Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Транспорт Груп» відокремленого структурного підрозділу ТОВ «Сіті Транспорт Груп» у м. Дніпродзержинську про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану відпустку та моральної шкоди. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог позивач вказав, що з 24 травня 2013 року він працював у відповідача енергетиком. 09 липня 2013 року він з роботи звільнився за власним бажанням. При звільненні йому відповідачем не була виплачена заробітна плата у загальній сумі 2.818 гривень та 272 гривні компенсації за невикористану відпустку. Також просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 10.000 гривень та спричинену у зв*язку з цим моральну шкоду у сумі 3.000 гривень. Він прогулів не здійснював та з 01 по 08 липня 2013 року працював. Обставина, що він з 01 по 08 липня 2013 був відсутній на роботі та скоїв прогули йому стала відома лише у судовому засіданні. Адже з роботи він був звільнений за власним бажанням. З 01 серпня 2013 року він працює у ПСП "Азов" майстром і його заробіток складає 3.000 гривень у місяць. Тобто, на 1.000 гривень більше ніж у відповідача. Представник відповідача пред*явлений позов визнав частково та пояснив, що позивач дійсно працював у Товаристві та з роботи був звільнений 09 липня 2013 року. Середньомісячна зарплата позивача складала 2.000 гривень. Позивачу уже після звільнення, 04 грудня 2013 року, у рахунок заборгованості по заробітній платі було сплачено платіжним дорученням 462 гривні 38 копійок. Залишок заборгованості по заробітній платі складає 1.334 гривні 45 копійок. У цю суму ввійшла і компенсація за 02 дні невикористаної відпустки. У табелі виходу позивача на роботу з 01 по 08 липня 2013 року вказані прогули і за ці дні заробітна плата йому не нараховувалась. Окрім того, позивачу нарахована компенсація за два дні відпустки у сумі 142 гривень 86 копійок. Нараховану заробітну плату позивач сам не приходив отримувати. Тому заробітна плата була депонована і зберігається у касі підприємства. У задоволенні позову стосовно стягнення моральної шкоди та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні просить відмовити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.115 КЗпП України: «Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів». У судовому засіданні було встановлено, що позивачу заробітна плата вчасно не виплачувалась та заборгованість, згідно наданої відповідачем довідки, складає 1.334 гривні 45 копійок. Відповідно до ст.117 КЗпП України: у разі невиплати з вини власника чи уповноваженого ним органу звільненому працівнику належних йому сум у строки, вказані у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У судовому засіданні було встановлено, що позивач з 01 серпня 2013 року працює у ПСП "Азов" майстром і його заробіток складає 3.000 гривень у місяць. При таких обставинах його позов у частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за 16 робочих днів: з 10 липня 2013 року по 01 серпня 2013 року /з дня звільнення по день працевлаштування/ у сумі 1.777 гривень 92 копійок. Суд також вважає, що частковому задоволенню підлягає позов про стягнення моральної шкоди. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача в рахунок спричиненої моральної шкоди підлягає стягненню 1.000 гривень тому, що причина не виплати позивачу заробітної плати при звільненні не є поважною. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази зібрані по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Одночасно суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати --- 243 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: partial