Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

02.04.2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. Житловий будинок [ADDRESS] належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06.06.1989 року державним нотаріусом Комунарської державної нотаріальної контори Муленко В.Б., реєстровий № 2-2282. Право власності на вказаний будинок зареєстровано КП «АБТІ» за реєстровим № 2792 від 21.07.1989 року. 01 лютого 2013 року позивач купив у відповідача вищезазначений житловий будинок. В той же день він сплатив відповідачу гроші в сумі 40000 (сорок тисяч) гривень. На підтвердження правочину відповідач надав йому розписку та передав йому ключі та документи на житловий будинок. Сторони домовилися посвідчити договір купівлі-продажу спірного житлового будинку 14.03.2013 року, проте в зазначений день нотаріально посвідчити договір не вдалося, оскільки відповідач, посилаючись на свою зайнятість, ухиляється від його нотаріального оформлення. Ці обставини змусили позивача звернутися з позовом до суду, в якому він просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], укладений 01 лютого 2013 року між відповідачем (продавець) та ним (покупець); визнати за ним право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], діюча на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 15.03.2013 року (а.с. 13), у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06.06.1989 року державним нотаріусом Комунарської державної нотаріальної контори Муленко В.Б., реєстровий № 2-2282, [PERSON] належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 3-4). Право власності на вказаний будинок зареєстровано КП «АБТІ» за реєстровим № 2792 від 21.07.1989 року (а.с. 4 зворот). Згідно ст. 328 ЦК України право власності отримується на підставах, не заборонених законом. Право власності передбачається таким, що виникло правомірно, якщо інше прямо не виходить із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. 01.02.2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали у простій письмові формі договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідно до роз'яснень, наданих 07.04.2014 року приватним нотаріусом Алчевського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], посвідчення вищенаведеного договору купівлі-продажу житлового будинку є неможливим, оскільки сторонами не надано до нотаріальної контори відомостей про розмір та кадастровий номер земельної ділянки (а.с. 15). Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. [PERSON], як продавець, передав у власність [PERSON], як покупцю, правовстановлюючі документи на житловий будинок та ключі від будинку, а останній у свою чергу сплатив вартість нерухомості у розмірі 40000 (сорок тисяч) гривень, про що продавець написав розписку (а.с. 14). Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 09.04.2014 року (а.с. 20), відомості щодо заборон відчуження по спірній нерухомості відсутні. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 09.04.2014 року (а.с. 21), відомості щодо обтяжень по спірній нерухомості відсутні. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому випадку подальше нотаріальне посвідчення договору не потрібне. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся, та визнати право власності за [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved