Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

02. 06. 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, вимоги у якій під час судового розгляду уточнив, обґрунтовуючи їх тим, що він з 11. 09. 1990 року по 05. 02. 1994 року був членом КСП «Комунар» [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, правонаступником якого є ТОВ «Світоч». Працював у вказаному КСП до 10. 08. 1995 року. Згідно ч. 3 п. 2 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва №666/94 від 10. 11. 1994 року кожному члену підприємства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. Указ Президента України №720/95 від 08. 08. 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» в п. 2 вказує, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. В державному акті на право колективної власності на землю КСП «Комунар», який видано [PERSON] сільською радою та зареєстровано в [PERSON] районній раді народних депутатів 13 лютого 1995 року №134 [PERSON] в списку-додатку до державного акту, який знаходиться в управлінні держземагенства у [PERSON] районі значиться за №698. КСП «Комунар» відповідно до рішення [PERSON] сільської ради народних депутатів від 15. 12. 1993 року передано у колективну власність 6583, 5 гектарів землі. Розмір паю по КСП «Комнуар» становить 6,05 умовних кадастрових гектарів, грошова оцінка земельного паю станом на 01. 01. 2015 року становить 171881 грн. 73 коп. Сертифікат позивач до теперішнього часу не отримав, врегулювання спору в позасудовому порядку не відбулося, тому просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в КСП «Комунар» [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, розміром 6,05 умовних кадастрових гектарів. Позивач у судовому засіданні виклав обставини справи таким чином, як це зазначено вище, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позицію [PERSON] та просив суд визнати за позивчем право на земельну частку (пай) в КСП «Комунар» [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, розміром 6,05 умовних кадастрових гектарів. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської області [PERSON] у судовому засіданні пояснила суду, що позовні вимоги не визнає. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, обґрунтовуючи свою позицію тим, що [PERSON] не має права на отримання земельної частки (паю) в КСП «Комунар», оскільки його стаж роботи, згідно положення затвердженого зазначеним КСП є меншим ніж пять років, окрім того, на сьогоднішній день на території [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області відсутні вільні землі із фонду яких можливо здійснити виділ позивачу земельної частки (паю). Представник відповідача ТОВ «Світоч» у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської області [PERSON], представника відповідача [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON], дослідивши у судовому засіданні надані сторонами письмові докази встановив наступне. Протоколом №12 засідання правління Колективного господарського підприємства «Комунар» від 05. 10. 1990 року розглянуто заяву [PERSON] про прийняття останнього в члени колгоспу, а також вирішено рекомендувати загальним зборам колгоспників прийняти його з 11. 09. 1990 року у члени колгоспу. Відповідно до Протоколу №1 звітно-виборних зборів колгоспників КСП «Комунар» Синельниківського району Дніпропетровської області, яке відбулося 02. 02. 1991 року, вирішено затвердити рішення правління колгоспу про прийняття в члени колгоспу згідно п. 3 Статуту колгоспу, та прийняти в члени колгоспу [PERSON] (а. с. 32-36). На підставі прийнятих вище рішень, викладених у відповідних протоколах, до трудової книжки [PERSON] внесено запис від 11. 09. 1990 року про прийняття його в члени колгоспу «Комунар» на посаду електрика бригади №4 (а. с. 7-12). 10. 08. 1995 року в трудовій книжці [PERSON] зроблено запис про виключення його із членів КСП «Комунар» за власним бажанням. Даному запису передувало рішення зборів уповноважених членів КСП «Комунар» Синельниківського району Дніпропетровської області, викладене у протоколі №1 від 03. 02. 1995 року (а. с. 27-31). Матеріалами справи встановлено, що 13 лютого 1995 року Колективному сільськогосподарському підприємству «Комунар», розташованому у с. Кислянка Синельниківського району Дніпропетровської області, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Світоч» (а. с. 18), видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ДП СВ 0000011, розміром 6583,5 гектарів землі в межах згідно з планом для сільськогосподарського використання, відповідно до рішення [PERSON] сільської Ради народних депутатів від 15. 12. 1993 року (а. с. 13-17). Пункт 2 Указу Президента України №720/95 від 08. 08. 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачає, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розяснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта. Для того, щоб набути право на земельну частку (пай), згідно з вимогами Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 08. 08. 1995 року, необхідна наявність таких обставин: щоб особа була членом КСП на час отримання акта про право колективної власності на землю; щоб була внесена до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю; щоб КСП отримало акт про право колективної власності на землю. Отже, право громадян як співвласників колективної власності на землю набувається з дня видачі в установленому порядку державного акта на право колективної власності на землю з обовязковим додатком списком громадян, які є членами сільськогосподарського підприємства. Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві й була його членом. Так, довідкою, виданою 20. 04. 2015 року управлінням Держземагенства у [PERSON] районі Дніпропетровської області підтверджено, що громадянин [PERSON] в списку-додатку до державного акту, який видано вищезазначеною сільською радою та зареєстровано в [PERSON] районній раді народних депутатів від 13. 02. 1995 року за №134, що знаходиться у даному управлінні, значиться за №698 (а. с. 3). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, що закріплено у частині 1 статті 58 Конституції України. До події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності. Згідно ч. 3 п. 2 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва №666/94 від 10. 11. 1994 року (втратив чинність, крім ст. 3 на підставі Указу Президента №650/2007 від 20. 07. 2007 року), в редакції, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, встановлював, що кожному члену підприємства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. Суд не бере до уваги посилання представника відповідача [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON] на те, що [PERSON] не має права на отримання земельної частки (паю) в КСП «Комунар», так як його стаж роботи, згідно положення затвердженого зазначеним КСП є меншим ніж пять років, в звязку із ненаданням належних доказів, які свідчать про порушення вказаного критерію. Відповідно до ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність, тому саме 10. 08. 1995 року [PERSON] був звільнений з членів КСП «Комунар». Таким чином, аналізуючи викладене вище, суд вважає наявність підтвердженого обставинами справи у позивача [PERSON] права на земельну частку (пай), оскільки останній на момент видачі КСП «Комунар» державного акту на право колективної власності на землю перебував у складі його членів, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. На підставі викладеного,

Outcome: approved