Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

01 жовтня 2014 року позивач ТОВ «Кей-Колект» через представника [PERSON] звернувся з позовом про стягнення з [PERSON], [PERSON], ПП «Фірма «Русь», (правонаступником якого є ПП. «Фортуна») заборгованості за кредитним договором № 11013672000 в сумі 4 430 789,18 гривень. Свої вимоги позивач мотивує тим, що згідно даного договору [PERSON] було надано кредит, однак позичальник всупереч вимогам зазначеного кредитного договору своєчасно не повернув позичених коштів, в результаті чого виникла заборгованість по кредиту. В добровільному порядку [PERSON] повернути кошти відмовляється, а тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів 4 430 789,18 гривень заборгованості за кредитним договором, а також судовий збір сплачений ним. 28 жовтня 2014 року [PERSON] подав зустрічний позов до ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Кей-Колект» третьої особи [PERSON], в якому просить визнати недійсним договір факторингу № 4 від 11 червня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», в частині передачі прав вимоги за кредитним договором № 11013672000 від 23.06.2006 року, від первинного кредитора ПАТ «УкрСиббанк» до нового кредитора ТОВ «Кей-Колект» стосовно вимог до [PERSON] ; в позові ТОВ «Кей-Колект» до [PERSON] , ПП. Фірма «Русь», [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовити. В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Кей-Колект» первісний позов підтримав і просив його задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві, а проти зустрічного позову подав письмове заперечення. Представник відповідачів за первісним позовом та представник позивача за зустрічним [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнав та подав письмове заперечення і просить задовольнити зустрічний позов. Відповідачі за первісним позовом та позивач за зустрічним [PERSON], в судове засідання не з'явилися, від них не надходило заяв і клопотань, хоча вони належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Представник відповідача за зустрічним позовом ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з'явився, від нього не надходило заяв і клопотань, хоча він належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд з'ясував наступні обставини. 23 червня 2006 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» укладено кредитний договір № 11013672000 про надання [PERSON] грошових коштів в сумі 360 000,00 франків Швейцарії під 8,99 відсотків річних зі строком остаточного повернення не пізніше 23 червня 2017 року. 11 червня 2012 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір факторингу № 4, відповідно до якого права вимоги заборгованості( включаючи суму наданого кредиту, проценти, комісії, штрафні санкції та інші можливі платежі) за кредитним договором відступлені ТОВ «Кей-Колект». Згідно п.п. 1.2.2, 1.3. Кредитного договору [PERSON] зобов'язався сплачувати заборгованість щомісяця рівними частинами та щомісяця сплачувати проценти за користування кредитними коштами, однак свої зобов'язання за кредитним договором [PERSON] не виконав. Пунктом 5.5. Кредитного договору передбачено право банку вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту, сплати відсотків та інших платежів за цим договором у випадку неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань. Відповідно до довідки-розрахунку залишку заборгованості станом на 15 вересня 2014 року виникла заборгованість в сумі 321 029,69 франків Швейцарії, що в еквіваленті за курсом НБУ (13,8018 грн. за 1 франк Швейцарії) становить 4 430 789,18 грн. з них: 262 335,35 франків Швейцарії, що в еквіваленті за курсом НБУ (13,8018 грн. за 1 франк Швейцарії) становить 3 620 701,35 грн. - заборгованість за кредитом; 58 694,34 франків Швейцарії, що в еквіваленті за курсом НБУ (13,8018 грн. за 1 франк Швейцарії) становить 810 087,84 грн. - заборгованість за процентами. Для забезпечення цього кредитного договору 23 червня 2006 року між Банком та ПП. «Фірма «Русь» і [PERSON] було укладено також договори поруки, за якими ПП. «Фірма «Русь» та [PERSON] зобов'язалися солідарно з [PERSON] відповідати в повному обсязі за своєчасне і повне виконання їх зобов'язань перед Банком по Кредитному договору. 23 червня 2014 року [PERSON] було направлено вимогу про усунення порушення, в якій було викладено вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором. Проте [PERSON] заборгованість за кредитним договором не сплатив, проти вимоги заперечень не надсилав. Згідно витягу Державної Реєстраційної служби України Приватне підприємство «Фортуна « є правонаступником приватного підприємства Фірма «Русь». Відповідно до ст.. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Виходячи з наведеного суд прийшов до висновку, що відповідачі за первісним позовом не виконали свої обов'язки за Кредитним договором та договором поруки, а тому є законні підстави для задоволення позову і стягнення боргу, відсотків за користування кредитом, а також судових витрат по справі, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює жодних обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодної зі сторін кредитного договору. Виходячи з наведеного, суд вважає, що ТОВ «Кей-Колект» не потребує наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу і має право на користування в Україні грошових одиниць іноземних держав. Судом встановлено, що договори поруки укладені до повного виконання кредитного договору, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з моменту повного невиконання зобов'язань. Таким чином, кредитний договір укладений до 23 червня 2017 року, а тому порука не припинилася. Крім того, договори поруки сторонами не оспорювалися. Згідно з ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи слідує, що [PERSON] не надав суду підтвердження до своєї зустрічної позовної заяви.

Outcome: dismissed