Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

У грудні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої пошкодженням здоров'я. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що 21 листопада 2015 року приблизно о 14:00 год. за подвір'ям будинку відповідача, біля воріт, належна відповідачу собака вкусила позивача за гомілку лівої ноги. У зв'язку із цим позивач звернулася за медичною допомогою та її було госпіталізовано. На теперішній час позивачем витрачено на лікування 5404,87 грн. У грудні 2015 року позивач звернулася до поліції, під час проведення перевірки відповідач визнала, що її собака вкусила позивача. За результатами перевірки працівниками поліції було винесене відповідачу офіційне попередження. У добровільному порядку відшкодувати витрати на лікування відповідач відмовляється. Крім того, перебування на лікуванні змусило позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя, витрачати кошти на лікування, позивач перенесла запальний процес, зазнала хвилювання, безсоння від болю, незручностей у побуті. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює в 3000 грн. Тому, згідно уточнених позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача майнову шкоду, завдану ушкодженням здоров'я у сумі 5404,87 грн., а також 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Представник позивача у судове засідання не з'явився, згідно наданої заяви просить суд про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. 02 грудня 2015 року до Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області надійшла заява [PERSON], який повідомив, що 21.11.2015р. поблизу хвіртки будинку №100 по вул.Калініна у м.Павлограді собака, яка належить [PERSON] спричинила укуси [PERSON] /а.с.11,12,13/. З приводу зазначеного звернення працівниками Павлоградського відділу поліції була допитана [PERSON], яка пояснила, що 21.11.2015 р., до неї прийшла [PERSON], яку схопила зубами за ногу належна [PERSON] собака /а.с.15/. Крім того, факт спричинення 21.11.2015р. укусів позивачу собакою, яка належить [PERSON] підтверджується письмовими поясненнями [PERSON], [PERSON], [PERSON], які в ході перевірки були допитані працівниками поліції /а.с.16,18,19/. Як вбачається з довідки КЗ "Павлоградська міська лікарня №4", [PERSON] 21.11.2015р. о 14:30 год. звернулася за медичною допомогою та у неї було виявлено численні рани від укусів лівої гомілки /а.с.5/. Як зазначено у виписці із медичної карти амбулаторної карти, після перенесення стресової ситуації 21.11.2015 р. - укусу собаки, стан [PERSON] різко погіршився, почастішали гіпертонічні кризи/а.с.10/. У зв'язку з укусами, позивачу було призначено лікування, що підтверджується медичними довідками /а.с.5,8,10/. Згідно наданих квитанцій та товарних чеків позивачем було понесено витрати на лікування на загальну суму 5404,87 грн./а.с.2-4/. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставами для настання позадоговірної (деліктної) відповідальності є цивільне правопорушення, структурними елементами якого є протиправність поведінки особи, шкода, причинний зв'язок між ними, а також вина заподіювача шкоди (крім випадків відповідальності без вини). Протиправність поведінки - це невиконання юридичного обов'язку, встановленого нормою права. Як встановлено п.п."г" п.6 Правил утримання собак, кішок та інших тварин у населених пунктах України, затверджених Міністерством житлово-комунального господарства Української РСР, власники тварин зобов'язані тримати сторожових собак на прив'язі і спускати їх з прив'язі лише в закритих дворах, що виключають можливість втечі; про наявність собак застерігати написом. Відповідачем не дотримано зазначені правила тримання собак, в результаті чого здоров'ю позивача спричинено шкоду. Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині відшкодування витрат на лікування обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім'ї, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що відповідачем не виконано обов'язку щодо належного утримання сторожової собаки, внаслідок чого позивачеві було завдано також і моральної шкоди, глибину душевних страждань позивача, пов'язаних з тим, що вона безперечно отримала у зв'язку з укусом собаки душевну травму, наслідки якої мали вплив на її психічний стан, що позивач тривалий час була позбавлена можливості вести звиклий спосіб життя, відчувала фізичний біль та страждання. Вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд також враховує конкретні обставини по справі, характер і тривалість фізичних і моральних страждань, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, з урахуванням вимог розумності і справедливості вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 3000 грн. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved