Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

01 лютого 2018 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Локачинської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON], [INFO], є батьком неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], та малолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірвано, діти залишилась проживати з позивачем і перебувають на її повному утриманні. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не цікавиться їх вихованням. Відповідач не забезпечує дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, не спілкується з ними, не створює умов для отримання ними освіти. Крім того, відповідач не цікавиться навчанням дітей, не відвідує батьківські збори, не бере участі у навчально-виховному процесі. Враховуючи висновок органу опіки та піклування Локачинської РДА від 16 січня 2018 року № 50/16/2-18 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та беручи до уваги, що в результаті ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків порушуються інтереси дітей, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], та малолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у справі. 22 березня 2018 року позивач подала заяву про розгляд заяви без її участі. Позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач також подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи органу опіки та піклування [PERSON] відповідно до заяви від 22 березня 2018 року просить розгляд справи проводити без її участі, не заперечує проти задоволення позову. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕГ № 025444 від 05 листопада 2009 року ( а.с.7). Від спільного шлюбу у них народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO], та дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтв про їх народження та з яких вбачається, що їх батьком записано [PERSON] (а.с.6). Діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Батько [PERSON] не бере участь у їх вихованні, місце перебування його невідоме, що стверджується довідками Затурцівської сільської ради Локачинського району № 1948, № 1949 від 08.12.2017 року ( а.с. 8, 11). Із довідки Луцького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області бачається, що відповідно до виконавчого листа Локачинського районного суду Волинської області № 2-210 від 06 жовтня 2009 року та матеріалів виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] аліментів в користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та дочки - [PERSON], [INFO], заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01 грудня 2017 року становить 58490,25 грн. ( а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Із висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO], проживає з [PERSON] без реєстрації шлюбу у с. Верхи, вул. Тиха, 46А Луцького району Волинської області. Відповідач не працевлаштований, зауважень та скарг від мешканців села та членів сім'ї на його поведінку не поступало, до адміністративної відповідальності останній не притягувався. Разом з тим, відповідно до довідки Затурцівської [PERSON] ступенів від 18 грудня 2017 року № 01-06/102 відповідач [PERSON], батько учня [INFO], не відвідує батьківські збори, не бере участі у навчально-виховному процесі, діти знаходяться на утриманні матері ( а.с.11). Крім того, за період з 01 червня 2017 року по 30 листопада 2017 року позивач [PERSON] не отримувала від відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей, що стверджується довідкою Луцького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області № 1060 від 06 грудня 2017 року (а.с.13). Із пояснень свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], відібраних старшим інспектором СРПП № 2 Локачинського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області від 27 грудня 2017 року також вбачається, що батько дітей [PERSON] не бере участі у вихованні дітей, до них не приїжджає, у с. Юнівка Локачинського району його не бачили протягом останніх кількох років (а.с.14,15,16). Зазначені вище обставини в їх сукупності свідчать про свідоме нехтування відповідачем своїми обов'язками по вихованню та утриманню дитини. Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи висновок органу опіки та піклування Локачинської райдержадміністрації від 16 січня 2018 року № 50/16/2-18, згідно з яким, виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та дочки - [PERSON], [INFO], а також, те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч.1ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved