Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

У вересні 2015 року Кредитна спілка «Борисфен»звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості у розмірі 64 100, 97 грн., а також сплачений, за подачу позову до суду, судовий збір у розмірі 1 218, 00 грн. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.05.2014 року між КС «Борисфен» та [PERSON]було укладено кредитний договір № 269 про надання КС «Борисфен» відповідачу 1 кредиту у розмірі 40 000, 00 грн. з терміном користування з 16.05.2014 року по 16.05.2016 року. Таким чином, у відповідача1 перед ним виникло грошове зобов'язання щодо сплати кредиту. Виконання зобов'язання відповідача по поверненню кредиту за даним договором забезпечено договором поруки від 16.05.2012 року, укладеного між позивачем та [PERSON], згідно якого вона взяла на себе перед кредитором солідарне зобов'язання у випадку невиконання або неналежного виконання останнім зобов'язань по кредитному договору. Позивач зі свого боку, виконав зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, проте відповідачі зобов'язання за кредитним договором не виконують, внаслідок чого станом на 16.09.2015 року за відповідачами рахується заборгованість у розмірі 64 100, 97 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] на виклики суду повторно не з'явився, хоча був повідомлений про час і місце судового засідання, будь-яких заяв щодо участі у розгляді справи не надіслав. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити в частині солідарного стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] посилаючись на припинення поруки. Суд, вислухавши думку представника позивача, представника відповідача [PERSON] - [PERSON], дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, приходить наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 16.05.2014 року між КС «Борисфен» та [PERSON]було укладено кредитний договір № 269 (а.с. 10-11). Згідно вище вказаного договору позивачем було надано кредит відповідачу [PERSON] у розмірі 40000,00 грн. з терміном користування з 16.05.2014 року по 16.05.2016 року. Дана обставина підтверджується видатковим касовим ордером від 16 травня 2014 року (а.с. 13). В судовому засіданні встановлено, що виконання зобов'язання відповідача [PERSON], по поверненню кредиту за даним договором, забезпечено договором поруки від 16.05.2014 року, укладеним між позивачем та відповідачем [PERSON], згідно якого вона взяла на себе перед кредитором солідарну відповідальність у випадку невиконання або неналежного виконання останнім зобов'язань за кредитним договором (а.с. 12). Згідно п. 1.1. та п.1.4. Кредитного договору від 16.05.2014 року позичальник та згідно п. 2.3. Договору та Договору поруки від 16.05.2014 року поручитель зобов'язуються повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 30 процентів річних. Пунктом 3.1. Кредитного договору обумовлено повернення отриманої суми кредиту та процентів за користування кредитом згідно графіку, який визначений у даному пункті. Судом встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, проте відповідачі в порушення умов даного кредитного договору, належним чином не виконують зобов'язання, в результаті чого за відповідачами перед позивачем наявна заборгованість, що станом на 16.09.2015 року складає: заборгованість за кредитним договором у розмірі 37 830,00 грн., 12 895, 26 - заборгованість за відсотками, 6 932,51 грн. - пеня, 6 033,05 грн. - інфляційних втрат та 410,15 грн. - 3% річних. З матеріалів справи вбачається, що відповідачам надсилались вимоги про усунення порушень умов договорів, сплату заборгованості та дострокове повернення кредиту, однак на даний час борг не погашено (а.с. 60, 61, 65, 66). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У ч. 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач1 не виконував належним чином зобов'язання за Кредитним договором № 265 від 31 травня 2012 року, не здійснював щомісячне погашення кредиту згідно графіку та не сплачував відсотки у розмірах та у строки, визначені вищевказаним договором, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 37 830,00 грн. (тіло кредиту) та 12 895, 26 - відсотки. Згідно ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до Правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи № 6-39цс13, згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи, що відповідачі не належним чином виконують взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, нарахування позивачем 6 932, 51 грн. - пені відповідно до п. 5.2, договору, 6 033,05 грн. - інфляційних втрат та 410, 15 грн. - 3% річних є обґрунтованим. Судом встановлено, що 16 травня 2014 року між позивачем (кредитор) та [PERSON] (поручитель) було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати всім належним йому майном та вкладами за зобов'язаннями [PERSON] (позичальник), що випливають із Кредитного договору № 269 від 16 травня 2014 року між кредитором та позичальником. Відповідно до пункту 3 договору поруки, договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов'язань за договором. Дія цього договору припиняється після повного повернення позичальником кредиту та відсотків за його користування в КС "Борисфен". Згідно зі ст. ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимогу до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі 6-78цс12. Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на умови кредитного договору щодо визначення відповідного графіку платежів з встановленням визначених щомісячних термінів погашення позичальником суми боргу, суд прийшов до висновку про часткове припинення поруки за періоди, які не охоплюються пред'явленням кредитором вимог до боржників (а саме: 16.06.2014, 17.06.2014 та 16.02.2015), а тому за зазначені періоди заборгованість за кредитом, відсотки, інфляційні втрати, 3% річних та пеня підлягає стягненню лише з позичальника (відповідача1). Беручи до уваги наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов Кредитної спілки "Борисфен"підлягає задоволенню частково, а саме: солідарному стягненню з відповідачів підлягають сума кредиту у розмірі 34 999 (тридцять чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 99 коп., відсотки у розмірі 12 197 (дванадцять тисяч сто дев'яносто сім) грн. 81 коп., пеня у розмірі 6 726 (шість тисяч сімсот двадцять шість) грн. 97 коп., інфляційні витрати у розмірі 5 353 (п'ять тисяч триста п'ятдесят три) грн. 08 коп., 3% річних у розмірі 380 (триста вісімдесят) грн. 62 коп.; а стягненню з відповідача1 підлягають 3% річних у сумі 29 (двадцять дев'ять) грн. 53 коп., інфляційні витрати у сумі 679 (шістсот сімдесят дев'ять) грн. 97 коп., пеня у сумі 205 (двісті п'ять) грн. 54 коп., відсотки у сумі 697 (шістсот дев'яносто сім) грн. 45 корп., сума кредиту у розмірі 2 830 (дві тисячі вісімсот тридцять) грн. 01 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог..

Outcome: partial