Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

01 лютого 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить стягнути з неї на користь Банку заборгованість за кредитним договором від 09 червня 2011 року №б/н, на загальну суму 18299,97 грн. та судові витрати по справі в сумі 2270,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 09 червня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов вищезазначеного договору відповідач отримала кредит в сумі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При порушенні строків платежів по кожному з грошових будь-якому з грошових зобов`язань передбачених договором більше ніж 30 днів, відповідачка зобов`язана сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії. Крім того, відповідачкою сплачується пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів. При цьому, погашення заборгованості по кредиту, відсоткам за його користування [PERSON] зобов`язувалася здійснювати на умовах, передбачених кредитним Договором. У зв`язку несплатою нарахованих за період користування кредитом відсотків у строк встановлений договором, виникла заборгованість, яка станом на 21 грудня 2020 року становить 23398,43 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 18229,97 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит стаття 625 - 5098,46 грн. Через те, що відповідачем в добровільному порядку не сплачена прострочена заборгованість по кредитному договору, позивач просить стягнути її в судовому порядку, зменшивши суму боргу до 18229,97 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Одночасно з позовною заявою направив до суду клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Як вбачається з листа акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» від 07 липня 2018 року №Е.65.0.0.0/3-365676, позивач з 21 травня 2018 року змінив назву на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Згідно з частиною 2 статті 5 Закону України «Про акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворюванням, а отже не тягне правонаступництва. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. Крім цього, відповідачку викликано в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України. Відзив не подано. Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. На підставі ухвали суду від 02 червня 2021 року справа розглядається в порядку заочного провадженняза правилами спрощеного позовного провадження. З огляду на те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено, наступне. Судом встановлено, що 09 червня 2011 року відповідачка підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «КБ «Приватбанк» (далі - Банк), за змістом якої вона погодилася, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила), а також Тарифами складають між нею і Банком договір про надання банківських послуг (а.с.28). Згідно з заявою позичальника, остання ознайомлена та погодилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг, які діяли на час укладення договору, а саме станом на червень 2011 року, а також Тарифами банку. Відповідно до умов договору розмір процентної ставки по кредитному ліміту становить 27,6 % на рік з розрахунку 360 днів на рік. Щомісячний мінімальний платіж 7 % від суми заборгованості. Згідно з п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил, клієнт надав згоду на зміну Банком самостійно розміру кредитного ліміту. Відповідно до п. 1.1.3.2.4 вказаних Умов та Правил, клієнт погодився зі зміною банком в односторонньому порядку тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил, що є складовою Договору, передбачена відповідальність позичальника за невиконання умов щодо повернення кредиту. Розділом 2.1.1.12. Умов та Правил передбачено порядок нарахування та оплати процентів та порядок погашення боргових зобов`язань. Зокрема, відповідно до п. 2.1.1.12.6. за користування Кредитом і Банк нараховує процент в розмірі, встановленому Тарифами Банка, із розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено пунктом 2.1.1.12.13. Відповідно до п. 2.1.1.3.5 Умов та Правилу відповідач доручив Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунку Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючій сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з розрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Згідно з довідкою про рух коштів по рахунку, відповідач здійснював платежі для погашення кредитної заборгованості нерегулярно, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 21 грудня 2020 року становить 18299,97 грн. З огляду на зміст позовної заяви позивач зменшив суму кредитної заборгованості. відмовившись від стягнення заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України. Справа розглядається за поданими Банком доказами. Докази, що спростовують позовні вимоги, відповідачем не подавались. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно зі змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання, в свою чергу позичальник навпаки, порушила умови Договору в частині вчасного повернення кредиту та процентів. Із розрахунку заборгованості слідує, що відповідачка, користуючись кредитними коштами, вчасно їх не сплачувала, допустила систематичне порушення умов повернення кредиту. Оскільки суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачкою своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та визнає достатнім порушення істотних умов договору, відповідно до положення статей 625, 1049, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню повністю. Підлягає стягненню заборгованість відповідача станом на 21 грудня 2020 року у сумі 18299,97 грн., яка складається з заборгованість за тілом кредиту. Відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову у сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved