Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

01.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує наступним: 28.02.2011 року був укладений договір без номеру із відповідачем, на підставі чого відповідач отримав кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «правилами користування платіжною карткою» та тарифами банку, які викладені на банківському сайті складає між відповідачем та банком договір, що підтверджується підписом в заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 днів на рік. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2015 р. має заборгованість 13526,78 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1943,96 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 7882,50 грн., заборгованістю за комісією та пенею 2580 грн., штраф в сумі 500 грн. та штраф в сумі 620,32 грн., тому позивач просить стягнути саме цю суму. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, в заяві зазначив, що всі докази містяться в матеріалах справи. Відповідач в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином за адресою реєстрації. Відповідач, який належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в заочному судовому засіданні на підставі наявних у ній доказів, проти чого не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи суд вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач посилається на те, що 28.02.2011 року був укладений договір без номеру із відповідачем, на підставі чого відповідач отримав кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але в судовому засіданні ці обставини не знайшли свого підтвердження. Так, до матеріалів позову долучений один аркуш ксерокопії анкети-заяви в якій в графі: прізвище, імя, по-батькові рукописним текстом заповнено: «Железняк Владимир Владимирович», дата народження: 11.09.1965 р., вказана серія та номер паспорту та дата його видачі: 26.07.2011 р. Суд звертає увагу, що паспорт був виданий пізніше ніж начебто укладений договір без номеру між банком та відповідачем на який посилається в своєму позові позивач і на підставі якого просить стягнути 13526,78 грн. Ніяких підписів [PERSON] та умов договору ця анкета-заява не містить. До матеріалів справи долучений один аркуш ксерокопії «Додаткова інформація (обовязкова для заповнення для отримання кредиту/кредитної карти)» на якому міститься інформація, що він заповнений 28.02.2011 р. та підписаний [PERSON], суд вважає, що цей аркуш є не належним доказом по цій справі, оскільки він стосується іншої особи. Ч.1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, позивачем не надано доказів в обґрунтування свого позову, що між ним та [PERSON] 28.02.2011 року був укладений договір без номеру, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, тому позов задоволенню не підлягає. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати компенсації не підлягають.

Outcome: dismissed