Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

01 липня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом з вимогою розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем з 14 листопада 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, відсутність згоди при вирішенні сімейно-побутових питань, втрати почуття любові та поваги, що стало причиною конфліктів та сварок. Спільно як сім`я не проживають з червня 2020 року, проживають за різними адресами. Подружнє життя суперечить її інтересам, збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, шлюб укладений між нею та відповідачем у Виконавчому комітеті Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області 14 листопада 2015 року, актовий запис № 6 - розірвати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 14 листопада 2015 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області 14 листопада 2015 року, актовий запис № 6 (а.с. 4). Від вказаного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають за різними адресами. Подружнє життя не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім`ю, поступове погіршення взаємовідносин. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову підлягає поверненню позивачу з державного бюджету Решта 50 відсотків підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України. Позивачем документально підтверджені понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп., таким чином поверненню позивачу з державного бюджету та стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі по 420,40 грн. (50 % від 840,80 =420,40).

Outcome: approved