Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду із позовом у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 32 516,73 грн. та судові витрати. Вимоги мотивує тим, що 12 червня 2014 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500946372, відповідно до якого банк надав відповідачці кредит у розмірі 20 236,80 грн. зі строком користування коштами з 12.06.2014 року по 13.06.2019 року, а відповідачка в свою чергу зобов'язалася повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі в сумі, строки та на умовах передбачених кредитним договором та додатком № 1 до нього. Банк свої зобов'язання перед відповідачкою відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі, надавши останній кредит у розмірі встановленому договором. Проте [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого у відповідачки станом на 13.09.2016 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 19 716,65 грн., по відсоткам у розмірі 3 674,60 грн. та по комісії у розмірі 6 725,48 грн. Також боржнику нараховано неустойку у розмірі 3 788,28 грн. 21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу № 1 з подальшими змінами та доповненнями. 21 червня 2016 року у відповідності до додаткової угоди № 1 до договору факторингу від 21.06.2016 року доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Внаслідок укладення вказаних договорів ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора за вищезазначеним кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів, у заяві зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, 12 червня 2014 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500946372, відповідно до умов якого банк надав відповідачці кредит у розмірі 20 236,80 грн. строком користування коштами до 13.06.2019 року зі сплатою 15,99 % річних за користування кредитом (надалі по тексту - кредитний договір, а.с. 4-8). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 13 розділу № 2 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за його користування та/або комісії та/або інші платежі за цим договором, у порядку, визначеному договором. У разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена розділом № 1 цього договору та/або інших платежів за договором сплатити банку штраф у розмірі 50,00 гривень за кожне допущене прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому у випадку якщо прострочення платежу триває 5 (п'ять) днів і більше календарних днів, додатково до штрафу, визначеному попереднім абзацом цього пункту, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 150,00 грн. за кожен випадок допущеного прострочення платежу. 21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу № 1 з додатками (а.с. 19-25). Відповідно до п. 1.1. договору факторингу, в порядку та на умовах визначених цим Договором, ТОВ «Кредитні ініціативи» (Фактор) зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа-Банк» за плату, а останній зобов'язується відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору. Як убачається зі змісту Додатку № 1 до договору факторингу, у перелік боржників включено [PERSON] за укладеним з нею кредитним договором № 500946372 від 12 червня 2014 року. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, з огляду на вищевикладене, позивач набув права вимоги до відповідачки по кредитному договору. Судом встановлено, що відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором порушує, внаслідок чого станом на 13.09.2016 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 19 716,65 грн., по відсоткам у розмірі 3 674,60 грн., по комісії у розмірі 6 725,48 грн. та нараховано штраф у розмірі 3 788,28 грн. На адресу відповідачки позивачем надсилалася вимога від 03.10.2016 року про сплату заборгованості, однак кошти сплачені не були (а.с. 17). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачкою суду не надано. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved