Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

01.12.2017 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу та відновлення її дошлюбного прізвища [PERSON]. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28.11.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 1991). Подружжя має дочку [PERSON], [INFO] Через відсутність взаєморозуміння і розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини у сторін постійно виникають сварки, які принижують почуття гідності позивача та впливають на психологічний стан її та дитини. Такі стосунки призвели до втрати почуття любові та поваги, які мають бути основою повноцінного сімейного союзу. Незважаючи на те, що сторони проживають разом, спільного побуту вони не ведуть, мають окремий бюджет, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. За взаємною згодою після розірвання шлюбу дочка залишиться проживати з позивачем, а відповідач надаватиме кошти на її утримання та прийматиме участь у її вихованні. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, а відповідач [PERSON] заявив про визнання позову. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, припинили шлюбно-сімейні відносини. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved