Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 18.03.2014 р. позивачу було відмовлено у прийняті заяви про видачу судового наказу та запропоновано позивачу звернутися до суду у позовному провадженні. Позивачка 19.09.2014 р. звернулася до суду з позовом в якому вказав, що відповідач зареєстрована за адресою [ADDRESS], та також має на праві власності квартиру за адресою [ADDRESS] де отримувала послуги централізованого опалення від позивача. У зв'язку з неналежним виконанням обов'язку по сплаті одержаних та спожитих послуг з теплопостачанням з березня 2013 року по квітень 2014 року виникла заборгованість. Просить стягнути з відповідача заборгованість за надану теплову енергію, 3% річних, інфляційні нарахування та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився про день та час слухання справи повідомлений належно, надав суду заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність та наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надала суду з0аяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. 57-60 ЦПК України. На підставі ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 18.03.2014 року позивачу було відмовлено у прийняті заяви про видачу судового наказу та запропоновано позивачу звернутися до суду у позовному провадженні. Заборгованість відповідача за надану теплову енергію до квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] за період з березня 2013 року по квітень 2014 року складає: 2419 грн. 16 коп. -сума основного боргу, що підтверджується розрахунком ПАТ "Горлівськтепломережа" від 20.05.2014 року по особистому рахунку [NUMBER]. Згідно особового рахунку [NUMBER] у відповідача є заборгованість за відпущену теплову енергію, яка складає 2419 грн. 16 коп. та 3% річних 34,02 грн. та сума інфляційних нарахувань - 17,97 грн. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Зазначене вказує на те, що у сторін виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630. Відповідно до ст.. ст.. 67, 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами (ст.. 67 ЖК України). Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572» наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; проводити за власні кошти ремонт квартири наймач (орендар) - згідно з договором найму (оренди); використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. Зміст вказаних правовідносин свідчить про те, що між сторонами укладено договір про надання послуг. Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановленні договором. Крім того, на підставі п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за надану теплову енергію у розмірі 2419 грн. 16 коп. Відповідно до вимог ст..ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання прийнятих на себе зобов'язань згідно до вказівок закону, договору не допускається. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Як вбачається з розрахунку заборгованості, 3 % річних становить 34 грн. 02 коп. та інфляція - 17 грн. 97 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судові витрати по справі слід стягнути з відповідача на користь ПАТ "Горлівськтепломережа" .

Outcome: approved