Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 08 серпня 2009 року вона і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1852. Від шлюбу дітей вони не мають. Після реєстрації шлюбу відповідач переїхав проживати до неї за місцем її проживання та реєстрації за адресою: [ADDRESS], де вони проживали разом. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. У листопаді 2009 року між ними виник конфлікт та чоловік, забравши свої речі, виїхав з її помешкання, після чого вона його не бачила. На даний час місце його проживання їй невідоме. Фактично вона і [PERSON] уже тривалий час разом не проживають, спільне господарство не ведуть, взаємних прав та обов'язків не мають. Спільного сумісного майна вони не набули. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 08 серпня 2009 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] у судове засідання 28 січня та повторно 20 лютого 2014 року не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином через оголошення у пресі відповідно до положень ч. 9 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. У ч. 9 ст. 74 ЦПК України встановлено, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Про час і місце судового розгляду відповідач [PERSON] повідомлявся належним чином через оголошення у пресі у газетах "Час Київщини" та "Урядовий кур'єр". Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 08 серпня 2009 року Центральний відділ реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї зареєстрував шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 1852. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони дітей не мають. З листопада 2009 року вони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, проживають окремо спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved