Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Представник позивачів [PERSON], [PERSON] - адвокат Костенко О.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що [INFO] помер дід позивачів - [PERSON], після смерті якого позивачам відкрилась спадщина за заповітом на все майно померлого в рівних долях. До складу спадщини померлого за заповітом входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту серії [NUMBER], а саме ділянка № 1 (рілля) площею 4,7907 га, кадастровий номер [NUMBER], ділянка № 2 (сіножаті) площею 1,1294 га, кадастровий номер [NUMBER], які розташовані на території Аркадіївської сільської ради Згурівського району Київської області. Позивачі спадщину прийняли. Позивачам було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спірні земельні ділянки, у зв"язку із відмінністю площ та кадастрових номерів земельних ділянок у державному акті та витязі з ДЗК. Позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку. Враховуючи вищевикладене, представник позивачів просить суд визнати за кожним з позивачів в порядку спадкування за заповітом право власності на Ѕ частину спірних земельних ділянок та не стягувати з відповідача судові витрати. В підготовче судове засідання учасники справи не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. Представник позивачів [PERSON], [PERSON] - Костенко О.М. позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити, відповідач Аркадіївська сільська рада позовні вимоги визнала повністю, третя особа [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала. Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачами. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що [PERSON] на підставі розпорядження Згурівської райдержадміністрації від 07.10.2005 року № 681 передано у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,7074 га, яка розташована на території Аркадіївської сільської ради Згурівського району Київської області. На підставі зазначеного вище Розпорядженняна ім'я [PERSON] видано державний акт серії [NUMBER], що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 0107343000033 від 14.09.2007 року. Відповідно до державного акту серії [NUMBER] земельна ділянка складається з ділянки № 1 площею 4,5331 га, кадастровий номер [NUMBER] та ділянки № 2 (сіножаті) площею 1,1744 га, кадастровий номер [NUMBER], що встановлено з копії Державного акту (а.с.28). В силу ст. 80 ЗК України суб'єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни. Відповідно до положення ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки шляхом виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Стаття 126 ЗК України, в редакції яка діяла до 01 січня 2013 року, передбачала, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Згідно розробленої нової технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ТОВ «Азимут-5», державним реєстратором було проведено державну реєстрацію земельних ділянок та визначено, що ділянка № 1 має площу 4,7907 га та кадастровий номер [NUMBER], а ділянка № 2 має площу 1,1294 га та кадастровий номер [NUMBER]. Тобто в державному акті серії [NUMBER] площі та кадастрові номери земельних ділянок є невірно сформовані та відповідно невірно зазначені, що встановлено з копії Державного акту (а.с.28), повідомлень Відділу у Згурівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області (а.с.9-11), витягів з ДЗК про земельні ділянки (а.с.18-27). Після смерті [PERSON], який помер [INFO], позивачам [PERSON], [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, посвідченим Аркадіївською сільською радою від 05.12.2014 року за реєстровим № 283. Частки спадкоємців у спадщині є рівними та складають по 1/ 2 частині. До складу спадщини за заповітом входять також і вищевказані земельні ділянки. Позивачі спадщину у встановленому законом порядку прийняли. Третя особа [PERSON], яка мала право на обов"язкову частку в спадщині померлого, у встановленому законом порядку від спадщини відмовилась, строк для відкликання заяви про відмову від спадщини закінчився (копія свідоцтва про смерть - а.с.17, копія заповіту - а.с.29, копія спадкової справи № 47/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] - а.с.43-93). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Позивачам було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спірні земельні ділянки, у зв"язку із відмінністю площ та кадастрових номерів земельних ділянок у державному акті та витязі з ДЗК (нотаріальні відмови - а.с.7,8). Згідно ч.1, ч. 3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, застосування інших, передбачених законом, способів. В ході судового розгляду судом встановлено, що [PERSON] згідно Державного акту серії [NUMBER] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Аркадіївської сільської ради. Земельна ділянка складається з двох окремих земельних ділянок: ділянки № 1 площею 4,7907 га, кадастровий номер [NUMBER] та ділянки № 2 площею 1,1294 га, кадастровий номер [NUMBER]. В державному акті серії [NUMBER] площі та кадастрові номери земельних ділянок є невірно сформовані та відповідно невірно зазначені. [PERSON] помер [INFO]. Зазначені земельні ділянки входять до складу спадщини померлого за заповітом. Єдиними спадкоємцями за заповітом зазначеної спадщини є позивачі [PERSON], [PERSON], які спадщину прийняли та їх спадкові права ніким не оспорюються. Через наявність відмінностей між площами та кадастровими номерами спадкових земельних ділянок в державному акті та витягах з ДЗК, позивачі не мають можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку. Суд вважає за необхідне, визнати за кожним з позивачів [PERSON], [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на спірні земельні ділянки. Не застосовувати до відповідача ст. 141 ЦПК України та не стягувати з відповідача судові витрати на користь позивачів. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачам з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову.

Outcome: approved