Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

01 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] , затим, починаючи з 20.06.2027 року в розмірі ј частини усіх видів його заробітку ( доходу ), але не менше мінімального розміру, передбаченого законом, щомісячно і до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] (а.с.1 ). В обґрунтування позову зазначила, що з 2010 року проживала з відповідачем у незареєстрованому шлюбі, під час якого [INFO] народився син [PERSON] . Шлюб зареєстрували 07.07.2011 року. Від першого шлюбу є син [PERSON] , [INFO] , батько якого був позбавлений батьківських прав, а тому відповідач усиновив його, 05.04.2014 року було видано повторне свідоцтво про народження [PERSON] , батьком якого вказано [PERSON] . Протягом останніх двох років вони фактично не підтримують сімейно-шлюбних відносин, подано позов про розірвання шлюбу. Всі необхідні питання, пов`язані зі сплатою аліментів на дітей, вони добровільно не вирішили. Відповідач має офіційну роботу, працює офіційно у Польщі. Ухвалою суду від 25 жовтня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, роз`яснено процесуальні права учасникам справи, а відповідачеві - право на подання відзиву у встановлений судом п`ятиденний строк з дня отримання ухвали та наслідки його неподання (а.с. 11-12). Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їхньої присутності. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Виходячи з норми ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи. Вивчивши матеріали справи, безпосередньо дослідивши наявні письмові докази, врахувавши зміст позовних вимог та заперечення відповідача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07.07.2011 року ( а.с. 5 ). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.07.2011 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.02.2014 року, батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4, 5 ). Неповнолітні сини перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не виконує батьківського обов`язку по утриманню синів, працює офіційно в Польщі. Згідно зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За нормами ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна зі сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вимоги закону щодо обов`язку відповідача утримувати неповнолітню дитину, право позивачки на вибір способу стягнення аліментів на власний розсуд - або у твердій грошовій сумі, або у частці від доходу платника аліментів, не залежно від того, чи він офіційно працевлаштований та від інших обставин (ч.3 ст.181 СК України в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 року), суд позовні вимоги задовольняє повністю , а саме: стягує аліменти в частці від заробітку (доходу) у розмірі на двох дітей - однієї третини. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved