Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай), успадковану після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] померла його дружина після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки (паю), яка розташована на території Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району. Він є спадкоємцем першої черги за законом. При звернені до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, зокрема на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності пайгоспу надія (правонаступник СТОВ «Злагода») с. Ярунь, Новоград-Волинського району, у видачі такого свідоцтва позивачу відмовлено, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на це майно. Згідно державного акта на право колективної власності на землю до списку на отримання земельних ділянок (паїв) пайсгопу Надія (правонаступник СТОВ «Злагода») від 1995 року [PERSON] була внесена до списку на отримання земельної ділянки (паю). Але за життя не встигла отримати сертифікат на цей пай, так як померла [INFO] . Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну частку (пай). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання не прибули, подали заяву в якій просять розгляд справи проводити без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] - дружина позивача (а.с.10, 11). 25.10.1995 року пайгоспу «Надія» с. Ярунь видано державний акт на право колективної власності на землю у с. Ярунь площею 1634,5 гектарів для сільськогосподарського використання (а.с.46-49). Рішенням загальних зборів затверджено уточнений список громадян-членів пайгоспу «Надія» с. Ярунь, що доданий до державного акта на право колективної власності на землю, у якому значиться [PERSON] (а.с. 51-66). [INFO] [PERSON] померла (а.с.11). [PERSON] за своє життя не отримала сертифіката про право власності на земельний пай (частку) (а.с.9). Після смерті [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом спадщину прийняв позивач [PERSON] , (чоловік померлої). Правонаступником пайгоспу «Надія» с. Ярунь є СТОВ Злагода (а.с. 30). Постановою державного нтаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори від 25.03.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності пайгоспу «Надія» с. Ярунь, Новоград-Волинського району, після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.5). Пунктом 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до п. 2 Указу Президента України № 720 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Зі змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта. Таким чином, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством державного акта на право колективної власності на землю, вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 березня 2020 року № 396/1683/18-ц. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), зокрема є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" судам слід враховувати, що згідно зі ст.\~25\~ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента\~України від\~8\~серпня 1995\~р.\~N720/95 і має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» визначено правовий статус відповідних підприємств, порядок їх реорганізації, перетворення та членства у них громадян. Судом встановлено, що [PERSON] не виключена з членів пайгоспу «Надія» на момент видачі державного акта на право колективної власності від 25.10.1995 року, а тому остання набула право власності на земельну частку (пай) із земель колективної власності переданих пайгоспу «Надія» с. Ярунь, однак за своє життя не встигла отримати сертифікат на земельну частку (пай), а тому її спадкоємці вправі успадкувати у власність таке нерухоме майно. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких підстав, відповідно до статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після чого, відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст. 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved