Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

01.07.2021р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачки, який мотивує тим, що між ними 22.04.2013р. було укладено договір про користування електричною енергією № 61703127, відповідно до якого відповідачка є споживачем послуг з електропостачання на квартиру [ADDRESS] , які надавались позивачем до 01.01.2019р. Однак в порушення умов укладеного договору обов`язку по сплаті за спожиту електричну енергію відповідачка належним чином не виконувала, у зв`язку з чим за період з 03.11.2017р. по 01.01.2019р. утворилась заборгованість в розмірі 3229,80грн. Просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00грн. Ухвалою суду від 02.07.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання. Представник позивача в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та зазначила, що на теперішній час відповідачкою борг погашено добровільно в повному обсязі, тому підстав для його стягнення на теперішній час немає, але просить вирішити питання щодо стягнення судового збору. Відповідачка та/чи її представник - адвокат Ярошенко О.О. в судове засідання не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають повністю, але зазначили, що суму боргу відповідачка добровільно сплатила в повному обсязі 19.07.2021р., тому підстав для його стягнення немає, при вирішенні питання розподілу судових витрат просять врахувати визнання відповідачкою позовних вимог та стягнути з неї 50% судового збору. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторінза наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.ст. 526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений договором строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно з п.5 ч.2 ст.7, ст.9 цього Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357 (далі - Правила), розрахунковим періодом для встановлення розмірі оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно п. 42 Правил споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати її перерахування виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Згідно ст. 48 Правил споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією, в т.ч. за прострочення терміну внесення платежів за електроенергію, згідно з законодавством. Суд встановив, що між сторонами 22.04.2013р. було укладено договір про користування електричною енергією №61703127, відповідно до якого відповідачка [PERSON] є споживачем послуг електропостачання на квартиру [ADDRESS] , які надавались ПАТ «Запоріжжяобленерго» до 01.01.2019р. Згідно з розрахунком позивача на особовому рахунку № [NUMBER] , заведеному на квартиру [ADDRESS] , за період з 03.11.2017р. по 01.01.2019р. заборгованість за спожиту електроенергію становить 3229,80грн. Згідно з копією квитанції №034768.01.159.21073 від 21.07.2021р. відповідачка [PERSON] оплатила заборгованість за 2019р. в розмірі 3919,32грн. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачка [PERSON] в порушення вимог діючого законодавства та умов укладеного між сторонами договору неналежним чином виконувала свій обов`язок щодо оплати наданих позивачем послуг з електропостачання, що призвело до виникнення заборгованості, стягнення якої позивач вимагає в судовому порядку. При цьому, суд враховує, що відповідачка [PERSON] факту виникнення заборгованості з її вини та розміру цієї заборгованості не оспорювала, позовні вимоги визнала повністю і таке визнання не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. Разом з тим, ухвалюючи рішення, суд враховує, що відповідачка [PERSON] повністю сплатила суму заборгованості після відкриття провадження у цій цивільній справі, представник позивача цієї обставини не заперечує, на стягненні заборгованості судовим рішенням не наполягає. У зв`язку з вищевикладеним підстав для стягнення з відповідачки заборгованості суд не знаходить, тому в задоволенні позову слід відмовити повністю. Відповідно до ст.141,142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачкою до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним стягнути з неї на користь позивача 50% понесених ним судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1135,00грн., а інші 50% - повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved