрема, грошові кошти: 6770 доларів США, 1 000 євро та 9 910 грн. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19.03.2019 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01.02.2019 року, якою внесені виправлення до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2019 року скасовано. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2019 року про застосування до неповнолітнього [PERSON] примусових заходів виховного характеру - змінено. Виключено з резолютивної частини ухвали вказівку про закриття кримінального провадження відносно неповнолітнього [PERSON] за ч. 4 ст. 185 КК України. В решті ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2019 року - залишено без змін (а.с. 19-23). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . На момент вчинення злочину [PERSON] був неповнолітнім, досяг 14 років. [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю була [PERSON] (померла [INFO] ), відомості про батька записані відповідно до ст. 135 СК України (а.с. 135). На момент вчинення злочину [PERSON] був малолітнім, досяг 13 років. [PERSON] на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 19.07.2018 року № 1529 є піклувальником неповнолітньої дитини-сироти [PERSON] , [INFO] (а.с. 134, 135). Внаслідок протиправних дій неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] та малолітнього [PERSON] потерпілому [PERSON] завдана матеріальна шкода, яка підлягає відшкодуванню в порядку, визначеному главою 82 ЦК України, тому до даних правовідносин суд застосовує відповідні норми закону. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до частини 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В судовому засіданні встановлено, що у потерпілого [PERSON] викрадено 12 00 доларів США, 1000 євро, 30 000 грн. На підставі вироку суду потерпілому повернуті речові докази: 6770 доларів США, 1000 євро, 9910 грн. Мати неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] повернула позивачеві грошові кошти в сумі 1 200 доларів США, 7 700 грн., тому до неї, як і до її неповнолітнього сина позивач матеріальних претензій не має, позовні вимоги не пред`явив, і зазначив їх у даній справі третіми особами на стороні відповідача. Під час досудового слідства батьки неповнолітнього [PERSON] повернули позивачеві 1 000 доларів США. Таким чином, до звернення до суду з позовом позивачу [PERSON] були повернуті кошти: батьками неповнолітнього [PERSON] - 1 000 доларів США, матір`ю [PERSON] - 1 200 доларів США і 7 700 грн., а також речові докази по вироку суду - 6 770 доларів США, 1 000 євро та 9 910 грн., а загалом 8 970 доларів США, 1 000 євро, 17 610 грн. Решту викрадених коштів, а саме 3030 доларів США (12 000 - 8970 = 3030) та 12 310 грн. (30 000 - 7700 - 9910 = 12 310) позивачу не повернули. Станом на день звернення до суду із даним позовом офіційний курс гривні до долара США відповідав 2659,42 за 100 доларів. Сума в розмірі 3 030 доларів США була еквівалентною 80 580,43 грн., тому шкода, завдана злочином, станом на день звернення до суду з позовом складала 92 890,43 грн. (80 580,43 + 12 310 = 92 890,43 грн.). Пред`являючи позовні вимоги про солідарне стягнення суми завданої шкоди спочатку в розмірі 92 890,43 грн., а потім в розмірі 38 890,43 грн. до [PERSON] , неповнолітнього [PERSON] , позивач зазначав, що саме спільними діями неповнолітніх осіб йому була завдана шкода, тому вона підлягає відшкодуванню на підставі ст.ст. 1178, 1178 ЦК України. Проте, відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Обов`язок осіб, визначених частиною першою цієї статті, відшкодувати шкоду, завдану малолітньою особою, не припиняється у разі досягнення нею повноліття. Після досягнення повноліття особа може бути зобов`язана судом частково або в повному обсязі відшкодувати шкоду, завдану нею у віці до чотирнадцяти років життю або здоров`ю потерпілого, якщо вона має достатні для цього кошти, а особи, які визначені частиною першою цієї статті, є неплатоспроможними або померли (Частини 1, 5 статті 1178 Цивільного кодексу України). Неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди (частини 1-3 статті 1179 Цивільного кодексу України). Порядок відшкодування шкоди, завданої кількома особами, визначається ст.ст. 1181, 1182 ЦК України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1181 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох малолітніх осіб, відшкодовується їхніми батьками (усиновлювачами), опікунами в частці, яка визначається за домовленістю між ними або рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 1182 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду. Таким чином, законодавець надав право визначати частку, яка підлягає відшкодуванню в разі завдання шкоди спільними діями самими особами, які відповідають за завдання шкоди, або судом. В зв`язку з тим, що шкода [PERSON] була завдана спільними діями малолітнього [PERSON] , неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , проте вимоги до [PERSON] та його батьків позивачем не пред`явлені, суд вважає, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду розподіляється на піклувальника малолітнього [PERSON] - [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] і його батьків [PERSON] , [PERSON] . Проте, оскільки [PERSON] сплатила позивачу 54 000 грн. під час перебування справи в провадженні суду і в судовому засіданні сторони фактично дійшли згоди, що решту суми сплатить сім`я [PERSON] , суд вважає справедливим також визначити, що решту суми завданої шкоди - 38 890,43 грн. слід стягнути з [PERSON] , а у разі відсутності у неповнолітнього [PERSON] майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди у визначеному судом розмірі, стягнення цієї шкоди у частці, якої не вистачає, або у повному обсязі проводити в рівних частках із батьків - [PERSON] та [PERSON] до досягнення відповідачем [PERSON] повноліття або до з`явлення у останнього на праві приватної власності майна для відшкодування шкоди. Позов [PERSON] в частині відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 7500 грн., які він поніс під час кримінального провадження, задоволенню не підлягає, оскільки в силу глави 8 КПК України ці витрати належать до процесуальних, тому їх розподіл здійснюється в порядку ст. 124 КПК України. Судові витрати у даній справі підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволених позовних вимог. Так, позивачем пред`явлений позов на суму 100 390,43 грн. Вимоги задоволені після пред`явлення позову на суму 54 000 грн. та по рішенню суду на суму 38 890,43 грн., а всього на суму 92 890,43 грн., що становить 92,52% від суми задоволених вимог. Судовий збір на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за вимогу майнового характеру становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Виходячи з ціни даного позову судовий збір становить 1003,91 грн. Оскільки вимоги позивача задоволені на 92,52%, судовий збір, що підлягає стягненню з відповідачів складає 928,82 грн. (1003,91 ? 92,52% = 928,82 грн.). Позивач [PERSON] поніс витрати на правничу допомогу у даній справі в сумі 1000 грн., про що надав квитанцію від 26.04.2109 року (а.с. 7), тому дана сума також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved