Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

01 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 06 листопада 1990 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маловисківського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 129. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що шлюб виявився невдалим, причиною розпаду сім'ї стало несумісність характерів, постійні сварки, а також те, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, в органах державної реєстрації актів цивільного стану відповідач розірвати шлюб не бажає, неповнолітніх дітей у них не має. У судове засідання сторони, повідомлені про час і місце розгляду справи, не з'явились. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить судові витрати пов'язані з розглядом справи покласти на нього. Відповідач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, з таких підстав. Дослідивши письмові пояснення осіб, які беруть участь у справі, письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 листопада 1990 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маловисківського районного управління юстиції у Кіровоградській області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище після реєстрації шлюбу якої «[PERSON]», актовий запис № 129, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб. Як вбачається з пояснень позивача, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, зокрема позивача, що має істотне значення. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги визнання позову відповідачем за наявності для того законних підстав, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивач не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить його інтересам, при цьому також враховується, що відповідачем жодних заперечень на позовну заяву не подано і він також просить їхній шлюб розірвати. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Враховуючи думку, позивача, який просив суд судові витрати пов'язані з розглядом справи покласти на нього, суд вважає, що судові витрати необхідно залишити по фактично понесеним. На підставі викладеного,

Outcome: approved