Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON], в інтересах якої діє адвокат [PERSON], звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 06.04.2014 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Херсонська область, Бериславський район, село Тягинка, вулиця Калініна, 32; земельна ділянка площею 0,1732га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в селі Бериславського району Херсонської області, вулиця Калініна, 32; земельна ділянка площею 10,17га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Тягинь» в розмірі 0,15 відсотків на суму 6625 гривень. 07.04.2008 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради за реєстровим №36, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON]. Після смерті [PERSON] її діти: позивач - [PERSON], відповідач - [PERSON] звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. В межах строку на прийняття спадщини син померлої - [PERSON] відмовився від спадщини на користь [PERSON] 17.09.2016 року [PERSON] помер, його спадкоємцями є [PERSON], [PERSON], [PERSON] Звернувшись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. У звязку з викладеним, в уточнених позовних вимогах, позивач просить суд визнати за нею право власності на: житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Херсонська область, Бериславський район, село Тягинка, вулиця Калініна, 32; земельну ділянку площею 0,1732га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в селі Тягинка Бериславського району Херсонської області, вулиця Калініна, 32; земельну ділянку площею 10,17га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали уточнені позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, згідно наданої заяви позов не визнав, просив відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог, оскільки існує заповіт [PERSON], є сподкомці за заповітом. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Від відповідачів [PERSON], [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, заперечували проти задоволення позовних вимог, оскільки існує заповіт на батька, який звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Третя особа [PERSON] в судове засіданні не зявився, тому справа розглянута у його відсутність. Вислухавши позивача та її представника, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено: 06.04.2014 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на: 1) житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Херсонська область, Бериславський район, село Тягинка, вулиця Калініна (тепер - Таврійська), 32, який належав їй на підставі свідоцтва про право власності від 11.12.1981 року №1779 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.12.1981 року №1780; 2) земельну ділянку площею 0,1732га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в селі Тягинка Бериславського району Херсонської області, вулиця Калініна (тепер - Таврійська), 32, кадастровий номер 6520687100:01:036:0002, яка належала їй згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 475386, виданого 13.01.2010 року на підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради від 10.06.1993 року№33 та рішення сесії [PERSON] сільської ради від 15.09.2009 року №253; 3) земельну ділянку площею 10,17га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області, кадастровий номер 6520687100:02:075:0001 яка належала їй згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 250377, виданого 08.11.2006 року на підставі розпорядження Бериславської районної державної адміністрації від 15.08.2006 року №648. Спадкоємцями, які подали заяву про прийняття спадщини щодо майна померлої [PERSON] є донька спадкодавця [PERSON] та син спадкодавця - [PERSON]. Син спадкодавця - [PERSON], подав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь доньки спадкодавця [PERSON]. 07.04.2008 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON]. Зі змісту заповіту, який посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області [PERSON] за реєстровим №36 вбачається, що дата складання зазначеного заповіту "07.04.2008 року", в посвідчувальному написі дата - "07.01.2008 року". В заповіті не зазначено час складання заповіту, що передбачено статтею 1247 Цивільного кодексу України, пунктом 33 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25.08.1994 № 22/5 (далі Інструкція). Пунктом 18 Інструкції встановлено, що нотаріальне посвідчення заповітів здійснюється шляхом вчинення посвідчувального напису на документі, який підписується посадовою особою виконавчого комітету з прикладенням гербової печатки виконавчого комітету Ради народних депутатів (додатки №№ 6-27). Посвідчувальний напис на заповіті не відповідає формі, яка затверджена додатком №6 до Інструкції, в якому крім того зазначено, що заповіт посвідчений самим заповідачем - [PERSON]. В силу ч.1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із ч. 1 ст. 1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі ст. 215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача. Враховуючи, що у заповіті [PERSON] не зазначено часу його складання, дата посвідчення заповіту не відповідає даті його складання, заповіт містить запис про його посвідчення померлою, суд приходить до висновку, що заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а тому є нікчемним. Оскільки заповіт [PERSON] є нікчкмним, спадкування її майна повинно відбуватися за законом на загальних підставах. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого, статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно листа приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON], нею заведена спадкова справа №33/2014 після смерті 06.04.2014 року [PERSON] за заявою доньки спадкодавця [PERSON] та сина спадкодавця - [PERSON] про прийняття спадщини. Син спадкодавця - [PERSON], подав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь доньки спадкодавця - [PERSON]. Враховуючи наявність заповіту та те, що право власності на житло за померлою не зареєстровано, у видачі свідоцтва про спадщину відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. З наведеного вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем 2/3 частини майна [PERSON] [PERSON] є спадкоємцем 1/3 частини майна [PERSON] 17.09.2016 року [PERSON] помер. [PERSON] не є спадкоємцем майна [PERSON] Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що за [PERSON] в порядку спадкування за законом необхідно визнати право власності на 2/3 частини спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON], тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial