Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

У вересні 2013 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 08 жовтня 2008 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2055,26 гривень, а відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та, у разі порушення умов договору, сплатити штрафні санкції, що встановлені договором. Обґрунтувавши позовні вимоги тим, що свої зобов'язання по кредитному договору відповідач належним чином не виконує, в нього виникла заборгованість по поверненню банку кредитних коштів та відсотків по кредиту, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 26035,37 гривень, а також судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся до суду з заявою про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутності. У судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву в якій позов не визнав та просив застосувати строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні цього позову має бути відмовлено з наступних підстав. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 08 жовтня 2008 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2055,26 гривень, а відповідач зобов'язався повернути його протягом 6 місяців до 08 квітня 2009 року та сплатити визначені договором відсотки за користування кредитними коштами . Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість на загальну суму 26035,37 гривень. Відповідно до ст.256 ЦПК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч.1 ст.261 ЦПК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦПК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Пунктом 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Враховуючи, що кінцевий термін повернення кредиту та відсотків за ним настав 09 квітня 2012 року, а позивач звернувся до суду з пропуском трьохрічного строку позовної давності лише у вересні 2013 року, у задоволенні даного позову має бути відмовлено.

Outcome: dismissed