Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

01 квітня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в сумі 15 000, 00 гривень щомісячно та одноразову суму в розмірі 72 238,85 гривень понесених додаткових витрат, пов`язаних із здоров`ям дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У шлюбі у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться її здоров`ям, розвитком, навчанням, матеріальним та моральним становищем дитини. Зазначає, що відповідач інших осіб на утриманні не має, є працездатним, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Крім того, позивач вказує, що в доньки виникли проблеми зі здоров`ям, а саме проблеми зору та викривлення зубів щелеп, а тому вона понесла додаткові витрати на придбання окулярів (233 євро) та брикет-системи» ( 3500 євро). Також на отримання належних знань та розвитку їх доньки за 2 роки вона витратила на заклад освіти 650 євро. Таким чином загальна сума витрат становить 144 477,70 гривень, тому відповідач повинен сплатити 72 238,85 гривень, тобто половина вартості коштів. З огляду на це, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в сумі 15 000, 00 гривень щомісячно та одноразову суму в розмірі 72 238,85 гривень понесених додаткових витрат, пов`язаних із здоров`ям дитини. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 08.04.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст.279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідач відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ст. 77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.12.2016 року (а.с. 10 ). З довідки Івановецької сільської ради Мукачівського району від 28.11.2018 року № 1692 вбачається, що [PERSON] разом з донькою [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою [ADDRESS] ( а.с. 11). Відповідно до нотаріально посвідченої заяви-згоди від 03.03.2018 року [PERSON] даною заявою надав свою згоду на залишення його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] на постійне приживання в Італії разом з її матір`ю [PERSON] (а.с. 14). Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» було установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років : з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. При цьому законодавство не містить вимоги визначення точного розміру аліментів як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Проаналізувавши досліджені судом докази в їх сукупності, при визначенні розміру аліментів на утримання доньки, суд враховує всі обставини справи, а також вимоги розумності, виваженості, співмірності (пропорційності) і справедливості, суд дійшов висновку визначити розмір аліментів в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку до досягнення дитиною повноліття. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дитини. Крім того, позивачем не обґрунтування розміру аліментів в заявленому розмірі належними доказами не доведено, що відповідач має змогу надавати таку допомогу. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача понесених нею додаткових витрат в розмірі 72 238,85 гривень, то суд зазначає наступне. Звертаючись до суду із позовом в цій частині позивач в обґрунтування вимог вказувала, що в доньки виникли проблеми зі здоров`ям, а саме проблеми зору та викривлення зубів щелеп, а тому вона понесла додаткові витрати на придбання окулярів (233 євро) та брикет-системи» ( 3500 євро). Також на отримання належних знань та розвитку їх доньки за 2 роки вона витратила на заклад освіти 650 євро. Таким чином загальна сума витрат становить 144 477,70 гривень, тому відповідач повинен сплатити 72 238,85 гривень, тобто половина вартості коштів. Тобто, між сторонами виникли правовідносини щодо стягнення додаткових витрат, понесених позивачем до досягнення донькою повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, матеріальним законом передбачено, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Зазначене положення закону стосується особливих обставин, до яких закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст.77, 78 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Однак всупереч зазначеному, позивач не надала суду належних доказів, які підтверджують, що вона понесла витрати на придбання окулярів (233 євро) та брикет-системи» ( 3500 євро) та на навчання доньки, а тому суд приходить до висновку відмову позовних вимог в цій частині. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved