Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

У листопаді 2013 року прокурор Менського району Чернігівської області в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Жовтневої сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок та надвірні будівлі. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться у [ADDRESS] та інше майно. Спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] Фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, позивач звернулася до державного нотаріуса Менської районної державної нотаріальної контори Петрикей К.І. із заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріальної контори за оформленням спадщини, нотаріусом було роз'яснено, що отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може із - за відсутності правовстановлюючих документів, у зв'язку з чим було запропоновано визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку. Прокурор просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS]. 11 грудня 2013 року протокольною ухвалою Менського районного суду Чернігівської області в якості співвідповідача залучено [PERSON] Прокурор та позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача Жовтневої сільської ради Менського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Заслухавши прокурора та позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухомість. Згідно Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968р.) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім'я по батькові глави сім'ї на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003р. будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. З довідок виконавчого комітету Жовтневої сільської ради Менського району Чернігівської області №396/03-09, № 397/03-09 від 05 листопада 2013 року, №23/03-10 від 06 грудня 2013 року вбачається, що згідно витягу з погосподарської книги №2, особовий рахунок [NUMBER], господарство, яке знаходиться в [ADDRESS] мало статус колгоспного двору, за вказаною адресою були зареєстровані і проживали станом на 15 квітня 1991 року: [PERSON] - голова господарства, проживав до [INFO], виписаний у зв'язку зі смертю; [PERSON] - дружина голови господарства, проживає по теперішній час; [PERSON] - син голови господарства, вибув 28 листопада 1992 року. Земельна ділянка площею 0,25 га, за даною адресою передавалась у приватну власність згідно рішення виконавчого комітету Жовтневої сільської ради Менського району Чернігівської області від 27 листопада 1996 року №37, державний акт не видавався (а.с. 10-11, 25). Суд враховує, що відповідно до роз'яснень, викладених в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року зі змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України « Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. З наведеного вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року право на частку бувшого колгоспного двору мали: [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] 28 листопада 1992 року вибув з колгоспного двору та не скористався правом про виділення частки бувшого колгоспного двору, а тому втратив право на дану частку. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, спірна садиба належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] у рівних частках, а саме по 1/2 частці кожному. З повідомлення Менської виробничої дільниці комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» №172 від 16 жовтня 2013 року вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року на житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] право власності не зареєстровано, житловий будинок має 100 % готовності (а.с. 9). Із звіту про незалежну оцінку житлового будинку з надвірними будівлями, здійсненого СПД [PERSON] вбачається, що ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS], становить 23850,00 грн. (а.с. 12-13). Дослідженням технічного паспорту на будинок [ADDRESS] встановлено, що станом на 16 жовтня 2013 року зазначений будинок має такі характеристики: будинок А-1, веранда а -1, літня кухня Б-1, сарай В-1, гараж Г-1, сарай Д-1, сарай д-1, сарай Е-1, погріб Ж-1, колодязь №1, ворота з хвірткою №2 (а.с. 15-18). [INFO] в селі Жовтневе Менського району Чернігівської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 3). Спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про одруження (а.с. 7). Позивач [PERSON] звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 27), відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №1651/02-31 від 24 жовтня 2013 року, винесеної державним нотаріусом Менської районної державної нотаріальної контори (а.с. 8) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями відмовлено у зв'язку з неподанням документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій. За таких обставин, суд, вважає можливим визнати право власності за позивачем [PERSON] на 1/2 частку спірного житлового будинку, як спадкове майно за законом, після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]; визнати право власності за [PERSON] на 1/2 частку спірного житлового будинку, як частку в колгоспному дворі. На підставі викладеного,

Outcome: approved