Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, лікар-психіатр Гач М.П. звернулася до Тернопільського міськрайонного суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку в психіатричний заклад без його згоди. Посилається на те, що в [PERSON] наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює суттєву шкоду його здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо йому не буде надана психіатрична допомога. На даний час психічний стан хворого погіршився, згоду [PERSON] на госпіталізацію отримати неможливо, у зв»язку із своїм психічним станом, тому просить суд винести рішення про його примусову госпіталізацію у психіатричному закладі. Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікар-психіатр Гач М.П. в судовому засіданні заяву підтримала та просить її задовольнити. Прокурор в судовому засіданні заяву про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку в психіатричний стаціонар Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні без його згоди підтримав і вважає, що доцільно надати [PERSON] психіатричну допомогу в примусовому порядку. Допитаний у судовому засіданні законний представник [PERSON] - дружина [PERSON] пояснила, що [PERSON] змінився в своєму психічному стані, тому вважає за доцільне помістити його для лікування у психіатричний заклад. [PERSON] був присутній у судовому засіданні, однак через свій психічний стан категорично відмовився від госпіталізації. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. [PERSON], 1982 року народження, житель с. Худиківці Борщівського району Тернопільської області, був госпіталізований в ТОККПНЛ 06 червня 2017 року о 09.10год. у супроводі дружини за направленням АПВ з приводу діагнозу: Гострий поліморфний психотичний розлад. 06 червня 2017 року [PERSON] був оглянутий черговим лікарем-психіатром ТОККПНЛ Гам М.П., яка після огляду підтвердила висновок про необхідність його госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у зв'язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації в психіатричний стаціонар [PERSON] була заява його дружини [PERSON] 06 червня 2017 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, яка прийшла до висновку, що обстеження та лікування хворого можливе тільки в умовах стаціонару. Із анамнестичних відомостей встановлено, що пацієнт змінився в своєму психічному стані 2,5 місяці тому, перебуваючи на заробітках в Польщі не виходив на зв'язок з дружиною з 29.03. 2017 року по 06.04.2017р. Поліція Польщі знайшла його па вулиці без документів. Направили в центр для біженців, звідки було повідомлено дружину, яка передала пацієнту український паспорт і чоловік повернувся на Україну 21.04.2017р. По даній ситуації, що з ним трапилося пояснень ніяких не давав. Був виражено наляканим, розгубленим, тривожним, неспокійним, боявся людей, постійно оглядався по сторонах, був переконаним, що за ним слідкують. Вдома не міг залишатися наодинці, ходив слідом за дружиною, принюхувався до одягу, їжі, стверджував, що дружині і сину загрожує небезпека. В подальшому перестав спати, боявся їсти, виражено схуд; не хотів за собою доглядати - не мився, не переодягався, не голився. В останні 3-4 дні взагалі відмовився від їжі. Рідні возили пацієнта до ворожок, екстрасенсів, але покращення не було. Доставлений у ТОККПНЛ у супроводі дружини для стаціонарного обстеження та лікування. На момент огляду пацієнт в свідомості. Орієнтований в повній мірі. Доступний формальному мовному контакту. На поставлені запитання відповідає в основному неохоче, коротко, після декількох запитань. Увагу зосереджує на своїх хворобливих переживаннях,зміст яких не розкриває. Під час огляду з підозрою та недовірою відноситься до оточуючих, до лікарів. Виражено тривожний, неспокійний, наляканий, постійно оглядається по сторонах, вдивляється через вікно. Мислення із паралогіями, по темпу дещо прискорене. Всюди, в кожних дрібницях вбачає змову проти нього, наприклад: в окремих руках лікаря, чи медперсоналу, в кивках головою, в погляді, в посмішці. Заперечує наявність розладів сприймання, проте поведінка свідчить про протилежне. Емоційно насторожений, негативістичний. Не вважає себе хворим, не потребує допомоги лікарів. До свого стану критика хвороблива. Комісія приходить до висновку, що згідно ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" пацієнт [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку без його усвідомленої згоди, у зв'язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює суттєву шкоду його здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо йому не буде надана психіатрична допомога. Згода [PERSON] на лікування в психіатричному закладі, яке надається в умовах стаціонару, відсутня внаслідок неможливості її отримати у зв'язку з його психічним станом. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Таким чином, суд вважає, що госпіталізація [PERSON] без його згоди до психіатричного закладу є доцільною, а тому заяву лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Гач М.П. слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved