Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

01.10.2018 позивач звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №60 в будинку 9 по вул. Рокосовського в м. Чернігові, оскільки не проживає в ній понад 1 рік з підстави статті 405 ЦК України та стягнути судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив суду, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач доводиться внучкою позивачу, а тому була зареєстрована до спірної квартири в якості піднаймача. Разом з тим, зазначив, що позивач не памятає про укладення договору піднайму. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Представник третьої особи Обєднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 7). Згідно довідки виданої Обєднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова від 12.09.2018 року №4408, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] власник, [PERSON] дочка, [PERSON] піднаймач (а.с. 8). Згідно типового договору піднайму житлового приміщення від 06.12.2012 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] було передано в піднайм житлове приміщення, що складається з трьох кімнат житловою площею 62 кв.м. за адресою [ADDRESS]. Вказаний договір складений в трьох примірниках, один із яких знаходиться в справах ОЖБК, а інші видані сторонам. Відповідно до [PERSON] від 10.09.2018 року засвідченого керуючим ОЖБК, вбачається, що [PERSON] зареєстрована, але не мешкає з 2013 року за адресою [ADDRESS] (а.с. 9). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] дали свідчення суду, що [PERSON] не проживає в квартирі позивача більше приблизно з 2013 року. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Нормами ст. 64 Житлового кодексу УРСР, визначено, що до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Відповідно до ч.1\~ст. 405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Оскільки відповідач не входить до кола членів сімї позивача у відповідності до вимог ст. 64 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України та відповідач була зареєстрована до [INFO] на підставі договору піднайму житлового приміщення від 06.06.2012 року, який сторони не розірвали у встановленому законом порядку, тому відсутні правові підстави для визнання [PERSON] втратившою право користування житловим приміщенням з підстав зазначених позивачем в позові, а саме відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Правою нормою для розірвання договору найму житла є стаття 825 ЦК України, а тому з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed