Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 01 червня 2011 року в м. Дніпропетровську відповідач, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi», державний номерний знак [NUMBER], порушив вимоги Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «Opel», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2011 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення. Висновком автотоварознавчого дослідження №121/2011 від 26 жовтня 2011 року визначено, що розмір завданих збитків внаслідок ДТП складає 4852,60 грн. У відповідності до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем виплачено [PERSON] страхове відшкодування в сумі 4043,83 грн. (без урахування ПДВ). Таким чином, до позивача, відповідно до діючого законодавства, після виплати страхового відшкодування, перейшло право вимоги до винної особи - відповідача, у розмірі фактичних затрат, пов'язаних із відшкодуванням збитків страхувальнику за вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, а тому позивач, згідно уточнених позовних вимог, просив стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 4043,83 грн., витрати послуги аварійного комісара в сумі 620,00 грн., а також судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн. Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши поштою заяву про розгляд справи у його відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог з наведених у позові підстав, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 01 червня 2011 року о 15 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем "Мітсубісі", днз [NUMBER], рухався по вул. Чкалова в м. Дніпропетровську, де при зміні напрямку руху ліворуч, скоїв зіткнення із автомобілем "Опель Зафіра", днз [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], яка рухалася в попутному напрямку, спричинивши пошкодження автомобілям, після чого [PERSON] з місця дорожньо-транспортної пригоди зник, в міліцію не повідомив. Дані обставини встановлені та підтверджуються постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 113 липня 2011 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 124-4 КУпАП за вказане правопорушення, яка набрала законної сили 25 серпня 2011 року (а.с.8). Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль «Opel Zafira», д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON], та яким на підставі нотаріально посвідченої 11 травня 2010 року довіреності на право керування та розпорядження керувала [PERSON] внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної події зазнав механічних пошкоджень, застраховано в ПАТ СК «ПЗУ Україна», на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №ВЕ/1036660 укладеного з [PERSON] 11 червня 2010 року та дійсного до 10 червня 2011 року (а.с.7). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована не була. Відповідно до п. «а» ч. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно звіту експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості збитків в результаті пошкодження транспортного засобу №121/2011 від 26 жовтня 2011 року вартість матеріального збитку завданого володільцю автомобіля «Opel Zafira», д.н.з. [NUMBER], склала 4582,60 грн. без урахування втрати товарної вартості (а.с 8-12). Відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги зазначений висновок, проведений у відповідності до чинного законодавства. Разом з тим, наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України №10 від 13 січня 2012 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON]» визначено до сплати 4043,83 грн. (а.с.27). Рішення про відшкодування саме такого розміру заподіяної шкоди було прийнято на підставі розрахунку М(Т)СБУ, що підтверджується довідкою-розрахунком №1 про розмір відшкодування з фонду захисту потерпілих від 21 грудня 2011 року (а.с.28) Згідно платіжного доручення № 108 від 17 січня 2012 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] на загальну суму 4043,83 грн. (а.с. 29). Письмова пропозиція позивача від 08 червня 2012 року за вих. №13995/3-2-05 щодо вирішення справи в добровільному порядку відповідачем залишена без реагування (а.с.26). Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Ст.ст. 1187, 1188 ЦК України та роз'ясненнями наданими в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року (з послідуючими змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого - відшкодовується винним. Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми в розмірі 4043,83 грн., перейшло право вимоги, яке [PERSON] на підставі ст.ст.1187, 1188 ЦК України, мав до відповідача, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. До витрат, які підлягають відшкодуванню належать і витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 620,00 грн., які складаються з витрат на збір документів в сумі 200,00 грн., огляду транспортного засобу 200,00 грн., витрат на визначення розміру заподіяних збитків потерпілому в сумі 220,00 грн., розмір яких підтверджено відповідним рахунком від 003 листопада 2011 року №03/11, актом виконаних робіт від 20 грудня 2011 року, платіжним дорученнями №5918 від 28 грудня 2011 року (а.с.30). З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved