Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

02.04.2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Автоклуб про зняття заборони відчуження з автомобіля. В позові позивач посилався на те, що між сторонами 31.05.2005 року була укладена угода №8744 з додатками та договір комісії №8744, предметом яких було надання йому послуг, спрямованих на придбання автомобіля, більше ніж через 2 роки йому повідомили про те, що він отримав право на отримання автомобіля марки ВАЗ-21099 вартістю 38700 грн., однак в день отримання автомобіля йому повідомили про те, що автомобіля даної марки немає, а є автомобіль марки ВАЗ-21154 російського виробництва, він погодився на отримання даного автомобіля, підписавши додаток №2 від 27.08.2007 року до договору №8744, відповідно до п.5 якого його заборгованість склала станом на 27.08.2007 року 34040 грн. на 75 місяців, тобто щомісячний чистий внесок складав 453,86 грн., з урахуванням сплачених ним чистих внесків в сумі 9794 грн. ціна отриманого ним автомобіля складає 43834 грн., 43500 грн. була визначена і заставна ціна автомобіля, ціна визначалась ними відповідно до ст.582 ЦК України, достроково сплативши до червня 2013 року 51546,20 грн., тобто виконавши зобов`язання по договору застави, він звернувся до відповідача з проханням зняти заборону на відчуження автомобіля і отримав відмову, посилаючись на його заборгованість в сумі 7591,57 грн., вважає, що відповідач в порушення вимог ст.18 Закону України Про захист прав споживачів та ч.3 ст.632 ЦК України на власний розсуд збільшив ціну автомобіля порівняно з тією, яка була погоджена на момент отримання реального автомобіля і зазначена в договорі застави, вважає, що кожний учасник групи повністю сплачує за свій автомобіль незалежно від платежів інших учасників, тому вважає, що збільшення відповідачем ціни автомобіля згідно прайсу філії Либідь-авто після 01.02.2012 року є протизаконною, посилається на п.3 ч.2 ст.19 Закону України Про захист прав споживачів така підприємницька практика є нечесною і забороняється, а умови таких договорів відповідно ст.18 Закону України визнаються недійсними, а згідно ст.255 КК України такі дії є злочинними, в зв`язку з виконанням забезпеченого заставою зобовязання прохав, посилаючись на ст.ст. 4, 5, 18, 19 Закону України Про захист прав споживачів та ст.593 ЦК України зняти заборону відчуження з автомобіля [NUMBER] кузов ХТА 21154074423999, 2007 року випуску. 21.04.2015 року до суду звернувся відповідач з письмовими запереченнями, в яких посилався на те, що позивач звертався до Гуляйпільського районного суду Запорізької області з аналогічною вимогою в березні 2014 року і рішенням суду йому було відмовлено у задоволенні вимог, що і було підтверджено апеляційним судом Запорізької області, вважають, що звернення до суду позивача є ухиленням позивача від виконання умов договору, так станом на 15.04.2015 року договірна заборгованість позивача по оплаті автомобіля та послуг склала 6777,97 грн., відповідно до додатку 2 сторони визначили заборгованість і строк її погашення - грудень 2013 року, однак позивач сплачував платежі на власний розсуд, правомірність щомісячних розрахунків, виставлених на оплату Повних внесків, виходячи з ринкової щомісячної вартості автомобіля у своїх постановах підтвердив Вищий господарський суд. 25.06.2015 року до суду звернувся відповідач з заявою про розгляд справи у відсутність його представника. У судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що між сторонами 31.05.2005 року була укладена угода №8744 з додатками та договір комісії №8744, предметом яких було надання йому послуг, спрямованих на придбання автомобіля, більше ніж через 2 роки йому повідомили про те, що він отримав право на отримання автомобіля марки ВАЗ-21099 вартістю 38700 грн., однак в день отримання автомобіля йому повідомили про те, що автомобіля даної марки немає, а є автомобіль марки ВАЗ-21154 російського виробництва, він погодився на отримання даного автомобіля, підписавши додаток №2 від 27.08.2007 року до договору №8744, відповідно до п.5 якого його заборгованість склала станом на 27.08.2007 року 34040 грн. на 75 місяців, тобто щомісячний чистий внесок складав 453,86 грн., з урахуванням сплачених ним чистих внесків в сумі 9794 грн. ціна отриманого ним автомобіля складає 43834 грн., 43500 грн. була визначена і заставна ціна автомобіля, ціна визначалась ними відповідно до ст.582 ЦК України, достроково сплативши до червня 2013 року 51546,20 грн., тобто виконавши зобов`язання по договору застави, він звернувся до відповідача з проханням зняти заборону на відчуження автомобіля і отримав відмову, посилаючись на його заборгованість в сумі 7591,57 грн., вважає, що відповідач в порушення вимог ст.18 Закону України Про захист прав споживачів та ч.3 ст.632 ЦК України на власний розсуд збільшив ціну автомобіля порівняно з тією, яка була погоджена на момент отримання реального автомобіля і зазначена в договорі застави, вважає, що кожний учасник групи повністю сплачує за свій автомобіль незалежно від платежів інших учасників, тому вважає, що збільшення відповідачем ціни автомобіля згідно прайсу філії Либідь-авто після 01.02.2012 року є протизаконною, посилається на п.3 ч.2 ст.19 Закону України Про захист прав споживачів така підприємницька практика є нечесною і забороняється, а умови таких договорів відповідно ст.18 Закону України визнаються недійсними, а згідно ст.255 КК України такі дії є злочинними, в зв`язку з виконанням забезпеченого заставою зобовязання прохав, посилаючись на ст.ст. 4, 5, 18, 19 Закону України Про захист прав споживачів та ст.593 ЦК України зняти заборону відчуження з автомобіля [NUMBER] кузов ХТА 21154074423999, 2007 року випуску. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: 31.05.2005 року між сторонами було укладено договір про надання послуг №8744, предметом якого відповідно до п.2.1. було зобов`язання відповідача надати позивачу як учаснику системи послуг, направлених на придбання автомобіля, вказаного в додатку №1, через систему Автоклуб, організовану компанією. 31.05.2005 року між сторонами було укладено договір комісії №8744, предметом якого відповідно до п.1.1. було зобов`язання відповідача за дорученням позивача за винагороду провести пошук продавця автомобіля, необхідного позивачу для придбання, укласти договір купівлі-продажу нового автомобіля з продавцем від свого імені і за рахунок позивача, передати позивачу автомобіль. 27.08.2007 року між сторонами було укладено додаток №2 до договору комісії №8744/1 від 31.05.2005 року, відповідно до п.1, п.3 якого сторони погодили, що позивачем сплачено за період з 06.07.2005 року по 08.08.2007 року 9814,48 грн., з яких 19,98 грн. комісійні, борг позивача станом на 27.08.2007 року становить 34040 грн., який буде погашений протягом 75 місяців, доплата до чистих внесків становить 2165,54 грн. 27.08.2007 року між сторонами було укладено додаток №3 до договору про надання послуг №8744 від 31.05.2005 року, відповідно до п.1, п.4, п.5 якого позивач вніс за період з 01.06.2005 року по 08.08.2007 року адміністративні внески, вступний внесок та право на отримання в розмірі 1% на суму 3428,90 грн., борг позивача станом на 27.08.2007 року становить 6808 грн. адміністративного внеску, який позивач погашає рівними частинами протягом 75 місяців. 28.08.2007 року між сторонами укладено договір застави, відповідно до п.1 якого у забезпечення дотримання умов договору комісії №8744 від 31.05.2005 року та договору про надання послуг №8744/1 від 31.05.2005 року по сплаті заставодавцем - заставодержателю виниклого боргу за отриманий автомобіль згідно суми, яка вказана в Додатку№2 до договору комісії та додатку №3 до договору про надання послуг заставодавець передає в заставу заставодержателю автомобіль [NUMBER]. Відповідно до умов п.3.3 договір діє до повного задоволення вимог заставодержателя за договорами №8744 від 31.05.2005 року та №8744/1 від 31.05.2005 року. 19.08.2013 року позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення йому коштів в сумі 9995,45 грн. як безпідставно отримані відповідачем та направити до нотаріальної контори м. Гуляйполе повідомлення про припинення права застави. 17.09.2013 року позивачу направлено відповідь на його заяву, в якій відповідач не погоджуючись з тим, що позивач виконав умови договорів в повному обсязі, відмовив позивачу. 29.05.2014 року рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області позов позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю Автоклуб про захист прав споживача, визнання угоди недійсною та стягнення коштів задоволено частково, договір про надання послуг №8744 від 31.05.2005 року та договір комісії №8744/1 від 31.05.2005 року, укладені між сторонами, визнано недійсними, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 29.05.2014 року скасовано, у задоволенні позову до відповідача відмовлено. Суд, відмовляючи в задоволенні позову, виходить з наступного: Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються главою 63 ЦК України Послуги, Загальні положення, главою 48 ЦК України, параграфом Застава, Главою 50 ЦК України Припинення зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що підставою виникнення прав та обов`язків сторін є договір комісії №8744/1 від 31.05.2005 року, додаток №2 до договору комісії №8744/1 від 31.05.2005 року, укладений 27.08.2007 року, договір про надання послуг № 8744 від 31.05.2005 року, додаток №3 до договору про надання послуг №8744 від 31.05.2005 року, укладений 27.08.2007 року, договір застави № 8744 від 28.08.2007 року. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.7 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення правовідношення. Відповідно до ч.1 п.1 ст.593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач з позовом про зняття арешту з автомобіля як рухомого майна, що був предметом застави на підставі договору застави автомобіля від 28.08.2007 року у забезпечення дотримання умов договору комісії №8744 від 31.05.2005 року та договору про надання послуг №8744/1 від 31.05.2005 року по сплаті заставодавцем - заставодержателю виниклого боргу за отриманий автомобіль згідно суми, яка вказана в Додатку№2 до договору комісії та додатку №3 до договору про надання послуг, на підставі чого було винесено нотаріусом обтяження у вигляді заборони його відчуження, так як відповідач порушив умови договору, не уклавши договору купівлі-продажу автомобіля та відмовив йому у знятті арешту з автомобіля при виконанні ним умов договору щодо дострокової сплати заставної ціни автомобіля. Відповідно до умов п.3.3 Договору застави автомобіля від 28.08.2007 року договір діє до повного задоволення вимог заставодержателя за договорами №8744 від 31.05.2005 року та №8744/1 від 31.05.2005 року. Суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню, так як позивачем обрано неналежний спосіб захисту свого права, а саме зняття арешту з автомобіля, так як арешт автомобіля є правовим наслідком договору застави автомобіля від 28.08.2007 року, укладеним сторонами для забезпечення основного зобов`язання, передбаченого договором комісії №8744 від 31.05.2005 року, додатком №2 до договору комісії №8744 від 31.05.2005 року, укладеного 27.08.2007 року, договором про надання послуг №8744/1 від 31.05.2005 року, додатком №3 до договору про надання послуг №8744/1 від 31.05.2005 року, укладеного 27.08.2007 року. Суд не приймає до уваги заперечення позивача в частині відмови позивачу у задоволенні позову з тієї підстави, що останній звертався до суду з аналогічною позовною вимогою до відповідача і суд відмовив позивачу у її задоволенні. При цьому суд виходить з того, що позивач 05.03.2014 року звертався до суду з позовом до відповідача про захист прав споживача шляхом визнання угоди недійсною та стягнення коштів, тоді як за даним позовом він звертається з вимогою про захист прав споживача шляхом зняття арешту з автомобіля з підстави припинення зобов`язання за договором, а тому предмет спору і підстави позову є різними. Позов не підлягає задоволенню, так як не грунтується на законі.

Outcome: dismissed