Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

01 липня 2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідачів, вказуючи, що вона відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.02.2011 року є власницею квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідачі у справі. Відповідач [PERSON] втратила право власності на вказану квартиру у 2010 році, що підтверджується актом про проведення прилюдних торгів арештованого майна, що є предметом іпотеки від 12.11.2010 року, і з того часу за вказаною адресою відповідачі не проживають, їх речей у квартирі немає. Реєстрація відповідачів у квартирі порушує її, позивача, право власника розпоряджатися власною квартирою. Тому позивач просила суд позбавити відповідачів права користування квартирою № 107 в будинку № 15 по вулиці Тверській в місті Дніпрі та зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач в судове засідання не з'явилася, її представник надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а справу розглянути за його ат позивача відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 48). Відповідачі двічі поспіль в судове засідання не з'явилися, на адресу суду повернулися конверти із рекомендованими повідомленнями із позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47) Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За таких обставин суд вважає відповідачів належним чином повідомленими та можливим, за згодою представника позивача, розглядати справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 224 ЦПК України. Представник третьої особи, Індустріального районного відділу Державної міграційної служби України в місті Дніпрі, в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачеві на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.02.2011 року, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 496, на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 7, 8). Відповідачі у вказаній квартирі не проживають з 01.01.2011 року, їх речей у квартирі немає, що підтверджується актом, складеним майстрами технічної дільниці [PERSON], [PERSON], за участю мешканців квартир № 104 та № 105 вказаного будинку, [PERSON] та [PERSON], затвердженим начальником КЖЕП-26 [PERSON] 07.09.2011 року (а.с. 12). Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки судом встановлено, що відповідачі понад один рік без поважних на то причин не проживають за адресою: [INFO], є підстави для визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням за вказаною адресою, що дає підстави для зняття відповідачів з реєстраційного обліку. Суд вважає, що позовні вимоги щодо зняття відповідачів з реєстраційного обліку за спірною адресою є зайвими та не підлягають задоволенню, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстраційного обліку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial