Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

01 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому на підставі договору купівлі-продажу належить квартира [ADDRESS]. На час звернення до суду у зазначеній квартирі зареєстрована дружина позивача [PERSON] та її сестра [PERSON], які з жовтня 2014 року за місцем реєстрації не мешкають, їх речі в квартирі відсутні, будь-якої участі в утриманні квартирі, зокрема в оплаті комунальних послуг, не приймають. Позивачу невідомо їх місцезнаходження, крім того він звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позивач через те, що відповідачі зареєстровані у квартирі, змушений нести зайві витрати на утримання квартири, в тому числі витрати на оплату житлово-комунальних послуг. В теперішній час у позивача виникла необхідність зняти з реєстрації відповідачів, які добровільно з реєстрації не знялись, а тому позивач просить суд визнати відповідачів [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання повторно не з'явились без поважних причин, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутністю, відзиву не надали, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12 жовтня 2006 року (а.с.7), що також підтверджується витягом Костянтинівського міського бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12168887 від 16 жовтня 2006 року (а.с.6), витягом з Державного реєстру правочинів № 3012728 від 12 жовтня 2006 року (а.с.8). 19 жовтня 2018 року заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 233/2943/18 шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 18 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління у Донецькій області, актовий запис № 190 від 18 липня 2014 року, розірвано (а.с.54). Факт реєстрації відповідачів [PERSON] та [PERSON] у зазначеній квартирі підтверджується довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 881 від 11 травня 2018 року, виданою КП «СЄЗ № 3» (а.с.9), відомостями про реєстрацію відділу реєстрації Костянтинівської міської ради № вих. 2795/09 та № вих.2796/09 від 09 серпня 2018 року (а.с.22-27). Згідно з актами перевірки паспортного режиму КП «СЄЗ № 3» від 11 травня 2018 року та 23 червня 2017 року [PERSON] та [PERSON] фактично не проживають у [ADDRESS] з жовтня 2014 року, особистих речей та предметів побуту не виявлено (а.с.10, 11). У добровільному порядку після припинення проживання у вказаній вище квартирі відповідачі місце реєстрації не змінили, у зв'язку з чим позивач у справі несе додаткові витрати по утриманню житла, зазнає складнощів при оформленні субсидії та позбавлений можливості у випадку необхідності розпорядитися своєю власністю за власним розсудом. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї (ч.2). Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК до членів сім'ї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON] більше року не мешкають у квартирі [ADDRESS], факт їх реєстрації в квартирі позбавляє позивача права користуватися майном повною мірою, призводить до зайвих витрат на оплату житлово-комунальних послуг, тощо.

Outcome: approved