Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

У липні 2016 року Національна академія внутрішніх справ ( далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) в якому просить стягнути з останнього на свою користь вартість витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 22 063,06 грн., а також судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що між Київським національним університетом внутрішніх справ (правонаступником якого є Національна академія внутрішніх справ) та [PERSON] було укладено Договір № 09-672 про підготовку фахівця у КНУВС від 29.09.2009 року. Згідно умов Договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справи протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати, пов'язані із утриманням в навчальному закладі. Наказом НАВС від 14.06.2013 року № 301 відповідачу присвоєно кваліфікацію "бакалавра" за спеціальністю "Правознавство" та видано диплом бакалавра. Після здобуття освіти [PERSON] направлено для подальшого проходження служби до ГУ МВС України в м. Києві. Як з'ясувалось пізніше, Наказом ГУМВС України в м. Києві від 06.12.2013 року відповідача було звільнено з ОВС на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. На підставі викладеного позивач звернувся із відповідним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що Наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 31.07.2009 № 568 [PERSON] з 01.09.2009 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ (а.с. 13). Розпорядженням Кабінету міністрів України від 27.08.2010 № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» КНУВС реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ (далі - НАВС). Відповідно до вищезазначеного розпорядження, НАВС є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ (далі - КНУВС). 29.09.2009 між КНУВС, ГУ МВС України в м. Києві та відповідачем укладено Договір № 09-672 про підготовку фахівця у КНУВС. Відповідно до Договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі (а.с. 10,12). З 01.09.2009 по 14.06.2013 року, відповідно до умов Договору, відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом КНУВС від 14.06.213 № 601 відповідачу за напрямом підготовки «Правознавство» видано диплом бакалавра (а.с. 14). Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов Договору відповідача направлено для подальшого проходження служби до ГУ МВС України у м. Києві. Таким чином, навчальним закладом умови Договору виконано у повному обсязі. Наказом ГУ МВС України в м. Києві від 06.12.2013 № 911 о/с Відповідача звільнено з ОВС на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням (а.с. 15). Тобто, у порушення умов Договору відповідач з власної ініціативи звільнився з ОВС до спливу встановленого Договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. Відповідно до Статуту, НАВС є державним вищим навчальним закладом. Основним завданням діяльності НАВС є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог Закону України «Про вищу освіту». Відповідно до ст. 56 ЗУ «Про вищу освіту» від 17.01.2002 № 2984-ІІІ який діяв на момент навчання та випуску відповідача, випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. За п. 2.1.3. Договору, виконавець зобов'язаний забезпечити Особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України. Відповідно до п. 2.3.6. Договору, відповідач зобов'язався у разі звільнення з ОВС по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 Договору, відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. п.3.1. Договору передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення з ОВС за власним бажанням протягом перших трьох років після закінчення навчання. Також, відповідно до п. 3.2. Договору, підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відповідно до п. 4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до п. 4.2. Договору, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. Згідно з п. 4.4. Договору, у разі відмови Особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п. 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого Постановою КМУ від 01.03.2007 №313, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок витрат здійснено відповідно вищезазначеного Порядку відшкодування, зокрема, відповідно до ч. ч.1, 2 п.5 Порядку відшкодування, витрати у повному обсязі відшкодовуються за період, що перевищує строк строкової служби (1 рік), а за період, що зараховується в строк військової служби - лише витрати, що складають різницю між витратами на утримання курсанта та витратами на утримання військовослужбовця. Згідно Довідки про доходи та відрахування у період часу з вересня 2009 року по червень 2013 року (виключено 1 рік, прирівняний до періоду строкової військової служби) вартість грошового забезпечення, яка підлягає відшкодуванню становить 10400, 31 грн. (а.с. 22-26). У відповідності до Довідки про фактичне перебування на харчовому забезпеченні за період навчання з 01.09.2010 року по 13.06.2013 року вартість витрат на харчування, яка підлягає відшкодуванню, становить 1091,14 грн. При цьому, за перший навчальний рік, який зараховується в строк військової служби, врахована лише вартість, що складає різницю між витратами на харчування курсанта та витратами на утримання військовослужбовця (а.с. 20). Згідно Довідки-витрат речового майна перемінного складу за 2009-2013 роки розраховано вартість речового майна отриманого відповідачем під час навчання, яка підлягає стягненню і становить 2512,09 грн. (а.с. 21). Відповідно до довідки про перерахунок фактичних витрат на оплату комунальних послуг і вартості спожитих електроносіїв відповідачем останній повинен відшкодувати позивачу 8059,52. (а.с. 18-19). Відповідач навчався в КНУВС з 01.09.2009 по 13.06.2013 року. За таких обставин, вартість витрат пов'язаних з утриманням його у навчальному закладі становить 22063,06 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати. Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в сумі 1 378 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved