overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

01.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, вона забрала речі, дитину від даного шлюбу [PERSON], [INFO] і залишила його, та на даний час проживає іншою сімєю. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 20 березня 2014 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ширяївського районного управління юстиції в Одеській області зроблено актовий запис за № 22 (свідоцтво про шлюб серії І-ЖД № 232198). В період шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Майновий спір у сторін відсутній. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

01.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 19389 грн 84 коп. Позов мотивовано невиконанням відповідачем умов договору, в частині повернення тіла кредиту та нарахованих відсотків. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника, при цьому погодився на заочний розгляд справи в разі відсутності відповідача. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомила. Відповідно до положень частини другої статті 197, статті 225 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 23.07.2010 року сторони уклали договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № 003-24078-230710, відповідно до якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію в загальному розмірі 30000 грн, строком на 12 місяців (а. с. 3, 4). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач умови договору не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 08.06.2015 року становить 19389 грн 84 коп., зокрема: тіло кредиту - 8812 грн 44 коп., прострочене тіло кредиту - 3870 грн 09 коп., нараховані відсотки - 6707 грн 31 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 3, 4), правильність якої відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

01.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 2241 грн 45 коп. Позов мотивовано невиконанням відповідачем умов договору, в частині повернення тіла кредиту та нарахованих відсотків. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника, при цьому погодився на заочний розгляд справи в разі відсутності відповідача. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомила. Відповідно до положень частини другої статті 197, статті 225 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 29.12.2010 року сторони уклали договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № 011-24078-291210, відповідно до якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію в загальному розмірі 30000 грн, строком на 12 місяців (а. с. 3, 4). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач умови договору не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 28.05.2015 року становить 2241 грн 45 коп., зокрема: тіло кредиту - 807 грн 03 коп., прострочене тіло кредиту - 497 грн 34 коп., нараховані відсотки - 937 грн 08 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 7), правильність якої відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

01.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 4235 грн 09 коп. Позов мотивовано невиконанням відповідачем умов договору, в частині повернення тіла кредиту. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника, при цьому погодився на заочний розгляд справи в разі відсутності відповідача. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомила. Відповідно до положень частини другої статті 197, статті 225 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 03.08.2011 року сторони уклали договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки № 003-24004-030811, відповідно до якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію в загальному розмірі 100000 грн, строком на 12 місяців (а. с. 3, 4). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач умови договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 28.05.2015 року становить 4235 грн 09 коп. і складається із заборгованості по тілу кредиту. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 6), правильність якого відповідачем не спростована, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

01.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 5443 грн 41 коп. Позов мотивовано невиконанням відповідачем умов договору, в частині повернення тіла кредиту. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника, при цьому погодився на заочний розгляд справи в разі відсутності відповідача. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до положень частини другої статті 197, статті 225 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 18.08.2010 року сторони уклали договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № 012-24078-180810, відповідно до якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію в загальному розмірі 30000 грн, строком на 12 місяців (а. с. 3, 4). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач умови договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 28.05.2015 року становить 5443 грн 41 коп. і складається із заборгованості по тілу кредиту. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 6), правильність якої відповідачем не спростована, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

01.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі 24683 грн 78 коп, мотивуючи вимоги тим, що 15.04.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту №011-24078-150411, згідно якого позичальнику була відкрита відновлювальна Кредитна лінія на платіжну карточку на загальну суму 100000 грн, з встановленим лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 5000 грн, щомісячним погашенням заборгованості, із сплатою 14,99% річних за користування кредитом. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В судове засідання представник позивача не прибув, просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання без поважних причин повторно не прибув. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів у справі і проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 15.04.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту №011-24078-150411, згідно якого позичальнику була відкрита відновлювальна Кредитна лінія на платіжну карточку на загальну суму 100000 грн, з встановленим лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 5000 грн, щомісячним погашенням заборгованості, із сплатою 14,99% річних за користування кредитом (а.с.3-6). Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 28.05.2015 року виникла заборгованість по договору кредиту на загальну суму 24683 грн 78 коп (а.с.7-8). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором в розмірі 24683 грн 78 коп, так як зобов'язання не виконується відповідачем належним чином. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

01.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом (уточнений 14.07.2015 року) до відповідача про стягнення заборгованості за договором строкового вкладу та відсотків за період з 01.04.2015 року по 27.07.2015 року в розмірі 1492,91 доларів США, 3% річних в розмірі 6,6 доларів США з 03.06.2015 року по 27.07.2015 року. В обґрунтування позову приведені доводи, що відповідач належним чином не виконує зобов'язання, які виникли на підставі договору про депозитний вклад від 03.11.2014 року, укладеного між сторонами на сім місяців, з виплатою процентів в розмірі 11,00% річних. Позивач в судове засідання не прибув, в поданій заяві від 27.07.2015 року просить суд здійснити розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не прибув без поважних причин, письмові заперечення з приводу позову відповідач до суду не подав. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Стаття 1061 ЦК України передбачає, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу, встановленого договором банківського вкладу. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних. В судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем внаслідок неналежного виконання умов договору про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» №300937/67527/7-14 від 03.11.2014 року складає на загальну суму 1499,51 доларів США, що включає заборгованість за договором строкового вкладу та відсотків за період з 01.04.2015 року по 27.07.2015 року в розмірі 1492,91 доларів США, 3% річних в розмірі 6,6 доларів США з 03.06.2015 року по 27.07.2015 року. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача, приймаючи до уваги, що офіційний курс одного долара США станом 27.07.2015 року становить 22,0735 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

01.07.2015 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просила позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно її доньки [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивовані тим, що[PERSON] перебувала у шлюбі з сином позивачки [PERSON] та 15.05.2003 року у них народилась донька [PERSON]. [PERSON] помер 17.06.2014 року після чого [PERSON] яка мешкає в смт. Слатино Дергачівського району Харківської області привезла та залишила онуку позивачці в м. Первомайськ Миколаївської області. Протягом року [PERSON] дитиною не цікавилась взагалі, не телефонувала та не відвідувала. Позивач намагалась звязатися з відповідачкою, але остання перестала відповідати на дзвінки. Ні яких речей, коштів на утримання дитини відповідачка не надавала. У судове засідання [PERSON] не зявилась, але надала заяву в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу просила розглядати у її відсутність. В судове засідання [PERSON] не зявилась, але надала заяву в якій позов визнала та проти його задоволення не заперечувала, а справу просила розглядати у її відсутність. Представники органу опіки та піклування Первомайської міської ради та органу опіки та піклування Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не зявились, але надали листи з проханням розглядати справу у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі та проти задоволення не заперечують. Обидва надали висновки про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Із ксерокопії свідоцтва про народження видно, що [PERSON], народилась 15.05.2003 року в м. Первомайськ Миколаївської області та її батьками являються: [PERSON] та [PERSON]. Із копії свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] помер 17.06.2014 року в смт. Слатине Дергачівського району Харківської області. Із довідки Первомайського НВК «ЗОШ І-ІІ ст. № 15 колегіум» від 25.06.2015 року та копії акту обстеження житлово - побутових умов від 25.03.2015 року видно, що [PERSON] навчається в 6-А класі та мешкає в квартирі [ADDRESS]. Із висновку Органу опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області від 04.12.2015 року, та висновкуоргану опіки та піклування Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 13.11.2015 року видно, що доцільно позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] яка народилась 15.05.2003 року в м. Первомайськ Миколаївської в інтересах останньої. На підставі викладеного та враховуючи що згідно ст. 61 ч.1 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, то суд знаходить позовні вимоги доведеними про те, що відповідач не забезпечує виховання, розвиток та утримання дитини, як передбачено ст. 150 СК України, а тому на підставі ст. 164 ч.1 п. 2 СК України позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 166 ч.2, СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

01.07.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 08.08.2009 року, від якого мають неповнолітню дочку. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність почуття взаємної любові, поваги, розуміння та взаємодопомоги. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач до суду надіслав письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2009 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матірю. Відтак, місцем проживання малолітньої дочки сторін суд визначає з матірю, оскільки спору про це у них не виникло. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України та відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

01.07.2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 01 серпня 1971 року по 26 лютого 2015 року, після чого була звільнена. При звільненні їй не було виплачено заробітну плату в сумі 9120 гр. 20 коп., що підтверджується довідкою. Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та індексацію за затримку виплати в сумі 2398 гр. 61 коп. За заявою позивача справу розглянуто без її участі. Представник відповідача подала заяву про визнання позову в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, проводиться в день звільнення. У разі спору про розмір сум, що належить виплатити працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в указаний термін виплатити суму, що ним не оспорюється. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 01.08.1971 по 26.02.2015 року працювала фармацевтом у відповідача, після чого була звільнена за власним бажанням. З довідки КП «Центральна районна аптека № 90» встановлено, що заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 26.05.2015 року складає 9120 гр. 20 коп. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач звільнилася з роботи 26.02.2015 року, остаточний розрахунок з нею при звільненні не був проведений, в звязку з чим з відповідача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 9120 гр. 20 коп. Позовні вимоги в частині стягнення індексації за затримку виплати заробітної плати в сумі 2398 гр. 61 коп. задоволенню не підлягають, оскільки позивачем в порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України не надано доказів на підтвердження розрахунку вказаної суми. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 гр. 60 коп. на користь держави, так як позивач звільнена від сплати вказаних витрат по справі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

01.07.2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 02 серпня 1977 року по 29 квітня 2015 року, після чого була звільнена. При звільненні їй не було виплачено заробітну плату в сумі 7931 гр. 14 коп., що підтверджується довідкою. Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі. За заявою позивача справу розглянуто без її участі. Представник відповідача подала заяву про визнання позову в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, проводиться в день звільнення. У разі спору про розмір сум, що належить виплатити працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в указаний термін виплатити суму, що ним не оспорюється. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 02.08.1976 року по 30.04.2015 року працювала на посаді фармацевта у відповідача, після чого була звільнена за згодою сторін. З довідки КП «Центральна районна аптека № 90» встановлено, що заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 26.05.2015 року складає 7931 гр. 14 коп. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач звільнилася з роботи 30.04.2015 року, остаточний розрахунок з нею при звільненні не був проведений, в звязку з чим з відповідача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 7931 гр. 14 коп. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 гр. 60 коп. на користь держави, так як позивач звільнена від сплати вказаних витрат по справі.

Outcome: approved