Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~01.07.2020 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що у червні 2020 році ним було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.04.2020 року у ВП № 61900766, яке було відкритим на підставі заяви ТзОВ «ФК «Аланд» про примусове виконання виконавчого напису № 4574 від 05.02.2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 21703,17 грн. Стягувачем у вищевказаному виконавчому провадженні є ТзОВ «ФК «Аланд». Після ознайомлення його представника з матеріалами виконавчого провадження, стало відомо, що 05.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4574, про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості за Кредитним договором № 014/0277/82/0045670 від 13.03.2013 року, укладеним з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-КА від 02.10.2019 року є ТзОВ «ФК «Аланд». Як зазначено в оскаржуваному виконавчому написі, стягнення заборгованості проводиться за період з 24.11.2017 року по 29.11.2019 року, загальна сума, що підлягає стягненню становить 21703,17 грн. Вважає, що даний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, з підстав порушення нотаріусом приписів чинного законодавства при вчиненні виконавчого напису. Так, матеріали виконавчого провадження № 61900766 не містять жодних документів, які б підтверджували наявність у нього заборгованості та суму такої. Крім того, згідно Кредитного договору № 014/0277/82/0045670 від 13.03.2013 року, кредит йому надавався строком на 24 місяці з дати надання такого, тобто до 13.03.2015 року. Отже, відповідним строком, в межах якого кредитор міг би правомірно звернутися до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису є три роки після 13.03.2015 року, тобто до 13.03.2018 року. В свою чергу, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. У даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи наведене, просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 05.02.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 4574, про стягнення грошових коштів у сумі 21703,17 гривень з на користь ТзОВ «ФК «Аланд» за Кредитним договором №014/0277/82/0045670 від 13.03.2013 року, таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.12.2020 року в приватного нотаріуса Київського міського\~нотаріального округу\~Хари Н.С. було витребувано належним чином завірену копію матеріалів нотаріальної справи, щодо вчинення нотаріусом виконавчого напису від 05.02.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4574, про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Аланд» заборгованості за кредитним договором у сумі 21703,17 грн. (а.с. 47). \~ \~ \~ \~Ухвалою Луцького\~міськрайонного суду\~Волинської області\~від 02.12.2020\~року в приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Капітана М.В. було витребувано для огляду в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження № 61900766 щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. № 4574 від 05.02.2020 року, сторонами якого є [PERSON] та ТзОВ «ФК «Аланд» (а.с. 48). \~ \~ \~ \~20.01.2021 року від приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Капітана М.В. надійшли на адресу суду матеріали виконавчого провадження № 61900766 (а.с. 53). \~ \~ \~ \~04.02.2021 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. на адресу суду надійшли завірені копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 4574 від 05.02.2020 року (а.с. 57-103). \~ \~ \~ \~До початку судового засідання від представника позивача надійшло клопотання з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги він підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 122). \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток (а.с. 45, 52, 108, 117, 121) заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили. \~ \~ \~ \~Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. до початку судового засідання надійшло клопотання з проханням розгляд справи проводити за її відсутності та при її вирішенні покладається на думку суду (а.с. 109). \~ \~ \~ \~Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний виконавець Виконавчого округу Волинської області Капітан М.В. будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, заяви, клопотання, письмові пояснення на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 13.03.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений кредитний договір № 014/0277/82/0045670, за умовами якого позивачу було надано в сумі 19051,65 грн. зі строком повернення до 13.03.2015 року (а.с. 7-11). На підставі договору про відступлення права вимоги №02/10/2019-КА від 02.10.2019 року, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило право вимоги за кредитним договором № 014/0277/82/0045670 від 13.03.2013 року на користь ТзОВ «ФК «Аланд» (а.с. 83-93). 22.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4574, яким з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Аланд» стягнено суму заборгованості за період з 24.11.2017 року по 29.11.2019 року в розмірі 21403,17 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту 121109,04 грн.; простроченої заборгованості за процентами 9294,13 грн.; суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису 300,00 грн. (а.с. 14). На підставі вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Капітаном М.В. 22.04.2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61900766 (а.с. 26-31). Заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса був вчинений за відсутності доказів безспірності заборгованості. За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 ЗУ від 02.08.1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі ЗУ «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положеннями ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Системний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Такими документами можуть бути: зокрема, документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до вимог ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 року із змінами та доповненнями, а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, виписки з рахунків, на які боржник перераховує кошти, розписки, чеки тощо. Приймаючи рішення про звернення до нотаріуса для вчинення ним виконавчого напису, стягувачу необхідно надати документи, які б підтверджували наступні умови, зокрема, чи підпадає заявлена вимога під вид заборгованості, визначений Постановою Кабінету Міністрів України; чи є в наявності та оформлені належним чином документи, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України, чи підтверджують наявні документи безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та прострочення виконання зобов`язання; чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. З матеріалів справи вбачається, що при вчиненні виконавчого напису № 4574 від 05.02.2020 року, нотаріусом не перевірено безспірність суми заборгованості, яку запропоновано стягнути, що є порушенням ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» від 02.09.1993 року із змінами та доповненнями та Глави 16 Розділу ІІ Наказу МЮУ «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» 22.02.2012 року № 296/5. \~ \~ \~ \~Як вбачається із оскаржуваного виконавчого напису, стягнення заборгованості із [PERSON] проводиться за період з 24.11.2017 року по 29.11.2019 року. В той же час, як вбачається із матеріалів виконавчого провадження № 61900766, документи, які б підтверджували наявність та суму заборгованості, зокрема, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, відсутні. Вищевказані документи не містяться й у матеріалах, які були надані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. у відповідь на ухвалу суду про витрубавання доказів та на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 4574 від 05.02.2020 року. \~ \~ \~ \~Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису про стягнення заборгованості без підтверджуючих цієї суми та періоду заборгованості документів, є неправомірним. Згідно зі ст. 256 ЦК позовна давність це встановлений законом строк, протягом якого юридична і фізична особа має право звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або інтересу. Загальна позовна давність згідно ст. 257 ЦК України встановлюється терміном у три роки. Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня. коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Судом встановлено, що строк повернення кредитних коштів згідно кредитного договору № 014/0277/82/0045670 від 13.03.2013 року, був встановлений для [PERSON] до 14.06.2015 року. Однак, як вбачається із спірного виконавчого напису № 4574 від 05.02.2020 року, приватним нотаріусом було запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Аланд» заборгованість в розмірі 21403,17 грн. за період з 24.11.2017 року по 29.11.2019 року, тобто поза межами трирічного строку з дня виникнення права вимоги щодо стягнення заборгованості за Договором кредиту № 014/0277/82/0045670 від 13.03.2013 року. Таким чином, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено основну умову вчинення такого напису, а саме те, що з дня виникнення права вимоги повинно минути не більше трьох років. Тобто заборгованість, яка виникла у зв`язку з порушенням позивачем умов кредитного договору № 014/0277/82/0045670 від 13.03.2013 року, на підставі яких нотаріусом вчинено оспорюваний виконавчий напис, не може вважатися безспірною і такою, що не потребує додаткового доказування, а відтак і не може стягуватися шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. \~ \~ \~ \~Доказів іншого сторонами суду надано не було. Отже, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обґрунтування [PERSON] щодо вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. виконавчого напису від 05.02.2020 року, що зареєстрований в реєстрі за № 4574, з порушенням вимог закону є обґрунтованими, у зв`язку з чим його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із наведеного слідує, що понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. підлягають компенсації йому за рахунок відповідача. На підставі\~ст.ст.\~15,\~16,\~257,\~261\~ЦК України,\~ст.ст.\~87,\~88\~ЗУ «Про\~нотаріат»,\~

Outcome: approved