Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

01.10.2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 24.12.2012 року у розмірі 17277,96 грн. станом на 31.08.2020 року, яка складається із заборгованості за кредитом - 3247,91 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 3922,19 грн., заборгованості за пенею - 8376,06 грн., штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 1731,80 грн.. Свої вимоги банк обґрунтував тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 24.12.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5103,56 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «01» по «25» число кожного місяця відповідач повинен здійснювати щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно із якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, а відповідач з свого боку не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2020 року має заборгованість 17277,96 грн. станом на 31.08.2020 року, яка складається із заборгованості за кредитом - 3247,91 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 3922,19 грн., заборгованості за пенею - 8376,06 грн., штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 1731,80 грн.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві зазначав, що в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, у зв`язку з чим, суд, зі згоди представника позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до пункту 2.1 вказаної Угоди, Банк надав Позичальнику строковий кредит у розмірі 5103,56 грн. на строк 24 місяці з 24.12.2012 року по 31.12.2014 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 5103,56 грн., в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 255,38 грн. для погашення заборгованості за кредитом. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.12.2014 року. Пунктом 2.2 Генеральної угоди сторони, при порушенні позичальником строків повернення заборгованості, передбачили підстави сплати позичальником банку штраф у розмірі 1731,80 грн.. Пунктом 2.8 Генеральної угоди передбачено зобов`язання позичальника сплатити банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожен день прострочки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір. Таким чином, підписавши Генеральну угоду разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами [PERSON] визнав існування кредитних зобов`язань перед банком та наявність кредитного договору. З наданих банком розрахунків вбачається, що станом на 31.08.2020 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитом становить 17277,96 грн. станом на 31.08.2020 року, яка складається із заборгованості за кредитом - 3247,91 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 3922,19 грн., заборгованості за пенею - 8376,06 грн., штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 1731,80 грн.. Враховуючи те, що відповідач належним чином зобов`язання по поверненню кредиту не виконав, суд приходить до висновку про необхідність задоволення пред`явлених позовних вимог в частині стягнення з нього на користь АТ КБ «Приватбанк» суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 3247,91 грн. та заборгованість за процентами у розмірі -3922,19 грн.. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача нараховану пеню за прострочене зобов`язання у розмірі 8376,06 грн. та штраф у сумі 1731,80 грн. відповідно до п.п. 2.2 Генеральної угоди, з чим суд не може погодитись, виходячи з наступного. У частині першій статті 611 ЦК України закріплено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно з частинами першою та другою статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що місце реєстрації та проживання відповідача [PERSON] є м. Краматорськ з 20.06.1995 року. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669 від 02.09.2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пп.16 п.1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р до зазначених населених пунктів також належить місто Краматорськ (Краматорська міська рада). Таким чином, враховуючи вимоги Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. №1669-VII, позовні вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та штрафом задоволенню не підлягають. Крім того, у відповідності до ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору пропорційно до суми задоволеного позову у розмірі 872,30 грн.. На підставі наведеного,

Outcome: partial