Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

02.04.2018 року через засоби поштового звязку позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 05.06.2009 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області сторони зареєстрували шлюб, про що 05.06.2009 року складено відповідний актовий запис №890. До реєстрації шлюбу сторін останні перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народилась дитина [PERSON], [INFO], батьківство відповідача відносно якого встановлено відповідно до закону. Неповнолітня дитина сторін зареєстрована та проживає разом із позивачем за адресою: вул. Шевченка, 4/69, м. Вінниця. В добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітньої дитини сторони не можуть. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 02.04.2018 року, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] до судового засідання не зявились, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримують та просять суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечують проти ухвалення заочного рішення суду. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Оскільки, у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач та її представник не заперечують, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 05.06.2009 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області сторони зареєстрували шлюб, про що 05.06.2009 року складено відповідний актовий запис №890, згідно свідоцтва про шлюб, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 02.09.2014 року (а.с.9). До реєстрації шлюбу сторін останні перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народилась дитина [PERSON], [INFO], батьківство відповідача відносно якого встановлено відповідно до закону, згідно свідоцтва про народження серії 1-АМ №118632, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 10.10.2008 року (а.с.6). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Неповнолітня дитина сторін зареєстрована та проживає разом із позивачем за адресою: вул. Шевченка, 4/69, м. Вінниця, згідно довідки ТОВ «ЖЕО» вих.№937 від 21.02.2018 року (а.с.7). Згідно акту ТОВ «ЖЕО» №7937 від 11.01.2016 року відповідач хоча зареєстрований за адресою: [INFO], проте за вказаною адресою не проживає (а.с.8). Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України\~встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; особу платника аліментів, який являється молодою людиною працездатного віку, інших утриманців, окрім неповнолітньої дитини сторін, не має. А тому, з огляду на вищевикладене, є всі достатні підстави для задоволення позовних вимог позивача. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави 704,80 грн. судового збору, від сплати якого звільнено позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved