Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

01.07.2015 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 475 187, 67 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог покликається на такі обставини: 02.03.2013 р. між ним та [PERSON] було укладено договір позики у відповідності до якого він передав [PERSON] Ставросу у власність грошову суму у розмірі 9500,00 дол. США , які позичальник зобовязувався повернути не пізніше 01.08.2013 року на умовах та в строки, визначених договором. На підтвердження умов договору позики та отримання грошових коштів [PERSON] надав письмову розписку. Проте позичені кошти відповідач не повернув до даного часу та незважаючи на неодноразові звернення позивача відмовляється їх повернути в добровільному порядку. На підставі наведеного позивач просить позов задоволити. В судове позивач не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в тому числі через оголошення в пресі повторно не з'явився в судове засідання та не повідомив причини неявки, не надав свої докази та заперечення на позов і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, у відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, та згідно ст.197 ЦПК України,без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів у їх сукупності, з врахуванням вимог цивільного судочинства, суд вважає, що позов слід задовольнити в силу наступного. Судом встановлено, що 02.03.2013 р між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за яким [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 9500,00 грн., ці гроші він зобовязувався повернути з 01.06.2012 року по 01.03.2013 року зі сплатою 10% річних, що становить 760 дол. США від загальної суми, а за користування грошовими коштами довше, зобовязувався сплачувати 4% на місяць, тобто 380 дол. США і повернути ці кошти до 01.08.2013 року. Свої зобовязання за договором позики позивач виконав в повному обсязі , надавши відповідачу кошти у визначеному договорі розмірі а відповідач свої зобовязання за договором позики не виконує належним чином, у звязку з чином , у нього утворилась заборгованість у розмірі 9500,00 дол. США, що станом на 02.04.2015 року за офіційним курсом НБУ становить 223078,47 грн. Статтями 526, 599,625 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином згідно умов договору, що зобовязання припиняється виконанням, і що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей. А статтею 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З врахуванням встановленого суд вважає, що між сторонами існували договірні відносини щодо позики грошових коштів на визначений термін, і що відповідач не виконав належним чином свої зобовязання з повернення отриманих коштів. У відповідності до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 25.02.2015 року відповідачеві було направлено письмову вимогу про виконання ним свого збов»язання щодо погашення суми заборгованості, відсотків за користування кредитом та 3% річних, проте зобовязання відповідача залишається не виконаним а заборгованість залишається непогашеною. Таким чином сума заборгованості відповідача складає 475187,67 грн. З яких 223078,47 грн. основного боргу (9500,00 дол. США * 23, 4819 грн.), 240924,75 грн. відсотки за користування кредитом ( 10260 дол. США * 23, 4819 грн.), 11184,45 грн. загальна сума 3% річних за користування кредитом ( 476,30 дол. США * 23, 4819 грн.) Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним, його розмір відповідає фактичним обставинам справи, а тому такий підлягає до задоволення повністю. Також з [PERSON] гідно ст.88 ЦПК України необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати розміром 3654,00 грн.

Outcome: approved