Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 11.05.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO], відповідач матеріальної допомоги їй на утримання дитини не надає. Позивач просить винести рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь щомісячно на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня предявлення позову і до досягнення сином повноліття. 25.04.2018 року [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінумумів на дитину відповідного віку до його повноліття за минулий час, за останні два роки, а саме з 15.04.2016 року. В судове засідання позивач зявилася та пояснила, що з квітня 2016 року відповідач [PERSON] будь-якої допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, оскільки є матеріально забеспечений, працевлаштований та стабільно отримує заробітню плату, при неодноразових зверненнях про добровільну сплату аліментів на утримання сина не реагує. Відповідач в судове засідання не зявився, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою, що був направлена йому за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Заслухавши пояснення позивача по справі, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що в зареєстрованому шлюбі у сторін народився син: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БВ № 241429 від [INFO] та копією свідоцтва про шлюб від 28.03.2018 року серії 1-БВ№175462. Відповідно до довідки виданої Чемеровецькою селищною радою від 04.04.2018 року за №263 вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходиться [PERSON], [INFO]. Ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом, чим декларується принцип "змагальності сторін у цивільному процесі". Обовязок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей, передбачений ст.180 СК України, однак даний обовязок відповідач не виконує та матеріальної допомоги позивачу з приводу утримання неповнолітньої дитини як її батько не надає. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік»: для дітей віком від дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Так, згідно ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до ч.5 ст.193 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити в процентному відношенні до заробітку [PERSON], щомісячно в розмірі 1/4 частини, від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.04.2016 року і до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Outcome: partial