Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-06 00:00:00

02.02.2021 представник позивача АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» адвокат Мартиняк М.М. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором №339003 від 31.05.2016 по рахунку № [NUMBER] , яка станом на 13.01.2021 становить 25347,05 грн. та судовий збір у сумі 2270,00 грн. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що заявою про приєднання № 339003 від 01.06.2016 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжна картка) [PERSON] приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка діяла на день підписання заяви про приєднання. За заявою [PERSON] на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) останній встановлено кредит на споживчі потреби в національній валюті, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредитного ліміту) №26255000008125 в сумі 20000 грн. строком на 12 місяців зі ставкою 30% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім користування кредитним коштами протягом Грейс-періоду. Станом на 31.01.2021 заборгованість [PERSON] за договором №339003 не погашена та становить 25347.05 грн. з яких: 19972,98 грн. - основний борг по кредиту; 4074,23 грн. проценти за користування кредитом; 10 грн. - комісія; 325,07 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 712,46 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 203,72 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 48,59 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява від 04.02.2022 про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленою про день та час розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення про виклик на вебпорталі Судова влада України, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. 01.06.2016 між позивачем та відповідачкем укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, до умов якого відповідачка приєдналася, підписавши заяву №339003 від 01.06.2016 про приєднання, а також заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), в якій просила надати їй кредит на споживчі потреби в національній валюті. Зі змісту вказаного договору, а саме з розділу Вид та предмет сукупніх послуг видно, що сукупна вартість кредиту, що може бути отримана відповідачем за цим договором становить 7282,05 грн. Також в матеріалах справи наявне повідомлення про умови кредитування, які відповідачем підписані 01.06.2016, та в яких відображено суму на який може бути виданий кредит 40000 грн., процентна ставка за користування кредитом 30% річних, обсяги та періодичність здійснення платежів щомісячна сплата процентів 7282,05 грн., а також інформація по комісії. Разом з тим, 01.06.2016 відповідач подав позивачу заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), якою відповідач погодилася на одержання кредиту та його умов, в результаті чого банк встановив останньому відновлювальну кредитну лінію у сумі 20000 грн. на строк 12 місяців з можливим продовженням на той самий строк з процентною ставкою 30% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім користування кредитним коштами протягом Грейс-періоду, а протягом останнього 0, 001% річних. Також в матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту, який надався відповідачу до укладення договору про споживчий кредит, та в якому відображено інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, що стверджується її підписом в такому. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1\~ст.634 ЦК України, згідно з положеннями якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.2\~ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 509 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із заявою про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії складає між ним і Банком кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві, а також його підпис на повідомленні про умови кредитування. Підписуючи зокрема заяву встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії відповідач був проінформований про обов`язок щомісячного здійснення часткового повернення кредиту в розмірі мінімального платежу; про обов`язок надання банку коштів для погашення заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом тощо. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань, відповідно до розрахунку заборгованості наявного в матеріалах справи, станом на 13.01.2021 заборгованість [PERSON] за договором №339003 не погашена та становить 25347,05 грн. з яких: 19972,98 грн. - основний борг по кредиту; 4074,23 грн. проценти за користування кредитом; 10 грн. - комісія; 325,07 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 712,46 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 203,72 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 48,59 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. При цьому з виписки по картковому рахунку № [NUMBER] видно, що відповідачем здійснювалося використання коштів, наявних на такому. Статтею 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.2\~ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до положень\~ст.599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1\~ст.626 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст.525,\~526 Цивільного кодексу України\~одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3\~ст.549 ЦК України). Згідно з ч.2\~ст.551 ЦК України\~якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. На підставі ч.2\~ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, матеріалами справи доведено, що відповідач, підписавши зокрема заяву про приєднання №339003 та заяву на встановлення (збільшення) кредитної лінії, погодився зі встановленням відповідальності за порушення взятих на себе зобов`язань, при цьому був ознайомлений з умовами кредитування, оскільки відповідне повідомлення було підписане ним. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним боргом (кредитом), процентів за користування кредитом, пені, а також, оскільки доведеним є факт ухилення відповідача від виконання грошового зобов`язання, відповідно до положень ст. 625 ЦК України, 3 % річних, а також комісії. Згідно з ч.1, ч.2\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Тож, у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі, з відповідачки підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 2270 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved