Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

01.10.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 17.08.2012 року між Фірмою «ТЕС» та ПАТ «АК Промислово-інвестиційний банк» був укладений кредитний договір про відкриття невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії №4С-12. Позивач зазначає, що на виконання умов укладеного кредитного договору позичальнику було відкрито невідновлювальну мультивалютну кредитну лінію, з можливістю кредитування у російських рублях та національній валюті у сумі, яка не може перевищувати 316715000,00 рос. рублів, зі строком повернення - 31.10.2013 року та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24,5% річних - у національній валюті, 19,6% річних - у російських рублях. Згідно п. 2.4. кредитного договору, кредит був наданий з метою поповнення обігових коштів. 31.10.2013 року Договором про внесення змін та доповнень до зазначеного кредитного договору, сторони погодили встановлення дати остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 30.12.2013 року. Позивач зазначає, що банк належним чином виконав свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується відповідними меморіальними ордерами. В забезпечення зобов'язань за кредитним договором про відкриття невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії №4С-12 від 17.08.2012 року банк уклав з [PERSON] договір поруки №4С від 17.08.2012 року, згідно якого поручитель прийняв на себе зобов'язання у випадку невиконання та/або прострочення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором по сплаті: заборгованості по наданому кредиту в розмірі 316715000,00 рос. рублів; процентів нарахованих за користування кредитом; підвищених процентів (процентів за неправомірне користування кредитом, процентів за невиконання умов Кредитного договору); неустойки (штрафу, пені); збитків завданих кредиторові, виконати зобов'язання по сплаті вказаних вище і несплачених позичальником сум кредиту. Позивач зазначає, що у зв'язку з неодноразовим порушенням позичальником зобов'язань, передбачених Кредитним договором, банк 20.05.2014 року направив відповідну вимогу про повернення кредиту та сплату процентів, в якій вимагав від відповідачів погашення в повному обсязі заборгованості по Кредитному договору протягом тридцяти днів, яка станом на 25.04.2014 року складала 41779834,31 грн. Вказана вимога банку не виконана і станом на 15.08.2014 року заборгованість по кредитному договору складає вже 52369554,64 грн. Вказаний розмір заборгованості позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, а також відшкодувати за рахунок відповідачів понесені позивачем судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору. До почату судового розгляду представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились. Повідомлення відповідачів про час та місце розгляду справи суд визнає належним, оскільки відповідна інформація була розміщена на офіційному Інтернет-сайті Дніпровського районного суду м. Києва, враховуючи, що поштовий зв'язок з Автономною Республікою Крим на даний час відсутній. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.08.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Фірмою «ТЕС» був укладений Кредитний договір про відкриття невіднолювальної мультивалютної кредитної лінії №4С-12. За умовами укладеного договору позивач зобов'язався надати позичальнику кредит шляхом відкриття не відновлювальної мультивалютної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 316715000,00 російських рублів, на умовах встановлених цим договором, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти встановлені цим договором. Датою остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту є 31.10.2013 року. Проценти за користування кредитом нараховуються банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються позичальником, виходячи із встановленої банком процентної ставки у розмірі: 19,6% річних за кредитом наданим в російських рублях та 24,5% річних за кредитом наданим у гривні. За несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за надання кредиту, та/або плати за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення та нараховується щоденно (а.с. 7-10). Договором про внесення змін та доповнень №4 до кредитного договору про відкриття невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії №4С-12 від 17.08.2012 року, сторони погодили, що датою остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту є 30.12.2013 року (а.с. 15). З метою забезпечення зобов'язань позичальника за вказаним вище договором кредиту, між позивачем, позичальником та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №4С-12/П-1 від 17.08.2012 року (а.с. 16). Свої зобов'язання за кредитним договором по фактичному наданню кредиту позивач виконав, що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальними валютними ордерами (а.с. 17-42). Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач Фірма «ТЕС» зобов'язання за вказаним вище договором кредиту належним чином не виконав у зв'язку із чим станом на 15.08.2014 року виникла заборгованість на загальну суму - 52369554,64 грн., розрахована позивачем та перевірена судом, яка складається з: - 44323128,99 грн. - заборгованість за кредитом; - 4479837,14 грн. - заборгованість за процентами; - 3566588,51 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачі суду не надали, як і відсутні докази належного виконання умов кредитного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки відповідач Фірма «ТЕС» порушив зобов'язання, встановлені кредитним договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи немає, суд дійшов до висновку про наявність обґрунтованих підстав щодо стягнення заборгованості. Суд також вважає законними вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості, враховуючи, що відповідачем [PERSON] в забезпечення виконання відповідачем Фірма «ТЕС» своїх зобов'язань за договором про відкриття невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії, було укладено з позивачем договір поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст. 553 ЦК України). За змістом ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Враховуючи, що укладеним договором поруки передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору і поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі що і позичальник, вимоги позивача про солідарне стягнення заборгованості в тому числі з поручителя є законними та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved