Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Приватне підприємство Виробничо - комерційна фірма «Злагода» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми боргу. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що з 14 листопада 2003р. по 23 вересня 2011р. [PERSON] працювала на посаді бухгалтера - касира на Приватному підприємстві Виробничо - комерційна фірма «Злагода». На підставі доповідної записки гол.бухгалтера [PERSON] про нестачу грошових коштів в розмірі 160 000,00 грн. та можливе підроблення касових документів відповідачем, наказом №136 від 07.09.2011р. призначено проведення інвентаризації головної каси підприємства. Проведеною 07 вересня 2011 року ревізією (інвентаризацією) підзвітних [PERSON] товарно-матеріальних цінностей , в присутності відповідача, виявлено нестачу грошових коштів в розмірі 159 999,19 грн., що оформлено Актом про результати інвентаризації наявних коштів від 07.09.2011р. , з яким відповідач ознайомлена, що стверджується зробленими нею записами в акті інвентаризації про визнання результатів інвентаризації, та підтверджується пояснювальними записками відповідача про визнання суми боргу в розмірі 159 999,19 грн. та зобов'язаннями повернути кошти підприємству, що датовані від 07.09.2011р., 23.09.2011р. та 14.02.2012р. З посиланням на те, що відповідачем безпідставно та незаконно отримано з каси грошові кошти в розмірі 159 999,19 грн., а також з посиланням на норми ст.ст. 526,625,1212 ЦК України , ст. ст. 130, 135-1,135-3 КЗпП України просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача суму боргу в розмірі 135 999,19 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] подала заяву про зменшення позовних вимог та просила стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 133 299,19 гривень з підстав та мотивів викладених у позові. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнали, не заперечили проти їх задоволення. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника відповідача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що з 14 листопада 2003р. по 23 вересня 2011р. [PERSON] працювала на посаді бухгалтера - касира на Приватному підприємстві Виробничо - комерційна фірма «Злагода», що стверджується наказами №61 від 14.11.2003 року та №34-к від 23.09.2011 року Виробничо-комерційної фірми «злагода». /а.с.13,14/ Як встановлено судом, [PERSON] звільнена з роботи бухгалтера - касира ВКФ "Злагода" на підставі п.2 ст.41 КЗпП України за втрату довір'я з 23.09.2011 року /а.с.14/ Відповідно до наказу директора ВКФ "Злагода" № 136 від 07.09.2011 року проведено інвентаризацію головної каси підприємства ( матеріально відповідальна особа - [PERSON].) /а.с.8/ Відповідно до акту про результати інвентаризації наявних коштів від 07.09.2011р., що зберігаються в головній касі виявлено нестачу грошових коштів в розмірі 159 999,19 грн. Інвентаризація проведена в присутності відповідача [PERSON] /а.с.7/ Відповідно до зробленого [PERSON] запису , що міститься в акті про результати інвентаризації наявних коштів від 07.09.2011р., що зберігаються в головній касі, [PERSON] погодилась з результатами інвентаризації, нестачу грошових коштів в сумі 159 999,19 грн. визнала, що стверджується її підписом. Спірні правовідносини, що склалися між сторонами випливають з трудових відносин сторін. Правила матеріальної відповідальності містяться у ст. 130- 138 КЗпП України. Матеріальна відповідальність за трудовим законодавством настає тільки за пряму дійсну шкоду, під якою потрібно розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства здійснити затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати . Відповідно до ч.1 ст. 130 Кодексу законів про працю України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Відповідно до ч.5 ст. 130 Кодексу законів про працю України Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. Відповідно до ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; 4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; 5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків; 7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов'язків; 8) службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу; 9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством. Згідно ч.1,ч.2 ст.135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. У разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного зіпсуття матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди. З матеріалів справи вбачається та позивачем доведено в ході судового розгляду , що шкода в сумі 135 999,19 гривень завдана підприємству недостачею внаслідок винних дій працівника [PERSON], а тому суд приходить до висновку, що [PERSON] несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з її вини підприємству у відповідності до норм ст. 134 КЗпП України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь Приватного підприємства Виробничо - комерційна фірма «Злагода» суму боргу в розмірі 133 299,19 гривень, підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved