Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

У липні 2018 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив зняти арешт з нерухомого майна, реєстраційний номер 10217401, зареєстрований 07 вересня 2010 року філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України згідно із постановою, б/н, 07.09.2010, Відділу державної виконавчої служби Згурівського районного управління юстиції, на невизначене майно, що належить їй на праві власності, шляхом вилучення його з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, посилаючись на те, що заборгованість за кредитним договором перед ПАТ «Універсал Банк», внаслідок непогашення якої на майно боржника накладався арешт, станом на 07 травня 2018 року повністю погашена, а наявність такого арешту перешкоджає їй вільно розпоряджатися своїм майном. У зв'язку зі знищенням виконавчого провадження за закінченням строків зберігання відділ державної виконавчої служби зняти арешт не може, рекомендовано звернутися до суду. Позивач [PERSON] та її представник у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву, в якій зазначають, що заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд розглянути справу за їх відсутності та задовольнити позов. Представник відповідача ПАТ «Універсал Банк» в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив., своїх заперечень та відзиву на позов не подав. Згурівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Згурівський РВ ДВС ГТУЮ у Київській області), в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 130411305 від 11 липня 2018 року вбачається, що на підставі рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер 447, виданого Згурівською районною державною адміністрацією Київської області 10 серпня 2017 року [PERSON] на праві приватної власності належать земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER], площею 0,85 га та 0,11 га відповідно, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані за адресою: Київська обл., Згурівський р-н, с/рада, Малоберезанська, а також згідно із свідоцтвом про право власності, б/н/Бланк [NUMBER], виданого Згурівським комбінатом комунальних підприємств 18 квітня 2012 року їй на праві спільної часткової власності належить 1/3 частка квартири [ADDRESS], загльною площею 52,50 м2, житловою площею 28,80 м2. Довідкою № 34055 від 14 травня 2018 року, виданою ПАТ «Універсал банк» [PERSON], підтверджується той факт, що вона дійсно отримала кредит у ВАТ «Банк Універсал», правонаступником якого є ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» по програмі «Кредит на споживчі потреби», згідно кредитного договору № CL11866 від 28 грудня 2007 року, строком до 15 грудня 2012 року в сумі 20000 грн. Станом на 07 травня 2018 року заборгованість по кредиту повністю погашена, згідно Акту про припинення зобов'язань від 03 травня 2018 року. Відповідно до акту про припинення зобов'язань за Кредитним договором № CL11866 від 28 грудня 2007 року, укладеним між ПАТ «Універсал Банк» і [PERSON], з моменту підписання сторонами даного Акту заборгованість Позичальника перед Кредитором за основним договором в сумі 12533 грн. 06 коп. вважається погашеною повністю шляхом анулювання (прощення) Кредитором такої заборгованості Позичальнику. Згідно із актом про припинення зобов'язань за Кредитним договором № VE5574 від 28 грудня 2007 року, укладеним між ПАТ «Універсал Банк» і [PERSON], з моменту підписання сторонами даного Акту заборгованість Позичальника перед Кредитором за основним договором в сумі 4884 грн. 71 коп. вважається погашеною повністю шляхом анулювання (прощення) Кредитором такої заборгованості Позичальнику. За відомостями Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 130411305 від 11 липня 2018, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна є запис про обтяження реєстраційний номер 10217401, зареєстрований 07 вересня 2010 року реєстратором Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр»; тип обтяження: арешт нерухомого майна; об'єкт обтяження: невизначено майно, все майно; підстава обтяження: постанова, б/н, 07.09.2010, Відділ державної виконавчої служби Згурівського районного управління юстиції. власник: [PERSON], обтяжувач: Відділ державної виконавчой служби Згурівського районного управління юстиції, додаткові дані: накладення арешту на все майно [PERSON] в межах суми звернення стягнення 33402, 89 грн. Із листа Згурівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 11 липня 2018 року за вих. № 2843 видно, що на виконанні у відділі перебував судовий наказ № 2-н-2/10 від 06 квітня 2010 року, виданий Згурівським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» суми боргу в розмірі 32953 грн. 36 коп., судового збору 329 грн. 53 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 07 вересня 2010 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 31 травня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення. Також зазначалося, що станом на 11 липня 2018 року виконавче провадження було знищено. Листом Згурівської районної державної нотаріальної контори за вих № 1680/01-16 від 21 липня 2018 року [PERSON] відмовлено у посвідченні договору відчудження квартири за адресою: [ADDRESS], оскільки встановлено, що на відчужуване майно накладено арешт. Рекомендовано звернутися до суду. У ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. За змістом ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до положень ч. 1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" роз'яснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 7 лютого 2014 року № 5 визначено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до статей 12, 76, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що у відповідача немає боргових претензій до позивача, на підставі непогашення яких і накладався арешт на нерухоме майно, що належить їй на праві власності, а також відсутність відкритих виконавчих проваджень щодо позивача та наявність реальної перешкоди у користуванні власника своїм майном, що порушує її права, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки відсутні будь-які документи щодо накладення арешту на майно позивача та необхідність у подальшому його існуванні. Не застосовувати до відповідача ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved