Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

01\~червня 2021\~року [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~заявою,\~в якій\~просить розірвати\~шлюб,\~що зареєстрований\~19\~грудня 2019\~року Відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану по\~Слобідському та\~Основ`янському районах\~у місті\~Харкові Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Харківській області,\~за актовим\~записом №\~908\~з [PERSON] ,\~який відбуває\~покарання в\~Державній установі\~«Диканівська виправна\~колонія (№\~12)»\~на підставі\~вироку Первомайського\~міськрайонного суду\~Харківської області\~від 23\~серпня 2018\~року,\~яким його\~засуджено до\~позбавлення волі\~на строк\~7\~років з\~конфіскацією майна.\~В обґрунтування\~заяви зазначає,\~що сімейне\~життя з\~ [PERSON] \~не склалося\~через відсутність\~порозуміння,\~різні погляди\~на сімейні\~відносини та\~сімейні обов`язки\~щодо ведення\~спільного господарства. Від шлюбу\~подружжя неповнолітніх\~дітей не\~мають. Заявник вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просила його розірвати. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 червня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено здійснювати в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про місце, день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Від заінтересованої\~особи [PERSON] , який відбуває покарання в Державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)», на адресу суду надійшла заява, де він не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19 грудня 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 908, під час державної реєстрації шлюбу заявник своє прізвище не змінювала (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 19 грудня 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області). Від цього шлюбу сторони спільних дітей не мають. Відповідно до вироку Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 187 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 липня 2019 року вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року змінено та остаточно визначено [PERSON] покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого. Вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року набрав законної сили 16 липня 2019 року. На теперішній час [PERSON] відбуває покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року в Державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)». Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Оскільки заявник наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Суд вважає, що причини, які спонукають заявника наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбних відносин суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Заявник та заінтересована особа у своїх заявах підтвердили суду, що збереження родини не є можливим, клопотань про надання часу на примирення не заявили. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ч.3 ст.105, ст.ст.110, 111, 112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved