Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

01.11.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням: житловим будинком [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що з 2002 року відповідач не проживає за цією адресою без поважних причин. Ухвалою суду від 12.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 02.01.2020 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує на підставах, вказаних в позові. Відповідач до судового засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (шляхом направлення судових повісток та шляхом публікації оголошення про виклик до суду на сайті Судової влади України). Відзив на позов не надано. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до договору міни від 06.05.1995 року, посвідченого Оріхівською державною нотаріальною конторою, позивачу та її чоловіку [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності будинок [ADDRESS] . Вказане також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.12.2019 року. [PERSON] помер [INFO] , підтвердженням чого є відповідне свідоцтво про смерть. Згідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Відповідач, який доводиться позивачу онуком, зареєстрований, але не проживає у спірному будинку з 2002 року, про що свідчить довідка Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Оріхівської міської ради від 04.10.2019 року. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За\~статтею 317 ЦК України,\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст.405\~ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки будинок перебуває у приватній власності, тому у власника є право, на підставі статті 405 ЦК України, визнати члена сім`ї таким, що втратив право на житло. Оскільки позивачу належить на праві спільної часткової власності спірний будинок, у якій відповідач зареєстрований, але фактично без поважних причин не проживає, спільного майна вони не мають і спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] втратив право користування належним позивачу будинком, так як відсутній у ньому понад рік без поважних причин.

Outcome: approved