Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

02.05.2018 року заявник [PERSON] звернувся до суду з означеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.01.2018 року йому виповнилося 60 років та він звернувся до Новотроїцького відділення ПФУ з заявою та документами для оформлення на пенсію, однак йому було відмовлено в прийнятті цієї заяви у зв»язку з допущеною помилкою в його прізвищі в трудовій книжці. 30.07.1975 року йому було видано трудову книжку серії ЕТ -1 №0049041, яка запонювалась російською мовою, та у прізвищі допущено помилку в прізвищі вказано «Антротовський», замість вірного «Антроповський». Просить встановити факт належності [PERSON] [INFO] трудової книжки серія ЕТ-1 №0049041, заповненої 30.07.1975 року, виданої на ім»я [PERSON]. Заявник та його представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та наполягають на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, належним чином завчасно про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа. З матеріалів справи вбачається, що згідно паспорта громадянина України серії МО №266987 заявник [PERSON], а трудова книжка серії ЕТ -1 №0049041видана на ім»я [PERSON]. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення вимог заявника та встановлення факту належності правовстановлюючого документа, оскільки заявлені вимоги знайшли підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved