Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту - Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся в суд з позовом до [PERSON] (далі по тексту - Відповідач, [PERSON].) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 23 березня 2006 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір на суму в розмірі 3 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту відповідно до умов якого Відповідач зобов'язалася сплачувати 36,00 % річних на суму заборгованості. Строк дії договору встановлений у договорі терміном на 36 місяців із можливістю автоматичної його пролонгації на цей же термін у випадку відсутності заперечень сторін щодо цього. В порушення умов Кредитного договору Відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання не виконував та станом на 30 листопада 2014 року мав заборгованість по договору на загальну суму в розмірі 31 502,75 грн., яка складалась із наступного: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 6 093,82 грн.; заборгованість по нарахованим відсоткам в розмірі 23 432,61 грн.; заборгованість по сплаті штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн.; заборгованість по сплаті штрафу (процентна складова) в розмірі 1 476,32 грн. З огляду на таке Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку. В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав з викладених підстав в позовній заяві та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні просив відмовити у позові з огляду на те, що Позивач пропустив строку позовної давності за пред'явленими вимогами та подав клопотання про застосування строку позовної давності (а.с. 59). Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши наявні письмові докази, суд встановив наступне. 23 березня 2006 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено договір (у формі приєднання до Умов і правил надання банківських послуг) про відкриття кредитної лінії на платіжну картку, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредитну лінію на суму в розмірі 3 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 36,00 % річних. У відповідності до укладеного договору Відповідачу була видана платіжна картка терміном дії на 36 місяців. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. За змістом ст. 257 ЦК України загальна позовна давність становить три роки. За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 р. у справі № 6-14цс14, відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливу останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Таким чином, враховуючи, що строк виконання Відповідачем своїх зобов'язань із повернення кредиту визначений терміном дії платіжної картки (36 місяців), [PERSON] був зобов'язаний повернути кредит Позивачу до 23.03.2009 р. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). В матеріалах справи наявна заява Відповідача про застосування наслідків пропуску Позивачем строків позовної давності за пред'явленими вимогами. Таким чином, враховуючи, що строк виконання основного зобов'язання сплинув 23 березня 2009 року, а до суду з позовними вимогами Позивач звернувся лише в грудні 2014 року, суд вважає необхідним у задоволенні позову відмовити з огляду на пропуск банком строку позовної давності.

Outcome: dismissed