Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

У грудні 2016 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Халявка Наталія Миколаївна про визнання договору купівлі-продажу недійсним,витребування майна, скасування державної реєстрації прав. Позивач зазначив що, [INFO] померла його рідна сестра, [PERSON] яка була власником квартирі [ADDRESS] в будинку ЖБК «Третій Радянський». У встановлений законом 6 місячний строк позивач [PERSON], звернувся до нотаріуса з приводу прийняття спадщини. [PERSON], скориставшись підробленими документами 9 серпня 2013 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мельниченко І.О. і отримав свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів видане за реєстровим № 2211, яке було зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.08.2013 року. Наступного дня, 10 серпня 2013 року, між [PERSON] та відповідачкою гр. [PERSON], був укладений договір купівлі продажу вказаної квартири. Договір був посвідчений приватним нотаріусом КМНО Пашкевич Л.Г. і зареєстрований в реєстрі за № 660. При оформленні договору, відомості щодо [PERSON], як власника, нотаріусом були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Зазначено, що реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 129232980000, номер запису про право власності : 2071641. [PERSON] є єдиним спадкоємцем, а оформлення квартири було здійснено за підробленими документами, Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2014 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] Квартира [ADDRESS] витребувана з чужого незаконного володіння [PERSON]; за позивачем [PERSON] в порядку спадкування визнано право власності на зазначену квартиру. У позові [PERSON] до [PERSON] про визнання права вланост на майно та усунення перешкод у користуванні відмовлено. Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва від 08.12.2014 року задоволено частково апеляційну скаргу [PERSON] Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2014 року про визнання за [PERSON] права власності на спірну квартиру в порядку спадкування скасовано та у задоволенні цих позовних вимог відмовлено. У решті рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2014 року залишено без змін. Судом роз'яснено, що [PERSON] має право отримати квартиру у власність у звичайному порядку, як спадкоємець після смерті [PERSON] Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.05.2015 року касаційну скаргу [PERSON] відхилено. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2015року скасовані заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2013 року, про накладення арешту на квартиру [ADDRESS]. В зв'язку з необхідність внесення в державний реєстр речових прав на нерухоме майно та скасування записів про [PERSON] та [PERSON] як власників майна, [PERSON] звернувся до суду з позовом про скасування зазначеної реєстрації. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19 вересня 2016 року задоволено позовні вимоги [PERSON] щодо скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, квартиру [ADDRESS], як за [PERSON] так і за [PERSON] Після того, як рішення суду набрало чинності для виконання скасування державної реєстрації записів в державному реєстрі прав на нерухоме майно, з'ясувалося, що 23.08.2016 року, [PERSON] завідомо знаючи, що квартира [ADDRESS] рішенням Шевченківського районного суду міста витребувана з її незаконного водіння продала зазначену квартиру гр. [PERSON] Договір купівлі продажу квартири був посвідчений приватним нотаріусом КМНО Халявко Н.М. за договором купівлі-продажу від 23.08.2016 року посвідченим приватним нотаріусом КМНО Халявка Н.М., тобто квартирою володіє [PERSON] Посилаючись на вказані обставини, позивач просив: - визнати недійсним, договір купівлі продажу квартири [ADDRESS] укладений між гр.[PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом КМНО Халявка Н.М. зареєстрованої;^ Державному реєстрі прав на нерухоме майно за № 129232980000 - витребувати майно, квартиру [ADDRESS], з чужого незаконного володіння гр. [PERSON] та зобов'язати приватного нотаріуса КМНО Халявка Н.М. - скасувати державну реєстрацію прав [PERSON], реєстраційний номер картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків [NUMBER], на квартиру [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна -129232980000, - скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31062521 від 23.08.2016 року запис про право власності № 16040703 та внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно; - стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір 1551 гри.20 коп. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року накладено арешт на спірну квартиру [ADDRESS] в будинку ЖБК «Третій Радянський».(ас.77) Протокольною ухвалою суду від 11 травня 2017 року залучено третьою особи Головне управління юстиції у м. Києві. Протокольною ухвалою суду залучено як третю особу Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Халявка Наталію Миколаївну, яка була зазначена у позовній заяві відповідачем. В судове засідання сторони та представники третіх осіб не з'явились. Представник позивача та Приватний нотаріус КМНО звернулися із заявами про розгляд справи за їх відсутності. Відповідачі, незважаючи на повідомлення судовими повістками про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явились, заяви щодо участі у розгляді справи у судовому засіданні 19 липня 2017 року не надали. Суд, дослідивши матеріали справи та матеріали копій документів нотаріальної справи про укладення договору купівлі-продажу квартири, надісланих на запит суду Приватним нотаріусом КМНО, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON]. та [PERSON], витребування квартири [ADDRESS] із чужого незаконного володіння [PERSON] та зобов'язати Приватним нотаріусом КМНО Халявка Н.М.. скасувати державну реєстрацію прав [PERSON], на квартиру [ADDRESS], та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31062521 від 23.08.2016 та внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно; На підтвердження позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного між [PERSON]. та [PERSON] та про витребування квартири [ADDRESS] із чужого незаконного володіння [PERSON] позивач зазначив, що 23.08.2016 року [PERSON] уклала договір купівлі-продажу квартири з покупцем [PERSON], завідомо знаючи про те, що стосовно квартира [ADDRESS] прийняте рішення Шевченківського районного суду м Києва, яке набрало чинності у цій частині 08 грудня 2014 року, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про витребування квартира [ADDRESS] із її володіння. Ухвалою Колегії суддів судової палати Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.05.2015 року за касаційну скаргу [PERSON] на зазначені судові рішення відхилено. (№ 2-761/25516/13-ц.) У відповідності із ст..61 ЦПК України встановлені підстави звільнення від доказування, зокрема: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. (ч.1)Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.(ч.2) Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається із матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON], яка була власником квартирі [ADDRESS] в будинку ЖБК «Третій Радянський». У встановлений законом 6 місячний строк позивач [PERSON], звернувся до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, як єдиний спадкоємець другої черги за відсутності спадкоємців першої черги. За його заявою на прийняття спадщини, як спадкоємця другої черги за відсутності спадкоємців першої черги, після смерті [PERSON], Приватним нотаріусом КМНО Корольчук О.С. заведено нотаріальну справу № 54641917. При оформленні спадщини було з'ясовано, що квартира [ADDRESS] в будинку ЖБК «Третій Радянський» зареєстрована у Реєстраційній службі Головного Управління юстиції у м. Києві на [PERSON]. У 2013 році [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві, Приватний нотаріус КМНО Корольчук О.С., Приватний нотаріус КМНО Пашкевич Л.Г. про визнання нікчемними акту продажу з прилюдних торгів, свідоцтва про придбання майна, витребування майна з визнання права власності на майно. Ухвалою суду від 9 серпня 2013 року позовні вимоги [PERSON] об'єднані у одне провадження з позовними вимогами [PERSON] до [PERSON], третя особа Приватний нотаріус КМНО Пашкевич Л.Г.про визнання права власності на майно Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2014 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та [PERSON]:, витребувана від добросовісного набувача квартира [ADDRESS] ; визнано . в порядку спадкування за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. В іншій частині позову [PERSON] відмовлено. У позові [PERSON] до [PERSON] про визнання права вланості на майно та усунення перешкод у користуванні відмовлено. Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва від 08.12.2014 року задоволено частково апеляційну скаргу [PERSON] Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2014 року у частині задоволення позову про визнання за [PERSON] права власності на спірну квартиру в порядку спадкування скасовано та у задоволенні цих позовних вимог відмовлено. У решті рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2014 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.05.2015 року касаційну скаргу [PERSON] на зазначені чудові рішення відхилено. Отже, судами встановлено, що квартира [ADDRESS] в будинку ЖБК «Третій Радянський» належала на праві власності [PERSON], що підтверджується довідкою ЖБК ретій Радянський» № 89 від 20 травня 1993 року та копією реєстраційного посвідчення КМБТІ ві 24 червня 1993 року. [PERSON] померла у віці 75 років, що підтверджено свідоцтвом про смерть від 28 березня 2013 року № [NUMBER], актовий запис у книзі реєстрації смертей -№5582. У зв'язку із смертю власника квартири [INFO] відкрилась спадщина на усі права та обов'язки, що належали [PERSON] на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок її смерті Судами визнано, що спадкоємцем другої черги є [PERSON], як рідний брат [PERSON] Відповідно до листа приватного нотаріуса КМНО Корольчук О.С. від 30 жовтня 2013 року [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] На підставі його заяви заведено спадкову справу та отримано його заяву про прийняття спадщини за законом. З огляду на викладене суд вважає, що відповідачем [PERSON] майно придбано у особи, яка не мала права його відчужувати. Такий висновок суду ґрунтується на доказах, пов'язаних із обставинами поспішного продажу [PERSON] квартири [PERSON], не виконавши рішення суду у справі 2-761/25516 про витребування квартира [ADDRESS] із її володіння Згідно із ст. 388 ЦК України щодо права власника на витребування майна від добросовісного набувача якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема: вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (п.3 ч.1). Як роз'яснено у п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, відповідно до положень ст. 388 ЦК України щодо права власника на витребування майна із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його чи володіння особи, який він передав майно, не з його волі. Оскільки за ст..1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, право на витребування майна передбачене ст..388 ЦК переходить до спадкоємців власника майна. Як встановлено судом за обставинами даної справи квартира вибула із власності спадкодавця поза її волею. У відповідності із роз'ясненнями у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України 06.11.2009 N 9 « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19,27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV ( 1952-15 ) "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень"). У Постанові Судової колегії у цивільних справах Верховного Судк України від 25 травня 2016 року у справі за № 6-605 цс 16 (щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу) висловлена правова позиція, згідно із якою, «правом оспорювання правочину і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб, «як заінтересовані особи» (ст..ст.25,216 ЦК України) З огляду на зазначені приписи, правила ст..ст. 15,16 ЦК України, а також ст..ст.1,2-4,14,215 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов'язковий елемент конкретного суб'єктивного права як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб'єктивного права...» «Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою своїх прав» Договір купівлі продажу квартири був посвідчений приватним нотаріусом КМНО Халявко Н.М.. Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-гретьою. п'ятою та шостою статті 203 Цивільного Кодексу України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). (ч.З ст.215 ЦК України). Відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою,права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Доводи позивача всебічно перевірені судом і підтверджені матеріалами справи. [PERSON], яка достовірно знала про те, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 24.02.2014 року квартира [ADDRESS] витребувана з її незаконного володіння, всупереч існуючим нормам і правилам, продала зазначену квартиру, чим грубо порушила публічний порядок. Договір купівлі продажу квартири був укладений нею з ціллю утрудню й [PERSON] виконання рішення суду та отримання спадкового майна. Отже, на підставі встановлених судом обставини справи та враховуючи обставини встановлені судовим рішенням у справі № 2-761/25516/13-ц позовні вимоги про визнання недійсним, договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного між гр.[PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом КМНО Халявка Н.М. зареєстрованого у Державному реєстрі прав на нерухоме майно за № 129232980000 та про витребування квартири [ADDRESS], загальною площею 42,4 кв.м, житлова площа 28,0 кв.м з чужого незаконного володіння гр. [PERSON] уд вважає такими, що підлягають задоволенню. Водночас стосовно позову про зобов'язання приватного нотаріуса КМНО Халявка Н.М. скасувати державну реєстрацію прав [PERSON], реєстраційний номер картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків [NUMBER], на квартиру [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна -129232980000, та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31062521 від 23.08.2016 року запис про право власності № 16040703 та внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно до Приватного нотаріуса з цього питання суд вважає таким що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Законом України від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" питання про скасування запису в Державному реєстрі вирішується у адміністративному провадженні. Отже за встановлених обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволення позовних вимог [PERSON] у частині його позову про зобов'язання приватного нотаріуса КМНО Халявка Н.М. скасувати державну реєстрацію прав [PERSON], реєстраційний номер картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків [NUMBER], на квартиру [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна -129232980000, та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31062521 від 23.08.2016 року запис про право власності № 16040703 та внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно до Приватного нотаріуса з цього питання є безпідставними, як до неналежних відповідачів. Враховуючи викладене на підставіст.ст.15,16,203,215,388,655,656, 1218,1222,1223,1258,1262,1267,1268,1269,1270 ЦК України, ст.ст. 19,27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та

Outcome: partial