Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

01.04.2016 року позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Ісаків, вул. Нижня Томирівка, 30 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.04.2000 року померла його мати [PERSON], якій належало домоволодіння № 30 по вул. Нижня Томирівка в с. Ісаків Тлумацького району Івано-Франківської області. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно, в управління яким вступив позивач. Відповідачі по справі, які є також спадкоємцями першої черги за законом, спадщину після смерті матері не приймали. Позивач бажає оформити право власності на дане спадкове майно на своє імя, однак в нотаріальному порядку позивачу відмовлено в оформленні спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння на імя померлої матері [PERSON] У звязку з вищевказаним, [PERSON] (позивач) просить суд визнати за ним право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: вул. Нижня Томирівка, № 30, с. Ісаків Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просив позов задовольнити та справу розглядати без його участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, однак до суду направили письмові заяви, у яких вказали, що позов визнають, не заперечують щодо його задоволення, просили справу розглядати без їх участі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги с. Ісаків Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON], [INFO], яка була головою двору, значилось господарство (особовий рахунок № 460), розташоване по вул. Нижня Томирівка, 30 в с. Ісаків Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 14). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] належало майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. Нижня Томирівка, 30, с. Ісаків Тлумацького району Івано-Франківської області. Згідно копії свідоцтва про народження позивача його матірю є [PERSON] (а.с. 6). Згідно копії довідки Тлумацького районного відділу РАГС від 24.04.2000 року [PERSON] 07.04.1983 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «Косянчук» (а.с. 12). 21.04.2000 року [PERSON] (мати позивача) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Позивач [PERSON] прийняв спадщину за законом після смерті матері [PERSON], оскільки вступив в управління спадковим майном, проводив похорон матері, до дня смерті спадкодавця вони проживали разом, вів з нею спільне господарство, що підтверджується довідкою Ісаківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 104 від 01.03.2016 року (а.с. 13). Як вбачається з копії спадкової справи № 28/2016 від 01.03.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] після смерті [PERSON] (мати позивача) (а.с. 31-43), [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який бажав прийняти та прийняв спадщину. Інших спадкоємців, які б бажали прийняти спадщину, в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає, що також підтверджується письмовими заявами відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання позову (а.с. 46, 52). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на домоволодіння в цілому, в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованими по вул. Нижня Томирівка, 30, в с. Ісаків Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 63/02-31 від 01.03.2016 року (а.с. 15). У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved