Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

У вересні 2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства зі скаргою на дії та бездіяльність начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Попович Я.В. у якій просила визнати неправомірною бездіяльність начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Попович Я.В. та зобов'язати останню: 1)повідомити на виконанні кого з виконавців знаходиться рішення; 2)провести перевірку та встановити контроль за виконанням державним виконавцем обов'язку з примусового виконання рішення; 3)надати [PERSON] довідку про стан виконавчого провадження з виконання рішення; 4)надати розгорнутий розрахунок заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів; 5)невідкладно вжити всі можливі заходи з виконання рішення; 6)звернутись до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів та невиконання судового рішення, тощо. В обґрунтування скарги вказувала, що відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження з виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13.05.2005 року по справі №2-2763 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] При цьому, на неодноразові звернення стягувача з 09.06.2005 року до часу звернення зі скаргою жодної суми аліментів на утримання двох дітей з боржника не стягнуто. На заяви [PERSON] до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві із вимогою повідомити стан виконавчого провадження, надати розрахунок заборгованості, вжити заходів реагування, жодної відповіді не отримала. Зрештою, інформаційний центр ВДВС Дніпровського районного управління юстиції повідомив [PERSON] про відсутність виконавчого провадження з виконання рішення в базі даних ВДВС Дніпровського районного управління юстиції. За таких обставин, [PERSON] вказувала на бездіяльність державного виконавця, начальника відділу та інших співробітників Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві та просила про задоволення скарги. У судовому засіданні заявник та представник заявника вимоги, викладені в скарзі підтримали та просили суд їх задовольнити. Представник Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, причин неявки до суду не повідомив. У відповідності до ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. З огляду на зазначене, позицію учасників процесу, положення ст. 450 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд скарги за відсутності посадової особи органу державної виконавчої служби, які повідомлені належним чином про час та місце розгляду скарги. Заслухавши, пояснення заявника, представника заявника, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, та підтверджено листом Головного Управління юстиції у м. Києві від 14.08.2007 року, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2763 від 13.05.2005 року Оболонського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] було відкрито постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 09.06.2005 року. За Довідкою ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 24.05.2010 року №15782/03-31 у [PERSON] існувала заборгованість по сплаті аліментів, яку йому було запропоновано добровільно оплатити до 30.05.2010 року. Згідно заяв [PERSON], отриманих ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, 08.04.2011 року, 27.06.2014 року остання ініціювала питання про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності. Крім того, 16.12.2015 року, 11.02.2016 року [PERSON] зверталася до ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві з заявами про надання відомостей про стан виконавчого провадження та вжиття заходів до виконання рішення суду. Факт направлення вказаних заяв підтверджується описом вкладенням до цінних листів. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. За п. 12 розділу 10 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року за №512/5 виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості має бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості. У відповідності до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. У відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини. В судовому засіданні ДВС не надано жодного доказу на спростування скарги [PERSON], а отже суд виходить з того, що претензії скаржника носять обґрунтований характер, в тому числі до керівника виконавчої служби щодо неналежної організації роботи та контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження. За результатами розгляду скарги у відповідності до ст. 451 ЦПК України, суд постановляє ухвалу і у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право). Таким чином, ст. 451 ЦПК України, яка системно входить до Розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» в порядку якого й розглядається дана скарга не передбачає можливості втручання суду в діяльність державного виконавця та зобов'язання до вчинення бажаної для скаржника послідовності дій у виконавчому провадженні. З огляду на зазначене, суд визнає неправомірною бездіяльність начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві та зобов'язує усунути порушення допущені під час здійснення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-2763 від 13.05.2005 року Оболонського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] При цьому, суд не вбачає можливим зобов'язувати державного виконавця до вчинення послідовності виконавчих дій запропонованої заявником у скарзі. На підставі викладеного,

Outcome: partial