Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

02.05.2014 року позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що відповідач в порушення вимог ст. 526 ЦК України, ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР та п. 5) ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» протягом тривалого часу не здійснює оплату за надані послуги з водопостачання та водовідведення, у зв'язку з чим, станом на 01.02.2014 року у відповідача наявна заборгованість за надані послуги у розмірі 10080,42 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, тому суд в порядку ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. КП «Водоканал м. Ужгорода» являється одноосібним надавачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення в м. Ужгород. Із розрахунку боргу по особовому рахунку № [NUMBER], відкритому на ім'я абонента [PERSON], вбачається, що в період з 2011 року по 2014 рік в буд. [ADDRESS], в якому, згідно матеріалів справи, проживає відповідач, надавались послуги з водопостачання та водовідведення, однак, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо оплати спожитих послуг належним чином не виконує. Так, зазначене призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 01.02.2014 року складає 10080,42 грн. Оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи, у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Статтею 16 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» визначено, що забезпечення споживачів питною водою, централізованим питним водопостачанням, а також за допомогою пунктів розливу питної води або фасованою питною водою здійснюють підприємства питного водопостачання. Відповідно до ст. 67 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у відповідно встановлені строки. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчиняти на користь другої сторони певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач неналежно виконує умови зобов'язання щодо сплати коштів за отримані послуги з водопостачання та водовідведення, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за надані послуги підлягають задоволенню. Витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved