Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~01 серпня 2018 року [PERSON], від імені та в інтересах якої діє адвокат [PERSON], звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті в певний час фізичної особи чоловіка заявниці [PERSON], [INFO]. Свої вимоги вона обґрунтовувала тим, що [PERSON] помер 05 липня 2018 року за місцем постійного проживання у [INFO] та був похований у вказаному населеному пункті, тобто на тимчасово неконтрольованій території України. Заявниці були видані лікарське свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті, а також свідоцтво про смерть останнього, при цьому у звязку з тим, що вищевказані документи видані закладом охорони здоровя та реєстраційним органом на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, вони є недійсними та не створюють юридичних наслідків. У проведенні державної реєстрації факту смерті [PERSON] районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області представнику заявниці відмовлено, тому підтвердити смерть свого чоловіка у встановленому законом порядку [PERSON] позбавлена можливості. Враховуючи, що встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення просила встановити факт смерті особи в певний час. \~ \~ \~ \~Заявник [PERSON], її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, просили розглядати справу за їх відсутності. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи [PERSON] районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, у судове засідання не зявився, був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. \~ \~ \~ \~Дослідивши\~ обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. \~ \~ \~ \~Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. \~ \~ \~ \~Заявниця [PERSON] народилася 30 червня 1939 року у с.Астапове Лев-Толстовського району Липецької області, згідно паспорту громадянки України зареєстрована\~ за адресою: [INFO] (а.с.6, 6 зворот). \~ \~ \~ \~Згідно копії свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР № 432930 від 20.07.1963 року чоловіком заявниці є [PERSON] (а.с.12). \~ \~ \~ \~Чоловік заявниці [PERSON] народився 30 вересня 1940 року у м. Макіївка Донецької області, та був зареєстрований за адресою: [INFO], - помер 05 липня 2018 року, у звязку з чим видано лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті № 1224 від 05 липня 2018 року. Причиною смерті [PERSON] зазначені «Ішемічна хвороба серця. Атеросклеротичний коронарокардіосклероз». Також заявницею одержано свідоцтво про смерть чоловіка від 05.05.2018 року № 108585, видане Макіївським міським відділом ЗАГС. Судом оглянуті надані заявницею на підтвердження заявлених вимог накладну № б/н на організацію та проведення захоронення [PERSON] (а.с.14) та копію квитанції № 141971 від 04 липня 2018 р. щодо сплати ритуальних послуг (а.с.13). \~ \~ \~ \~При цьому, перелічені документи про смерть [PERSON] видані закладом охорони здоровя та реєстраційним органом на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, тобто є недійсними та не створюють юридичних наслідків. \~ \~ \~ \~[PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області за вих. № 15.19-64/1738 від 01 серпня 2018 року представнику заявниці відмовлено\~ у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки предявлено документ, форма якого не відповідає формі, встановленій діючим законодавством (а.с.15). \~ \~ \~ \~Даючи оцінку допустимості вищезазначених доказів, як документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується ч.2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. \~ \~ \~ \~Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки наданих доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and\~ Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПО наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди маж бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. \~ \~ \~ \~Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. \~ \~ \~ \~В силу вимог ч.ч.1-2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав\~ для встановлення факту смерті особи в певний час на тимчасово неконтрольованій території України, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт смерті [PERSON], [INFO], що мав місце 05 липня 2018 року у м. Макіївка, Донецької області, Україна. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявниці та іншим шляхом встановити цей факт неможливо. Тому, суд вважає за необхідне задовольнити заяву. \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved