Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

У вересні 2020 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області звернулося до суду з позовом до Управління Держпраці у Черкаській області, треті особи: КНП «Черкаська міська консультативно-діагностична поліклініка», Черкаська обласна організація профспілки працівників охорони здоров`я України, Державна установа «Черкаський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України», Департамент охорони здоров`я та медичних послуг Черкаської міської ради, [PERSON] про скасування Акта повторного спеціального розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним наслідком. Позовна заява мотивована тим, що згідно наказу № 075-р від 12.08.2020 року, зі змінами, внесеними наказом №078-р від 18.08.2020 року Управління Держпраці у Черкаській області призначено комісію з повторного спеціального розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним наслідком, що сталося в КНП «Черкаська міської консультативно-діагностичної поліклініка» у іншому складі комісії. Вказували, що обставини, за яких комісія прийшла до висновку, що даний випадок захворювання є пов`язаним з виробництвом не відповідають підпунктам 1, 2 пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві» затвердженого Постановою КМУ №337 від 17.04.2019 року, оскільки жодного документального підтвердження факту інфікування [PERSON] COVID-19 під час виконання трудових (професійних) обов`язків у матеріалах розслідування немає. Також не підтверджений факт контакту [PERSON] з пацієнтами, які були у нього на прийомі, оскільки лабораторно підтверджених випадків коронавірусної інфекції COVID-19 серед пацієнтів не встановлено. Згідно пояснень лікаря- отоларинголога [PERSON] та медичної сестри [PERSON] , єдиним пацієнтом, хворим на COVID-19, якому, надавав консультації та з яким 02.06.2020 міг контактувати завідувач відділенням, лікар-хірург хірургічного відділення [PERSON] , був [PERSON] . Однак, картка медичного огляду [PERSON] з медичної інформаційної системи «ЕМСІМЕД» не підтверджує надання йому консультації лікарем-хірургом [PERSON] , в ході телефонної розмови з представниками комісії [PERSON] відмовився підтверджувати будь-яку інформацію з цього приводу. Крім того, згідно табелю обліку робочого часу підприємства, в якому працює [PERSON] 02.06.2020 він перебував на робочому місці. Матеріали розслідування не містять підтвердження контакту з пацієнтом, інфікованим COVID-19, під час виконання професійних обов`язків [PERSON] , тож висновок комісії ґрунтується на припущеннях. Оскільки підставою для того, щоб визнати дане захворювання професійним потрібна сукупність умов: виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків та безпосередній контакт з пацієнтом при виконанні посадових обов`язків, інфікованим COVID-19. Матеріали розслідування містять лише підтвердження факту перебування [PERSON] на робочому місці та виконання ним своїх трудових обов`язків. У висновку епідеміологічного обстеження №276 вказано, що найімовірніше місце зараження - невідомо, імовірний фактор інфекції - джерело виявити не вдалося. Зазначали, що комісією проігноровано обставини, які вказують на можливе інфікування [PERSON] у побуті. Зокрема 23.06.2020 року [PERSON] (дружині потерпілого) проведено тестування на COVID-19. За результатами ПЛР-дослідження був виявлений позитивний результат на COVID-19. В той же час, згідно до медичної документації № 027 затвердженої наказом МОЗ від 14.02.2012 №110, виписки №03296 із медичної картки стаціонарного хворого пульмонологічного відділення Комунального некомерційного підприємства "Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради" [PERSON] 22 та 23.06.2020 було зроблено ПЛР-дослідження на COVID-19, результат- сумнівний. 24.06.2020 повторно зроблено ПЛР-дослідження на COVID-19, результат- позитивний. Вказували, що неповне дослідження членами комісії матеріалів розслідування та неповне з`ясування обставин справи, призвели до неправильних висновків, що викладені в Акті від 09.09.2020 року повторного спеціального розслідування гострого професійного захворювання, зі смертельним наслідком, що сталося з завідувачем відділенням, лікарем-хірургом хірургічного відділення КНП «Черкаська міська консультативно-діагностична поліклініка» [PERSON] , який затверджений першим заступником начальника Управління Держпраці у Черкаській області [PERSON] Враховуючи наведене, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області звернулося до суду з позовом до Управління Держпраці у Черкаській області просило суд: скасувати Акт повторного спеціального розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним наслідком, що стався 30.06.2020 р. з [PERSON] , за формою Н-1/П від 09.09.2020 р. в частині визнання гострого професійного захворювання таким, що пов`язане з виробництвом. У листопаді 2020 року Управління держпраці у Черкаській області скерувало відзив на позовну заяву (т.3, а.с.87-97), у якому зазначили, що Акт повторного спеціального розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним наслідком, що стався 30.06.2020 р. з [PERSON] , за формою Н-1/П від 09.09.2020 р. був складений та затверджений відповідно до вимог законодавства. За результатами повторного спеціального розслідування, згідно оскаржуваного позивачем Акту за формою Н-1/П від 09.09.2020р., комісія прийшла до висновку, що гостре професійне захворювання [PERSON] зі смертельним наслідком, настало внаслідок інфікування COVID-19 та прийняла рішення про те, що випадок професійного захворювання пов`язаний з виробництвом. Позивач вказує, що непідтверджений факт контакту [PERSON] з пацієнтами, які були у нього на прийомі та хворіли на COVID-19, оскільки лабораторно підтверджених випадків корона вірусної інфекції COVID-19 не встановлено. Згідно пояснень лікаря- отоларинголога [PERSON] та медичної сестри [PERSON] , єдиним пацієнтом, хворим на COVID-19, якому, надавав консультації та з яким 02.06.2020 міг контактувати завідувач відділенням, лікар-хірург хірургічного відділення [PERSON] , це [PERSON] . Враховуючи ті обставини, що [PERSON] був записаний до [PERSON] , а у завідуючого хірургічним відділенням [PERSON] запис на прийом був повністю заповнений, ввести у систему відомості про огляд пацієнта виявилося технічно неможливим. Також, у ході повторного спеціального розслідування було встановлено, що фіксація прийому інфікованих пацієнтів у медичній інформаційній системі «ЕМСІМЕД» не завжди можлива з різних причин, у тому числі й технічних, що не було спростовано позивачем. Сама по собі відсутність запису пацієнта у медичній інформаційній системі «ЕМСІМЕД» не є підставою для прийняття рішення про відсутність зв`язку професійного захворювання [PERSON] з виробництвом. Під час своєї роботи [PERSON] доводилось вирішувати конфліктні та спірні питання як пацієнтів, так і їх родичів які зверталися до нього не записуючись як до завідуючого хірургічним відділенням. Він приймав усіх пацієнтів, навіть з ознаками ГРВІ. Крім того, працівники «Черкаської міської консультативно-діагностичної поліклініки» постійно контактують з пацієнтами у ліфтах, сходах та інших приміщеннях загального користування, серед яких були хворі на COVID-19. Що стосується можливого інфікування [PERSON] у побуті зазначили, що згідно з картою епідеміологічного обстеження №276 та показанням свідків, прояв перших симптомів та виявлення коронавірусної інфекції у дружини потерпілого [PERSON] сталися значно пізніше, ніж у її чоловіка. За результатом №028834 від 23.06.2020 методом ПЛР виявлено РНК вірус COVID-19. З 25.06.2020 була на самоізоляції, почувала себе задовільно. З 07.07.2020 госпіталізована у КНП «Черкаську обласну лікарню Черкаської оюласної ради». За свідченнями сім`ї потерпілого, та інших свідків перші прояви гострого респіраторного захворювання у [PERSON] виникли 11.06.2020 року. Зазначені симптоми тривали на протязі трьох днів. Тобто побутова можливість інфікування також досліджувалась, про що свідчать матеріали спеціального розслідування. А тому, відсутні підстави вважати, що джерелом інфікування [PERSON] була його дружина [PERSON] . Позивачем не взято до уваги інші наявні у матеріалах спецрозслідування та повторного спеціального розслідування докази, що в сукупності є достатніми для того, щоб визнати гостре професійне захворювання [PERSON] пов`язаним з виробництвом. Висновок з карти епідеобстеження №276 свідчить також і про те, що не було встановлено, тому числі, побутових джерел та факторів передачі інфекції. Відповідно до пункту 33 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві» №337 до обов`язків комісії (спеціальної комісії) належить, у тому числі, визначити, пов`язані чи не пов`язані нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) з виробництвом. Таким чином, питання, чи пов`язане з виробництвом гостре професійне захворювання зі смертельним наслідком, що сталось з потерпілим [PERSON] 30.06.2020 належить до дискреційних повноважень комісії. Виконуючи свої обов`язки передбачені Порядком №337 комісія зі спеціального розслідування гострого професійного захворювання, шляхом голосування, більшістю голосів встановила, що гостре професійне захворювання потерпілого зі смертельним наслідком [PERSON] , настало внаслідок інфікування COVID-19 та прийняла рішення про те, що випадок професійного захворювання є пов`язаним з виробництвом. У свою чергу, позивачем у позовній заяві не наведено які саме норми законодавства порушені спеціальною комісією при прийнятті акту повторного спеціального розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним наслідком за формою Н-1/П від 09.09.2020 та у цілому його законність не оспорюється. За таких обставин, просили відмовити у задоволенні позову, оскільки скасування оскаржуваного акту в частині визнання гострого професійного захворювання таким, що пов`язане з виробництвом буде втручанням у дискреційні повноваження комісії. У листопаді 2020 року представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] скерував до суду пояснення третьої сторони щодо позовних вимог, у якому зазначив, що завідувач хірургічним відділенням КНП «Черкаська міська консультативно-діагностична поліклініка», лікар-хірург [PERSON] згідно посадової інструкції виконував обов`язки в період масового інфікування пацієнтів на COVID-19, спілкувався та оглядав населення. Проте, оскільки на той час пацієнти, які були на прийомі у лікаря не проходили загального обов`язкового тестування, встановити достеменно особу, з якою контактував, та від якої відбулось інфікування практично неможливо. Крім того, як підтвердив інженер -програміст [PERSON] внесення консультацій амбулаторних хворих у медичну інформаційну систему «ЕМСІМЕД» можливе тільки у відведений час та в обмеженої кількості не завжди можлива з різних причин, у тому числі й технічних. На момент розгляду справи загальновідомим є факт того, що SARS Cov-2 знаходиться на стадії вивчення та не існує науково підтвердженої методики встановлення нульового пацієнта та ланцюга інфікування, як і наслідків хвороби для різних людей. Так само, як інкубаційний період, який протікає у кожного пацієнта по-різному. А тому вимога позивача надати доказ перебування на прийомі у лікаря пацієнта, який має позитивний ПЛР тест саме в той період, коли відбулось інфікування лікаря-хірурга [PERSON] знаходиться за межами добросовісності та належного врядування та суперечить принципу верховенства права (справа «Рисовський проти України» та «Москаль проти Польщі»). За змістом п.57 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затверджений постановою КМУ №337 від 17.04.2019 року не передбачено можливості оскарження Акту повторного спеціального розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним наслідком. Вказаний порядок також не містить норми, за якою оскарження рішення комісії чи акту зупиняло б його виконання. За таких обставин, даний позов носить формальний характер та направлений на невиконання вимог «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою КМУ №337 від 17.04.2019р. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] , [PERSON] просили задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] просили відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, вказаних у відзиві на позов. В судовому засіданні представники КНП «Черкаська міська консультативно-діагностична поліклініка» [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON] просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник Черкаської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я України в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. В судовому засіданні представник Державної установи «Черкаський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» Бібік Д.В. просила відмовити у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні представник Департаменту охорони здоров`я та медичних послуг Черкаської міської ради Маліщук Л.М. просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи [PERSON] - адвокат Макеєв В.Ф., [PERSON] просили відмовити у задоволені позовних вимог, з підстав, викладених у поясненнях третьої особи від 10.11.2020р. (т.3, а.с.104-109). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює на посаді директора КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» та надавала відповідь на запит комісії, якою проводилось спеціальне розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним наслідку», який стався з лікарем-хірургом КНП «Черкаська міська консультативно-діагностична поліклініка [PERSON] (т.1, а.с.173). У запиті комісія просила повідомити: чи було можливе інфікування від пацієнта [PERSON] , у якого 11.06.2020 року підтверджено інфікування та якого оглядав [PERSON] та чи може інкубаційний період коронавірусної хвороби складати більше 14 днів. Вказувала, що за даними ВООЗ інкубаційний період коронавірусної хвороби становить 14 днів, але вказані дані не є остаточними. Дані питання знаходятся на стадії дослідження. Інкубаційний період в окремих випадках може складати від 14 до 30 днів. Напевно неможливо знати, з якими скаргами, симптомами та висновками приходить пацієнт на огляд до лікаря. В даному випадку не слід виключати безсімптомне протікання хвороби пацієнтів, які були на прийомі у лікаря [PERSON] . Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні повідомили, що в першій половині червня 2020 року вони були на прийомі у лікаря- хірурга [PERSON] з питань погіршення стану здоров`я, підвищення температури. При цьому, фіксація огляду лікарем до медичної інформаційної системи «ЕМСІМЕД» не була внесена, так як вони звернулись до цього лікаря, оскільки він раніше їх консультував, або порадили знайомі, тому записатися в день надання консультації вже було неможливо. З [PERSON] у вказаних осіб не було підписано декларації як з сімейним лікарем, проте він оглянув та призначив відповідне лікування, після чого пацієнти стали почувати себе краще. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вказували, що хоча їх не було направлено на проходження ПЛР-тесту у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, вони вважали, що у них в період відвідування лікаря [PERSON] був саме COVID-19. Свідки [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вказували, що після того, як вони перехворіли в червні 2020р., в липні-листопаді 2020 року їм довелось зробити імуноферментне дослідження на наявність антитіл до вірусу COVID-19, який підтвердив наявність антитіл IgG, тобто це вказує на те, що вони перенесли хворобу орієнтовно в період відвідування [PERSON] та могли бути джерелом інфікування. Суд, дослідивши письмові докази, вислухавши учасників судового процесу, свідків вивчивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть. Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначається «Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві» затвердженого Постановою КМУ №337 від 17.04.2019 року (далі - Порядок № 337 в редакції, яка діяла на час проведення розслідування). Згідно до підпунктів 1, 2 пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві» обставини, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, є: 1) виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), у тому числі у відрядженні (згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), на яке він відряджений); 2) перебування потерпілого на робочому місці, на території підприємства (установи, організації) або в іншому місці під час виконання трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття на підприємство (в установу, організацію) до відбуття з нього, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства (установи, організації), у тому числі в робочий і надурочний час. Судом встановлено, що [PERSON] - завідувач відділенням, лікар-хірург хірургічного відділення «Філії №2 Черкаської міської консультативно-діагностичної поліклініки» 25.06.2020 року госпіталізований в пульмонологічне відділення КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» з діагнозом - двобічна позагоспітальна полісегментарна вірусна пневмонія, група VI, важкий перебіг. Переведений у відділення реанімації, 30.06.2020 розпочато штучне вентилювання легень. Цього ж дня констатовано стан біологічної смерті. Заключний діагноз: основний: двобічна позагоспітальна полісегментарна вірусна пневмонія КЛ.ГР.4 важкий перебіг. Ускладнення: гостра легенево-сердцева недостатність. Гострий респіраторний дестрес синдром. Супутній: ГРВІ. COVID-19. Гіпертонічна хвороба III ст., кризовий перебіг. Гіпертонічний криз від 26.06.2020: артеросклєротичний та післяінфарктний кардіосклероз. Екстрасистолічна аритмія. СН II А. Паталогоанатомічний діагноз: Основне: ГРВІ. COVID-19: гострий серозний трахеобронхіт із десквамацією та плоско клітинною метаплазією епітелію, двобічна тотальна геморагічна пневмонія. Основне: короновірусна хвороба: COVID-19 Згідно з наказом № 075-р від 12.08.2020 року, зі змінами, внесеними наказом №078-р від 18.08.2020 року Управління Держпраці у Черкаській області призначено комісію з повторного спеціального розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним наслідком, що сталося в КНП «Черкаська міської консультативно-діагностичної поліклініка» (т.1, а.с.31) Як вбачається з протоколів засідання спеціальної комісії та акту повторного спеціального розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним наслідком від 09 вересня 2020 лікар-хірург хірургічного відділення [PERSON] мав наступний режим роботи: понеділок-пятниця з 8.00 до 16.12, вихідний - неділя (т.1, а.с.41). Відповідно до заходів безпеки ризиків користувався засобами індивідуального захисту. До обов`язків завідувача відділенням лікаря-хірурга [PERSON] , згідно посадової інструкції від 02.04.2018 року, входило: надання швидкої та невідкладної допомоги хворим; консультативний прийом хворих; участь в засіданнях ЛКК; проведення амбулаторних хірургічних втручань, які супроводжувались тісним контактом з хворим тощо (т.1, а.с.182-185). В ході проведення спеціального розслідування, з метою в становлення об`єктивних причин настання гострого професійного захворювання, комісією була розглянута відповідь Державної установи «Черкаський обласний лабораторний центр» від 20.07.2020 року №04.1-2723 згідно якої у пацієнтів, які були на прийомі у лікаря [PERSON] лабораторно підтверджених випадків коронавірусної хвороби не виявлено (т.1, а.с.171). До матеріалів розслідування долучені пояснення лікаря- отоларинголога [PERSON] та медичної сестри [PERSON] , які зазначають, що пацієнтом, хворим на COVID-19, якому надавав консультації 02.06.2020 лікар-хірург [PERSON] , був [PERSON] (т.1., а.с.104, 105, 111). Також, згідно матеріалів спецрозслідування, комісія взяла до уваги письмові пояснення ренгенлаборанта [PERSON] , яка вказувала, що серед хворих, які проходили обстеження в діагностичному відділенні з 02.06.2020 року по 24.06.2020 року були пацієнти хворі на COVID-19, з підтвердженим позитивним тестом (т.1., а.с.106). На запит від 08.07.2020 року за №07-14/4593 про надання інформації щодо виявлених випадків коронавірусу COVID-19 у осіб, які були на прийомі у закладі та могли контактувати з лікарем [PERSON] , КНП «Другий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», листом від 10.07.2020 року №1242 (т.1, а.с.166) повідомив, що в період з 01.06.2020 року по 24.06.2020 року у даній установі на прийомі було 7 пацієнтів у яких підтверджено інфікування COVID-19. Інформація про 7 інфікованих пацієнтів в період з 03.06.2020 року по 24.06.2020 підтверджується листом Державної установи Черкаський обласний лабораторний центр від 20.07.2020 року №04.1-2723. Поясненнями заступника директора КНП «ЧМКДП» [PERSON] , ренгенлаборанта [PERSON] , лікаря-отоларинголога [PERSON] та інженера -програміста [PERSON] (т.1, а.с.101, 109) підтверджено, що огляд та надання консультацій пацієнтам не завжди обліковувалися в медичній інформаційній системі «ЕМСІМЕД», оскільки програма влаштована таким чином, що внесення консультацій амбулаторних хворих можливе тільки у відведений час та в обмеженій кількості. Зазвичай до лікаря [PERSON] зверталась більша кількість хворих, ніж може бути внесено в МІС «ЕМСІМЕД». Дана система досі знаходиться в процесі доопрацювання, може не працювати у звязку з технічними збоями. Частина таких пацієнтів направлялась до лікаря [PERSON] як для консультацій, так і для вирішення складних питань. Згідно з поясненнями сім`ї потерпілого, які містяться в матеріалах справи та підтверджені в судовому засіданні представником [PERSON] - [PERSON] перші симптоми хвороби, на думку членів родини у [PERSON] виникли 11.06.2020 року. Проте, він не звернув належної уваги на вказані симптоми, оскільки вважав це наслідком пережитого стресу, який пов`язував зі смертю свого брата (т.1., а.с.93-99). Відповідно до Інструкції про застосування переліку професійних захворювань, затвердженою наказом від 29.12.2000 №374/68/338, роз`яснень до нього, при гострому професійному захворюванні інфекційного походження діагноз установлюється лікарем -інфекціоністом та профпатологом з урахуванням картки епідрозслідування. Згідно картки епідеміологічного обстеження вогнища інфекційного захворювання за №276 проведеної ДУ «Черкаській обласний лабораторний центр МОЗ України» позитивний результат коронавірусної інфекції COVID-19 завідувача відділенням, лікаря-хірурга хірургічного відділення «Філії №2 Черкаської міської консультативно-діагностичної поліклініки» підтверджено 24.06.2020 року (результат дослідження №028834); особи, що могли стати джерелом зараження - не виявлені; найімовірніше місце зараження - невідомо; імовірний фактор- збудника інфекції - повітряно-крапельний шлях (т.1, а.с.154). Комісія зі спеціального розслідування гострого професійного захворювання, вивчивши і проаналізувавши усі матеріали розслідування, ознайомившись з пояснювальними записками свідків, взявши до уваги лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] від 01.07.2020 року №104, карту епідеміологічного обстеження №276, протокол паталогоанатомічного дослідження від 01.07.2020 року №150 КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», виписку з історії хвороби №03296, висновок лікаря-профпатолога від 17.07.2020 року №1104, заключення обласної ЛКК від 17.07.2020 року №297, враховуючи ст.39 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», шляхом голосування, більшістю голосів встановлила, що гостре професійне захворювання потерпілого зі смертельним наслідком [PERSON] , настало внаслідок інфікування SARS-CoV-2 та прийняла рішення про те, що випадок професійного захворювання є пов`язаним з виробництвом, у відповідності до обставин зазначених в п.п.1,2 пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.042019 року №337 (т.1, а.с.47). Представником Фонду та головою комісії з повторного розслідування складено Окрему думку щодо результатів розслідування (т.1, а.с.50-53). Представники позивача в судовому засіданні наголошували на відсутності висновків про наявність причинно-наслідкового зв`язку хвороби SARS Cov-2 з професійною діяльністю [PERSON] , а також не відповідності висновків комісії підпунктам 1, 2 пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого Постановою КМУ №337 від 17.04.2019 року, оскільки лабораторно підтверджених випадків коронавірусної інфекції COVID-19 серед пацієнтів, які були на прийомі у лікаря [PERSON] не встановлено, крім того, комісія взагалі не досліджувала можливе інфікування [PERSON] . Суд не погоджується з вказаними доводами з огляду на наступне. Так, в матеріалах повторного спецрозслідування містяться дані, згідно яких 23.06.2020 року [PERSON] (дружині потерпілого) проведено тестування на COVID-19. За результатами ПЛР-дослідження був виявлений позитивний результат на COVID-19 (т.1, а.с.201). В той же час, згідно до медичної документації № 027 затвердженої наказом МОЗ від 14.02.2012 №110, виписки №03296 із медичної картки стаціонарного хворого пульмонологічного відділення Комунального некомерційного підприємства "Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради" [PERSON] 22 та 23.06.2020 було зроблено ПЛР-дослідження на COVID-19, результат- сумнівний. 24.06.2020 повторно зроблено ПЛР-дослідження на COVID-19, результат- позитивний. Крім того, як вже було зазначено, були опитані члени сім`ї та сусідка потерпілого щодо перших симптомів хвороби у [PERSON] , які виникли 11.06.2020 року. Суд також бере до уваги те, що висновок з карти епідеміологічного обстеження №276 свідчить про те, що не було встановлено побутових джерел та факторів передачі інфекції (т.1, а.с. 154). Крім того, за результатами додаткового незалежного епідеміологічного обстеження згідно довідки від 12.01.2021 року робочої групи Міністерства охорони здоров`я з проведення додаткового незалежного епідеміологічного обстеження (розслідування) випадку смерті завідувача відділенням, лікаря-хірурга хірургічного відділення КНП «Черкаська міська консультативно-діагностична поліклініка» [PERSON] , робоча група не включає, що інфікування відбулося в межах приміщення будівлі КНП «Черкаська міська консультативно-діагностична поліклініка» та КНП «Другий Черкаський міський ЦПМСД», але пов`язати випадок із наданням медичної допомоги пацієнтам (згідно з опрацьованою медичною документацією), яким лікар-хірург [PERSON] надавав медичну допомогу, наразі не вбачається (т.3, а.с.252-254). Суд, аналізуючи складений Акт повторного спеціального розслідування нещасного випадку від 09.09.2020 р. в сукупності із поданими сторонами доказами, вважає, що його складено відповідно до Порядку №337 (в редакції, яка діяла на час проведення спеціального розслідування). Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до п.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом із тим, ст.82 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Так, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (3 ст.82 ЦПК України). Суд зазначає, що на момент розгляду даної справи загальновідомим та таким, що не потребує доказування є факт того, що питання лікування, діагностики, профілактики та контагіозності вірусу COVID-19 знаходиться на стадії вивчення. Відповідно до ст.35-1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» (зміни, які набрали чинності 19.05.2020р.) з метою здійснення епідеміологічного пошуку випадків зараження коронавірусною хворобою (COVID-19), а також ефективного виявлення осіб, які мали контакт із особами, хворими на коронавірусну хворобу (COVID-19), та застосування обмежувальних протиепідемічних заходів центральний орган виконавчої влади, що здійснює формування державної політики у сфері охорони здоров`я, забезпечує організацію проведення посиленого тестування на амбулаторному та стаціонарному рівнях залежно від медичних показань відповідно до галузевих стандартів медичної допомоги. Тестування відповідно до частини першої цієї статті є обов`язковим для: осіб, які звертаються за медичною допомогою з ознаками коронавірусної хвороби (СOVID-19); осіб, які мали встановлений контакт із особою, хворою на коронавірусну хворобу (COVID-19). Регулярне тестування відповідно до частини першої цієї статті є обов`язковим для медичних та інших працівників, які працюють у закладах охорони здоров`я, що надають медичну допомогу хворим на коронавірусну хворобу (COVID-19). Проте, на думку суду, обов`язкове проходження ПЛР тестування всіма пацієнтами, які мають ознаки ГРВІ та були на прийомі, не є запорукою остаточного встановлення джерела інфікування лікаря [PERSON] , який працює в умовах підвищеного ризику інфікуванняCOVID-19, оскільки як було встановлено в судовому засіданні, інкубаційний період COVID-19 -14 днів не є остаточним та може мати встановлені межі лише після реалізації наукових досліджень. Тобто, інфікована особа, яка звернулась до лікаря в період інкубаційного періоду, може виділяти COVID-19, але ПЛР тест на цій стадії ще його не розпізнає. Крім того, не варто виключати пацієнтів, які хворіють COVID-19 без прояву симптомів, є носіями вірусу та в силу відсутності ознак ГРВІ, не були направлені на проходження ПЛР тестування. Особливу увагу суд акцентує на визнанні державою Україна підвищеної загрози коронавірусної інфекції COVID-19. Даний факт підтверджується посиленими соціальними гарантіями, яких держава взяла обов`язок дотримуватись по відношенню до медичних працівників, що безпосередньо контактують з хворими на COVID-19 (зокрема, неможливістю скорочення їх посад, додаткових доплат медпрацівникам до заробітної плати та гарантії членам сімей лікаря на отримання компенсації у випадку його смерті, внаслідок професійного захворювання, що має місце в даному випадку). Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, та заперечень представників відповідача, третіх осіб, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки при складанні Акту повторного спеціального розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним наслідком від 09.09.2020 р. в повній мірі враховані всі обставини та з`ясовано, що гостре професійне захворювання потерпілого зі смертельним наслідком [PERSON] , настало внаслідок інфікування SARS-CoV-2 та прийнято рішення про те, що випадок професійного захворювання є пов`язаним з виробництвом.

Outcome: dismissed