Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останньої на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 38 158 грн. 02 коп. та судові витрати, понесені ним при подачі позову. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що всупереч умов укладеного кредитного договору від 19.09.2011 року, між ним та відповідачем, остання своїх договірних зобов'язань належним чином не виконувала, у зв'язку з чим у неї перед банком виникла заборгованість. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача надіслав письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибула. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду вона була повідомлена вчасно та належним чином, зокрема судову повістку отримала особисто 28.11.2017 року, 05.02.2018 року, 30.03.2018 року, 02.05.2018 року та 15.05.2018 року. Про причини неявки суду не повідомила, заперечення проти позову не подала, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 19.09.2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким остання отримала кредит у розмірі 2000 грн., на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі спочатку 20,4 % на рік, з 01.09.2014 року - 34,8 % на рік, з 01.04.2015 року 43,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] погодилась вважати заяву позичальника разом із запропонованими ПриватБанком Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку - Договором про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом (а.с.6-31). Однак відповідач своєчасно не повернула ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов'язань по кредитному договору. З розрахунку заборгованості видно, що загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором станом на 30.06.2017 року становить 38158 грн. 02 коп., яка включає в себе: заборгованість за кредитом - 2186 грн. 62 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 30568 грн. 16 коп., заборгованість за пенею та комісією - 3110 грн. 00 коп., та штрафи - 2293 грн. 24 коп. (500 грн. - фіксована частина, 1793 грн. 247 коп. - процентна складова), (а.с.4-5). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У той самий час, згідно з пунктами п. 2.1.1.12.6.1, 2.1.1.12.6.2, п. 2.1.1.12.7.4, та п. 2.1.1.12.8.1 Умови і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування (а.с.29-30). Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог банку в частині стягнення з [PERSON] штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн. та штрафу (процентна складова) в розмірі 1793 грн. 24 коп., необхідно відмовити. В іншій частині позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог статтями 525, 526, 530 ЦК України не допускається одностороння відмова від зобов'язання та зобов'язання має виконуватися належним чином та у встановлений термін його виконання, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача, в частині стягнення заборгованості за кредитним договором та процентами за користування кредитом є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в сумі 1 600 грн., який підлягає відшкодуванню.

Outcome: partial