Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

01 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини доходів на її користь на час його навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що він після досягнення повноліття продовжує навчатися, у звязку з чим потребує допомоги, а відповідач, який є його батьком, у добровільному порядку будь-якої допомоги не надає, хоча має таку матеріальну можливість. Позивач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, подав суду заяву про проведення розгляду справи у його відсутність на підставі наданих доказів, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У позовній заяві [PERSON] було зазначено про те, що його батько відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на його утримання, а він на даний час проходить навчання на денному відділенні у Словянському енергобудівельному технікумі. Він потребує матеріальної допомоги батьків, оскільки не має можливості самостійно себе утримувати. Вважає, що відповідач має матеріальну можливість надавати йому матеріальну допомогу на час його навчання, тому посилаючись на положення статей 199,200 Сімейного кодексу України, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно на час його навчання. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, проте через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає частково у розмірі ? частини його заробітку /а.с.9/. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в межах заявлених вимог (ст.11 ЦПК України), суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії I-HO № 091697, яке було видано Відділом реєстрації актів громадянського стану м.Словянська Донецької області, на підставі актового запису № 869 від 12 грудня 1998 року, [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Згідно довідки № 458 від 29 листопада 2016 року Словянського енергобудівного технікуму, [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання, початок навчання 01.10.2014 р., закінчення навчання 30 червня 2018 року /а.с.5/. За даними паспорту серії ВТ № 120671, виданого 21 листопада 2014 року Словянським МВ ГУДМС України в Донецькій області, [PERSON], [INFO], досяг повнолітнього віку /а.с.2/. Відповідно до положень статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та їх розмір, суд повинен врахувати положення ст.ст. 182,200 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У зазначених нормах права законодавець повязує обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умов, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], [INFO], навчається на денній формі навчання і потребує матеріальної допомоги на час свого навчання. Його батько відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково і погодився сплачувати аліменти у розмірі ? частини його заробітку. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивачем обгрунтовано необхідність отримання аліментів, відповідач має можливість надавати сину матеріальну допомогу на час його навчання, але заявлений позивачем розмір аліментів є завеликим, оскільки обовязок утримання дитини, що продовжує навчання, покладається на обох батьків. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визначає аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання у відсотковому співвідношенні\~у розмірі однієї четвертої частини від заробітку (доходу) [PERSON], щомісячно, до завершення навчання до 30 червня 2018 року. Стягнення необхідно починати з дня подання позову до суду - з 01 грудня 2016 року. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI та положень статті 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: partial