Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

У квітні 2015 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області про встановлення факту постійного проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач, зазначала, що [INFO] помер її цивільний чоловік - [PERSON]. З метою оформлення спадщини на [ADDRESS] вона звернулась до Четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори. Їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що необхідно підтвердити факт проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вказує, що з [PERSON], який є її цивільним чоловіком, проживали однією сім'єю, вели спільне господарство. Просила встановити факт, постійного проживання однією сім'єю на час відкриття спадщини, разом із цивільним чоловіком [PERSON] в період з 1976 року по [INFO] за адресою:[ADDRESS]. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача Кременчуцької міської ради Полтавської області Сапицька Д.Є. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст. 256 ч. 2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], цей факт підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.03.2015, актовий запис № 191. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Права члена сім'ї має одинока особа. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У видачі свідоцтва на спадщину на спадкове майно позивачу [PERSON] відмовлено, у зв'язку з тим, що позивач не підтвердив факт проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що з 2001 року проживає по сусідству з позивачем у будинку [ADDRESS] та підтвердила факт постійного проживання з 2001 року позивача та померлого [PERSON] Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив у своїх показах, що позивач з 1971 року проживала з померлим [PERSON], у будинку [ADDRESS]. Відповідно до роз'яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні з'ясована мета встановлення факту проживання однією сім'єю позивача [PERSON] з померлим [PERSON] в період з 1976 року по [INFO] за адресою:[ADDRESS], та встановлено сам факт. Зазначене у позові та наявні у справі докази, а саме копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], довідка управління житлово - комунального господарства Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 23.04.2012, свідоцтво про народження [PERSON] від 01.08.1950 актовий запис № 1213, підтверджують факт їхнього проживання однією сімєю, що дає суду підстави вважати позивача [PERSON] спадкоємцем на майно померлого [PERSON] У відповідності до вимог ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмова від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Необхідно встановити факт, що [PERSON] постійно проживала однією сім'єю на час відкриття спадщини разом із цивільним чоловіком [PERSON] в період з 1976 року по [INFO] за адресою:[ADDRESS].

Outcome: approved