Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" подано позов про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № KGXRR207750446 від 11.06.2008 року в розмірі 12689,99 грн. Представник позивача до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України. Справа розглядається на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON], укладено договір № KGXRR207750446 від 11.06.2008 року, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 3461,71 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що узгоджено сторонами в заяві позичальника. Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав свої зобов'язання за Договором в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач належним чином не виконав повернення кредиту та відсотків за його користування в терміни, передбачені договором, не забезпечив, внаслідок чого перед позивачем станом на 14.04.2014 року виникла заборгованість в розмірі 2421,71 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 2280,31 грн. та заборгованості по сплаті процентів в сумі 141,40 грн. На даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України, встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Докази виконання відповідачем в повному обсязі прийнятих на себе зобов'язань за договором в матеріалах справи відсутні, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 2280,31 грн. та заборгованості по сплаті відсотків в сумі 141,40 грн. підлягають задоволенню. Позивач також просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 9187,80 грн., яка виникла внаслідок прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором. Пунктом 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, визначено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань передбачених заявою та п.п. 3.2.2., 3.2.3. даних умов, якими встановлені зобов'язання позичальника, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. У відповідності до приписів частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. В силу статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Враховуючи викладені норми, є обґрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 9187,80 грн. за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Крім того позивач просить стягнути з відповідача штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 580,48 грн. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (стаття 549 Цивільного кодексу України). За пунктом 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний виплатити Банку штраф в сумі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості. Проте як вбачається із матеріалів справи відповідачем порушенні строки платежів. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 580,48 грн. штрафу (процентна складова) за невиконання вимог договору також підлягають задоволенню. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved