Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що після померлої [INFO] її баби по лінії матері [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,38 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату серії [NUMBER], спадкоємцем якої була її дочка [PERSON], яка прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та розпорядження спадковим майном останньої, але за життя юридично не оформила своїх спадкових прав, так як [INFO] померла. Вона як спадкоємець за законом першої черги після смерті матері, має право на зазначене майно, але не може оформити на нього свої спадкові права, оскільки пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори з поважних причин через юридичну необізнаність, так як провела поховання та вступила в управління та розпорядження спадковим майном останньої, тому вважала, що таких дій достатньо для того, щоб безперешкодно оформити у майбутньому спадкові права. Крім того, сертифікат був виданий на ім'я баби [PERSON], а на ім»я матері правовстановлюючих документів не було, тому вважала, що приймати у спадок після смерті останньої нічого, тому просила визначити їйдодатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком на два місяці. За клопотанням позивача ухвалою судді від 05 лютого 2019 року витребувано від Ічнянської державної нотаріальної контори відомості чи заводилися спадкові справи до майна померлих [INFO] [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 21-22). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Позивач у судове засідання не з'явилася, але письмово у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Ічнянської міської ради Чернігівської області у судове засідання також не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відзиву на позов до суду не надійшло. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 28), після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,38 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату серії [NUMBER](а.с. 6), спадкоємцем якої була її дочка - [PERSON] (а.с. 9, 11), яка фактично прийняла спадщину (а.с. 15), так як провела поховання своєї матері, але не оформила на неї своїх спадкових прав, так як померла [INFO] (а.с. 7). Родинні відносини [PERSON] з померлою [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача (а.с. 11) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 10). Відповідно до довідки Замостянської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області № 729 від 19 грудня 2018 року, [PERSON] на день своєї смерті [INFO] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS], одна (а.с. 8). Як убачається з наданих Ічнянською районною державною нотаріальною конторою інформаційних довідок зі спадкового реєстру № 55300074 від 27 лютого 2019 року та № 55067048 від 09 лютого 2019 року спадкові справи до майна померлих [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] не заводилися (а.с. 30,33). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними для пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об"єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення даних дій. Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі „Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Аналізуючи зібрані по справі докази суд вважає встановленим, що позивач як спадкоємець за законом першої черги, має право на зазначену вище спадщину, однак може оформити свої права, так як у передбачений законом строк своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через юридичну необізнаність, оскільки провела поховання матері, тому вважала, що таких дій достатньо для того, щоб безперешкодно оформити у майбутньому спадкові права. Крім того, сертифікат був виданий на ім'я баби [PERSON], а на ім»я матері правовстановлюючих документів не було, тому вважала, що приймати у спадок після смерті останньої нічого. Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що позивач пропустила строк для подання заяви до нотаріуса з поважних причин, при цьому враховує відсутність інших спадкоємців після померлої [INFO] [PERSON], які б бажали прийняти спадщину, яка доводилася матір'ю позивачу, тому останній слід встановити додатковий строк для подання ними заяви про прийняття спадщини, визначивши його в два місяці.

Outcome: approved