Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

ТОВ "ВЕЛЛФІН" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 29.12.2016 року між Позивачем та [PERSON] укладений Договір позики №113821 в електронній формі. За умовами п. 1.1. укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору позики Позикодавець надає Позичальникові грошові кошти в сумі 1201,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Пунктом 1.3. Договору позики встановлено, що позика надається строком на 30 днів. Відповідно до п. 1.4. Дата перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний Позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення Договору позики між Позичальником і Позикодавцем. Позивачем в порядку, встановленому п. 1.4. Договору позики, на картковий рахунок Відповідача була перерахована сума позики в розмірі 1201,00 грн. Відповідно до п. 1.1.1.5 Договору позики загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем станом на 29.01.2020 року становить 51501,26 грн., з яких: 1201,00 грн. - основний борг; 12854,28 грн. - заборгованість по відсотках; 37445,98 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Станом на день подання позову Відповідач взяті на себе зобов`язання по Договору позики не виконав, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку. Позивач просить стягнути з відповідача 51501,26 грн. заборгованості та судові витрати в розмірі 2102,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги він підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позовну заяву не подала, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази в справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "ВЕЛЛФІН" є юридичною особою, діє на підставі Статуту, та зареєстроване як фінансова установи відповідно до розпорядження №2606 від 27 жовтня 2015 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, (а.с. 7). 29 грудня 2016 року ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] уклали договір позики № 113821 в електронній формі, на підставі якого відповідач отримала позику в розмірі 1201 грн. строком на 30 днів. Відповідно до пунктів 1.1, 1.3. та 1.4. вказаного договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику на умовах, що передбачені даним договором, грошові кошти в позику в сумі 1201 гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені в пункті 1.5. цього Договору. Строк дії договору становить 30 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Позика надається строком на 30 днів. Дата перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення договору позики між позичальником і позикодавцем, (а.с 19-23). Відповідно до повідомлення ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 03.01.2020 року на картковий рахунок відповідачки 29.12.2016 року була перерахована сума позики в розмірі 1201 грн., (а.с.25). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів, встановлених договором. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Законом України «Про електронну комерцію» визначені умови укладання договору в електронному вигляді. Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію. Таким чином, між сторонами виникли цивільно-правові відносини, пов`язані з виконанням договору позики, укладеного в електронній формі. Відповідно до ст. 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені ст.ст. 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №14-10цс18), від 04 липня 2018 року (справа №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (справа №14-318цс18). За умовами укладеного договору позики №113821 від 29.12.2016 року сторони в справі погодили сплату заборгованості за позикою в розмірі 1201,00 грн. та процентів за наданою позику в розмірі 360,88 грн. до 28.01.2017 року. Сукупна вартість позики складає 1561,88 грн. Із наданої ТОВ «ВЕЛЛФІН» довідки щодо заборгованості за договором №113821 від 29.12.2016 року станом на 27.01.2020 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 51501,26 грн, яка складається з: 1201,00 грн. - заборгованості за основною сумою позики; 12854,28 грн - заборгованості по відсотках; 37445,98 грн. - заборгованості за простроченими відсотками, (а.с. 24). Розгорнутий розрахунок заборгованості по зазначених сумах позивачем до суду не наданий. Таким чином, суд вважає вимоги ТОВ «ВЕЛЛФІН» в частині стягнення процентів за межами строку кредитування безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України, так доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 63,75 грн.

Outcome: partial