Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2013 з відповідача стягнено аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 550 гривень щомісяця до повноліття дитини. Проте, на теперішній час потреби дитини змінилися, а тому позивач просила суд змінити розмір стягування аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 550 грн. на стягнення аліментів з відповідача [PERSON] щомісячно на утримання дитини в розмірі 3000 гривень. Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 14 грудня 2021 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених у ньому. Зазначила, що у дитини погіршився стан здоров`я, син потребує два рази на рік апаратне лікування, 1 раз на рік виписують окуляри у зв`язку із погіршенням зору та необхідно санаторне лікування 1 раз на рік. Крім того, дитина росте і 550 грн. аліментів стягнених судом не забезпечують потреби дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову, оскільки він сплачує присуджені йому аліменти і в більшому розмірі сплачувати аліменти не має можливості. Суд, вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно вимог ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №317. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2013 року з [PERSON] щомісячно на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 550 грн., починаючи стягнення з 16 жовтня 2013 року до його повноліття. Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю, знаходиться на її утримання та вихованні. Наразі дитина потребує матеріальної допомоги з боку батька у більшому розмірі, через зростання цін на товари і послуги, збільшення потреб дитини, у зв`язку із по дорослішанням, та погіршенням стану здоров`я. Крім того, в законодавстві змінився мінімальний розмір аліментів, що підлягає стягненню. Так, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Належних та допустимих доказів того, що відповідач [PERSON] не може сплачувати аліменти на утримання сина у більшому розмірі, суду не надано. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-ХІІ від 27.02.1991, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Крім того, згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного суду України від 05.02.2016 у справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, який значно менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що порушує право неповнолітнього [PERSON] на нормальний фізичний, культурний, духовний розвиток і навчання. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 травня 2018 року по справі № 581/638/17-ц, суд касаційної інстанції зазначив, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів. З врахуванням вищенаведених правових норм та заявлених позивачем вимог, встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, шляхом зміни розмір аліментів встановленого рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2013 року по справі №199/11030/13, а саме: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 2510 (дві тисячі п`ятсот десять) грн., щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили, до досягнення дитиною повноліття, що буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також і інтересів і становища, як відповідача так і позивача. Раніше виданий 29 вересня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 550 грн., починаючи стягнення з 16 жовтня 2013 року, слід відкликати. Відповідно до роз`яснень наданих у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial