Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

01 вересня 2021 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що 10 серпня 2016 року створено відповідача, на балансі якого знаходиться будинок [ADDRESS] , в якому розташована квартира [ADDRESS] , належна позивачу на праві власності. Позивач є людиною похилого віку, єдиним джерелом доходу якої є її пенсія, розмір якої надає позивачу право на отримання житлової субсидії на погашення вартості житлово-комунальних послуг. З момент створення відповідача органом соціального захисту населення здійснювались виплати призначеної позивачу житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, такі виплати здійснювались на підставі наданої відповідачем інформації щодо вартості житлово-комунальних послуг. У травні 2021 року позивач отримала від відповідача акти звірки, зі змісту яких з`ясувалось, що у позивача наявна заборгованість зі сплати членських внесків до ремонтного фонду, послуги з вивозу побутових відходів. Позивач не погоджується із такою заборгованістю, вважає, що вона виникла з вини відповідача, а тому просить суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок членських внесків на управління (утримання) будинку, вивіз твердих побутових відходів та ремонтного фонду власницею квартири [ADDRESS] . Стосовно нарахування заборгованості за квартплатою позивач вказала, що така заборгованість виникла внаслідок направлення відповідачем до Управління соціального захисту населення інформації про менший за фактичний розмір тарифів (внесків), а тому позивачу була призначена житлова субсидія у меншому розмірі, яка і не покрила в повному обсязі вартість житлово-комунальних послуг, зумовивши виникнення заборгованості. Щодо нарахування заборгованості за вивіз твердих побутових відходів, то позивач отримала від Лівобережного УСЗН роз`яснення про відмову у включенні послуги з поводження з побутовими відходами при визначенні субсидії, оскільки відповідач отримує такі послуги від суб`єкта господарювання, який не пройшов відповідний конкурс. З цих підстав позивач не може скористатись в повному обсязі субсидією, а тому нарахування їй заборгованості позивач вважає незаконним. Стосовно нарахування заборгованості по ремонтному фонду позивач вважає таку заборгованість безпідставною, оскільки внески на ремонтний фонд нараховуються без дотримання принципів розумності та справедливості, без врахування майнового стану позивача. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Ухвалами Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2021 року, постановленими без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено позивачу у задоволенні її клопотань про витребування доказів, поновлення слухання у справі по суті заявлених позовних вимог, зміну предмету позову, про перехід до загального позовного провадження або спрощеного позовного провадження спочатку, а також залишено без розгляду клопотання позивача про постановлення окремої ухвали відносно її представника. В судовому засіданні позивач, її представник позовні вимог підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Від представника відповідача до суду надійшов відзив, в якому представник також просив відмовити у позові в повному обсязі з тих підстав, що відповідач не впливає на формування, розмір пільг та субсидій, не залежно від того, який розмір внесків затверджено відповідачем, пільги та субсидії сплачуються у розмірі, встановленому відповідним органом місцевого самоврядування. Розмір внесків на управління багатоквартирним будинком, включаючи розмір внесків до ремонтного фонду, рішення про укладення договору про вивіз твердих побутових відходів та розмір плати за таку послугу прийнято у відповідності до чинного законодавства на загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку, в якому мешкає позивач, а також відповідачем у відповідності до його повноважень. Такі рішення є чинним, позивачем не оскаржувались, а отже є обов`язковими для виконання позивачем. Не передбачено законом і жодних обмежень для вибору відповідачем контрагента для укладення договору про вивезення твердих побутових відходів. Також представник відповідача послався на те, що ОСББ не є виконавцем чи виробником житлово-комунальних послуг, є лише його колективним замовником. Послався представник відповідача і на неналежний спосіб захисту, обраний позивачем. Представником позивача, в свою чергу, подано відповідь на відзив, в якому представник просить задовольнити позов, посилається на те, що відповідач не спростовує доводи, викладені у позові. Вислухавши позивача, представників сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так в судовому засіданні з матеріалів справи та у відповідності до ст.82 ч.1 ЦПК України встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , де фактично і мешкає. Крім того, позивач, з огляду на рівень її доходу, протягом періоду спірних правовідносин сторін, а саме з 01 листопада 2016 року отримує житлову субсидію, яка призначалась їй Управлінням праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної в м. Дніпрі ради, а потім правонаступником вказаного органу - Лівобережним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради. Дані обставини підтверджуються зокрема довідкою про доходи позивача, копією виписки з її особової справи щодо призначення субсидії, копії розрахунку субсидії на житлово-комунальні послуги, копіями листів з відповідних органів управління соціального захисту населення. В серпні 2016 року у багатоквартирному будинку [ADDRESS] власниками квартир та/або нежитлових приміщень створено ОСББ «Дніпровець-17», що підтверджується загальнодоступними відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Також судом з матеріалів цивільної справи, зокрема копій витягів з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, оголошень щодо боржників будинку [ADDRESS] , а також пояснень учасників справи встановлено, що між сторонами існує тривалий конфлікт з приводу оплати позивачем житлово-комунальних послуг. Наразі за позивачем обліковується заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг у вигляді внесків до ОСББ «Дніпровець-17» співвласника багатоквартирного будинку, в тому числі на управління багатоквартирним будинком, до ремонтного фонду, поводження з побутовими відходами (вивіз твердих побутових відходів). Викладене встановлено судом у відповідності до ст.82 ч.1 ЦПК України, а також вбачається з матеріалів справи, зокрема з копії складеної відповідачем довідкової інформації про нарахування і оплату позивачем внесків до ОСББ, копіями актів звірки відповідача. При цьому з листів Лівобережного УСЗН ДМР від 25 жовтня 2019 року №1916/15, від 31 травня 2021 року №В-21/0-4/09-21 слідує, що житлову субсидію позивачу призначено на послуги з управління багатоквартирним будинком згідно калькуляції, наданої відповідачем, а послугу з поводження з побутовими відходами управлінням соціального захисту населення до такої калькуляції не включено, оскільки відповідачем договір на надання такої послуги укладено не з ТОВ «Екологія-Д» (до нього - КП «Жилсервіс-2») як суб`єктом господарювання, визначеним на конкурсних засадах органом місцевого самоврядування виконавцем таких послуг. Листом Лівобережного УСЗН ДМР від 06 квітня 2021 року №8/3-477 позивача повідомлено, що згідно наданих відповідачем витягів з протоколів загальних зборів та переліку складових внесків розмір таких внесків за 1 м2 складає з 01 вересня 2016 року по 01 жовтня 2017 року для ІІІ поверху 2,33 гривень, з 01 листопада 2017 року по 01 січня 2018 року для ІІ поверху 2,11 гривень. Саме такі розміри використовувались управлінням соціального захисту для розрахунку позивачу розміру субсидії на житлово-комунальні послуги. В той же час, з копії інформаційної довідки про нарахування та сплату внесків позивачем, копії протоколу №1 засідання лічильної комісії ОСББ «Дніпровець-17» від 19 серпня 2016 року, копії протоколу №2 загальних зборів членів ОСББ «Дніпровець-17» від 10 вересня 2016 року, копії протоколу №3 загальних зборів членів ОСББ «Дніпровець-17» від 12 квітня 2017 року, копії протоколу №4 загальних зборів членів ОСББ «Дніпровець-17» від 26 листопада 2017 року слідує, що рішеннями загальних зборів членів ОСББ «Дніпровець-17» було встановлено розміри внесків співвласників багатоквартирного будинку на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 2,33 гривень за 1 м2 для ІІІ і вище поверхів на період з вересня 2016 року по березень 2017 року, в розмірі 2,82 гривень за 1 м2 для ІІІ і вище поверхів на період з квітня 2017 року по жовтень 2017 року, в розмірі 3,21 гривень за 1 м2 для ІІІ і вище поверхів на період з листопада 2017 року по грудень 2017 року, прийнято рішення про створення ремонтного фонду ОСББ за рахунок внесків співвласників квартир будинку та визначено розмір таких внесків, прийнято рішення про доручення голові правління ОСББ підписання договору на вивіз твердих побутових відходів (з окремою оплатою з фактично проживаючих у квартирах). Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім згаданих рішень загальних зборів співвласників ОСББ «Дніпровець-17», врегульовані положеннями ЦК України, Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII, Законом України «Про відходи», Правилами надання послуг з поводження з побутовими відходами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 року №1070 (далі - Правила), Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 (далі - Положення), постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2021 року №420 (далі - Постанова КМУ №420). Так, відповідно до положень ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного цивільного права. Положеннями ст.11 ЦК України передбачено, що підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є акти цивільного законодавства, акти органів державної влади, акти органів місцевого самоврядування. Нормами ст.ст.319, 322 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2004 року житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017 року житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги. Нормою ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2004 року визначено розподіл житлово-комунальних послуг залежно від їх функціонального призначення: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017 року до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017 року виконавцем комунальних послуг з поводження з побутовими відходами є суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку. Положеннями ст.25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017 року передбачено, що споживачі зобов`язані укласти договір про поводження з побутовими відходами з особою, визначеною у встановленому законодавством порядку. Якщо інше не визначено законом, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управитель багатоквартирного будинку або інша уповноважена особа, яка укладає колективний договір про надання комунальних послуг, згідно з правилами благоустрою території населеного пункту, розробленими з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту та затвердженими органом місцевого самоврядування, має право на вибір серед визначених у встановленому законодавством порядку виконавців послуг з поводження з побутовими відходами. Нормою ст.35-1 Закон України «Про відходи» передбачено, що виконавця послуг з вивезення побутових відходів визначає орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах визначає виконавця послуг з перевезення побутових відходів з певної території населеного пункту. Аналогічні положенням містить п.3 Правил. За змістом ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2004 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За змістом норм ст.ст.7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017 року індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Колективний споживач зобов`язаний забезпечувати розподіл між споживачами, об`єднаними таким колективним споживачем, обсягу спожитих комунальних послуг відповідно до законодавства (крім випадку, коли співвласниками визначено іншу особу, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно ст.385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків) (далі - об`єднання). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Аналогічне положення містить ст.ст.1, 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно норми ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Відповідно до ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори, рішення яких, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Для керівництва поточною діяльністю об`єднання обирається правління. До компетенції правління відноситься, зокрема, укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням. Відповідно до положень ст.22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. Положеннями ст.23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Нормою ст.20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. За змістом ст.ст.16, 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право укладати договори, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Положеннями ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно ст.22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» з метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, в яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на управління багатоквартирним будинком внески і платежі визначаються у розмірах, затверджених загальними зборами об`єднання, але не більше встановленого згідно із законодавством граничного розміру відповідних витрат. З метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, у яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг визначається розмір внесків (платежів) на відповідні потреби, затверджений загальними зборами об`єднання, але не більше найвищого у відповідному населеному пункті тарифу на відповідні комунальні послуги, встановленого відповідним державним органом або органом місцевого самоврядування для суб`єктів господарювання. Пунктом 108 Положення в контексті п.2 Постанови КМУ №420 визначено, що до 01 травня 2021 року громадяни, яким призначено житлову субсидію, зобов`язані щомісяця сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням суми житлової субсидії, перерахованої управителям, об`єднанням, виконавцям комунальних послуг або виплаченої їм готівкою. За змістом ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті викладених вище норм законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, ґрунтуючи своє рішення на наступному. За ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника. Не викликає сумнівів той факт, що застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту є як ефективними, так і такими, що відповідатимуть його змісту та системі права, тобто належними. Відтак, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Завжди необхідно враховувати, до яких наслідків призведе застосування того чи іншого способу захисту: чи призведе це до тієї кінцевої мети, яке прагне досягнути позивач, звертаючись до суду. Близькі за змістом висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду 22 серпня 2018 року по справі №925/1265/16, від 05 червня 2018 року по справі №338/180/17, від 30 січня 2019 року по справі №569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року по справі №487/10132/14-ц, від 19 лютого 2020 року по справі №210/4458/15-ц, від 04 квітня 2020 року по справі №610/1030/18, від 16 червня 2020 року по справі №145/2047/16-ц, від 15 вересня 2020 року по справі №469/1044/17, а також у постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року по справі №641/7633/18. Стосовно спірних правовідносин сторін у даній цивільній справі, то аналізуючи зміст прохальної частини позову, суд приходить до висновку про обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту її прав, що є самодостатньою підставою для відмови у задоволенні позову в повному обсязі. Так позивач просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок членських внесків на управління (утримання) будинку, вивіз твердих побутових відходів та ремонтного фонду власницею квартири [ADDRESS] . Тобто за такого формулювання прохальної частини просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок внесків позивачем, що вже само по собі безумовно вказує на неефективність та неналежність такого способу захисту, оскільки немає жодного сенсу зобов`язувати відповідача щось зобов`язати здійснити позивача. Більш того, позивач просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок внесків, не вказуючи період, за який такий перерахунок має бути здійснено, а також критерії перерахунку (тарифи, розміри внесків тощо). Відтак, задоволення такої позовної вимоги фактично зробить рішення не тільки неефективним, а й невиконуваним, а усунути такий недолік буде неможливо ні шляхом ухвалення додаткового рішення, ні шляхом його роз`яснення, оскільки і перше і друге, з огляду на контекст спірних правовідносин сторін, змінюватиме зміст самого рішення суду. Оцінюючи як неналежний обраний позивачем спосіб захисту у вигляді зобов`язання відповідача здійснити перерахунок внесків, суд також виходить із того, що розмір внесків, із якими не погоджується позивач, були прийняті відповідними рішеннями загальних зборів співвласників ОСББ «Дніпровець-17». Такі рішення є обов`язковими для виконання позивачем та чинними на момент розгляду справи, позивачем в судовому порядку не оскаржувались, а тому перерахування позивачу її заборгованості за іншими, ніж затверджені означеними рішеннями загальних зборів існуючими тарифами, є неможливим. Аналогічним чином суд оцінює вимогу позивача про перерахунок внесків за житлово-комунальною послугою з вивезення твердих побутових відходів, оскільки договір про надання такої послуги, укладений відповідачем із суб`єктом господарювання, який не визначений на конкурсних засадах органом місцевого самоврядування, нечинним не визнавався, позивачем в судовому порядку не оспорювався. Крім того, неможливим є здійснення перерахунку відповідачем боргу позивача за житлово-комунальною послугою з вивезення твердих побутових відходів, оскільки відповідач не є виконавцем чи виробником такої послуги, а лише її замовником (колективним споживачем), а правомірність самого договору та виникнення обов`язків за ним для позивача заперечується останньою. Не є належним способом захисту прав позивача зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру внесків навіть у випадку належного підтвердження призначення житлової субсидії позивачу в меншому розмірі, що зумовило виникнення в неї заборгованості з вини відповідача, оскільки навіть помилкове направлення відповідачем до органу соціального захисту населення відомостей про менші розміри внесків не зумовлює виникнення у позивача права сплачувати такі внески в меншому розмірі, ніж інші співвласники багатоквартирного будинку. Натомість у випадку підтвердження означених дій відповідача, такі обставини можуть бути підставою для стягнення майнової шкоди, завданої позивачу. Не є передбаченою законом підставою для задоволення позову в частині перерахунку внесків до ремонтного фонду лише незгода позивача із завеликим для неї розміром таких внесків, посилання на їх нерозумність та несправедливість, неврахування її майнового стану, оскільки можливість встановлення та визначення розміру таких внесків загальними зборами ОСББ прямо передбачена законом, а для врахування скрутного майнового стану платника такого внеску законом передбачена можливість отримання житлової субсидії. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову через обрання позивачем неефективного та неналежного способу захисту, а також через необґрунтованість позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат,

Outcome: dismissed