Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

01.02.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, зазначила, що 14.06.2011 року між нею та відповідачем було укладено договір довічного утримання (догляду), відповідно до умов якого на відповідача [PERSON] покладено обовязок надання допомоги позивачу [PERSON] та надання їй матеріальної підтримки. Однак, з дня укладення спірного договору до теперішнього часу відповідач обовязки не виконує. Грошові кошти на користь позивача не перераховувались, будь-якої допомоги не надавалося. У звязку з цим позивач звернулась до суду з даним позовом та просить розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений між [PERSON] та [PERSON] 14 червня 2011 року, посвідчений державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1-1014. Зняти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами №8-а по вул.Комсомольська, сел.Антонівка, міста Херсона. У судовому засіданні позивач та їх представник позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомила. З заперечень відповідача вбачається, що позовні вимоги не визнаються. За таких обставин, враховуючи згоду позивача та її представника на слухання справи у відсутність відповідача та винесення заочного рішення, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Заслухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно договору довічного утримання (догляду), укладеного 14 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] передала, а [PERSON] отримала у власність житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами під №8-а, що розташований по вулиці Комсомольська сел.Антонівка, міста Херсона на земельній ділянці площею 0,0509 га, наданій у користування, кадастровий номер 6510165300:05:121:0010 та взамін чого [PERSON] зобовязалась забезпечувати [PERSON] та третю особу [PERSON] утриманням та (або) доглядом довічно (а.с.7). Згідно п.2 Договору довічного утримання (догляду) вартість матеріального забезпечення утримання (харчування, ліки, необхідна допомога, догляд), яке щомісячно має надаватись [PERSON] та [PERSON], встановлена сторонами в сумі 200 гривень щомісячно, та підлягає індексації в порядку, встановленому діючим законодавством. За згодою сторін обовязок [PERSON] по наданню [PERSON] та [PERSON] довічного забезпечення визначається у вигляді: -забезпечення їм житлом шляхом збереження права довічного проживання у відчужуваному житловому будинку; -забезпечення придатним для носіння одягом і взуттям; -забезпечення належним медичним обслуговуванням; -забезпечення продуктами харчування. Згідно претензії по Договору довічного утримання (догляду) від 14.06.2011 року [PERSON] повідомила [PERSON], що договір довічного утримання, укладений між ними буде розірвано в судовому порядку через невиконання його умов. Згідно поштового повідомлення [PERSON] отримала направлену претензію 31.12.2015 року (а.с.8-10). Відповідно до вимог ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно п.1 ч.1 ст.755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків незалежно від його вини. Пунктом 3.1.2 Договору довічного утримання (догляду) визначено право сторін вимагати розірвання договору та повернення відчужуваного майна у разі невиконання або неналежного виконання [PERSON] своїх обовязків за цим договором. Пунктом 3.2.2 Договору довічного утримання (догляду) визначено обовязок набувача до смерті [PERSON] та [PERSON] не укладати щодо житлового будинку, який отриманий за цим договором, правочини купівлі-продажу, міни, дарування, ренти, іпотеки чи іншим способом не передавати її у власність іншій особі. Згідно зі ст.756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Допитана в судовому засіданні позивач [PERSON] в якості свідка, а також свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт невиконання [PERSON] умов договору довічного утримання (догляду), вказали, що відповідач будь-якої матеріальної допомоги ані [PERSON], ані [PERSON] не надає, не забезпечує одягом, продуктами харчування, медичним забезпеченням. За такими обставинами суд вважає обґрунтованими та доведеними вимоги позивача щодо розірвання договору довічного утримання, так як встановлено неналежне виконання відповідачем своїх обовязків за договором довічного утримання (догляду). Таким чином, договір довічного утримання, підлягає розірванню на підставі п. 1 ч. 1 ст.755 ЦК України. У разі розірвання договору довічного утримання, відповідно до ст. 756 ЦК України, позивач набуває права власності на житловий будинок №8-а по вул.Комсомольській сел.Антонівка в м.Херсоні, що був нею переданий [PERSON] за договором довічного утримання (догляду), тому заборона на відчуження вказаного нерухомого майна підлягає скасуванню.

Outcome: approved