Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Прокурор Пустомитівського району Львівської області в інтересах держави в особі : Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним та скасувати Державний акт серії ЯД №512676 від 24.06.2008, виданий [PERSON] на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,97 га, кадастровий номер 4623682800:02:001:0028, вартістю 507950,35 грн.; скасувати запис про право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку та внести відповідні зміни у земельно-кадастрові та земельно-облікові відомості, у тому числі внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень запис про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку; зобов'язати [PERSON] привести вищевказану земельну ділянку у придатний до використання, попередній стан за рахунок власних коштів; витребувати у [PERSON] вказану земельну ділянку та повернути її в розпорядження Жирівської сільської ради та судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що Пустомитівським РВ ГУМВС України у Львівській області завершено досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно колишнього сільського голови Жирівської сільської ради [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України. Вироком Пустомитівського районного суду від 09.09.2014 р. [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження закрито на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році». Вказаний вирок суду не оскаржувався та набрав законної сили та ним встановлено [PERSON]. будучи службовою особою, обіймаючи посаду Жирівського сільського голови, неналежно виконуючи свої службові обов'язки, що виявилось в недостатньому контролі за прийнятими рішеннями сесії, у липні 2007 року підписав та завірив гербовою печаткою протокол X сесії V скликання Жирівської сільської ради від 01.07.2007, а також рішення сесії №112 «Про передачу земельної ділянки для ОСГ у приватну власність громадянці [PERSON].», внаслідок чого відповідачу було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,97 га в с.Милятичі, яке фактично на сесії не розглядалось та не приймалось, що призвело до вибуття із власності територіальної громади Жирівської сільської ради земельної ділянки загальною площею 1,97 га. На підставі вищесказаного на ім'я відповідача виготовлено державний акт на вказану земельну ділянку, який 24.06.2008 після підпису [PERSON] та начальника органу земельних ресурсів зареєстровано в органах державного земельного кадастру України, внаслідок чого із власності територіальної громади незаконно вибула вказана земельна ділянка. Вказаний документ суперечить законодавству, оскільки питання про передачу даної земельної ділянки у власність [PERSON] на розгляд сесії сільської ради не виносилось, рішення про передачу у власність земельної ділянки не приймалось. На підставі наведеного позивач просить позов задоволити. У судове засідання прокурор з'явився, позов підтримав, просить його задоволити з підстав вказаний у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання з'явився, позов визнав. Представник третьої особи реєстраційної служби Пустомитівського РУЮ Грицай-Липська Н.С. в судове засідання з'явилася, проти позову в частині скасування запису про право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку та внесення відповідних змін у земельно-кадастрові та земельно-облікові відомості, у тому числі внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень запис про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку заперечила, в іншій частині покладається на розсуд суду. Третя особа відділ Держземагенства у Пустомитівському районі Львівської області, яка належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, не з'явилася в судове засідання та не повідомила причини неявки, не надала свої докази та заперечення на позов і від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності. З'ясувавши дійсні обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів та давши їм оцінку, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.09.2014 р. , який не оскаржувався та набрав законної сили, [PERSON]. будучи службовою особою, обіймаючи посаду Жирівського сільського голови, неналежно виконуючи свої службові обов'язки, що виявилось в недостатньому контролі за прийнятими рішеннями сесії, у липні 2007 року підписав та завірив гербовою печаткою протокол X сесії V скликання Жирівської сільської ради від 01.07.2007, а також рішення сесії №112 «Про передачу земельної ділянки для ОСГ у приватну власність громадянці [PERSON].», внаслідок чого відповідачу було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,97 га в с.Милятичі, яке фактично на сесії не розглядалось та не приймалось, що призвело до вибуття із власності територіальної громади Жирівської сільської ради земельної ділянки загальною площею 1,97 га. Питання про передачу даної земельної ділянки у власність [PERSON] на розгляд сесії сільської ради не виносилось, рішення про передачу у власність земельної ділянки не приймалось. На підставі вищесказаного на ім'я відповідача виготовлено державний акт на вказану земельну ділянку, який 24.06.2008 після підпису [PERSON] та начальника органу земельних ресурсів зареєстровано в органах державного земельного кадастру України, внаслідок чого із власності територіальної громади незаконно вибула вказана земельна ділянка. Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ст.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача. Згідно до ст.378, 388 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом, а власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним, у т.ч. і якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Підстави і порядок проведення державної реєстрації права власності осіб на нерухоме майно врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затвердженими постановою КМУ № 703 від 22.06.2011 р. Законом та Порядком державної реєстрації прав передбачено проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, інших речових прав за заявочним принципом шляхом подання уповноваженому суб'єкту відповідної заяви про державну реєстрацію, форму і вимоги до якої встановлює Міністерство юстиції України (частина четверта статті 15 Закону, пункт 7 Порядку державної реєстрації). Згідно з частиною першою статті 26 Закону записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. При цьому частиною четвертою статті 9 Закону визначено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. До передбачених статтею 19 Закону підстав для державної реєстрації прав та їх обтяжень віднесено в тому числі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Підстави для відмови у державній реєстрації визначені статтею 24 Закону. Відповідно до частини другої статті 26 чинної редакції Закону передбачено внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації прав "у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав". Таким чином, спеціальним законом встановлений певний порядок скасування запису про право власності та внесення відповідних змін у земельно-кадастрові та земельно-облікові відомості. Згідно цього порядку зацікавлена особа має звернутися до державного реєстратора із відповідною заявою, а державний реєстратор у межах наданих йому повноважень ухвалює відповідне рішення, і у разі відмови, таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку. Тому суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним частково в частині визнання недійсним та скасування державного акту на вказану земельну ділянку, витребування та зобов'язання привести таку у придатний до використання попередній стан, а в інший частині до задоволення не підлягають.

Outcome: approved