Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» звернулося до суду із вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що під час проведення інвентаризації земель приватним підприємством «Ріга», які знаходяться у постійному користуванні ДТГО «Львівська залізниця» в адміністративних межах Сучевенської сільської ради, було виявлено, що частина земельної ділянки площею 0,3473 га. смуги відведення залізниці на 5 км + 258 м до 5 км + 437 м перебуває у власності [PERSON] та накладається на смугу відведення залізниці. Вказану земельну ділянку рішенням Сучевенської сільської ради 10 сесії 23 скликання передано у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства. Спірна земельна ділянка, яка була передана у власність [PERSON], була успадкована після смерті останньої [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [NUMBER] від 03.03.2006 року та зареєстровано в державному земельному кадастрі за [NUMBER]. Згадане вище рішення Сучевенської сільської ради є таким, що суперечить чинному законодавству, оскільки прийняте з перевищенням повноважень, з порушенням норм земельного законодавства та таким, що порушує право Залізниці на користування земельною ділянкою для обслуговування залізничного полотна та забезпечення безпеки руху. Просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Сучевенської сільської ради 10 сесії 23 склакання від 22.03.2000 року щодо передачі земельної ділянки [PERSON], площею 1,77 га., визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом [NUMBER] від 03.03.2006 року в частині успадкування [PERSON] земельної ділянки площею 0,93 га; визнати недійсним Державний акт серії [NUMBER] від 18.05.2006 року на право власності на земельну ділянку за кадастровим [NUMBER], виданий [PERSON], скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER] у державному реєстрі прав та скасувати запис у Поземельній книзі щодо земельної ділянки за кадастровим [NUMBER] шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування. 20 вересня 2018 року винесено ухвалу про відкриття загального провадження у даній цивільній справі. 19 листопада 2018 року від Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області до суду надійшла заява, згідно якої Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області надаю суду технічну документацію на земельну ділянку за кадастровим [NUMBER], що перебуває у власності [PERSON]. 18 жовтня 2018 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження у цивільній справі та призначення справи до судового розгляду по суті. 20 листопада 2018 року ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області замінено первісного відповідача - Глибоцьку РДА Глибоцького району Чернівецької області на належного відповідача - Сучевенську сільську раду Глибоцького району Чернівецької області. 27.12.2018 року від позивача до суду надійшла заява про зміну предмету позовних вимог, згідно якої позивач просить визнати незаконним рішення Сучевенської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 10 сесії 23 скликання від 22.03.2000 року щодо передачі земельної ділянки [PERSON], площею 1,77 га. Представник позивача ДТГО «Львівська залізниця» в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позовні вимоги задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача Сучевенської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області в судове засідання не з'явився, однак надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що з метою оформлення правовстановлюючих документів на право постійного користування землями смуги відведення залізниці в межах Сучевенської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області Державним територіально - галузевим об'єднанням «Львівська залізниця» (правонаступник ПАТ «Українська залізниця») на замовлення землевпорядною організацією ПП «Ріга» виготовлено у грудні 2013 року Технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки ДТГО «Львівська залізниця» під існуючими об'єктами залізничного транспорту за напрямком Карапчів - Чудей в адміністративних межах Сучевенської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області. В результаті проведеної інвентаризації смуги відведення виявлено, що земельна ділянка від 5км+258м до 5км+437м (ліва сторона по ходу), яка перебуває у власності [PERSON] (відображено в технічній документації з інвентаризації на зведеному інвентаризаційному плані земельної ділянки стор. 157) частково, а саме площею 0,3473 га, накладається на смугу відведення залізниці. Вказану земельну ділянку передано у власність [PERSON] рішенням Сучевенської сільської ради Х сесії ХХІІІ скликання від 22.03.2000 року для ведення особистого селянського господарства. Згадане вище рішення сільської ради є таким, що суперечить чинному законодавству, оскільки прийняте з перевищенням повноважень, з порушенням норм земельного законодавства та таким, що порушує право Залізниці на користування земельною ділянкою для обслуговування залізничного полотна та забезпечення безпеки руху. Згідно «Плана границ полосы отвода линии Карапчу-Чудей», який є належним доказом землекористування залізниці, розробленого та погодженого в 1949 році, ширина смуги відведення на ділянці від 5км+258м до 5км+437м перегону становить 40 м. від осі колії. Земельна ділянка [PERSON] частково входить у ширину смуги відведення залізниці і площа перетину земельної ділянки [PERSON] в смузі відведення залізниці становить 0,3473 га. На земельній ділянці, розміри якої визначені зазначеним Планом смуги відведення, розташована головна колія (ВБК) Карапчів - Межиріччя, інвентарний №020122040, рік побудови - 1944, яка є власністю і перебуває на балансі залізниці. Згідно Закону України від 23.02.2012 № 4442-УІ «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» утворюється на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» і є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту. Починаючи з 01.12.2015 ДТГО «Львівська залізниця» здійснює діяльність в якості регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Українська залізниця ". Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.4 ст. 84 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність належать землі під державними залізницями. Дані обставини підтверджуються також і п. 2 Положення про землі транспорту, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 08.01.1981 за № 24, де зазначено, що «размеры земельних участков, предоставляемых для указанных целей, определяются в соответствии с утвержденными в установленном порядке нормами или проектно-технической документацией». Окрім того, саме таку ширину смуги відведення у даному місці підтверджено Будівельними нормами і правилами, глава 39 - залізничні дороги колії 1520 мм. СНиП 11-39-76 та нормами відводу земель для залізниць СН 468-74, а саме смуга відведення залізниці, відображена у Плані смуги відведення лінії Черновци-Адынката Чернівецької області. Ст. 68 Земельного кодексу України (2001 року), ст.11 Закону України «Про транспорт», ст.6 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлено, що до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення під залізничним полотном та його облаштуваннями, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Такі землі призначені для виконання покладених на підприємства і організації залізничного транспорту завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення, забезпечення безпеки руху і розвитку об'єктів залізничного транспорту. Таким чином правовий статус земель залізничного транспорту визначено законом і не може бути змінений в будь-який інший спосіб аніж визначено законодавством. Таку ж позицію в аналогічних справах висловлював і Верховний Суд України, який дійшов правового висновку про те, що правовий статус земель залізничного транспорту визначено законом і не може бути змінений в будь-який інший спосіб, аніж визначено законодавством. А наявність чи відсутність у залізниці документів на користування земельною ділянкою не змінює її правового статусу, який ґрунтується на визначеному законом юридичному факті належності земель до залізничного транспорту. Відтак, план смуги відведення залізниці є належним доказом землекористування (аналогічні справи №3-305 гс15 від 24.06.2015, №3-460 гс від 16.09.2015, №3-562 гс від 7.10.2015, №3-562 гс від 16.09.2015, №3-900 гс від 7.10.2015, інші). Пунктом 12 Перехідних положень ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що сільська рада не вправі була розпоряджатися земельними ділянками, на яких розташовані державні підприємства. Право залізниці на земельну ділянку в межах Сучевенської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, в тому числі і на спірну, виникло задовго до реєстрації права [PERSON] та не було жодним чином припинене на підставі наступного. Відповідно до норм законодавства, яке існувало при облаштуванні залізничного полотна та смуги відведення («Инструкция о нормах и порядке отвода земель для железных дорог и использовании полосы отвода» затв. Міністерством шляхів сполучення СРСР 01.11.1955; «Положение о землях предоставленных транспорту», затверджених постановою СНК СССР 07.02.1933; інші нормативні акти та будівельні норми) вимоги щодо виготовлення та отримання державного акту не передбачалося, а землі транспорту вважалися землями спеціального призначення, які використовувалися на підставі особливих положень про ці землі відповідно до п.п. 54, 55 Общих начал землепользования и землеустройства (Постанова ЦИК СССР 15.12.1928). Згідно із п.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 №5-рп/2005 положення п.6 діючої Постанови Верховної Ради Української РСР від 08.12.1990 «Про земельну реформу» №563-ХІІ в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою визнано таким, що не виповідає Конституції України (є неконституційним). Право користування залізниці спірною земельною ділянкою відповідно до ст.11 ЦК України 2003 року виникло безпосередньо на підставі актів цивільного та земельного законодавства. Інститут державних актів, як правовстановлюючих документів, було введено в дію Земельним кодексом УРСР 1970 року. Пунктом 2 Указу Президії Верховної Ради УРСР від 25.12.1970 «Про порядок введення в дію Земельного Кодексу УРСР» передбачалося, що норми Земельного кодексу УРСР (1970 року) застосовувались до правовідносин, які виникли після введення його в дію.

Outcome: partial