Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

01.09.2015 р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» /далі [PERSON]/ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 8809,83 грн. та судових витрат. В обґрунтування вказує, що згідно кредитного договору від 08.07.2012 року /далі Договір/ [PERSON] надав [PERSON] кредит в розмірі 1600.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 30,00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, та згідно інших умов. Відповідно до Договору та п.п.3.2-6.5 Умов та правил надання банківських послуг/ далі Умови/ відповідач зобовязався здійснювати погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісії щомісяця. Відповідно до ст.ст.525-530 ЦК України - зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Проте [PERSON] не виконує свої зобовязання по Договору, у звязку з чим відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України банк має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Заборгованість відповідача станом на 30.06.2015 року становить 8809,83 грн. і складається з наступних сум: 1565,91 грн. заборгованість за кредитом, 4298,21 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2010,00 грн. заборгованість по пені та комісії, та штрафи в сумі 500,00 грн., та 395,71 грн. Позивач [PERSON] направив до суду клопотання про розгляд справи в відсутності представника. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, вказує, що кредитний договір уклав під впливом «сторонніх голосів», має психічне захворювання, є інвалідом 2-ї групи, тому правочин не відповідав його внутрішній волі. Крім того вважає що [PERSON] раніше міг звернутися до суду з вказаним позовом, адже він тривалий час не повертає кредитні кошти. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, та надані відповідачем докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості по кредиту та процентам,а в частині стягнення неустойки [PERSON] слід відмовити за пропуском строку позовної давності. Судом встановлено, що 18.07.2012 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено кредитний Договір, згідно якого [PERSON] надав відповідачу кредит у розмірі 1600.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки а.с.5-31. Відповідач взяті на себе зобовязання передбачені п.2.1.- 6.7. умов до Договору які передбачають повернення кредиту, процентів за користування кредитом які нараховуються щомісяця, штрафних санкцій у встановлені строки не виконує. Має заборгованість перед [PERSON] по кредитному договору станом на 30.06.2015 р. в розмірі 8809,83 грн. а.с.4 Заборгованість складається з: 1565,91 грн. заборгованість за кредитом, 4298,21 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2010,00 грн. заборгованість по пені та комісії, та штрафи в сумі 500,00 грн., та 395,71 грн. що підтверджується довідкою про стан розрахунків а.с.4. Нарахування штрафу в сумі 500 грн., та неустойки в розмірі 5% від суми позову передбачено п.8.6. Договору в разі порушення позичальником строків платежів більш ніж на 120 днів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 611, 625 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, божник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Заперечення відповідача з посиланням на психічне захворювання, стан неосудності по кримінальному провадженню, проведення психіатричної експертизи, що підтверджується актом експертизи, ухвалою суду та висновком МСЕК, стосується в часі обставин вчинення кримінального провопорушення 01.06.2013 р., психічне захворювання встановлено висновком експертизи 10.04.2014 р. Сам кредитний договір було укладено раніше 18.07.2012 р., тому суду не надано жодних доказів психічної хвороби відповідача на час укладення договору, та суд не може прийняти їх уваги. Таким чином позов в частині суми боргу та процентів в розмірі 5861 грн. 12 коп підлягає задоволенню, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] вказану заборгованість по кредитному договору, а також судові витрати сплачені [PERSON] при зверненні до суду - судовий збір в сумі 243,60 грн. згідно платіжного доручення а.с.1 відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк протягом якого особа може звернутися до суду за захистом свого права, а сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові, згідно ст.267 ч.4 ЦК України. До вимог [PERSON] про стягнення неустойки /штрафу, пені/ застосовується позовна давність в один рік, а до інших вимог тривалістю в три роки згідно ст.ст.257, 258 ЦК України. Початок строку позовної давності починається з дня коли [PERSON] довідався, або міг довідатися про порушення свого права згідно ст.261 ЦК України, та співпадає з моментом виникнення в [PERSON] права на позов. Вказане право виникло в [PERSON] з 01.11.2013 р. коли відповідач остаточно перестав користуватися платіжною карткою, знявши останні кошти з карткового рахунку 26.09.2013 р., та припинивши виконувати обовязки по договору а.с.4. Як видно з висновків Верховного Суду України вкладених в постанові від 19.03.2014 р. №6-14цс 14, за договором що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплат чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня дії картки. Таким чином оскільки [PERSON] звернувся до суду з позовом 01.09.2015 р. після спливу річного строку позовної давності щодо стягнення пені, в частині заявленого позову щодо стягнення стягнення штрафів та пені в сумі 2945, 71 грн. слід відмовити. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 611, 625,634 ЦК України,

Outcome: partial