overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

01.04.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2012 року. [INFO] народився син [PERSON], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сімейні відносини з відповідачем припинили у січні 2014 року. Відповідач добровільно не допомагає утримувати дитину, хоча є здоровою людиною, може працювати, тому повинен допомагати утримувати дитину. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засіданні не з'явилася, надала заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що позивач з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2012 року. Шлюб не реєстрували. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.08.2010 року, встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки виконавчого комітету Апостолівської міської ради, встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає за адресою [ADDRESS], знаходиться на утриманні [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд приходить до висновку, що досліджені докази, є належними та достатніми, вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

01.04.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі - [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 28.10.2006 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що співжиття з відповідачем не склалось, оскільки він зловживає спиртними напоями, матеріально сім'ю не забезпечує. Вони не підтримують подружні стосунки на протязі п'яти років, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. В судовому засіданні позивачка [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився без поважних причин, а тому суд за згодою позивачки вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції 28.10.2006 року (а.с.3), сторони уклали шлюб 28.10.2006 року, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 2008. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

01.04.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 08 червня 1999 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне життя, причиною розпаду родини з'явилися різні погляди на життєві проблеми, втрата розуміння та поваги один до одного. Майнових суперечок немає. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 червня 1999 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Краматорська Донецької області, актовий запис за № 286, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Майнових суперечок немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

01.04.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що проживала з відповідачем як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. [INFO] року у них народився син - [PERSON]. Дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на сина не надає, тому, позивачка в судовому порядку просила стягнути з нього на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини від усіх видів його доходу. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим 04.03.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, копією актового запису про народження № 98 від 04.03.2008 року (відповідно до якого відомості про батька записані за спільною заявою матері та батька дитини № 08/04-3-3.37 від 04.03.208 року). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. І цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Виходячи з положень вказаної статті та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, що передбачено ч.1 ст. 183 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд, враховує обставини даної справи та вимоги, викладені у ст. 182 СК України, відповідно до наданих доказів, тому, частка від доходу, яка підлягає стягненню з відповідача як аліменти, становить - 1/4 з дня подачі до суду позовної заяви, тобто, з 01.04..2014 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

01.04.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги мотивувовані тим, що рішенням Амвросіївського районного суду Донецької області від 20 липня 2009 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 315 грн. щомісячно. На даний час майновий стан відповідача змінився, він працює, а тому позивачка просить змінити розмір аліментів і стягувати їх не в твердій грошовій сумі, а в розмірі ? частини від заробітку. В судове засідання позивачка не з'явилась, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що в цілому не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі ? частини заробітку, але вказує, що заробітна плата не значна і йому й так недостатньо коштів. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, за рішенням Амвросіївського районного суду № 2-1677/09 від 20.07.2009 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 315 грн. щомісячно починаючи з 03 червня 2009 року і до повноліття дитини. Підставою для стягнення аліментів на той час у твердій грошовій сумі було те, що відповідач має не регулярний дохід, ніде не працює. Позивачка в позові просить змінити розмір стягуваних аліментів на її користь в зв'язку з зміною його матеріального становища відповідача. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленністю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно довідки № 40 від 11 квітня 2014 року [PERSON] працює з 01.02.2012 року в ТОВ «Транс-Буд» на посаді водія автотранспортних засобів і його сукупний дохід за останні шість місяців становить 6939 грн. 33 коп. Таким чином, зміна становища відповідача, який є платником аліментів, знайшла підтвердження в судовому засіданні. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим змінити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача і визначити його не в твердій грошовій сумі, а в частковому відношенні в розмірі 1/4 частини заробітку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

01.04.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 13 вересня 2011 року перебуває у шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Донька повністю знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки його заробітку і до досягнення дитиною трьох років. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною трьох років. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів ухваливши заочне рішення. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.09.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Донька мешкає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою з місця мешкання (а.с.9) У відповідності зі ст. 75 Сімейного кодексу України дружина й чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що іншій із подружжя має можливість надавати таку допомогу. У відповідності зі ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якої проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачка потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надати матеріальну допомогу у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця починаючи з 01.04.2014 року та до досягнення дитиною 3-х річного віку. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

01.04.2014 року позивачка звернулася до Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.11.2007 року відділом державної реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції в м. Донецьку, актовий запис за № 1057, свідоцтво про одруження № [NUMBER]. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] Зазначила, що подружні стосунки припинені з січня 2014 року. Спільне господарство з відповідачем не ведеться, проживають окремо. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги, просила розірвати шлюб. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов визнав повністю. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

01.04.2014 року представник позивача «Акцент-Банк» звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 23086.80 грн. за кредитним договором № б/н від 26.06.2008 року, яка складається з: заборгованості за кредитом - 3000.00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 11686.24 грн, штрафів - 500.00 грн. (фіксована частина) і 1075.56 грн.(процентна складова) та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243.60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечував, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про час та місце судового засідання була сповіщена у встановленому законом порядку, про що є розписка про отримання судової повістки, причин неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 26.06.2008 року відповідач [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 26.06.2008 року отримала кредит у розмірі 3000.00 грн. у. вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У разі порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач вважається таким, що не виконав належним чином зобов'язання за вказаним договором. Станом на 26.02.2014 року відповідач має заборгованість за договором 23086.80 грн., яка складається з:3000.00 грн. - заборгованість за кредитом; 11686.24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6825.00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 1075.56 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наданими доказами та підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

01.04.2014 року Шевченківським районним судом м.Києва було ухвалено рішення в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, [PERSON], [PERSON], про витребування майна з чужого володіння та скасування державної реєстрації права власності на квартиру, яким позов задоволено частково. Як вбачається з тексту рішення, судом першої інстанції при ухваленні рішення не було вирішено питання про судові витрати. У відповідності до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що при подачі позову позивачкою в дохід держави було сплачено 3441,00 грн. судового збору. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, оскільки при ухваленні рішення, суд першої інстанції не вирішив питання стягнення на користь позивача судових витрат пропорційно до задоволених вимог, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, а саме стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 3441,00 грн. судового збору, що відповідає обсягу задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

01.04.2014 р. ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом (а.с.2-3), в якому просить стягнути 13183,46 грн. на їх користь з [PERSON] у відшкодування шкоди, завданої виплатою страхового відшкодування внаслідок ДТП, витрат по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, в заяві від 21.07.2014 р. викладено клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 65). В судові засідання 28.05.2014 р., 26.06.2014 р., 27.08.2014 р. відповідач не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 45, 50-51, 58, 66). За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК| України.|речі| З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за наступних підстав. 06.07.2012 р. на вул. Лепсе, 16 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Мазда державний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобілем Форд державний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» як володільця автомобіля Форд державний знак [NUMBER]. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 24.07.2012 р. [PERSON] визнано винним в скоєнні 06.07.2012 р. адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 12). Згідно ч. 4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії чи вчинені вони цією особою. 17.08.2012 р. позивачем на підставі заяви страхувальника від 06.07.2012 р., страхових актів та розрахунків суми страхового відшкодування до нього, звіту про визначення вартості матеріального збитку здійснено виплату потерпілому страхового відшкодування в розмірі 12939,86 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №5135 від 17.08.2012 р. (а.с. 13-22, 23-30, 31). Отже після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування спричиненого збитку в розмірі 12939,86 грн. Ст. ст. 993, 1191 ЦК України та ст. 38.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с. 38). За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: approved