Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Представник ПП « ТРК АТВ ПЛЮС» 12.01.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 01.12.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з кабельного телебачення та абонентського обслуговування № 655. Згодом, у зв'язку із небажанням відповідачки отримувати вищевказані послуги в липні місяці 2011 року, договір було розірвано. Проте при здійсненні профілактичного обходу та огляду техніком-монтажником, за адресою відповідача [PERSON] було виявлено самовільне підключення до мережі кабельного телебачення позивача, про що було складено доповідну. Аналогічні ситуації відбувались 25.05.2012 року, 17.12.2012 року, 02.04.2013 року, 30.11.2013 року, 24.09.2014 року. Скарги абонентів на якість показу телепрограм змусили компанію звернутись з цим позовом до суду. Неправомірними діями відповідача було завдано ПП « ТРК АТВ ПЛЮС» збитків на суму 1695 грн. У зв'язку із вищевикладеним позивач просить суд: стягнути з [PERSON], яка мешкає за адресою: вул. Південна, 23/2 на користь ПП «ТРК АТВ ПЛЮС» матеріальні збитки, завдані незаконним користуванням послугами кабельного телебачення у розмірі 1695 грн., стягнути з [PERSON] на користь ПП « ТРК АТВ ПЛЮС» суму судового збору у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву, відповідно до якої просить суд задовольнити позовні вимоги, розглянувши справу у її відсутність. (а.с.36). Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причина неявки суду не відома (а.с.34-35). Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.12.2009 року між ПП «ТРК АТВ ПЛЮС» та [PERSON] був укладений договір підключення до мережі кабельного телебачення № 655, відповідно до якого провайдер зобов'язався надати абоненту програмну послугу, яка транслюється у його Багатоканальній телемережі, що належить провайдеру на правах власності, а також інші послуги на умовах дійсного договору, а абонент зобов'язався своєчасно сплачувати надані його провайдером послуги на умовах дійсного договору (а.с.6-9). Як зазначає позивач у своєму позові, у зв'язку із небажанням відповідачки отримувати вищевказані послуги в липні місяці 2011 року, договір було розірвано. 22.12.2011 року при перевірці стану телемереж техніком-монтажником ПП «ТРК АТВ ПЛЮС» було виявлено незаконне підключення до кабельної мережі ПП «ТРК АТВ ПЛЮС» за адресою [PERSON]: [ADDRESS], про що складено доповідну (а.с.12). З матеріалів справи вбачається, що відповідні порушення з боку відповідача повторювалися 25.05.2012 року, 17.12.2012 року, 02.04.2013 року,30.11.2013 року,24.09.2014 року, про що техніком-монтажником ПП «ТРК АТВ ПЛЮС» складено відповідні доповідні (а.с.11-14) На підставі скарг абонентів про погіршення якості сигналу на телекомунікаційній мережі оператора, провайдера телекомунікацій здійснено вимірювання параметрів телекомунікаційних мереж про що складено акт та протокол від 23.09.2014 року (а.с.15-17). Також, у відповідності до акту від 23.09.2014 року виявлено незаконне підключення до телемережі ПП «ТРК АТВ ПЛЮС» за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Згідно розрахунку заборгованості за кабельне телебачення з 2011-2014 рр. сума матеріального збитку, завданого ПП «ТРК АТВ ПЛЮС» складає 1695 грн. (а.с.10). У відповідності до ст.63 ЗУ « Про телекомунікації», умовами надання телекомунікаційних послуг є укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг , установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації; оплата замовленої споживачем телекомунікаційної послуги. Відповідно до ст.ст.33, 39 Закону України "Про телекомунікації", споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, а оператори телекомунікацій зобов'язані надавати телекомунікаційні послуги за встановленими показниками якості. Згідно ч.1 ст.75 ЗУ « Про телекомунікації», особи, винні у порушенні законодавства про телекомунікації, притягуються до цивільної, адміністративної, кримінальної відповідальності відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. При вирішенні спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією і негативними наслідками. Обов'язок доказування розподіляється таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач відсутність його вини в заподіянні шкоди. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач у своїй позовній заяві довів спричинення йому матеріальних збитків неправомірними діями відповідача, про що були складені відповідін доповідні, акти та протоколи, суд приходить до висновку, що позов приватного підприємства « ТРК АТВ ПЛЮС» до [PERSON] про стягнення заборгованості - є обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved