Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернувся в суд із заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] помер його дядько [PERSON] , який був чоловіком його рідної тітки по лінії батька [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок по [ADDRESS] та на земельні ділянки, площею 2,27 га та площею 2,14 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах Снігурівської міської ради. Заявник, як спадкоємець звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, однак нотаріусом йому роз`яснено, що він не є кровним родичем спадкоємця, а тому він може отримати спадщину у порядку ст. 1264 ЦК України, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За життя у [PERSON] та [PERSON] народжувались діти [PERSON] , який помер [INFO] у віці 32 роки, та [PERSON] , який помер [INFO] у віці 31 року. Після смерті синів у [PERSON] не залишилось близьких рідних. З 2006 року він почав проживати з дядьком та тіткою в їх будинку. Не маючи роботи, вони з дядьком ремонтували автотранспорт на замовлення місцевих жителів та отримували дохід від цього. Крім того, на великому городі вони вирощували овочі, які реалізовували населенню. За час спільного проживання отримані кошти використовували на всіх членів сім`ї, купували продукти харчування, ремонтували будинок, займались підсобним господарством і таким чином мали спільний сімейний бюджет. Останні роки дядько та тітка дуже хворіли, він перебував разом з ними проживаючи у будинку, доглядав їх. Свої зароблені кошти та їх пенсію він використовував для спільних потреб, в тому числі на їх лікування, також займався їх похованням. Посилаючись на викладені обставини, просив встановити факт його проживання однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , з 2006 року по день смерті. У судовому засіданні заявник заяву підтримав, надав пояснення, що за змістом відповідають викладеним у заяві обставинам, просив заяву задовольнити. Суду пояснив, що з [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, як дядько, тітка та племінник. Все було спільним, вели спільно господарство, за отримані кошти лагодили кришу будинку, проводили ремонтні роботи і всередині будинку. Бюджет був спільний. Спільна кухня, де разом готували їжу та разом її споживали. Він з дядьком займався ремонтом автомобілів, його дружина з тіткою порались по господарстві, в огороді, на кухні. Представники заінтересованих осіб Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області та Снігурівської міської ради надали суду заяву про слухання справи за їх відсутності, заперечень проти заяви не мають. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до такого. Судом встановлено, що [INFO] в м.Снігурівка Миколаївської області померла тітка по лінії батька заявника [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] за актовим записом № 88 від 05 березня 2019 року (а.с. 8). Родинні відносини між заявником та тіткою підтверджуються наданими копіями свідоцтв про народження заявника, його батька, тітки та свідоцтвом про укладення шлюбу тітки (а.с.10-13). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] , який спадщину прийняв як спадкоємець за законом шляхом подання відповідної заяви протягом шестимісячного строку, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 116/2019 заведеної Снігурівською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 02 травня 2019 року до майна померлої (а.с. 51-72). [INFO] в м.Снігурівка Миколаївської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 червня 2020 року на підставі актового запису № 228 (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою по [ADDRESS] , а також на земельні ділянки площею 2,27 га та 2,14 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Снігурівської міської ради. Право власності на майно спадкодавця підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом на житловий будинок від 24.04.2009 року, який він успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , та державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЯЕ № 918315 та ЯЕ № 918313, виданими 14.04.2008 року Снігурівською РДА (а.с.19, 23, 24). Заявник, як спадкоємець четвертої черги за законом, звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , однак листом завідувача Снігурівською державною нотаріальною конторою Коваль Ю.В. від 11 листопада 2020 року № 1325/02-14 йому надано письмове роз`яснення про те, що він може бути закликаний до спадкоємства у порядку ст. 1264 ЦК України, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с. 7). Як вбачається з копії спадкової справи № 339/2020, заведеної 11 листопада 2020 року в Снігурівській державній нотаріальній конторі Миколаївської області до майна померлого [PERSON] , окрім заявника із заявою про прийняття спадщини, до нотаріальної контори ніхто не звертався, інші спадкоємці по матеріалам спадкової справи відсутні. Заповіт від імені [PERSON] не реєструвався і не посвідчувався (а.с.42-50). За даними довідки виконавчого комітету Снігурівської міської ради Миколаївської області від 10.11.2020 року за вих. № 1775/02-2.5, померлий [PERSON] з 28.11.1973 року був зареєстрований за адресою по [ADDRESS] , знятий з реєстрації місця проживання 14.07.2020 року, як померлий. Разом з ним на день смерті за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований (а.с.16). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. У п. 21 вищевказаної Постанови вказано, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну "член сім`ї") визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно вимог ч. 4 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Актом депутата Снігурівської міської ради Миколаївської області Зінковським І.Ю. від 04 листопада 2020 року встановлено, що в житловому будинку по [ADDRESS] проживали [PERSON] та [PERSON] . Разом з ними з 2008 року проживав племінник [PERSON] по лінії батька [PERSON] , [INFO] . Вони проживали однією сім`єю в зв`язку з тим, що до 2007 року у [PERSON] у 2003 та 2006 роках померли два сини і більше рідних у них не було. [PERSON] займався ремонтом авто техніки на дому разом із [PERSON] , якого вважав своїм дядьком. Також вони вирощували овочі на своєму городі і продавали населенню. [PERSON] проживав однією сім`єю з [PERSON] як племінник, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, який залежав від них обох. За час проживання і до цього часу вони ремонтували будинок, підтримували його у належному стані, купували спільно необхідні речі, продукти харчування та інше. [PERSON] проводив поховання тітки та дядька, наразі продовжує дбати про їх майно, вирощує овочі на присадибній ділянці. У померлих [PERSON] відсутні інші рідні особи (а.с.18). Допитані свідками [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] знають як сусіда з 2006 року за адресою [ADDRESS] . Останній проживав з тіткою та дядьком [PERSON] до дня їх смерті. Вказані особи спільно вели господарство, доглядали та утримували домоволодіння. Проживали як сім`я, вели спільний побут. [PERSON] організовував та ніс витрати по їх похованню. Свідок [PERSON] показала, що заявник її чоловік. З 2006 року вони з чоловіком проживали у сім`ї [PERSON] до дня їх смерті, мали спільний побут та вели спільне господарство. Була спільна кухня, на якій разом готували їжу, разом її споживали. Вона з тіткою чоловіка, порались по городі, господарству. Чоловік з [PERSON] ремонтували машини. У них був спільний бюджет. Проживали як сім`я. Чоловік займався похованням тітки та дядька. За фактом проведення обряду поховання дядька та тітки також свідчать надані заявником товарні чеки та накладні про купівлю поховальних атрибутів(а.с.27-31). З урахуванням вказаного, належним чином оцінивши надані докази та встановивши обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, зокрема, що з 2006 року [PERSON] , та [PERSON] по день смерті останнього мешкали разом, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, їм були притаманні взаємовідносини членів сім`ї (вони спільно сплачували за комунальні послуги, робили ремонт будинку, купували продукти харчування тощо). Встановлене свідчить, що [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , понад десять років з 2006 року до дня смерті проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та побут. Встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, має для заявника юридичне значення, оскільки дає право на спадкування після смерті [PERSON] . Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, спір про право відсутній, а тому підлягає до задоволення.

Outcome: approved