Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

01 грудня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на автомобіль в порядку спадкування за законом. В своїй заяві позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно - легковий автомобіль марки Богдан 211040, що належав померлому на підставі Договору фінансового лізингу № № PLRGA + 28398266 від 30 квітня 2013 року. Вона є спадкоємцем за законом, проте не має можливості успадкувати зазначений автомобіль через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно. Її чоловік за життя виконав умови зазначеного договору та набув право власності на транспортний засіб, що є предметом договору, проте не встиг його зареєструвати, у зв'язку з чим державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка - [PERSON] на автомобіль: тип ТЗ/кузова - легковий/седан-В; марка - Богдан; модель - 211040; VIN - [NUMBER]; № кузова- [NUMBER]; № двигуна - [NUMBER]; маса повна - 1525 кг; маса власна- 1050 кг; категорія ТЗ - В; дата первинної реєстрації - 04.04.2013 р.; об'єм двигуна- 1596 см куб.; попередній НЗ (здані) - [NUMBER]; рік випуску -2013; тип палива - бензин; колір - червоний; кількість місць (сид./ст.) - 5; кількість циліндрів - 4; кількість дверей-4; свідоцтво про реєстрацію - [NUMBER], знак для разових поїздок -[NUMBER]. У судове засідання позивач, представник позивача не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що позовні вимоги підтримують. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області 02 березня 2016 року (а.с.16). За життя, [PERSON] уклав з Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» договір фінансового лізингу № PLRGA + 28398266 від 30 квітня 2013 року ( далі - Договір), згідно якого ПАТ КБ «ПриватБанк» як лізингодавець передав у платне володіння та користування предмет лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість та загальна вартість якого на моменту кладення Договору наведені в п. 14.1.1 Заяви про приєднання до Договору, Додатку 1 «Специфікація», а [PERSON] як лізингоодержувач зобов'язувався прийняти предмет лізингу та сплачувати щомісячні платежі та платежі по відшкодуванню витрат лізингодавця, пов'язаних з виконанням Договору, на умовах цього Договору. По закінченню строків лізингу до лізингоодержування переходить право власності на предмет лізингу згідно умов Договору (а.с. 18-23). Пунктом 13.1 статті 13 Договору передбачено, що цей Договір є змішаним договором, в якому містяться положення договору фінансового лізингу та договору купівлі - продажу (в частині переходу права власності на Предмет лізингу). Як вбачається із Специфікації та акту приймання-передачі, що є додатком №1 до Договору, предметом фінансового лізингу є ТЗ марки Богдан 211040-812-4, 2013 року випуску, тип ТЗ Седан/Лифтбек, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 77200,00 грн. Разом з транспортним засобом [PERSON] було передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі від транспортного засобу, пульт сигналізації, інструкція з експлуатації транспортного засобу, датчик GPS, сервісна книжка. Крім того, [PERSON] було видано сертифікат на придбання у кредит автомобіля Богдан 211040, 2013 року випуску, вартістю 77200,00 гривень та графік лізингових платежів ( а.с. 24-26). Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 11.02.2016 року №6RCJ-E8S8-0L7N-BBJE, [PERSON], ІПН [NUMBER], [NUMBER], виданий Глобинським РВ УМВС в Полтавській області 25 січня 2001 року, адреса реєстрації: Україна, індекс 39000, [ADDRESS], станом на 11.02.2016 не має заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 28). Відповідно до Акту остаточного виконання зобов'язань сторін по фінансовому лізингу та Акту приймання-передачі транспортного засобу №PLRGA+2839826 від 26.02.2016 року Лізингодавець: ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Голови Правління [PERSON] та Лізингоодержувач: [PERSON] (надалі - Сторони) засвідчили, що всі зобов'язання Сторін по Договору № PLRGA + 28398266 від 30 квітня 2013 року належним чином виконано, претензій стосовно Договору та зобов'язань за ним Сторони не мають. Лізингоодержувач повністю сплатив Лізингодавцю всі належні до сплати платежі за Договором. Предмет лізингу - автомобіль Богдан 211040-812-4, номер кузова [NUMBER] та свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) [NUMBER], від 04.04.2013 передано [PERSON] (а.с. 29,30). Згідно Облікової картки №86424727 від 01.03.2016 року ТЗ марки Богдан, модель 211040, №VIN - [NUMBER]; № кузова- [NUMBER]; № двигуна - [NUMBER], знято з обліку за договором фінансового лізингу № PLRGA + 28398266 від 30 квітня 2013 року для [PERSON], ІПН [NUMBER], документи: договір купівлі-продажу № PLRGA + 28398266 від 30 квітня 2013 року, виданий знак для разових поїздок [NUMBER] (а.с.31). [PERSON] є дружиною померлого [INFO] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого 26 липня 1975 року Глобинським районним відділом ЗАГС Полтавської області (а.с.15). [PERSON] (позивач) звернулася до Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області із заявою про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на зазначений автомобіль. 16 грудня 2016 року державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с. 11). Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи після померлого померлого [INFO] [PERSON] у Глобинській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №49/2016, заяву про прийняття спадщини подала дружина померлого - [PERSON], яка є спадкоємцем за законом. Нотаріусом визначено коло спадкоємцем і встановлено, що єдиними спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину, є [PERSON], на ім'я якої видавалося свідоцтво про право на спадщину за законом. (а.с.71-74). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлена можливості отримати правовстановлюючий документу на ім'я померлого. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відносини, що виникають у зв'язку з договором лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм \\ оренду \\ , купівлю-продаж, поставку та Законом України «Про фінансовий лізинг». Частиною 1 статті 806 ЦК України встановлено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуто ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно до ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу, платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно, компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Належне виконання лізингоодержувачем обов'язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна. За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувачав можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність. Таким чином, на правовідносини, що складаються між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізиноодержувача, поширюються загальні положення про купівлю продаж. Згідно ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Судом встановлено, що померлий [INFO] [PERSON] за життя належним чином виконав свої зобов'язання по укладеному договору лізингу та реалізував своє право на придбання у власність отриманого в лізинг майна - автомобіля марки Богдан 211040-812-4, 2013 року випуску, проте не встиг провести реєстрацію права власності на зазначений автомобіль. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на автомобіль марки Богдан 211040-812-4, 2013 року випуску, отже зазначений ТЗ є спадковим майном. Позивач є особою, яка прийняла спадщину за законом, інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні, тому позивач [PERSON] має право на успадкування названого майна. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved