Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення витрат по виплаті страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 30 липня 2012 року між ПАТ «Просто-страхування» та [PERSON] укладено Договір №АВ/6570299 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у формі полісу), за яким була застрахована відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу "Mitsubishi Pajero", д.н.з. [NUMBER]. 30 січня 2013 року за участю застрахованого автомобіля сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль [NUMBER]. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 28 березня 2013 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України. Посилаючись на те, що позивачем виплачено страхове відшкодування на користь потерпілої особи, а відповідач своєчасно з порушенням встановлених строків не повідомив страхову компанію про страховий випадок, ПАТ «Просто-страхування» просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 7191,23 грн., вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 30 липня 2012 року між ПАТ «Просто-страхування» та [PERSON] було укладено Договір №АВ/6570299 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у формі полісу), за яким була застрахована відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу "Mitsubishi Pajero", д.н.з. [NUMBER]. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну визначений у розмірі 50000 грн. 30 січня 2013 року о 15 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], в м. Києві по вул. Смородинський спуск, не врахував стану проїжджої частини, а саме: ожеледиця, після зупинки транспортного засобу не вжив заходів щоб не допустити його самовільного руху, внаслідок чого автомобіль покотився та здійснив наїзд на автомобіль [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдавши матеріальні збитки. За постановою Подільського районного суду м. Києва від 28 березня 2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно з ч.4 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 30 січня 2013 року за участю автомобіля [NUMBER] та автомобіля [NUMBER], визнано [PERSON] Статтею 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до положень ч.1 ст.990 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування» страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 Цивільного кодексу України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 вказаного закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. За приписами п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. На підставі звіту з оцінки транспортного засобу ПАТ «Просто-страхування» складено страховий акт №15204, за яким розмір страхового відшкодування визначений у сумі 7191,23 грн. Відповідно до платіжного доручення від 25 жовтня 2013 року сума страхового відшкодування перерахована позивачем на користь [PERSON], власника пошкодженого автомобіля. (а.с. 31) В матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до ПАТ «Просто-страхування» з повідомленням про настання ДТП. З таким повідомленням до позивача звернувся власник пошкодженого автомобіля - інший учасника ДТП. За таких обставин, відповідач порушив вимоги п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо обов'язку водія невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка. Враховуючи те, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування, відповідач, у свою чергу, допустив порушення вимог п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 7191,23 грн. є законним, обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved