Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

У червні\~2021\~року позивач\~ [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що 20.05.2017 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З лютого 2021 року сторони не проживають разом, причиною розпаду сім`ї є те, що вони не знаходять спільної мови щодо співжиття та відношення один до одного. На підставі цього в них часто виникають сварки, які доходять до скандалів. Вважає, що їх сім`я остаточно розпалася та примирення між ними є неможливим. Пославшись на викладене, позивач просить про розірвання шлюбу між нею та відповідачем,після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Позивач у судове засідання не з`явилася, проте надала письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити на примирення не згодна. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся неодноразово, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.05.2017 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Новоодеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області 20.05.2017 року, актовий запис № 36). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області 25.04.2018 року, актовий запис № 494). Подружнє життя між сторонами не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подружжя не бажають проживати разом, шлюбні відносини між ними припинено. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч. 1\~ст. 55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст.\~104,\~110,\~112 СК України, з урахуванням небажання сторін перебувати в шлюбі, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб\~розірванню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем, у позовній заяві викладено вимогу, про залишення їй прізвища " [PERSON] ". Згідно з\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Outcome: approved