Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про звернення стягнення з відповідача, посилаючись на той факт, що публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк (надалі ПАТ „ПриватБанк) та [PERSON] 17 вересня 2006 року уклали договір №DNH4KS30111370. Згідно вищевказаного договору ПАТ „ПриватБанк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 4588 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ „ПриватБанк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу строковий кредит у розмірі 4588 гривень. Відповідач свої зобовязання не виконала та станом на 13 травня 2016 року має заборгованість перед позивачем ПАТ „ПриватБанк в сумі 34498 гривень 06 копійок. Представник позивача позов підтримав з підстав зазначених в ньому та просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд спарви у її відсутність, просила зменшити суму пені, так як має скрутне матеріальне становище. Вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти. Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк та [PERSON] 17 вересня 2006 року уклали договір №DNH4KS30111370. Згідно вищевказаного договору ПАТ „ПриватБанк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 4588 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6-10). Станом на 13 травня 2016 року відповідач має заборгованість перед позивачем ПАТ „ПриватБанк в сумі 34498 гривень 06 копійок, яка складається з наступного: - 1675 гривень 60 копійок заборгованість за кредитом; - 9973 гривні 65 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом; - 20729 гривень 85 копійок пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; - 500 гривень штраф (фіксована частина); - 1618 гривень 96 копійок штраф (процентна складова) (а.с.4). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Визначення поняття зобовязання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (статті 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Враховуючи, що відповідач допустив неналежне виконання зобовязання, у звязку з чим утворилась заборгованість, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов частково, враховуючи вимоги ч.3 ст. 551 ЦК України за яким передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Умовами договору відшкодування збитків не передбачається і вони не нараховані. За порушення зобовязань встановлено неустойку у вигляді пені. Розмір пені слід зменшити до 1600 гривень в межах розумності та справедливості, зважаючи на занадто великий розмір. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: partial