Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

у грудні 2018 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року шлюб між ними розірвано. Також постановлено стягувати з [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 01.05.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття. На виконання судового рішення 22 січня 2016 року Голосіївським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист № 752/14512/15-ц. Постановою від 16 лютого 2016 року державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у місті Києві відкрито виконавче провадження № 50171683. Відповідач не сплачував аліменти, у зв"язку з чим за період з вересня 2015 року по 01 грудня 2018 року утворилася заборгованість. Згідно розрахунку, наданого державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, станом на 01 жовтня 2018 року становить 52 140,76 грн. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період із 01 вересня 2015 року по 01 грудня 2018 року в загальному розмірі 261 212 грн. 68 коп. та судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 грудня 2018 року відкрито провадження у даній справі. (а.с. 20) 28 лютого 2019 року відповідач подав відзив на позовну заяву. (а.с. 25) Просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки станом на 20 січня 2019 року заборгованість по аліментах відсутня, боржником сплачено борг у розмірі 47 827,64 грн. 14 березня 2019 року [PERSON] подала відповідь на відзив. (а.с. 48) Просить задовольнити позов, оскільки погашення заборгованості по аліментам було здійснено після звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов. Відповідач та його представник в судовому засіданні не визнали позовні вимоги та просили суд відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін у справі та дослідивши матеріали справи, встановлено наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 06 серпня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] . (а.с. 11) Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року шлюб між ними розірвано. (а.с. 29) Також постановлено стягувати з [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 01.05.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття. На виконання судового рішення 22 січня 2016 року Голосіївським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист № 752/14512/15-ц. (а.с. 13) Постановою від 16 лютого 2016 року державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у місті Києві відкрито виконавче провадження № 50171683. (а.с. 65) Звертаючись у суд з даним позовом, [PERSON] посилалася на розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, складений старшим державним виконавцем Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лазаревою А.І ., згідно якого станом на 01 жовтня 2018 року заборгованість по аліментах становить 52 140,76 грн. (а.с. 15) Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач [PERSON] надав інший розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, складений старшим державним виконавцем Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лазаревою А.І ., згідно якого станом на 29.01.2019 року заборгованість по аліментах відсутня, оскільки 23 січня 2019 року боржником сплачено борг у розмірі 47 827,64 грн. (а.с. 28) Позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі одного відсотка від суми несплачених своєчасно аліментів на утримання дитини на кожен день прострочення в розмірі 261 212,68 грн. за період з 01 вересня 2015 року по 01 грудня 2018 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц викладений наступний правовий висновок, який в силу положень ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ч.4 ст.263 ЦПК України повинен бути врахований районним судом при виборі і застосуванні норм права для вирішення даного спору. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Указаний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц. Визначаючи розмір пені за простроченн сплати аліментів, суд керується розрахунком заборгованості по аліментах від 03.03.2016 р. (а.с. 14) та від 29.01.2019 р. (а.с. 27), виконані державними виконавцями. При цьому, вбачається, що аліменти відповідачем сплачувалися нерегулярно та частково, а заборгованість була повністю погашена 23 січня 2019 року. Заборгованість з оплати аліментів почала виникати з березня 2015 року, а період прострочення сплати аліментів є значним, тому загальний розмір пені в даному випадку в силу ч. 1 ст. 196 СК України становитиме 100% суми розміру заборгованості по кожному місячному платежу зі сплати аліментів з березня 2015 року по червень 2018 року включно за відрахуванням сплачених відповідачем сум, що в повній мірі відповідає позовним вимогам та не виходить за їх межі. У липні - листопаді 2018 року відповідач сплачував аліменти у розмірі, що перевищує платіж, тому підстав для нарахування пені не вбачається. Тобто, розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача в даному випадку становить: 1692,50 +1795,75 +1772,25 +2121,50 + 1781,50 + 1781,50 + 721,48 + 584,18 +692,09 + 736,81 + 706,11 + 736,81 + 958,01 +2187,75 +1752 +2273,50 + 1823 + 1658 +2252,50 = 2697 + 839,50 + 2772,75 + 153 = 2768,25 + 2855,75 + 963,50 + 1910,75 + 3508,75 + 917 + 3031 + 2347 + 1287,50 + 3 321,50 + 950. Таким чином, загальна сума пені за прострочення [PERSON] сплати аліментів за виконавчим листом № 752/14512/15-ц становить 65 279,41 грн., однак в силу ч. 1 ст. 196 СК України указана сума підлягає обмеженню до 47 827,64 грн. Відповідачем не наведено суду підстав (особливостей матеріального, сімейного стану тощо), у зв"язку з якими заначена вище сума може бути зменшена. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Доводи відповідача про відсутність заборгованості за весь заявлений період спростовуються розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеним державним виконавцем. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 704,80 грн. судового збору. Також, з урахуванням часткового задоволення позову, необхідно частково стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу.

Outcome: partial