Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

01 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовної заяви позивачка зазначає, що вона є власником земельної ділянки площею 0,0958 га, призначеної для ведення садівництва, що розташована по вулиці Ф. Красицького в м. Миргороді відповідно до державного акту [NUMBER] на право приватної власності на землю. При виготовленні технічної документації було встановлено, що у зв'язку із розширенням вулиці, площа вищевказаної земельної ділянки зменшилася та складає 0,0907 га. та вказаний кадастровий номер [NUMBER]. При зверненні до Миргородської міської ради з проханням вирішити цю невідповідність площі земельної, їй було відмовлено У зв'язку з вказаними вище обставинами, [PERSON] не може в повній мірі користуватися та розпоряджатися належним їй майном, а тому вона звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, надала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просила провести без своєї участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 20). Представник відповідача, Миргородської міської ради Полтавської області, в судове засідання не з'явився, причини не явки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 17). Відповідно до правил ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних доказів у справі, ухваливши заочне рішення. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Миргородської міської Ради народних депутатів Полтавської області від 19.09.1996 року, № 758 (а.с.4) [PERSON] було видано державний акт [NUMBER], на право приватної власності на землю, призначену для садівництва, розташованої по вулиці Ф. Красицького в м. Миргороді Полтавської області. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю (а.с.5). На підставі рішення виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області № 818 від 11.11.2014 року поштову адресу вищевказаної земельної ділянки було змінено з вул. Ф. Красицького на [ADDRESS] (а.с.7). При виготовленні технічної документації було встановлено, що у зв'язку із розширенням вулиці А. Дімарова, площа вищевказаної земельної ділянки зменшилася та складає 0,0907 га, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.6). Згідно ст.116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень , визначених цим Кодексом. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. На підставі ст.126 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України . Відповідно до ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджатися своїм майном . Згідно ст. 158 Земельного кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Частина перша ст. 15 Цивільного Кодексу України, закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (ст. 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (ч. 1 ст. 55 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позову [PERSON].

Outcome: approved