Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

01.12.2014р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 508 грн.44 коп. за період з 01.12.2013р. по 09.12.2013р., а також суму середнього заробітку за період затримки розрахунку у сумі 20846 грн.04 коп. і моральну шкоду у розмірі 5000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона працювала на ТОВ фірма «Елавус ЛТД» на посаді машиніста цементних млинів понад 10 років та звільнилась 09.12.2013р. за власним бажанням. За відпрацьований період з 01.09.2013р. по 09.12.2013р. заробітна плата їй не була виплачена, однак, за заявою прокуратури Орджонікідзевським районним судом м.Харкова було видано наказ 25.03.2014р., яким стягнуто з відповідача на її користь з вересня 2013р. по грудень 2013р., але за відпрацьований період з 01.12.2013р. по 09.12.2013р. заробітна плата так і залишилась не виплаченою. Затримка виплати по заробітній платі становить 246 днів. Отже, з урахуванням середньоденної заробітної плати суму заборгованості за затримку розрахунку складає 20846 грн.04 коп. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути суму середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 25760 грн. 96 коп., оскільки термін заборгованості збільшився і становить 304 дні. У судове засідання по справі представник відповідача не з»явився, директор ТОВ фірма «Елавус ЛТД» Сириця Ю.А. надав до суду заперечення проти позову, в яких просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач з 01.09.2013р. по 09.12.2013р. не виконувала обов»язки машиніста цементних млинів, оскільки фірма не здійснювала господарської та виробничої діяльності, на підприємстві було встановлено неповний робочий тиждень і позивачу було встановлено індивідуальний графік роботи з пропорційною оплатою відпрацьованого часу. Крім того, позивач не зверталась до директора фірми та бухгалтерії про виплату нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та не отримувала в бухгалтерії довідку про розрахунок заробітної плати, отже необґрунтовано обчислює суму середнього заробітку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, позивачка [PERSON] знаходилася у трудових стосунках з Державним підприємством «Харківській дослідчий цементний завод», який надалі було реорганізовано шляхом приєднання до ТОВ ФІРМИ «Елавус ЛТД», де працювала увесь час на посаді машиніста цементних млинів, що підтверджується трудовою книжкою (а.с.3-5). Відповідно до запису у трудовій книжці [PERSON] була звільнена за ст.38 КЗпП України з даного підприємства 09 грудня 2013 року, згідно наказу № 35-к від 09.12.2013р. (а.с.4). З пояснень позивача вбачається, що вона не отримала повного розрахунку по заробітній платі після звільнення з даного підприємства. Ці обставини підтверджуються судовим наказом, виданим Орджонікідзевським районним судом м.Харкова від 25.03.2014р. про стягнення з ТОВ фірми «Елавус ЛТД» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі у розмірі 9525 грн.70 коп. (а.с.9). Даний судовий наказ не був оскаржений підприємством або скасований. Згідно ст.94 КзпПУ, заробітна плата - це винагорода, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст.116 КЗпПУ при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Відповідно до вимог ст.117 КЗпП України та Постанови № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відповідно до довідки про середню заробітну плату № 51 від 23.12.2013р., надану ТОВ фірма «Елавус ЛТД» [PERSON] середньоденна заробітна плата її становить 84 грн. 74 коп. (а.с.6). Відповідно до розрахункового листа за грудень 2013р., наданого позивачем по справі, [PERSON] було нараховано до виплати суму у розмірі 837 грн.67 коп, з якої утримано 151 грн. 29 коп. і борг підприємства на січень 2014р. склав 686 грн.38 коп. Обставини щодо затримки розрахунку по заробітній платі [PERSON] за грудень 2013р. не оскаржує фактично і представник відповідача. Розрахунок середньої заробітної плати встановлюється згідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95р. № 100 з наступними змінами і доповненнями. Таким чином, сума середньої заборгованості по заробітній платі [PERSON] за 304 дні становить 25760 грн. 96 коп. Згідно до ст.237-1 КзпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки права [PERSON] на отримання повного розрахунку під час звільнення було порушено, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Судові витрати визначаються судом у відповідності зі ст.ст.79, 88 ЦПК України.

Outcome: approved