Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 17.01.2012 року між відділенням «Азов» Кредитної спілки "Азовська Кредитна компанія" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 44/12-А, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 10000,00 грн., строком на 18 місяців, з виплатою кожних тридцять календарних днів за користування кредитом з розрахунку 0,066% від суми залишку кредиту за кожен день користування. З метою забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №44/12-А від 17.01.2012 року. За час користування кредитом [PERSON] були здійснені наступні платежі: 09.02.2012 року - 680,00 грн., 28.03.2012 року 700,00 грн., 17.04.2012 року - 1400,00 грн., 27.06.2012 року - 700,00 грн., 25.07.2012 року - 700,00 грн., 07.09.2012 року - 800,00 грн., 20.09.2012 року - 1400,00 грн., 01.12.2012 року - 1700,00 грн., 22.03.2013 року - 1000,00 грн., 11.09.2013 року - 500,00 грн. Більш не яких платежів проведено не було. Загальна сума заборгованості за кредитом станом на 05.11.2013 року становить 2644,57 грн., з яких: 2551,93 грн. - залишок за кредитом становить, 92,64 грн. - проценти за користування кредитом, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір в розмірі 229,40 грн.. В судовому засіданні представник позивача не був присутнім, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутність сторін, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.01.2012 року між відділенням «Азов» Кредитної спілки "Азовська Кредитна компанія" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 44/12-А, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в сумі 10000,00 грн., строком на 18 місяців, з виплатою кожних тридцять календарних днів за користування кредитом з розрахунку 0,066% від суми залишку кредиту за кожен день користування. 17.01.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №44/12-А з метою забезпечення належного виконання [PERSON] зобов'язань за вищевказаним кредитним договором. Згідно до умов договору поруки поручитель [PERSON] зобов'язалась в разі невиконання боржником своїх зобов'язань за платежами, що передбачені кредитним договором, погасити в повному обсязі заборгованість за боржника за кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав надавши [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером. Як відповідач [PERSON], так і відповідачка [PERSON] підтвердили свою згоду з умовами договору та порядок надання послуг, підписавши кредитний договір та договір поруки, відповідно, а також заяву-анкету, проте взяті на себе зобов'язання щодо його виконання належним чином не виконують, у зв'язку з чим станом на 05.11.2013 року заборгованість за кредитним договором №44/12-А від 17.01.2012 року становить 2644,57 грн., з яких: 2551,93 грн. - залишок за кредитом становить, 92,64 грн. - проценти за користування кредитом, яка підтверджується наданим позивачем розрахунком. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п.1 ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням визнається право відношенням, на підставі якого одна сторона боржник зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майна, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші право чини відповідно до ст. 11 ЦК України. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійснені розрахунків на території України за зобов'язанням допускається у випадках, порядку та на умовах встановлених законом. У разі порушення зобов'язань відповідно до ст.611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України. Статтею ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Вимоги ч.2 ст.1050 ЦК України передбачають, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ч1. ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. 554 ЦК України боржник і його поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Таким чином, суд вважає, що невиконання відповідачами кредитних зобов'язань щодо повернення кредитної заборгованості порушує права позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Тому позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідачів суми вищевказаної заборгованості за кредитним договором. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 229.40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved