Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

У квітні 2021 року приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (далі - ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ») звернулось до суду з указаним позовом, просило стягнути з [PERSON] заборгованість із оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 34 549 грн 72 коп., інфляційні втрати - 4 843 грн 73 коп., три проценти річних - 2 253 грн 88 коп., судові витрати у виді судового збору в розмірі 2270 грн, а всього стягнути 43 917 грн 33 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на позивача покладено обов`язок із забезпечення підприємств, установ, організацій та населення міста Черкаси тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання, у тому числі й квартири [ADDRESS] . [PERSON] за вказаною адресою не вносить оплати за надані послуги, тому станом на 1 квітня 2021 року має заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 34 549 грн 72 коп. Крім того, борг внаслідок інфляції зріс на 4 843 грн 73 коп. До того ж, з відповідача підлягає стягненню три проценти річних від простроченої суми боргу - 2 253 грн 88 коп. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 7 травня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відзиву на позов та інших заяв по суті від відповідача до суду не надходило. У судове засідання представник позивача - Марцішевський Б.Р. не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач у судове засідання 29 червня 2021 року повторно не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за місцем її приватної власності ( [ADDRESS] ) та повідомлялась шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті суду: http://sn.ck.court.gov.ua/sud2316/. За таких обставин судом постановлено ухвалу від 29 червня 2021 року про розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» є виконавцем послуг з опалення та гарячого водопостачання будинку [ADDRESS] . Частиною 1 статті 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон) визначено, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Згідно із п.6 ч.1 ст.1 Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ч.1 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води передбачені статтями 21-22 Закону. При цьому, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Обов`язок споживача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630. Таким чином, обов`язок укласти договір законодавець покладає саме на споживача, який отримує житлово-комунальні послуги. За змістом ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що не зважаючи на відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг з позивачем, відповідач, як власник майна повинен їх оплачувати. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про теплопостачання», та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005. Згідно відомостей відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 26 квітня 2021 року, що надійшла до суду 5 травня 2021 року, [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не зареєстрована. Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 29 березня 2021 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 7 листопада 2008 року. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власність зобов`язує (ст. 13 Конституції України, ч. 4 ст. 319 ЦК України). Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Обов`язок по утриманню майна, включаючи обов`язок по сплаті житлово-комунальних послуг, покладається законом на відповідача як на власника квартири незалежно від факту його реєстрації чи проживання у житловому приміщенні. Не проживання відповідача у квартирі, яка належить йому на праві власності, так само як і факт відсутності реєстрації особи в квартирі не звільняє її, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Вказане відповідає правовій позиції викладеній в постановах Верховного Суду від 2 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц, 25 червня 2020 року у справі 520/16591/16-ц. Окрім того, не проведення державної реєстрації права власності не свідчить про не отримання власником житлово-комунальних послуг, навіть, і при відсутності укладених договорів про їх надання. Момент звернення власника до відповідного органу з метою проведення державної реєстрації залежить від волевиявлення власника. Вказане узгоджується з правовою позицією висвітленою в постанові Верховного Суду від 12 червня 2017 року справа № 910/17128/16. Таким чином, власник майна зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води встановлено, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі проводить оплату наданих позивачем послуг, що є порушення норм закону. Станом на 1 квітня 2021 року заборгованість [PERSON] за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання складає 34 549 грн 72 коп. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг відповідальність покладається на боржника. Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 30 жовтня 2013 року (справа № 6-59цс13). Борг внаслідок інфляції зріс на 4 843 грн 73 коп, а 3% річних складають 2 253 грн 88 коп. Оскільки судом установлено, що позивач виконав свої обов`язки по наданню послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води перед відповідачем, надавав їй послуги, а остання плату за надані послуги належним чином не здійснювала та має заборгованість, то суд робить висновок про задоволення позову в цій частині. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання про судові витрати суд приходить до висновку, що з відповідача на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2 270 грн.

Outcome: approved