Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

01.02.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в якій вказав, що він є власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] . Як вказує позивач, відповідачка [PERSON] його колишня дружина, шлюб з якою було розірвано рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2008 року. Відповідачка залишилася зареєстрованою у квартирі, але з липня 2012 року за місцем своєї реєстрації не проживає. Також позивач у позові зазначає, що через реєстрацію відповідачки у спірному будинку, він несе додаткові витрати по сплаті житлово-комунальних послуг. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідачку [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, а також просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з`явилася. Вона у встановленому законом порядку була повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістила. Від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивильного процесуального кодексу України. На підставі ч. 2\~ст. 247 Цивильного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивильного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. (а. с. 5-6, 33-34). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки № 9 від 24.01.2019 року, виданої посадовими особами ОСББ «ЛУЧ» відповідачка [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а. с. 7). Вказаний факт також підтверджується інформацією Опитненської сільської ради від 26.02.2019 року № 02-14/183, яка надійшла на запит суду 27.02.2019 року (а. с. 17). Відповідно до заочного рішення Артемівського міськрайоного суду Донецької області від 12 лютого 2008 року, яке набрало законної сили 25 лютого 2008 року, шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвано. (а. с. 13). В судовому засіданні встановлено, що відповідачка за місцем своєї реєстрації не проживає з липня 2012 року, що підтверджується актом, складеним та затвердженим 24 січня 2019 року головою ОСББ «ЛУЧ». (а. с. 5). Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. \~ \~ \~ \~Частиною першою\~ст.\~319\~Цивільного кодексу\~України передбачено,\~що власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в частині першій ст. 221 Цивільного кодексу України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~\~ст. 321 Цивільного кодексу України,\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.\~405\~Цивільного кодексу\~України,\~члени сім`ї\~власника житла,\~які проживають\~разом з\~ним,\~мають право\~на користування\~цим житлом\~відповідно до\~закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Нарахування позивачу комунальних платежів з урахуванням реєстрації у спірному жилому будинку відповідачки суд розцінює як порушення прав позивача, таке порушення підлягає захисту. \~ \~ \~ \~ \~Таким чином,\~сукупність наданих\~позивачем та\~досліджених судом\~доказів у\~достатній мірі\~підтверджують той\~факт,\~що вимоги\~позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами\~справи,\~а тому підлягають задоволенню. Беручи до уваги викладене,

Outcome: approved