Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Шепетівський міжрайонний прокурор Гончарук В.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої водним біоресурсам, посилаючись на те, що вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 серпня 2014 року [PERSON] та [PERSON] засуджені за ст. 249 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн. Однак даним вироком не вирішено питання про відшкодування збитків, нанесених рибному господарству України, які згідно "Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водних об'єктах України", затверджених постановою КМУ від 21 листопада 2011 року, становлять 16 303 грн. У зв'язку з цим Шепетівський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] вказаних збитків до спеціального фонду місцевого бюджету Грицівської селищної ради Шепетівського району, спеціального фонду Хмельницької обласної ради та Державного бюджету України. Прокурор Облог Р.А. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, підтвердила обставини, що викладені у позові та просила їх задовольнити. У зв'язку з тим, що [PERSON] вже відшкодовано збитки в сумі 8 152 грн., надала суду заяву про уточнення позовних вимог шляхом їх зменшення на вказану суму. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що шкода, завдана навколишньому природному середовищу, в сумі 16 303 грн. повинна відшкодовуватись відповідачами в рівних частинах, а не солідарно. У зв'язку з тим, що [PERSON] відшкодовано завдану незаконним виловом риби шкоду в сумі 8 152 грн., тому відсутній предмет спору стосовно останнього, з огляду на це, просив провадження в цій частині закрити. Представник Грицівської селищної ради Тіфенбах Л. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов прокурора підтримує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З аналізу ч. 4 ст. 61 ЦПК України вбачається, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 серпня 2014 року [PERSON] та [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.249 ч. 1 КК України, та призначене покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Згідно вказаного вироку суду, 18 липня 2014 року близько 20 год. [PERSON] за попередньою змовою з [PERSON], маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, на дерев'яному човні, при цьому взяли із собою заборонені знаряддя лову, а саме: риболовні сітки в кількості 4 шт., прибули на річку Хомора, що в смт. Гриців Шепетівського району, що знаходиться на території Грицівської селищної ради та згідно договору № 5 від 31 травня 2006 року перебуває в оренді ТОВ "Подільський господар 2004". Реалізовуючи свої злочинні наміри, [PERSON] разом з [PERSON], знаходячись на річці Хомора, поставили сітки ліскові у кількості 4 шт., а саме довжиною 80 метрів, висотою 1 м, вічками по 20 мм, 60 мм та 65 мм, де за їх допомогою в період часу з 20 год. 18 липня 2014 року по 07 год. 30 хв. 19 липня 2014 року провели незаконний вилов риби, а саме карася в кількості 25 шт., окуня - 58 шт., ляща - 22 шт., йоржа - 31 шт. та плітки - 125 шт. Відповідно до довідки № 1211, виданої Хмельницькрибохороною від 23 липня 2014 року, розмір шкоди, заподіяної водним біоресурсам [PERSON] та [PERSON] внаслідок незаконного вилову риби, відповідно до Постанови КМУ від 21 листопада 2011 року за № 1209, становить 16 303 грн. Стаття 66 Конституції України визначає, що кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов'язані використовувати об'єкти тваринного світу відповідно до закону; відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. 64 вказаного Закону, за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу передбачена адміністративна, цивільно-правова чи кримінальна відповідальність відповідно до закону. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. Згідно ст. 1166 ЦПК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної та юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Оскільки майнова шкода, що заподіяна навколишньому природному середовищу, завдана спільно умисними неправомірними діями відповідачів [PERSON] та [PERSON], що встановлено вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 серпня 2014 року, тому обов'язок по відшкодуванню такої шкоди покладається на відповідачів солідарно, у зв'язку з чим позов про стягнення заподіяної шкоди на суму 8 152 грн. 00 коп. підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., а саме по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Outcome: approved