Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

У вересні 2020 позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Позовна заява обґрунтована наступними обставинами. Позивач вказала на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13.02.2006 року з [PERSON] стягнуто на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини усіх доходів щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 02.02.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. 24.02.2006 на виконання рішення суду було видано виконавчий лист №2-1253. Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження №4093290. У зв`язку із тривалою несплатою аліментів відповідачем, виконавчий лист було передано для примусового виконання за місцем його проживання до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві. 14.07.2017 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №54305828. Відповідач з 17.07.2017 по 01.02.2020 ухиляється від виконання рішення суду, не сплачує аліментів та має заборгованість у розмірі 172 525,68 грн., перед позивачем. У зв`язку з вищевказаним позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 172 525,68 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.09.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду подано клопотання, в якому остання позов підтримала, просила його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином за останньою відомою адресою місця проживання, в тому числі шляхом розміщення повістки на сайті суду, заяв, відзиву суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу без його участі по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.05.2000 по 26.07.2006. Від шлюбу у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.02.2006 року з [PERSON] стягнуто на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини усіх доходів щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 02.02.2006 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7). 24.02.2006 на виконання рішення суду було видано виконавчий лист №2-1253. Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження №4093290 (а.с. 8). У зв`язку із тривалою несплатою аліментів відповідачем, виконавчий лист було передано для примусового виконання за місцем його проживання до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві. 14.07.2017 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №54305828 (а.с. 9). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 17.02.2020 наданого головним державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Данилюк О.Б., сума нарахованих аліментів складає: З липня 2007 року по грудень 2007 року = 2 373, 84 грн.; З січня 2008 року по грудень 2008 року = 6 141,41 грн.; З січня 2009 року по грудень 2009 року = 6 214,83 грн.; З січня 2010 року по грудень 2010 року = 6 765,72 грн.; З січня 2011 року по грудень 2011 року = 8 032,78 грн.; З січня 2012 року по грудень 2012 року = 9 088,33 грн.; З січня 2013 року по грудень 2013 року = 9 959,54 грн.; З січня 2014 року по грудень 2014 року = 10 802,10 грн.; З січня 2015 року по грудень 2015 року = 13 410,29 грн.; З січня 2016 року по грудень 2016 року = 17 091,47 грн.; З січня 2017 року по грудень 2017 року = 21 392,13 грн.; З січня 2018 року по грудень 2018 року = 27 381,80 грн.; З січня 2019 року по січень 2020 року = 33 871,44 грн. Загальна сума нарахованих аліментів за період з 17.07.2007 по 01.02.2020 становить 172 525,68 грн. (а.с. 10-13). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно до ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Позивач розрахувала розмір неустойки (пені) за період призначення аліментів з 01.07.2007 по 01.09.2020 у сумі 1 574 252,46 грн., однак, враховуючи вищевказані норми, розмір неустойки (пені), яка підлягає стягненню з відповідача обмежується сумою заборгованості і становить 172 525,68 грн. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 2,ч. 8 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, які позивач поніс за подання відповідної позовної заяви складається з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу (800,00 грн.), що підтверджується квитанцією про сплату послуг адвоката (а.с.17). Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 840, 80 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 800, 00 грн. Відповідач сплачує аліменти нерегулярно, має заборгованість, дитина перебуває на утриманні матері, тому позовні вимоги підлягають задоволенню

Outcome: approved