Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

02.04.2015 р. позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем та поділити спільне майно подружжя. В ході розгляду справи позивачем було подано уточнену позовну заяву, в якій позивачка просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №1187, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] та здійснити поділ майна подружжя, що є спільною сумісною власністю, шляхом визнання за [PERSON], право приватної власності на легковий автомобіль ТОYОТА RАV4 2009 року випуску державний реєстраційний номер [NUMBER], однокімнатну квартиру [ADDRESS], гараж № 105 (сто п'ять) металевий, загальною площею 16.6 кв. м., розташованого в місті Харкові, по вулиці Блюхера, буд. №5 на території Автогаражного кооперативу Метеор, нежитлові приміщення підвалу №№LХVІІ-LХХІІІ літ А-7 загальною площею 119,1кв.м., що розташовані в м. Харкові, пр. Московський, будинок №96 (дев'яносто шість). В судове засідання представник позивача не зявилась, подала письмову заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити уточнені позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, подала письмову заяву, в якій підтвердила факт отримання уточненої позовної заяви, вимоги визнала в повному обсязі, правові наслідки їй відомі., просила розглянути справу за її відсутності. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання представником відповідача уточненого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 07 серпня 2004 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], про що зроблено запис №1187 в книзі реєстрації актів про одруження міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції. Від цього шлюбу народились двоє дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем у подружжя не склалося по причині різниці у характерах, поглядів на життєві питання, відсутності взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, а також принципів та цінностей спільного життя. Почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, що є моральною основою шлюбу, між подружжя відсутні вже останній рік. Починаючи з 01 грудня 2014 року і станом на дату складання даної позовної заяви позивач із відповідачем проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, вважає за необхідне позов в частині розірвання шлюбу задовольнити. З питань щодо утримання та виховання дітей - [PERSON] та [PERSON], спору між позивачем та відповідачем немає, за взаємною згодою подружжя дітей будуть проживати з матір'ю, за місцем її постійного проживання, щодо участі у утриманні дітей між подружжям також досягнуто згоди. Враховуючи той факт, що разом з позивачем залишаються проживати два сина, вона дійшла висновку, що необхідно здійснити наступний поділ спільного сумісного майна: Виділивши позивачу - легковий автомобіль 2009 року випуску державний реєстраційний номер [NUMBER], однокімнатну квартиру [ADDRESS], придбану в 2005 році, гараж № 105 (сто п'ять) металевий, загальною площею 16.6 кв.м., розташованого в місті Харкові, по вулиці Блюхера, буд. №5 на території Автогаражного кооперативу Метеор нежитлові приміщення підвалу, що розташовані в м. Харкові, пр. Московський, будинок №96 (дев'яносто шість). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними Згідно ч.3 ст. 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також; непрацездатні повнолітні син, дочка. Відповідно ст. 372 ЦК України за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. На підставі ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між: ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи вимоги позивача та визнання відповідачем вимог щодо визначення поділу майна в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст.. 88 УПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved