Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнював, та остаточно прохав, в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 014/1800/74/96104 від 17.12.2007 року в сумі 932820,63 доларів США на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Харківської обласної дирекції,\~ звернути стягнення на нерухоме майно житловий будинок літ. «Б-2», житловою площею 41,1 кв.м. загальною площею 69,2 кв.м., з надвірними будівлями: вбиральня літ. «В» - дерево, літня кухня сарай літ. «Е» - цегла, льох літ. «Ж» - цегла, гараж літ. «З» - цегла, огорожа №1-4, змішана, замощення літ. «І» - асфальт, розташований за адресою м. Харків, провулок Далекосхідний, 11 який належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Першої Харківської нотаріальної контори [PERSON] 11.09.1996 року за реєстровим № 6-5057, та зареєстрованого у КП «ХМБТІ» 13.09.1996 р. за реєстраційним № 4289. Надати ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Харківської обласної дирекції право на продаж предмета іпотеки житлового будинку літ. «Б-2» житловою площею 41,1 кв.м. загальною площею 69,2 кв.м., з надвірними будівлями: вбиральня літ. «В» - дерево, літня кухня сарай літ. «Е» - цегла, льох літ. «Ж» - цегла, гараж літ. «З» - цегла, огорожа №1-4, змішана, замощення літ. «І» - асфальт, розташований за адресою м. Харків, провулок Далекосхідний, 11 будь якій особі покупцеві, на умовах та в порядку викладеному в ст. 38 Закону України «Про іпотеку» за ціною встановленою на підставі оцінки субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на момент укладання договору купівлі-продажу. Надати ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Харківської ОД право на проведення усіх дій повязаних із реалізацією предмета іпотеки в тому числі на виготовлення оригіналів, копій, дублікатів правовстановлюючих документів, технічної документації на житловий будинок\~ літ. «Б-2» житловою площею 41,1 кв.м. загальною площею 69,2 кв.м., з надвірними будівлями: вбиральня літ. «В» - дерево, літня кухня сарай літ. «Е» - цегла, льох літ. «Ж» - цегла, гараж літ. «З» - цегла, огорожа №1-4, змішана, замощення літ. «І» - асфальт, розташований за адресою м. Харків, провулок Далекосхідний, 1. Стягнути з відповідача судові витрати в сумі 3654 грн. В обґрунтування позову зазначили, що 17 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» (перейменованого в Публічне акціонерне товариство « [PERSON] Аваль») та [PERSON] було укладено Договір іпотеки № 014/1800/74/96104/2. За умовами Договору іпотеки, [PERSON] передано Позивачу в іпотеку: житловий будинок літ. «Б-2» ,шлакобетон житловою площею 41,1 кв. м. загальною площею 69,2 кв. м., з надвірними будівлями: вбиральня літ. «В» - дерево, літня кухня-сарай літ. «Е»- цегла,льох літ. «Ж»- цегла,гараж літ. «З» - цегла, огорожа №1-4, змішана,замощення літ. «І» - асфальт, розташований за адресою: м. Харків,провулок Далекосхідний 11. Предмет Іпотеки, який належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі: договору купівлі продажу квартири,нотаріально посвідченого державним нотаріусом Першої Харківської нотаріальної контори [PERSON] 11 вересня 1996 року за реєстровим №6-5057, та зареєстрованого у Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 13 вересня 1996 року за реєстраційним №4289, для забезпечення будь-яких вимог Позивача (у тому числі ті,що виникають у майбутньому), які випливають з Кредитного договору №014/1800/74/96104 від 17 грудня 2007 року, (а також всіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені до нього), (надалі за текстом Кредитний договір), укладеного між Іпотекодержателем та [PERSON] за умовами якого Позичальник зобовязаний до грудня 2025 року повернути Іпотекодержателю кредит у розмірі 549 115,00 дол. США, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду,неустойку (пеню,штрафи), в розмірі, строки та у порядку передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати Іпотекодержателю всі можливі збитки ,понесенні ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору. Також іпотекою забезпечується відшкодування Іпотекодавцем будь-яких витрат та збитків Іпотекодержателя, повязаних з належним виконанням Позичальником умов Кредитного договору та/або цього Договору (у тому числі сплати пені, штрафів, відшкодування збитків), а також витрат Іпотекодержателя, повязаних зі зверненням стягнення на Предмет іпотеки за цим Договором, включаючи витрати по вчиненню виконавчого напису, судові витрати, на оплату винагороди залученим експертам (оцінювачам,юристам), у тому числі витрат на утримання та збереження такого Предмета іпотеки. Усі разом або будь-яке з зобовязань Іпотекодавця, які визначені в Договорі іпотеки та/або випливають ( та/або випливатимуть у майбутньому ) з Кредитного договору, а також додаткових угод до нього, якщо такі будуть укладені між Іпотекодержателем та Позичальником та будуть невідємною частиною Кредитного договору, утому числі щодо строку та суми виконання зобовязань,інших. Позивач свої зобовязання за Кредитним договором виконав в повному обсязі,кредитні кошти у розмірі 549 115,00 дол. США, були видані 17 грудня 2007 року Позичальнику. Починаючи з 17.03.2009 р. Позичальником систематично не виконуються зобовязання по поверненню належних до сплати частин кредитів та відсотків їх використання. Станом на 04.09.2014 року складає 932 820,63 дол. США та 9 484 278,60 грн. Вищезазначене свідчить, що Позичальником порушено умови Кредитного договору та законодавства, що надає право Позивачу звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до визначеного Договором іпотеки та законодавством та задовольнити свої вимоги у розмірі заборгованості за Кредитним договором 09.09.2014 р. Позивачем Відповідачу було направлено Вимоги про усунення порушення вимог Кредитного договору з вимогою сплатити заборгованість що склалась внаслідок порушення основного зобовязання та звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання цих вимог (копії додаються). Заперечень сум заборгованості ними не надано. Вимоги позивача залишено без задоволення, заборгованість за Кредитним договором не сплачена. В судовому засіданні представник заявника підтримала свої позовні вимоги, прохала задовольнити позов. В судове засідання, 26.09.2016 року відповідач, його представник та представник третьої особи не зявились, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином. Причини неявки суду не відомі. Представник відповідача [PERSON] зверталась до суду з зустрічною позовною заявою яка ухвалою від 12.07.16 року залишена без розгляду. Зазначений зустрічний позов суд бере до уваги як заперечення проти первісного позову. Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Так, 17 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством « [PERSON] Аваль» (перейменованого в Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль») (надалі за текстом - Позивач, [PERSON], Іпотекодержатель) та [PERSON] (надалі за тестом - Відповідач, Іпотекодавець , Майновий поручитель) було укладено Договір іпотеки № 014/1800/74/96104/2 (надалі за текстом - Договір іпотеки). За умовами Договору іпотеки, [PERSON] передано Позивачу в іпотеку житловий будинок літ. «Б-2» , шлакобетон житловою площею 41,1 кв. м. загальною площею 69,2 кв. м., з надвірними будівлями: вбиральня літ. «В» - дерево, літня кухня-сарай літ. «Е»- цегла,льох літ. «Ж»- цегла,гараж літ. «З» - цегла, огорожа №1-4, змішана,замощення літ. «І» - асфальт, розташований за адресою: м. Харків,провулок Далекосхідний 11(одинадцять),(надалі за текстом Предмет Іпотеки). Предмет Іпотеки. який належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі: Договору купівлі продажу квартири,нотаріально посвідченого державним нотаріусом Першої Харківської нотаріальної контори [PERSON] 11 вересня 1996 року за реєстровим №6-5057, та зареєстрованого у Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 13 вересня 1996 року за реєстраційним №4289, для забезпечення будь-яких вимог Позивача (у тому числі ті,що виникають у майбутньому), які випливають з Кредитного договору №014/1800/74/96104 від 17 грудня 2007 року, (а також всіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені до нього), (надалі за текстом Кредитний договір), укладеного між Іпотекодержатеем та [PERSON] (надалі за тестом - Позичальник) за умовами якого Позичальник зобовязаний до грудня 2025 року повернути Іпотекодержателю кредит у розмірі 549 115,00 дол. США, сплатити проценти за його користування , комісійну винагороду,неустойку (пеню,штрафи), в розмірі, строки та у порядку передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати Іпотекодержателю всі можливі збитки ,понесенні ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору. Також іпотекою забезпечується відшкодування Іпотекодавцем будь-яких витрат та збитків Іпотекодержателя, повязаних з належним виконанням Позичальником умов Кредитного договору та/або цього Договору ( у тому числі сплати пені, штрафів, відшкодування збитків), а також витрат Іпотекодержателя, повязаних зі зверненням стягнення на Предмет іпотеки за цим Договором ,включаючи витрати по вчиненню виконавчого напису, судові витрати, на оплату винагороди залученим експертам (оцінювачам,юристам), у тому числі витрат на утримання та збереження такого Предмета іпотеки. Усі разом або будь-яке з зобовязань Іпотекодавця, які визначені в Договорі іпотеки та/або випливають (та/або випливатимуть у майбутньому ) з Кредитного договору, а також додаткових угод до нього, якщо такі будуть укладені між Іпотекодержателем та Позичальником та будуть невідємною частиною Кредитного договору, утому числі щодо строку та суми виконання зобовязань,інших (а.с.17-19) Позивач свої зобовязання за Кредитним договором виконав в повному обсязі ,кредитні кошти у розмірі 549 115,00 дол. США, були видані 17 грудня 2007 року Позичальнику. Згідно визначеного в ст. 7 Закону України «Про Іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині ,встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги,включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору,що обумовлює основне зобовязання. Відповідно до п. 3.1.4. Договору іпотеки, у випадку невиконання Іпотекодавцем зобовязань за цим Договором звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п.5 умов цього договору, та за рахунок грошових коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, за кредитним договором, які визначено на момент фактичного їх задоволення, виключаючи суму кредиту,суму процентів за користування кредитом ,суму неустойки, нараховану за умов кредитного договору,суму збитків,завданих порушенням зобовязання, суму повязаних реалізацією предмету іпотеки, в тому числі з його охороною, зберіганням, оцінкою та інше. Відповідно до п. 5.2 Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває права звернення стягнення на Предмет Іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобовязання, якщо у момент настання строку виконання зобовязань за Кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у Встановлений Кредитним договором строк суми кредиту: або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки суми проценті; або при несплаті або частковій несплаті і встановлені Кредитним договором строки сум неустойки( пені,штрафних санкцій). Починаючи з 17.03.2009 р. Позичальником систематично не виконуються зобовязання по поверненню належних до сплати частин кредитів та відсотків їх використання. Як встановлено в ухвалі Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.09.15 року, факт ухвалення рішення Джержинським р/с м. Харкова 13.12.10 року про забов*язання ТОВ «МОНОЛІТ» будівельний альянс виконати умови Генеральної угоди про співробітництво від 05.08.2005 року шляхом погашення заборгованості за кредитним договором від 17.12.2007 року укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» та [PERSON] та вимоги про необхідність у звязку з цим визнати договір іпотеки таким що припинив свою дію не заслуговують на увагу оскільки діючим законодавством не передбачено що у разі якщо рішенням суду забов*язано третю особу виконати договір замість позичальника то за таких умов іпотека є припиненою. Відповідно до п. 16.3. Кредитного договору, за прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за цим Договором Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5 % від простроченої до сплати суми за кожен календарний день прострочення. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася,та сплати процентів. Ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобовязань,встановлених договором. Згідно зі ст. 1050 Цивільного кодексу України, на підставі вищевикладеного Позивач має право вимагати дострокового повернення всієї заборгованості за Кредитним договором з Відповідача, що станом на 04.09.2014 року, відповідно до наданого розрахунку складає 932 820,63 дол. США та 9 484 278,60 грн. з яких: сума заборгованості за кредитом складає - 538 760,25 дол. США, сума заборгованості за відсотками, за користування кредитом - 394 060,38 дол. США, сума пені за порушення строку погашення відсотків складає 9 484 278,60 грн. Вищезазначене свідчить, що Позичальником порушено умови Кредитного договору та законодавства, що надає право Позивачу звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до визначеного Договором іпотеки та законодавством та задовольнити свої вимоги у розмірі заборгованості за Кредитним договором . Стаття 35 Закону України «Про іпотеку» зобовязує Позивача надати повідомлення про порушення основного зобовязання та/або іпотечного договору: уразі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику,якщо він є відмінним від іпотекодавця , письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення,іпотеко держатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Відповідно до п. 5.1. Договору іпотеки у разі порушення основного зобовязання або цього Договору Іпотекодератель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. 09.09.2014 р. Позивачем Відповідачу було направлено Вимоги про усунення порушення вимог Кредитного договору з вимогою сплатити заборгованість що склалась внаслідок порушення основного зобовязання та звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання цих вимог (копії додаються). Заперечень сум заборгованості ними не надано. Вимоги позивача залишено без задоволення, заборгованість за Кредитним договором не сплачена. Відповідно до ч.2 ст. 35 Закону України «Про Іпотеку», положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотеко держателя звернутись у будь який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до визначеного ст.33 Закону України «Про Іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Допущене Позичальником порушення основного зобовязання завдає збитків Позивачу та порушує його право на своєчасне та повне встановлене Кредитним договором отримання грошових коштів що, відповідно до визначеного в ч.3 ст.39 Закону України «Про іпотеку», також є підставою для дострокового звернення стягнення на Предмет іпотеки. Відповідно до п. 5.4. Договору іпотеки, звернення стягнення на Предмет Іпотеки здійснюється: - за рішенням суду; - на підставі виконавчого напису нотаріуса; - згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. Згідно ч. 2. Ст. 7 Закону України «Про Іпотеку», якщо вимога за основним зобовязанням підлягає виконанню у грошовій формі ,розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору, що обумовлює основне зобовязання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв,які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобовязання . Частиною 5 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», встановлено, що якщо предметом іпотеки є два або більше обєкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі ,необхідному для повного задоволення вимог іпотеко держателя. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про Іпотеку» Іпотека припиняється, зокрема,у разі припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору. На підставі вищевикладеного, оскільки зобовязання по сплаті заборгованості Кредитним договором не виконано, Позивач вимагає звернення стягнення на Предмет іпотеки для задоволення свої вимог по Кредитному договору в сумі, що станом на 04 вересня 2014 року становить 932 820,63 дол. США та 9 484 278,60 грн. Вартість предмету іпотеки, що визначена сторонами у договорі становить 545571, 00 грн. Щодо стягнення заборгованості у валюті кредиту, суд зазначає, що відповідно до ст. 192 ЦК України - законним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (відповідно до законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України , водночас також дозволений обіг іноземної валюти, але з дотриманням вимог спеціального законодавства України). Ст. 526 ЦК України - зобовязання має виконуватись належним чином ( належним виконанням позичальником зобовязання за валютним кредитом є повернення кредиту та сплата ним відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та у валюті, як це визначено кредитним договором). Ст. 533 ЦК України - грошове зобовязання має бути виконано у гривнях. Використання іноземної валюти. А також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Ст.628 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами( сторони,уклавши кредитний договір, повинні суворо дотримуватись положень, які ним встановлені, в т.ч. щодо повернення позичальником коштів в тій валюті, в якій він отримав кредит, щодо сплати % в тій валюті, в якій це передбачено умовами договору) Ст. 1046 ЦК України - за договором позики одна стона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість того ж роду та такої ж якості Ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, перевчені договором Ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець ) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 47,49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено: банк має право здійснювати право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг, до яких належить розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик,незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Декрет Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 р. № 1593 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю зазначає,що: Операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового звязку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання. Лист Верховного Суду України від 01.0702014 «Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві» звертає увагу на наступне: Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК, ч. 3 ст. 533 ЦК, Декрет № 15-93) Пункт 14 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» вказує: Згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У звязку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в « іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведення іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку встановлених законом (частина друга статті 192 ЦКУ, частина третя статті 533 ЦКУ; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю "). Пункт 12 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" вказує: У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦКУ. На підставі ст. 88 ЦПК України \~з \~відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 3654 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved