Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

01 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до Лівобережного ВДВС міста Маріуполь про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 26 вересня 2012 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя було ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсними правочинів в частині покупця та визнання права власності на транспортні засоби, яким його позов було задоволено, та визнано покупцем транспортних засобів та право власності на транспортні засоби за ним, [PERSON] Проте він не може розпорядитися належними йому транспортними засобами, оскільки йому стало відомо, що на них накладено арешт за зобовязаннями попереднього власника, [PERSON] При зверненні до Лівобережного ВДВС міста Маріуполь з приводу зняття арешту з належного йому майна, йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, у звязку з чим він звертається до суду за захистом своїх прав. Просив суд зняти арешт з майна: - напівпричіпу тентованого марки MONTRAGON, моделі SMRC3А номер шасі (кузова, рами) MRC3F04697W30893, 1997 року випуску, вартістю 44 000 гривень, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії АНС № 211401, видане 1-им відділенням РЕР міста Маріуполя при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 16 липня 2008 року; - автомобіля марки ЗАЗ TF699Р Lanos СПГ, 2007 року випуску, вартістю 42140 гривень, двигун V=1386 cub.cm., шасі (рама, кузов, коляска) № Y6DTF699P8W381701, тип ТЗ легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії АНС № 124106, виданого 1-им відділенням РЕР міста Маріуполя при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 20 грудня 2007 року; - автомобіля марки ЗАЗ TF699Р Lanos СПГ, 2007 року випуску, вартістю 42140 гривень, двигун V=1386 cub.cm., шасі (рама, кузов, коляска) № Y6DTF699P8W382064, тип ТЗ легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії АНС № 124107, виданого 1-им відділенням РЕР міста Маріуполя при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 20 грудня 2007 року; - автомобіля марки ЗАЗ TF699Р Lanos СПГ, 2007 року випуску, вартістю 42140 гривень, двигун V=1386 cub.cm., шасі (рама, кузов, коляска) № Y6DTF699P7W376673, тип ТЗ легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії АНС № 123984, виданого 1-им відділенням РЕР міста Маріуполя при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 14 грудня 2007 року; Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, від якого до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності, в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача Лівобережного ВДВС міста Маріуполь ГТУЮ в Донецькій області у судове засідання також не зявився, від якого на адресу суду надійшла заява за підписом начальника відділу, з проханням справу розглянути без участі представника Лівобережного ВДВС міста Маріуполь, вирішення справи покладали на розсуд суду. Неявка у судове засідання сторін, на думку суду не є перешкодою для розгляду справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про місце, день та час розгляду справи та на власний розсуд розпорядилися своїм правом прийняття участі у судовому розгляді. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно з ч.2 ст.60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а ч.4 цієї статті передбачає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 10 травня 2016 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/265/53/16, виданого 15 березня 2016 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором, в рамках ВП № 50948107 було винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника [PERSON], [INFO], та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час накладання арешту) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку, а також накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. Таким чином, суд вважає, що під час виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором, державним виконавцем в межах повноважень було накладено арешт на майно боржника. Проте, з матеріалів справи також вбачається, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 вересня 2012 року у справі № 0538/6476/2012, було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсними правочинів в частині покупця та визнання права власності на транспортні засоби, за яким [PERSON] було визнано покупцем певних транспортних засобів та визнано за ним право власності на транспортні засоби, зокрема, на: напівпричіп тентований марки MONTRAGON, моделі SMRC3А номер шасі (кузова, рами) MRC3F04697W30893, 1997 року випуску, вартістю 44 000 гривень, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії АНС № 211401, видане 1-им відділенням РЕР міста Маріуполя при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 16 липня 2008 року; автомобіль марки ЗАЗ TF699Р Lanos СПГ, 2007 року випуску, вартістю 42140 гривень, двигун V=1386 cub.cm., шасі (рама, кузов, коляска) № Y6DTF699P8W381701, тип ТЗ легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії АНС № 124106, виданого 1-им відділенням РЕР міста Маріуполя при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 20 грудня 2007 року; - автомобіль марки ЗАЗ TF699Р Lanos СПГ, 2007 року випуску, вартістю 42140 гривень, двигун V=1386 cub.cm., шасі (рама, кузов, коляска) № Y6DTF699P8W382064, тип ТЗ легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії АНС № 124107, виданого 1-им відділенням РЕР міста Маріуполя при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 20 грудня 2007 року; - автомобіль марки ЗАЗ TF699Р Lanos СПГ, 2007 року випуску, вартістю 42140 гривень, двигун V=1386 cub.cm., шасі (рама, кузов, коляска) № Y6DTF699P7W376673, тип ТЗ легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії АНС № 123984, виданого 1-им відділенням РЕР міста Маріуполя при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 14 грудня 2007 року, які є предметом позову. Як зазначав позивач [PERSON] у позовній заяві, він не може наразі розпорядитися належними йому транспортними засобами, оскільки йому стало відомо, що на них накладено арешт за зобовязаннями попереднього власника, [PERSON], навіть за наявності у нього права власності на вищевказані транспортні засоби, у заявку з чим він вимушений звертатись до суду з позовом про звільнення даного майна з-під арешту. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час закінчення провадження), особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Таким чином, суд приходить до висновку, що у звязку з визнанням за позивачем [PERSON] права власності на транспортні засоби, на які було накладено арешт державним виконавцем за зобовязаннями попереднього власника [PERSON], то й правові підстави для подальшого арешту даного рухомого майна відсутні. Отже, позовні вимоги [PERSON] до Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про звільнення майна з-під арешту є обгрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved