Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" в осо-бі свого представника (за довіреністю) Сафіра Ф.О. пред'явило позов до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини. Відповідно до укладеного договору б/н від 01.12.2005 р., [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредит-ного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за креди-том. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами корис-тування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складають між ним та ба-нком кредитний договір. Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а відповідач зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 28.07.2014 р. має заборгованість за кредитом в розмірі 9273,08 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом в сумі 1091,26 грн.; процентів за користування кредитом в сумі 8181,82 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 3054,36 грн., яка була стягнена з [PERSON] на користь банка на підставі наказу Овідіопольського районного суду Одеської області від 31.10.2008 р. Таким чином різниця становить 6218,72 грн., а також штра-фів в розмірі 500 грн. та 310 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». Представник позивача у судове засідання не з'явився, направив зая-ву, в якій просив справу розглянути у відсутність представника "Приват-банку", позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації та проживання сповіщався належним чином - поштою з повідомленням. Відомостей про поважність при-чин його неявки суд не має і вважає, що він не з'явився без поважних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутні-сть, враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та взаємовід-носини сторін, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявні-сть правових підстав для задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір у вигляді заяви та умов надання кредиту б/н від 01. 12.2005 р., за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передба-чено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п.п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг (а. с.7-33), позичальник зобов'язується погашати заборгованість за креди-том, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених даним договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку виконати зо-бов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди Банку. Розрахунком (а.с.7-8) підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором б/н від 01.12.2005 р. станом на 28.07.2014 р. в розмірі 9273,08 грн., яка складається із заборгованос-ті: за кредитом в сумі 1091,26 грн.; процентів за користування кредитом в сумі 8181,82 грн.; сума за кредитом, задоволена за рішенням суду - 3054,36 грн.; штрафів в розмірі 500 грн. та 310,94 грн. Судовим наказом, виданим Овідіопольським районним судом Одеської області 31.10.2008 р. (а.с.4), стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 3054,36 грн. Згідно довідки АА № 24117 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, ПАТ КБ «Приватбанк» пройшло останню реєстрацію у зазначеному реєстрі юридичних осіб 17.07.2009 р. і володіє банківсь-кою ліцензією на право надання банківських послуг (а.с.17,19). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених до-говором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити про-центи. Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встанов-люється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін про-центи виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'я-заний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зви-чайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (тер-мін). Як передбачено ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не-виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'я-зання (неналежне виконання). За змістом ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання нас-тають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'я-зання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання дого-вору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами 1,3 ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штра-фом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором. Відсутність своєї вини за порушення зобов'язання він не довів, як це передбачено ч.2 ст.614 ЦК України. За таких обставин, вважає суд, позовні вимоги позивача про стягнен-ня заборгованості з [PERSON] за кредитним договором мають бути задоволені в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved