Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №12165, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем 14.11.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованості за кредитом в сумі 17862,07 грн.. Позов мотивує тим, що 28.07.2020 року він, як адвокат отримав копію виконавчого напису №12165, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем 14.11.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованості в сумі 17862,07 грн., на підставі договору факторингу №20180724-1/2 від 24.07.2018року, якому в свою чергу ПАТ «Платинум банк» на підставі договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 року, відступлено право вимоги за кредитним договором зі страхування життя позичальника та можливістю переведення платежу № 746/6874ECLКAPS від 26.11.2013року укладеного між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] .. Ні від відповідача, ні від банку позивач не утримував жодних листів, вимог, в тому числі щодо стягнення заборгованості в безспірному порядку. Оспорюваний виконавчий напис позивач вважає вчиненим з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки згідно чинної редакції\~Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», передбачено можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, а Кредитний договір № 746/6874ECLКAPS від 26.11.2013року нотаріально не посвідчувався. Також відповідно до виконавчого напису період стягнення становить 20.07.2015року по 04.10.2019року, тобто за період більше трьох років. Вказане, на думку позивача, свідчить про те, що виконавчий напис вчинено нотаріусом не на підставі документів, які підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Тому, позивач звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задовольнити. Ухвалою судді від 13.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по справі. Ухвалою від 10.09.2020року відкладено підготовче засідання у справі. 15.09.2020року представник відповідача подав до суду клопотання про врегулювання спору за участю судді. Ухвалою від 24.09.2020року задоволено клопотання представника відповідача про врегулювання спору за участю судді. Зупинено провадження у справі на час проведення процедури врегулювання спору за участю судді. Протокольною ухвалою від 30.10.2020року відновлено провадження у справі та оголошено перерву. Ухвалою суду від 27.11.2020 року закрито підготовче провадження по справі, а справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 22.12.2020 року у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м.Києва Гуревічова О.М. витребувано копії всіх матеріалів виконавчого напису від 14.11.2019року за №12165. Ухвалою суду\~від 26.01.2021\~року відкладено\~судовий розгляд,у зв`язку із відсутності відомостей про те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Позивач та його представник в судове засідання з розгляду даної справи не з`явилися, хоча про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. До судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його та позивача відсутності, позов підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» в судове засідання з розгляду даної справи не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву не подав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м.Києва Гуревічов Олег Миколайович в судове засідання з розгляду даної справи не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотання про розгляд справи у його відсутності та пояснень на позов не подавав. Копії документів на ухвалу суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Учасники справи у судове засідання не з`явились, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.265, 280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем було вчинено виконавчий напис №12165 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованості на загальну суму 17862,07 грн. Згідно копії виконавчого напису від 14.11.2019 року №12165 встановлено, що таким було вирішено стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованості в сумі 17862,07 грн., яка скаладається з: - 9850,15грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2055,39грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 5806,53 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; 150,00грн. плата за вчинення виконавчого напису, на підставі договору факторингу №20180724-1/2 від 24.07.2018року, якому в свою чергу ПАТ «Платинум банк» на підставі договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 року, відступлено право вимоги за кредитним договором зі страхування життя позичальника та можливістю переведення платежу № 746/6874ECLКAPS від 26.11.2013року укладеного між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] (а.с. 12). На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Табінським Олегом Володимировичем розпочато виконавче провадження ВП №61874775, в межах якого виконавцем 21.04.2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження» (а.с. 15-16). 15.09.2020року представник відповідача [PERSON] подав до суду клопотання про врегулювання спору за участю судді. Зазначає, що у разі сплати коштів у розмірі 3200грн. на розрахункові рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» у строк до 18.00год. 22.09.2020року, частина заборгованості у розмірі 14662,07 буде списана, а заборгованість за кредитним договором № 746/6874ECLКAPS від 26.11.2013року та виконавчим написом № 12165 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі. Зазначене клопотання судом було задоволено (а.с. 38-39). Однак, 16.10.2020року представником позивача [PERSON] подав заяву, в якій зазначив що в порядку виконавчого провадження вже стягнуто близько 6 тисяч гривень, після пред`явлення позову, а вимога відповідача сплати 3200грн. Тому, фактично вони вимоги виконали, однак виконавчий напис й далі перебуває на виконанні, тобто мирне врегулювання у такому випадку неможливе (а.с. 45). Позивач вважає, що виконавчий напис № 12165 від 14.11.2019 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. про стягнення заборгованості є протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Відповідно до\~ст. 87 Закону України "Про нотаріат"\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно положень\~ст. 88 Закону України "Про нотаріат"\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Таким чином,\~стаття 88 Закону України «Про нотаріат»\~містить певну умову вчинення виконавчих написів. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо, зокрема, подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. №1172. Розділом 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затв. Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 N 296/5/ встановлені умови за яких вчиняються виконавчі написи нотаріуса, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор повинен надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Між тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. у справі №826/20084/14, постанову Кабміну № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адмінсуду від 01.11.2017р. у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. було залишено без змін. Постановою Великої Палати ВСУ від 20.06.2018р. було відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р. З огляду на викладене, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Суду не надано докази, що приватний нотаріус Гуревічов О.М. вчинив спірний виконавчий напис\~на підставі кредитного договору № 746/6874ECLКAPS від 26.11.2013року укладеного між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] , який нотаріально посвідчений. У відповідності до правового висновку, висловленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18), вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухваленій нею постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав. Таким чином, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Як встановлено судом з матеріалів справи по виконавчому напису нотаріуса стягується з позивача заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» за кредитним договором зі страхування життя позичальника та можливістю переведення платежу № 746/6874ECLКAPS від 26.11.2013року укладеного між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] .. Відомостей на підтвердження того, що позивачу надходила вимога щодо дострокового повернення кредиту та погашення заборгованості за кредитом з зазначенням суми заборгованості, стороною відповідача суду не представлено, а відтак в цій частині суд надає віри поясненням позивача про те, що повідомлений не був. Крім того, детального розрахунку заборгованості, яка стягується з позивача по виконавчому написі, суду не представлено. Відсутні у справі й докази на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Зважаючи на вищенаведене суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та підставним, а відтак підлягає задоволенню. У відповідності до положень\~ст.141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 840,80 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. Також, 29.12.2020року представником відповідача до суду подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Зазначене клопотання мотивував наступним, що витрати, які поніс/понесе позивач під час розгляду справи не є спів мірними із ціною позову, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Крім того зазначає, що в матеріалах справи відсутній договір про надання правничої допомоги і встановити порядок обчислення, форми та ціни кожної послуги окремо, що надаються адвокатом неможливо. Звертають увагу, що в матеріалах цивільної справи відсутні документи, які підтверджують надання послуг адвокатом і саме в даній справі. Таким чином, простять відмовити у відшкодуванні витрат на правничу допомогу. Відповідно висновків, викладених в постанові Верховного суду від 17.10.2018 року у справі № 301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Тож, зважаючи на те, що стороною позивача не надано договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), тому відсутні підстави для стягнення витрат на правову допомогу.

Outcome: approved