Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

01.09.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Оніщенко Д. С., Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Гуревічов О.М., в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріусу Київського нотаріального округу Гуревічова О.М. №12980 від 09.12.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» суми, яка складає 11976 гривень 44 копійки. Мотивує тим, що ним у Мелітопольському відділенні АТ «Платинум банк» була заповнена заява для оформлення та отримання кредиту для побутових витрат. Ніякої іпотеки та ніякої застави [PERSON] при цьому не оформлював. Через складну ситуацію в країні та значним здорожчанням національної валюти у позивача виникла заборгованість за вищевказаною кредитною карткою. 09.12.2019 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис №12980 щодо звернення стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» суми, яка складає 11976 гривень 44 копійки. 25.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Оніщенком Д.С. на підставі виконавчого напису була винесена постанова про звернення стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Позивач вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з чисельними порушеннями законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню на тих підставах, що відповідач ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не надсилала на адресу позивача жодної письмової вимоги про усунення порушень щодо дострокового повернення кредиту. Такими діями відповідач позбавив позивача добровільно виконати вимогу. Крім того відповідач був зобов`язаний надати 30 днів на добровільне виконання вимоги. Також відповідачем порушено п. 5 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а саме у вимозі не було вказано про позасудовий спосіб звернення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач. У вимозі зазначено, що звернення на предмет застави може відбуватися або на підставі виконавчого напису нотаріуса або за рішенням суду, тобто конкретний вид стягнення не зазначений у вимозі, що суперечить наведеній нормі закону. Також стягувач повинен був спершу зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження, а вже через 30 днів має право розпочати процедуру звернення стягнення на предмет обтяжень на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса. Всіх вищевказаних вимог закону стягувачем не було дотримано. Також позивач заперечує проти розміру суми заборгованості, на яку було винесено виконавчий напис нотаріуса, сума заборгованості постійно змінюється, що нівелює положення про безспірність заборгованості. Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, на позовних вимогах наполягають та просять їх задовольнити. Представник відповідача 28.09.2020 року надіслав до суду клопотання про врегулювання спору за участю судді та звертав увагу суду на те, що заборгованість за якою минув строк позовної давності в разі, якщо відповідні заходи щодо її стягнення не привели до позитивних наслідків в розумінні положень пункту «а» п.п. 14.1.11, 14. 1 ст. 14 Податкового кодексу України - підлягає списанню та оподаткуванню в розмірі 18 %, а тому вважає, що розмір податкового боргу позивача перед державою складатиме 2155 гривень 75 копійок. При цьому у разі списання заборгованості, інформація з бюро кредитних історій про наявність проблемної непогашеної заборгованості не зникає. Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 13.10.2020 року відмолено у задоволенні клопотання про проведення процедури врегулювання спору за участю судді. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Відповідач не подав відзив на позовну заяву та всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання повторно не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява законна, обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у Мелітопольському відділенні АТ «Платинум банк» була заповнена заява для оформлення та отримання кредиту для побутових витрат. Через складну ситуацію в країні та значним здорожчанням національної валюти у позивача виникла заборгованість за вищевказаною кредитною карткою. 09.12.2019 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис №12980 щодо звернення стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» суми, яка складає 11976 гривень 44 копійки. 25.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Оніщенком Д.С. на підставі виконавчого напису була винесена постанова про звернення стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат» , постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 № 296/5. Відповідно до п. 19 ст. 34 ЗУ «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Згідно з ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи необхідно встановити, чи надано банком нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Як вбачається з матеріалів справи нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором [PERSON] отримував, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості вчасно бути проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останньою нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або надання письмової згоди. Разом з тим, нотаріусом не з`ясовано, чи не пропущено банком строк звернення за виконавчим написом та не встановлено коли було здійснено останню оплату по кредиту. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіку погашення) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та не встановив дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання виконавчого напису з часу настання у банку права на звернення з такою вимогою. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника або за місцезнаходженням боржника, а виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання №1208 від 24.09.2019 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.43). Отже приватний приватного виконавець виконавчого округу міста Києва Оніщенко Д.С. не мав права відкривати виконавче провадження, так як позивач не зареєстрований і не проживає на території його виконавчого округу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими, відтак підлягають до задоволення в повному обсязі. На стягненні судових витрат позивач не наполягав. На підставі викладеного та

Outcome: approved