Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що 18 листопада 2003 року померла [PERSON]. Спадкоємцями померлої були її діти: дочка [PERSON] та син [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у виді житлового будинку під номером 21, розташованого в селі Пії Миронівського району Київської області по вулиці Пролетарська, та земельної ділянки площею 0,32 га, призначеної для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, розташованої в селі Пії Миронівського району Київської області по вулиці Пролетарська, 21. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON], яка померла 23 січня 2013 року, не оформивши спадкових прав. Неповнолітня [PERSON] та малолітній [PERSON]М являються спадкоємцями померлої матері [PERSON] за законом. Отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно вони не мають змоги, оскільки померла не оформила спадкових прав після смерті матері [PERSON] Прокурор просив в порядку ст. 1266 ЦК України в порядку спадкування після смерті [PERSON] за правом представлення визнати за неповнолітньою [PERSON] та малолітнім [PERSON]М в рівних частках право власності на житловий будинок під номером 21 по вулиці Пролетарська села Пії Миронівського району Київської області та земельну ділянку площею 0,32 га, призначену для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, розташовану в селі Пії Миронівського району Київської області по вулиці Пролетарська, 21. В судовому засіданні прокурор підтримав заявлені позовні вимоги та змінив підставу позову. Посилаючись на обставини, викладені в поданій до суду заяві, зазначив, що право на спадщину неповнолітня [PERSON] та малолітній [PERSON] набули після смерті матері [PERSON], яка в порядку спадкування набула право на спадкове майно померлої [PERSON] та за життя не оформила спадкових прав. Законні представники неповнолітньої [PERSON] та малолітнього [PERSON] підтримали вимоги, які заявив інтересах дітей прокурор. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миронівського району в судове засідання не зявився. В надісланій до суду заяві сільський голова просив розглядати справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи органу опіки та піклування Миронівської районної державної адміністрації вважає позов обґрунтованим. Суд, заслухавши прокурора, законних представників неповнолітньої [PERSON] та малолітнього [PERSON], представника третьої особи органу опіки та піклування Миронівської районної державної адміністрації, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до пункту г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. У судовому засіданні встановлено, що 18 листопада 2003 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК № 488131, виданим 24 листопада 2003 року виконкомом [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Спадкоємцем померлої [PERSON] за законом була її дочка [PERSON]. Їй родинні відносини підтверджені свідоцтвом про народження серії ІІ-БК № 328352, виданим [PERSON] сільською радою Миронівського району Київської області 09 липня 1976 року. 13 травня 2004 року, тобто у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Вона була єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, спадкових прав не оформила. 23 січня 2013 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 265905, виданим 24 січня 2013 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Неповнолітня [PERSON] та малолітній [PERSON] є спадкоємцями померлої [PERSON] за законом першої черги, оскільки являються її дітьми. Дані обставини підтверджені свідоцтвами про народження : серії І-БК № 492398, виданим 03 лютого 1999 року [PERSON] сільською радою Миронівського району Київської області та серії І-БК № 277378, виданим 24 березня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського РУЮ Київської області. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України неповнолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, якщо її батьки не відмовились від прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний термін неповнолітні спадкоємці померлої [PERSON] спадщину прийняли, оскільки від прийняття спадщини не відмовлялись. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи померлої [PERSON] Спадковим майном після її смерті був житловий будинок по вулиці Пролетарська, 21 села Пії Миронівського району Київської області та земельна ділянка площею 0,32 га, призначена для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, розташована в селі Пії Миронівського району Київської області по вулиці Пролетарській, 21. Земельну ділянку [PERSON] передано у власність на підставі рішення [PERSON] сільської ради народних депутатів від 26 серпня 1996 року. Вказана обставина підтверджена даними виготовленого державного акту на право приватної власності на землю серії КВ, який було зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 16 грудня 1996 року за № 017. Правовстановлюючий документ на житловий будинок під номером 21, розташований по вулиці Пролетарська села Пії Миронівського району Київської області, не видавався. Згідно з пунктом 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 4.20 вказаного Порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. У матеріалах справи міститься відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, що полягає у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи померлої [PERSON] № 32/2016. Житловий будинок під номером 21, розташований по вулиці Пролетарська села Пії Миронівського району Київської області не відноситься до категорії самовільно збудованих з наступних підстав. Господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УССР від 22.01.1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівль" і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні - не відносяться до категорії самовільних. Відповідно до розяснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Встановлено, що будинок під номером 21, розташований по вулиці Пролетарська села Пії Миронівського району Київської області був побудований на земельній ділянці, призначеній для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд. Вказані обставини підтверджуються державним актом на право приватної власності на земелю серії КВ, зареєстрованим в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 16 грудня 1996 року за № 017. Будинок має виготовлений 17 вересня 2015 року ТОВ «Проект-Монтаж-Буд» технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, зареєстрований в погосподарській книзі [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Встановлено, що померла [PERSON] була головою двору та власником будинку під номером 21, розташованого по вулиці Пролетарська села Пії Миронівського району Київської області відповідно до записів погосподарського обліку (форми № 4, затвердженої наказом Державного комітету статистики України № 95 від 18.04.2005, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.05.2005 за № 487/10767). Вказані обставини підтверджуються даними технічного паспорту, довідки [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області № 51 від 03 лютого 2016 року. Запис [PERSON] в книгах погосподарського обліку [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області з 1992 року як власника будинку підтверджує факт належності будинку під номером 21 по вулиці Пролетарська села Пії Миронівського району Київської області саме їй. Даним будинком померла [PERSON] володіла та користувалася на праві власності. За відомостями довідки КП КОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 278 від 27 лютого 2015 року право власності на дане нерухоме майно станом на 01 січня 2013 року не було зареєстровано. Нотаріусом перевірено та встановлено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно у виді житлового будинку під номером 21 по вулиці Пролетарська села Пії Миронівського району Київської області не здійснена. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Оскільки неповнолітні діти померлої [PERSON] відповідно до вимог законодавства не мають змоги оформити спадщину після смерті матері у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, отримане нею у спадщину після померлої [PERSON], питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на спадкове майно. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 328, 1216 - 1218, 1233, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 81, 125, 152 ЗК України,

Outcome: approved