Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

ФОП [PERSON] , який є правонаступником ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що 17.12.2018 р. о 18-50 годині в м. Києві по пр. Оболонському, 28 сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю забезпеченого транспортного засобу «Opel Omega», р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Volkswagen», р.н. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Volkswagen», р.н. [NUMBER] з вини відповідача , цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого автомобіля «Opel Omega», р.н. [NUMBER] , була застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ». 08.05.2018 року між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та [PERSON] (далі-страхувальник) було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) АМ/4016429, забезпечений транспорт «Opel Omega», р.н. [NUMBER] . Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва № 756/5021/19 від 04.06.2019 року було встановлено факт того, що [PERSON] , який керував автомобілем «Opel Omega», р.н. [NUMBER] , вчинив адміністративні правопорушення передбачені, ст.ст. 124,126,130 КУпАП та довідкою поліції . Згідно з умовами Полісу Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ /4016429 , на підставі страхового акту № 18.59.4016429-3867/1 від 01.10.2019 р., заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб Volkswagen», р.н. [NUMBER] , складає 99000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 10564 від 25.10.2019 року, № 10535 від 24.10. 2019 року, №10488 від 23.10.2019 року, яку було сплачено ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» за ремонт автомобіля Volkswagen», р.н. [NUMBER] . У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, то ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» , правонаступником якого є ФОП [PERSON] має право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] на суму 99000,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою судді від 14.04.2021 р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання. Ухвалою суду від 02.06.2021 р. ФОП [PERSON] залучено до участі у вказаній цивільній справі як правонаступника позивача. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та відзиву на позов, або зустрічного позову до суду не надходило. За даними Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської відповідач зареєстрований за адресою зазначеною в позові, куди надсилались судові повістки, які отримувались відповідачем, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб- сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Представник позивача згідно з наданою заявою не заперечує проти заочного вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст.\~223,\~280,\~281 ЦПК України\~суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з наступних обставин. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до ст.55,124\~Конституції України\~ та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст.\~81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 17.12.2018 р. о 18-50 годині в м. Києві по пр. Оболонському, 28 сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю забезпеченого транспортного засобу «Opel Omega», р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Volkswagen», р.н. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Volkswagen», р.н. [NUMBER] з вини відповідача , цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого автомобіля «Opel Omega», р.н. [NUMBER] , була застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ». 08.05.2018 року між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та [PERSON] (далі-страхувальник) було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) АМ/4016429, забезпечений транспорт «Opel Omega», р.н. [NUMBER] . Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва № 756/5021/19 від 04.06.2019 року було встановлено факт того, що [PERSON] , який керував автомобілем «Opel Omega», р.н. [NUMBER] , вчинив адміністративні правопорушення передбачені, ст.ст. 124,126,130 КУпАП та довідкою поліції . Згідно з умовами Полісу Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ /4016429 , на підставі страхового акту № 18.59.4016429-3867/1 від 01.10.2019 р., заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб Volkswagen», р.н. [NUMBER] , складає 99000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 10564 від 25.10.2019 року, № 10535 від 24.10. 2019 року, №10488 від 23.10.2019 року, яку було сплачено ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» за ремонт автомобіля Volkswagen», р.н. [NUMBER] . Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Однак відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники наземних транспортних засобів зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч.1\~ст.1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.38.2.1\~ст.38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»МТСБУ\~ після\~ сплати\~страхового відшкодування\~має право\~подати регресний\~позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, то ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» , правонаступником якого є ФОП [PERSON] має право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] на суму 99000,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, сукупність наданих сторонами доказів у їх взаємозв`язку, достатності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним, що в результаті ДТП, що сталося з вини відповідача [PERSON] власнику пошкодженого транспортного засобу [PERSON] була спричинена матеріальна шкода, яка полягає у вартості відновлювальних ремонтних робіт його пошкодженого автомобіля. Вказана шкода була відшкодована ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» в розмірі 99000,00 грн. що підтверджується платіжними дорученнями № 10564 від 25.10.2019 року, № 10535 від 24.10. 2019 року, №10488 від 23.10.2019 року, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Сплативши страхове відшкодування матеріальної шкоди потерпілій особі в сумі 99000,00 грн., ФОП [PERSON] , який є правонаступником ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» відповідно до ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набув право зворотної (регресної) вимоги до відповідача, оскільки саме він визнаний винуватим в даному ДТП. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача сплачену ним потерпілій особі суму страхового відшкодування матеріального збитку, спричиненого в результаті ДТП, в розмірі 99000,00 грн., задовольнивши позов в повному обсязі . Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved