Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

01.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на дітей, присуджених рішенням суду за період з 21.04.2016 по 31.10.2016 в сумі 10719 гривень, посилаючись на те, що з відповідача рішенням Голопристанського районного суду від 06.07.2016 на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей до їх повноліття у розмірі 1/3 частки доходів, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до довідки державного виконавця відповідач допустив прострочення по сплаті аліментів. З посиланням на ст.ст. 196, 197 СК України просила суд задовольнити позов. У судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] підтримали вимоги, зазначені у позовній заяві та наполягали на їх задоволенні, з підстав, викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що відповідач добровільно перераховував на карту, номер якої йому надала позивачка аліменти на дітей, а тому не допустив прострочення по їх виплаті. Просив суд у задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що сторонами не заперечувалося. Рішенням Голопристанського районного суду від 20.11.2015 шлюб між сторонами розірвано (а. с. 4). Рішенням Голопристанського районного суду від 06.07.2016 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей до їх повноліття у розмірі 1/3 частки доходів, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку (а. с. 5). Відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця за період з 01.05.2016 по 31.10.2016 утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 7263,60 грн., з наведеним помісячним розшифруванням такої заборгованості (а. с. 9). Зазначений розмір заборгованості сторонами не оспорений. У відповідності до ст. 196 СК України (в редакції, яка діяла за заявлений у позові період прострочення) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. У постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України: від 3 лютого 2016 р. у справі N 6-1477цс15; від 16 березня 2016 р. у справах N 6-2589цс15, N 6-300цс16; від 1 червня 2016 р. у справі N 6-535цс16 викладена наступна правова позиція: зЗ урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць) (постанови). У відповідності до ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Таким чином, розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2016 по 31.10.2016 складає 2037,36 грн., виходячи із наступного розрахунку: за травень 2016: 402,54 грн. * 1% * 31 день = 124,79 грн.; за червень 2016: 1814,84 грн. * 1 % * 30 днів = 544,45 грн.; за липень 2016: (1367,03 грн. 1218,00 грн.) * 1% * 31 день = 46,20 грн.; за серпень 2016: 1367,03 грн. * 1 % * 31 день = 423,78 грн.; за вересень 2016: 1118,48 * 1% * 30 днів = 335,54 грн.; за жовтень 2016: 1814,84 грн. * 1% * 31 день = 562,60 грн. При цьому суд відкидає надані представником відповідача докази сплати аліментів, оскільки доказів належності картки, на яку відповідач здійснював платежі, позивачці та характер цих платежів (що це було саме погашення аліментних зобовязань) представником відповідача суду не надано, а позивачка у судовому засіданні заперечила отримання таких коштів від відповідача. На підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивачки також стягується з відповідача судові витрати пропорційно задоволеним судом вимогам, що становить 104,77 грн. (551,21 грн. * 2037,36 грн./10719 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial