Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

У березні 2017 р. до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла вказана позовна заява, у якій позивачі вказали на те, що 02 серпня 2015 року помер батько позивачів [PERSON]. [PERSON] заповіту не залишив. За життя померлому належав житловий будинок за адресою м. Новомиргород, вулиця Гайова (Боженко), 60. Після смерті [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 215/15 на підставі поданих позивачами заяв про прийняття спадщини. Дружина померлого - [PERSON] 25.11.2015 р. подала заяву про відмову від прийняття всієї спадщини. Після смерті [PERSON] частину належного йому майна успадкували у рівних частках по ? кожному його два сина (позивачі по справі), [PERSON] та [PERSON], що підтверджується виданими 12 березня 2016 року [PERSON] державною нотаріальною конторою свідоцтвами про право на спадщину за законом за реєстровим №183 та за №186, відповідно до яких позивачі успадкували по ? частці кожному земельної ділянки № 409 площею 3,3520 га, розташована на території Йосипівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Враховуючи викладені обставини позивачі 22 лютого 2017 року звернулися до державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори та подали усі необхідні документи для оформлення спадщини на житловий будинок, що розташований у м. Новомиргороді по вулиці Гайовій (Боженко), 60, однак їм було відмовлено у спадкуванні вищевказаного будинку в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на обєкт спадкування. Позивачі просять суд: в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 02 серпня 2015 року у м. Новомиргород Кіровоградської області у віці 71 рік, визнати за [PERSON], [INFO] право власності на ? частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться по вулиці Гайова, 60, м. Новомиргород Кіровоградської області; в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 02 серпня 2015 року у м. Новомиргород Кіровоградської області у віці 71 рік, визнати за [PERSON], [INFO] право власності на ? частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться по вулиці Гайова, 60, м. Новомиргород Кіровоградської області. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав повністю та просив суд його задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що підтримує позов. Представник відповідача [PERSON] міської ради Кіровоградської області повідомлений про розгляд справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не зявився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань до суду не надходило. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких обставин. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, у судовому засіданні встановлено, що 02 серпня 2015 року помер батько позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ОЛ №207984, видане 04.08.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 131, копією свідоцтв про народження позивачів, копіями паспорту позивачів. [PERSON] заповіту не залишив. За життя [PERSON] відповідно до архівної довідки БТІ № 65 від 03.02.2017р. належав на праві приватної власності житловий будинок за адресою м. Новомиргород, вулиця Гайова (Боженко), 60, цей будинок належав померлому на підставі таких документів: ? частина будинку на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого [PERSON] державною нотаріальною конторою 26.06.1972р. № 327, акт про завершення будівництва від 15.02.1995 року; ? частина будинку на підставі договору дарування, посвідченого [PERSON] державною нотаріальною конторою 21.03.1995р. Р№ 663. Після смерті 02 серпня 2015р. [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №215/15, спадкова справа заведена на підставі поданих позивачами заяв про прийняття спадщини. Дружина померлого - [PERSON] 25.11.2015р. подала заяву про відмову від прийняття всієї спадщини, що підтверджується копією спадкової справи, оглянутої у судовому засіданні. Після смерті [PERSON] частину належного йому майна успадкували у рівних частках по ? кожному його два сина - позивачі по справі, що підтверджується виданими 12 березня 2016 року [PERSON] державною нотаріальною конторою свідоцтвами про право на спадщину за законом за реєстровим № 183 та за № 186, відповідно до яких позивачі успадкували по ? частці кожному земельної ділянки № 409 площею 3,3520 га, розташована на території Йосипівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. При зверненні позивачів до нотаріальної контори щодо успадкування будинку, що належав померлому, їм було відмовлено в оформленні спадщини на вищевказаний будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на обєкт спадкування, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 137/02-31 від 22 лютого 2017 року. Згідно до ст. 2 ЗУ від "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Згідно до ст.3 ч.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (Постанова від 13 червня 2012 р. N 6-54цс12). Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, у тому числі, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З вище наведеного слідує, що право власності померлого [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями у м. Новомиргород, Кіровоградської області, по вул. Гайова (Боженко), 60, не може піддаватись сумніву, а відтак, таке може бути успадковане позивачами в рівних частинах як спадкоємцями\~\~першої черги за законом. Проаналізувавши наведені норми законодавства, зваживши у сукупності вказані вище обставини, у тому числі відсутність відомостей про інших спадкоємців, суд вважає, що за позивачами\~слід визнати право власності на згаданий житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в рівних частинах.

Outcome: approved