Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Прокурор Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Фінансового управління Ужгородської міської ради та Ужгородської міської клінічної лікарні звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вироком Ужгородського міськрайонного суду від 24.03.2016 року [PERSON] визнано винним за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.1\~ст.286 КК України, а саме 06.09.2015 року близько 03 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем , порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження середньої тяжкості. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в Центральній міській клінічній лікарні м. Ужгород протягом 16 ліжко-днів і витрати на його лікування становлять 4189 гривень 82 копійок. Оскільки, внаслідок вчинення кримінального правопорушення [PERSON] державою в особі Центральної міської клінічної лікарні м. Ужгород витрачено 4189 грн. 82 коп. на лікування потерпілого [PERSON], чим спричинено шкоду державним інтересам на вказану суму, з посиланням на норми\~ст.121 Конституції України, ст.ст.\~1166,1206 ЦК України, просить суд ухвалити рішення , яким стягнути з [PERSON] на користь держави в особі відділу департаменту фінансів Ужгородської міської ради грошові кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] в сумі 4189,82 гривень. В судовому засіданні представник позивача\~позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позові. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для\~розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст. ст.\~11,\~60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. \~Згідно ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 24.03.2016 року Ужгородським міськрайонним судом було винесено вирок відносно громадянина [PERSON], якого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1\~ст.286 КК України, а саме за порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесного ушкодження. Частиною 4\~статті 61 ЦПК України передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з калькуляції №3 від 29.03.2016 року видатків на лікування хворого [PERSON] Центральної міської клінічної лікарні, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні 16 ліжко - днів. Згідно проведеного розрахунку, всього на лікування потерпілого [PERSON] закладом охорони здоров'я було витрачено 4189 гривень 92 копійок. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Статтею 1166 ЦК визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень\~ст.1166 ЦК єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду; протиправне діяння особи, яка її завдала; причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Згідно положень\~ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Тобто, виходячи з положень даної статті особа, яка вчинила злочин, крім загального обов'язку відшкодувати шкоду потерпілому від цього злочину, зобов'язана відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на лікування потерпілого. При цьому дана стаття має застосовуватися не тільки коли особа вчиняє злочин проти життя та здоров'я особи, але і у випадку вчинення особою будь-якого іншого злочину, що кваліфікується за іншими статтями\~Кримінального кодексу України, якщо вчинення такого злочину потягло за собою необхідність лікування потерпілих у закладах охорони здоров'я. Крім того, даною статтею передбачено два виключення із загального правила про відшкодування витрат закладу охорони здоров'я, а саме: - завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони, - завдання шкоди у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат"№11 від 07.07.1995 року (з подальшими змінами та доповненнями) (далі Постанова), питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року (далі Порядок). Зокрема, передбачено що, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та вартості витрат на його лікування\~\~в\~\~день. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від кримінального правопорушення на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. В матеріалах справи є калькуляція №3 від 29.03.2016 року видатків на лікування хворого [PERSON] Центральної міської клінічної лікарні на загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно вищезазначеного «Порядку», в разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Відповідно до п. 1.2 Статуту Центральної міської клінічної лікарні м. Ужгород, її Засновником виступає Ужгородська міська рада в особі відділу охорони здоровя. Разом з тим, згідно п.1 Положення про фінансове управління Ужгородської міської ради, затвердженого рішенням І сесії міської ради VII скликання від 10.03.2016 року, є виконавчим органом міської ради, що Утворюється міською радою, підзвітне та підконтрольне міській раді. Відповідно до п.п. 2.10,3.36, Положення про фінансове управління, до його основних завдань належить здійснення загальної організації та управління виконанням міського бюджету, координацію діяльності учасників процесу з питань виконання бюджету, виконання інших функцій, повязаних з управлінням коштами міського бюджету. Управління згідно з розписом бюджету по видаткам, здійснює фінансування видатків, передбачених у бюджеті, в тому числі видатків, які визначені функціями держави, з врахуванням порядку та вимог передбачених бюджетним законодавством та нормативними документами з цього питання. Управління є юридичною особою та головним розпорядником коштів бюджету міста, має самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, власні бланки із своїми реквізитами. Враховуючи наведене, зокрема визнання відповідачем позовних вимог, а також встановивши наявність законних підстав вимог позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а з відповідача підлягає стягненню витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого . Частиною 3\~ст.88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved