Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

У червні 2020 року акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії акціонерного товариства «Укрексімбанк» в м.Одесі (далі - АТ «Укрексімбанк»), звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.01.2011 року між АТ "Укрексімбанк" та відповідачкою укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту №0052031302 (далі - договір про відкриття карткового рахунку), згідно з яким, на підставі заяви клієнта від 17.01.2011 року позичальнику відкрито поточний рахунок № [NUMBER] (далі - картковий рахунок). 15.05.2014 року між сторонами укладено додаткову угоду №1, якою текст зазначеного договору №0052031302 про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку з видачою платіжної картки в рамках зарплатного проекту викладено в новій редакції із зазначенням назви договору - «Договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії №0052031302» (далі - договір), в рамках якого банк на підставі заяви клієнта, яка є додатком №1 до договору, а також, інших документів, визначених вимогами чинного законодавства України та нормативними документами банку, відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] , проводить за цим рахунком операції, визначені положеннями чинного законодавства України та нормативними документами банку та цим договором, видає клієнту картку (картки), яка зазначена у заяві, а також, надає інші банківські послуги (далі - банківські послуги), а клієнт зобов`язується оплачувати банківські послуги на умовах, визначених цим договором, у тому числі, згідно з Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунку (п.2.1. договору). Згідно умов цього договору відповідачці було відкрито кредитну лінію, в межах якої позичальниці надано кредит з лімітом не більше 3000,00 грн., на строк, що відповідає строку дії основної картки, а саме, на 36 місяців (до 31.05.2017 року), для проведення операцій із застосуванням картки, а позичальниця зобов`язалася повернути кредит та щомісячно сплачувати позивачу проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 40 % річних. У зв`язку із невиконанням відповідачкою умов договору станом на 20.05.2020 року за нею виникла заборгованість у розмірі 8491,25 грн. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за договором у розмірі 8491,25 грн. та понесені судові витрати у розмірі 2102 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 17.01.2011 року між АТ "Укрексімбанк" та [PERSON] укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту №0052031302 (а.с.8). Згідно умов договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №0052031302, на підставі заяви клієнта від 17.01.2011 року позичальнику відкрито поточний рахунок № [NUMBER] . 15.05.2014 року між сторонами укладено додаткову угоду №1, якою текст зазначеного договору №0052031302 про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту викладено в новій редакції із зазначенням назви договору - «Договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії №0052031302» (далі - договір), в рамках якого банк на підставі заяви клієнта, яка є додатком №1 до договору, а також, інших документів, визначених вимогами чинного законодавства України та нормативними документами банку, відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] , проводить за цим рахунком операції, визначені положеннями чинного законодавства України та нормативними документами банку та цим договором, видає клієнту картку (картки), яка зазначена у заяві, а також, надає інші банківські послуги (далі - банківські послуги), а клієнт зобов`язується оплачувати банківські послуги на умовах, визначених цим договором, у тому числі, згідно з Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунку (п.2.1. договору) (а.с.11-12). Відповідно до умов додаткової угоди №1 відповідачці було відкрито кредитну лінію, в межах якої надано кредит з лімітом не більше 3000,00 грн., для проведення операцій із застосуванням картки, а позичальник зобов`язався повернути кредит та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом на рівні 40% річних. Кредит надався для оплати будь-яких проведених держателем (клієнтом) та довіреними особами клієнта операцій за картковим рахунком понад залишок коштів на картковому рахунку у разі недостатності власних грошових коштів клієнта на картковий рахунок для оплати відповідних операцій. У разі, якщо кредит буде надано внаслідок здійснення операцій за картковим рахунком понад залишок коштів на картковому рахунку, ініційованих довіреною особою, вважається, що кредит надано безпосередньо позичальнику (п.п.2.1, 2.4 - 2.8 додаткової угоди). Підставою для надання позичальнику кредиту є надходження кредитору платіжного повідомлення для проведення операцій за картковим рахунком або настання терміну виконання грошових зобов`язань позичальника перед кредитором, що виникли з Договору про відкриття рахунку або цього Договору (п.5.1 додаткової угоди). Згідно п.п.6.2., 6.3., 6.5. додаткової угоди нарахування процентів за користування кредитом здійснюється банком щомісячно, виходячи з фактичної заборгованості за кредитом на початок кожного календарного дня поточного місяця, розміру процентної ставки, визначеної цим Договором, фактичної кількості календарних днів у поточному місяці та фактичної кількості календарних днів у поточному році, в останній банківський день місяця, у день припинення дії кредитної лінії, а у разі наявності простроченої заборгованості за кредитом - у день надходження на картковий рахунок грошових коштів, за рахунок яких така прострочена заборгованість (її частина) буде погашена. Відповідно до п.п.4.2.14 додаткової угоди позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом щомісяця не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані. Згідно п.4.2.18. додаткової угоди у разі звільнення позичальника з організації, він зобов`язується погасити усю існуючу заборгованість за кредитом. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. У разі прострочення сплати заборгованості за кредитом та/або процентів за користування кредитом, клієнт сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пеня нараховується на суму простроченої заборгованості із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі, подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. У разі несвоєчасної оплати клієнтом наданих йому банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме у період, за який нараховуватиметься пеня (п.п.8.1.1, 8.1.2 додаткової угоди). Зобов`язання, згідно зі ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509,526,1054 ЦК України, відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачка не надала суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.77,78 ЦПК України, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються заперечення проти позову. Крім того, відповідачка не звернулася до суду з заявою про зменшення розміру пені з підстав, передбачених ч.3 ст. 551 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку заборгованості (а.с.21-23) станом на 20.05.2020 року становить суму у розмірі 8491,25 грн., що складається з: -залишку простроченої заборгованості за відсотками - 3287,62 грн; -пені за прострочку погашення основного боргу - 2619,94 грн.; -пені за прострочку погашення відсотків - 2583,69 грн. За правилами ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved