Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

01.08.2019 р. до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовною заявою, у якій просив встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] однією сім`єю з 08.06.1982 р. до [INFO] . (день смерті [PERSON] ). Крім того, позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на 2/3 частини квартири [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав зазначені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представники відповідача Одеської міської ради в судове засідання не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 280\~ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:\~1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;\~2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;\~3) відповідач не подав відзив;\~4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Такі умови у справі одночасно існують. Тому судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Ухвалою Малиновського\~районного суду\~м.\~Одеси від\~10.09.2019\~р.\~клопотання позивача\~ [PERSON] \~про витребування\~доказів задоволено,\~витребувано з\~Малиновської державної\~нотаріальної контори\~у м.\~Одеса належним чином завірену копію спадкової справи № 154/2019, яка відкрита після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Суд, перевіривши матеріали справи, та дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04.07.1978 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, внаслідок чого прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». (а.с. 9) Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.10.2000 р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради згідно з розпорядженням органу приватизації від 27.10.2000 р. № 151725 зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 3-16251, посвідчено, що квартира за адресою [ADDRESS] дійсно належить на правах спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках. Право приватної власності зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 05.02.2001 р. за № 302 стор. 55 кн. 380 пр. В цьому свідоцтві зазначається? що квартира приватизована членами однієї сім`ї, а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10) З Технічного паспорта від 27.09.2002 р. вбачається, що зазначена квартира складається з 2 кімнат, загальною площею 46,5 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м. (а.с. 12-14) Згідно ст. 112 ЦК Української РСР (ред.1963 р.) майно може належати на праві спільної власності двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Аналогічні положення встановлюються ЦК України від 16.01.2003 № 435-IV. Відповідно до ст. 355-356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).\~Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.\~Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.\~Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно\~. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.\~Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Зазначене свідоцтво про право власності містить відмітки про те, що Сьомою одеською державною нотаріальною конторою 13.11.2002 р. за реєстровим № 2-5503 посвідчено договір дарування, по якому [PERSON] подарував 1/3 частину ізольованої квартири [PERSON] [INFO] у віці 79 років померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (а.с. 15) Згідно свідоцтву про право на спадщину за законом від 16.02.2016 р., виданого державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Мельник Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2-109, вбачається, що спадкоємцями майна [PERSON] є її чоловік - [PERSON] та її син [PERSON] , які разом проживали за адресою: [ADDRESS] . Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку вищевказаної квартири видано [PERSON] , на 1/3 частку квартири свідоцтво про право на спадщину ще не видано. (а.с. 16) Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у віці 57 років. (а.с. 17) Після його смерті до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини від 11.03.2019 р. № 213 після смерті [PERSON] звернувся [PERSON] , внаслідок чого заведено спадкову справу № 154/2019. Відповідно до листа Малиновської державної нотаріальної контори від 18.03.2019 р. № 830/02-14 позивачу рекомендовано звернутися до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно довідки вих. № 257 та № 258 від 17.04.2019 р. виданої головою ОСББ «Весна-9» [PERSON] . зареєстрований та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] з 17.08.1978 р. по теперішній час, де до цього з 08.06.1982 р. проживав [PERSON] Реєстрація [PERSON] за вказаною адресою підтверджується також відміткою у паспорті. (а.с. 22-23) Відповідно до Довідки про зняття з реєстрації місця проживання особи від 06.03.2019 р., виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради, [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] знято з реєстрації у зв`язку зі смертю [INFO] . З акту проживання, за підписом сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтверджено факт проживання [PERSON] з 17.08.1978 р. до теперішнього часу, з яким проживали [PERSON] до дня смерті [INFO] та [PERSON] з 08.06.1982 р. до дня смерті [INFO] (а.с. 20) Факт, про встановлення якого просить позивач має для нього юридичне значення, оскільки впливає на реалізацію ним його права на спадкоємство майна [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 21\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 СК України\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї тощо. На підставі зазначеного, з врахуванням наданих доказів, суд встановлює факт проживання однією сім`єю [PERSON] та сина його дружини - [PERSON] з 08.06.1982 р. до 24.01.2019 р. Докази, які б спростовували цю обставину, відсутні. Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України (далі ЦК), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.\~1264\~ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1220, 1222 ЦК). Згідно ч. 1 і 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавались, заповіту після своєї смерті вона не лишила. У спадкову масу після смерті [PERSON] увійшло 2/3 частки квартири, а саме 1/3 частка, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності та 1/3 частка, яку він прийняв в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , але не перереєстрував право власності на цю частку. [PERSON] в установленому ЦК України (ч. 3 ст. 1268 і ст. 1269) порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі\~зазначеного,\~суд визнає\~за\~ [PERSON] право приватної власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] .

Outcome: approved