Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

\~\~У червні 2016 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить усунути перешкоди у здійсненні права на спадкування [PERSON], шляхом припинення обтяження майна - заборони, накладеної [PERSON] [PERSON] Державною нотаріальною конторою 16.08.2007 року за № 5499486 та виключення відповідних відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. [PERSON] [PERSON] [PERSON] державну нотаріальну контору вилучити з Єдиного реєстру заборон заборону за № 5499486 від 16.08.2007 року. [PERSON] [PERSON] державну нотаріальну контору видати свідоцтво про право на спадщину. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 25.07.2016 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є вона. 06.11.2015 року вона звернулася до [PERSON] [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у звязку із чим було відкрито спадкову справу № 58201744. Однак, видати свідоцтво про право на спадщину нотаріус не має можливості, так як згідно відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна виявлено, що [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою 16.03.1998 року було накладено заборону відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 5499486 від 16.08.2007 року.При цьому обєктом обтяження є не визначене майно, а все майно, яке належить на праві власності [PERSON] Таким чином, із наведеної в реєстрі обтяжень інформації не зрозуміло, на підставі чого виникло обтяження та крім того не можливо ідентифікувати належним чином власника майна, оскільки крім прізвища імені та по батькові відсутні ідентифікуючі ознаки. У звязку із наведеним [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою було направлено запит до Харківського обласного державного нотаріального архіву щодо надання інформації про наявність підстав заборони обтяження майна [PERSON] 17.05.2016 року [PERSON] обласним державним нотаріальним архівом було надано відповідь за № 1357/01-18, згідно з якою інформації про накладення заборон не знайдено, а запис № 5841-64 в реєстрі та документи щодо накладення заборони в матеріалах «Розпорядження про накладення заборон» за 1998 рік відсутні. Крім того, на її запит Ленінським відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Харківській області було повідомлено, що згідно з даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, станом на 31.05.2016 року обтяження стосовно [PERSON] відсутні. Враховуючи те, що фактично відсутні підстави для накладення заборони відчуження майна [PERSON], однак наявність запису про заборону в реєстрі обтяжень, що порушує права позивача як спадкоємця, позивач вважає, за можливе припинити обтяження нерухомого майна та вилучити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у ньому. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмові заперечення, у яких просив слухати справу у відсутність представника (а.с. 21). Представник відповідача [PERSON] [PERSON] державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву, у якій просив справу розглядати у відсутність представника (а.с. 16). За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. 06.11.2015 року [PERSON] звернулася до [PERSON] [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 25.07.2015 року. У звязку з чим було відкрито спадкову справу № 58172044, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою 06.11.2015 року (а.с. 6). Відповідно до п. 4.15 глави 10 розділу 2 Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затверджено наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 зі змінами згідно з Наказом Міністерства юстиції № 289/5 від 07.02.2014) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п. 4.17 глави 10 розділу 2 вищезазначеного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Приписами ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в ред. від 26 листопада 2015 року № 834-VIII державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону. З пояснень позивача встановлено, що [PERSON] державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності у зв'язку з наявністю заборони відчуження всього майна [PERSON], реєстраційний номер обтяження 5499486 від 16.08.2007 року, накладеного [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою 16.03.1998 року 11.05.2016 року [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою за вих. № 826/02-14 було направлено запит до Харківського обласного державного нотаріального архіву щодо надання інформації про наявність підстав заборони обтяження майна [PERSON] (а.с. 9). 17.05.2016 року [PERSON] обласним державним нотаріальним архівом було надано відповідь за № 1357/01-18, згідно з якою інформації про накладення заборон не знайдено, а запис № 5841-64 в реєстрі та документи щодо накладення заборони в матеріалах «Розпорядження про накладення заборон» за 1998 рік відсутні (а.с. 7). Крім того, на запит [PERSON] Ленінським відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Харківській області було повідомлено листом за вих. № 11493/20-30 від 01.06.2016 року, що згідно з даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, станом на 31.05.2016 року обтяження стосовно [PERSON] відсутні (а.с. 8). На час накладення арешту (заборони) процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Мінюсту України від 09.06.1999 за № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року за № 364/3657 /зі змінами/, та Інструкцією про порядок заповнення заяв та ведення Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Мінюсту України від 18.08.2004 року за № 85/5, зареєстрованим в Мінюсті України 18.08.2004 року за № 1021/9620 /зі змінами/. Відповідно до п. 1.5. вказаного вище Положення, Реєстраторами Реєстру заборон (далі - Реєстратор) є: державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси; державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України та його регіональні філії. Реєстратори приймають заяви про реєстрацію обтяження об'єкта нерухомого майна від державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є Реєстраторами, судів та слідчих органів та постанови про арешт майна боржника органів державної виконавчої служби та інших осіб, визначених цим Положенням; уносять та вилучають записи до (з) Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна; отримують (видають) витяги з Реєстру заборон. Відповідно до п.п. 5.1 п.5 глави 15 Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, в редакції від 27.01.2016 року № 235/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: 1) кредитора про погашення позики; 2) про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); 3) про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; 4) про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; 5) органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; 6) про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; 7) про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; 8) про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; 9) про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; 10) про відчуження майна, переданого під виплату ренти; 11) за рішенням суду; 12) в інших випадках, передбачених законом. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони. Статтею 74 Закону України «Про нотаріат» передбачено зняття заборони і у вказаній статті зазначено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно письмових заперечень за вих. № 3134/01-16 від 05.08.2016 року, [PERSON] [PERSON] державна нотаріальна контора повідомила, що під час реєстрації на паперових носіях заборони на все невизначене майно [PERSON] 16.03.1998 року за реєстром № 5841-64 була реєстратором накладених відповідними органами заборон та арештів по місту Харкову. Наказом МЮ України від 09.06.1999 року № 31/5 був введений в дію Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Для запровадження в дію цього реєстру було проведено перенесення всіх раніше зареєстрованих заборон відчуження нерухомого майна та арештів на нерухоме майно за період з 1943 року по час введення в дію реєстрів з паперових носіїв в єдину комютерну мережу. Цю роботу проводила спеціальна робоча група, яка складалась з інженерів та операторів ДП « Інформаційний центр України». Працівники [PERSON] [PERSON] державної нотаріальної контори не приймали участі у перенесенні зазначеної інформації з паперових носіїв в єдину компютерну мережу, оскільки на той час не мали доступу до вищезазначеної інформаційної компютерної мережі. У 2006- 2007 роках була введена в дію нова версія зазначеного реєстру, що зумовило реєстрацію перенесення заборони( архівний запис) № 5499486 на все невизначене майно [PERSON] зі старого раніш існуючого реєстру до нового. Крім того, [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою також було зазначено, що можливо припустити, що під час перенесення записів з бумажних носіїв в єдину компютерну мережу допущено помилку, та заборона на все майно [PERSON] є безпідставною. Також стверджувати, що заборона була накладена на все майно [PERSON], померлого 25.07.2015 року, неможливо,оскільки ідентифікуючих даних [PERSON], зокрема дати народження, адреси, реєстраційного номеру облікової картки платника податків, в Єдиному реєстрі заборон обєктів нерухомого майна не зазначено. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в ред. від 26 листопада 2015 року № 834-VIII записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних суб'єкта права, відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Так, позивач не надала суду жодного доказу того, що вона зверталася з відповідною заявою до державного нотаріуса з вимогою про зняття заборони відчуження спірного майна, яке залишилося після смерті [PERSON], та внесення відповідних змін до записів Державного реєстру прав власності. Не надала суду також вмотивовану відмову нотаріуса у вчиненні вищевказаних дій, як і відмову [PERSON] [PERSON] державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі. Відповідно вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо у позові відмовлено, то витрати не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed