overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

01 липня 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 12 жовтня 1991 року сторони перебувають у шлюбі. Мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначивши, що спільне життя не склалось через несумісність характерів, різних поглядів на життя, що призвело до припинення шлюбних відносин між сторонами, з 09 грудня 2013 року, з огляду на що позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала в тому обсязі, що визначений у позовній заяві, зазначила, що на даний час проживає однією сім'єю з іншим чолвіком. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 1991 року. Мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвами про народження дітей. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть з 09 грудня 2013 року, примирення між подружжям є неможливим, що підтверджується їх поясненнями, позивач фактично утворила іншу сім'ю, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

01 липня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом, в якому просила розірвати шлюб укладений нею 02.07.2010 року з відповідачем [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 02.07.2010 року, згідно свідоцтва про одруження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 49, від якого народилася донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, у зв'язку з різни поглядами на життя та взаємним непорозумінням. Сторони припинили шлюбні відносини з червня 2012 року і проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання спільної дитини та поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

01 липня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом, в якому просила розірвати шлюб укладений нею 21.07.2001 року з відповідачем [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча направив до суду заяву в якій вказав, що з позовними вимогами позивачки не згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 21.07.2001 року, згідно свідоцтва про одруження, виданого виконкомом Вільнозапорізької сільської ради Новобузького району Миколаївської області, актовий запис № 04, від якого народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, у зв'язку з різни поглядами на життя та взаємним непорозумінням. Сторони припинили шлюбні відносини, хоча проживають за однією адресою, але спільного господарства не ведуть. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання спільних дітей та поділ майна на час розгляду цієї справи немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

01 липня 2014 року позивачка звернулась до суду с позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 15.11.1991 року, який зареєстровано Первомайським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом №358. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Шлюбних стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть. Позивачка у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, причину неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним, відповідно до ст.224 ЦПК України, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позов підлягає задоволенню за таких підстав: сторони з 15 листопада 1991 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Первомайським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом №358. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Шлюбних стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

01 липня 2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що 04 листопада 2012 року було зареєстровано шлюб між нею і відповідачем. Від даного шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON] та [INFO] - син [PERSON], які проживають разом з нею і знаходяться на її утримані. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, офіційно ніде не працює, однак виїжджає на сезонні роботи, де отримує значні кошти. Просить стягувати із [PERSON] в свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі по 600 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину до досягнення ними повноліття, а також стягнути понесені нею судові витрати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на стягненні з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 600 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідач позов визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі, якому просить позивачка. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьком дітей є відповідач, що стверджено їх свідоцтвами про народження (а.с. а.с. 5, 6), а перебувають вони на утримані позивачки, що встановлено при розгляді справи і про що відповідач не заперечує. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» № 719-VІI від 16.01.2014 року передбачено, що з 1 липня 2014 року для дітей віком до 6 років прожитковий мінімум становить 1059 грн., що 30 % становитиме 317 грн. 70 коп. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей, відповідача, який, інших окрім дочки [PERSON] та сина [PERSON], дітей не має, має нерегулярний, мінливий дохід, суд призначає аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину до досягнення старшою повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання і суд стягує з відповідача судовий збір в користь держави та понесені витрати за надання правової допомоги в користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

01 липня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти, на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на її утримання. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні частково не визнав позов, пояснив, що він на даний час підробляє будівельником і заробіток залежить від сезону, а тому має нерегулярний дохід, офіційно не працевлаштований, і вважає, що аліменти повинні бути стягнуті в меншому розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 липня 2004 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Згідно наданої довідки виконкому Іванівської сільської ради Чернігівського району та області за № 715 від 16.06.2014 року, позивачка разом з донькою [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] /а.с.16/. З представленої довідки Дитячої поліклініки № 1 Чернігівської міської ради за № 011-17/387 від 23.06.2014 року, вбачається, що [PERSON], знаходиться під наглядом зазначеного закладу, та часто хворіла на ГРВІ та інші хвороби за останні 3 роки /а.с.17/. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з статтею 184 Сімейного кодексу України і роз'ясненнями, викладеними в пункті 17 постанов Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Твердження представника позивача, щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі ? частині прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, не узгоджується з правилами встановленими ст. 184 СК України. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто. Враховуючи те, що відповідач є безробітним, має мінливий дохід, тому з відповідача на користь позивачки на утримання [PERSON], [INFO], слід стягнути аліменти у розмірі 643 грн щомісячно, починаючи з 01 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

01 липня 2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору № 003-16079-020512 від 02.05.2012 року. Посилався на те, що між банком та відповідачем укладений договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 3007 грн. 90 коп. на придбання певного майна/послуг, зі сплатою процентів, виходячі зі ставки 0,01% в рік, а також, за ведення кредитної справи [PERSON] сплачує банку плату в розмірі 0,90% в місяць. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 3007 грн. 90 коп., про що свідчить рахунок-фактура № CФPLA- 00000041621 від 02.05.2012 року. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 2336 грн. 07 коп., яка складається із: заборгованості за сумою кредиту - 2124 грн. 07 коп.; заборгованість за відсотками - 0 грн. 07 коп.; заборгованість за комісіями - 211 грн. 93 коп. Просив стягнути з відповідача [PERSON] на їхню користь заборгованість за кредитним договором та витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідача розглядати справу у порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Суд вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 02 травня 2012 року укладений кредитний договір № 003-16079-020512, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 3007 грн. 90 коп. на придбання певного майна/послуг, зі сплатою процентів, виходячі зі ставки 0,01% в рік, а також, за ведення кредитної справи [PERSON] сплачує банку плату в розмірі 0,90% в місяць. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 3007 грн. 90 коп., про що свідчить рахунок-фактура № CФPLA- 00000041621 від 02.05.2012 року. Відповідач [PERSON] отримав кошти та не виконує умови кредитного договору , має заборгованість за кредитом у сумі 2336 грн. 07 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

01 липня 2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору № 005-16520-230312 від 23.03.2012 року. Посилався на те, що між банком та відповідачем укладений договір, відповідно до якого позивач відкрив відповідачу відновлювану відкличну кредитну лінію на суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000 грн. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 13250 грн. 00 коп., яка складається з: тіло кредиту - 5100 грн. 00 коп.; прострочене тіло кредиту - 3600 грн. 00 коп.; заборгованість за комісіями - 4550 грн. 00 коп. Просив стягнути з відповідача [PERSON] на їхню користь заборгованість за кредитним договором та витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідача розглядати справу у порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Суд вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 23.03.2012 року укладений кредитний договір № 005-16520-230312, відповідно до якого позивач відкрив відповідачу відновлювану відкличну кредитну лінію на суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000 грн. Відповідач [PERSON] отримав кошти та не виконує умови кредитного договору , має заборгованість за кредитом у сумі 13250 грн. 00 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

01 липня 2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просив стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1488 грн. 84 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про день та час проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. На підставі вищезазначеного, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 19.08.2012 року відповідач з ПАТ «Дельта Банк» уклав кредитний договір №001-16001-190812. Відповідно до п.2.3 частини 5 Договору, Відповідач до підписання Договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Згідно п.2.4. частини 2 Договору, протягом строку кредиту за користування кредитними коштами відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 0,01 % в рік. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, надавши Відповідачеві споживчий кредит у сумі 1999,0 грн. на придбання товарів у суб'єкта господарювання. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с.5). У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 18.04.2014 року має заборгованість - 1488 грн. 84 коп., яка складається з: - 1398,97 грн. - заборгованість за сумою кредиту; - 0,02 грн. - заборгованість за відсотками; - 89,85 грн. - заборгованість за комісіями; Тому, ПАТ «Дельта Банк» просив стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1488 грн. 84 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

01 липня 2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 1042 грн. 37 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на повну спалу боргу відповідно до квитанції від 24.07.2014 року термінал №59086, згідно до якої він сплатив борг у розмірі 1053,95 коп. Суд, вислухавши думку відповідача, дослідивши матеріли справи приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.10.2012 року відповідач з ПАТ «Дельта Банк» уклав кредитний договір №004-16001-021012. Згідно п.2.3 частини 3 Договору, Банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 25 000 грн. У відповідності до п.2.3 частини 5 Договору, відповідач до підписання Договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Позивач в своєму позові вказує, що відповідач станом на 18.04.2014 року має заборгованість - 1042,37 грн. Відповідно до квитанції від 24.07.2014 року термінал №59086 відповідач сплатив суму боргу банку в розмірі 1053,95 коп. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 545 Цивільного кодексу України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial