Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

01.10.2019 року до суду по пошті надійшов позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно якого представник позивача просить стягнути з відповідачана користь Банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 15784,57 грн. та судові витрати по справі в сумі 1921,00 грн, посилаючись на те, що між банком і відповідачем 30.08.2014 року був укладений договір б/н у вигляді заяви, по якому отримала кредит в сумі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення умов договору та закону відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 29.07.2019 року має заборгованість у вказаному вище розмірі, яку у добровільному порядку не погашає. Відомостей про звернення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду з аналогічним позовом немає. 02.10.2019 р. суддею направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Отримавши відповідь 04.10.2019 року, ухвалою судді у той же день провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання. У судові засідання відповідач не з`явився по невідомим причинам, хоча сповіщався за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, про час і місце їх проведення, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями про отримання судових викликів. Будь-яких заяви чи відзиву проти позову, пояснень і доказів відсутності у нього боргу перед банком відповідач не надала. Частина ч.7 ст. 128 ЦПК України передбачає, що у разі ненадання учасниками справи іншої адреси судова повістка надсилається фізичній особі, яка не має статусу підприємця, за адресою місця її проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно вимог ч.1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не значиться. За таких обставин, виходячи з вищевказаних вимог закону, відповідач вважається повідомленою про судові засідання. Представник позивача Савіхіна А.М. до суду надала клопотання про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила задовольнити, не заперечувала проти прийняття рішення у заочному порядку. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи викладене вище, з письмової згоди представника позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Судом були встановлені такі обставини справи і відповідно до них правовідносини. Встановлено, що згідно копії договору про надання банківських послуг б/н від 30.08.2014 року, який укладено між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем [PERSON] , що складається із Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКу та на відкриття рахунку і надання послуг, пам`ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, тарифів банку, кредитор-позивач видав відповідачу кредитну банківську платіжну картку, з відновлювальною кредитною лінією, у національній валюті України - гривні, з кредитним лімітом, сплатою процентів. Як вбачається з тексту витягу з Умов і Правил надання банківських послуг, Банк надав клієнту відповідно до укладеного договору грошові кошти на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності і повернення, кредитний ліміт. Клієнт, у свою чергу, зобов`язався погашати заборгованість, сплачуючи до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, а також по кредиту, процентам за його використання…, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; у випадку невиконання зобов`язань по Договору, за вимогою Банку клієнт зобов`язаний повернути кредит (у тому числі прострочений кредит), виплатити винагороду Банку; при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених даним Договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язався сплатити Банку штраф / п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс :Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/. Зі змістом цього Договору про надання банківських послуг відповідач ознайомився, що підтверджується її підписом в Анкеті-заяві (а.с.9-30). Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Договору Відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним або його довіреними особами операцій відповідно до правил Міжнародних платіжних систем, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань згідно п. 2.1.1.12.9 Договору, Боржник доручив списувати з будь-якого рахунку, відкритого в Банку, зокрема з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі мінімального обов`язкового платежу, якщо мінімальний обов`язковий платіж вказаний в заяві клієнта і у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування, а також списання помилково перерахованих сум, за якими Держатель не є належним одержувачем. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. У порушення взятих на себе зобов`язань по договору про надання банківських послуг відповідач умови надання і користування кредитними коштами належним чином не виконував. Останній платіж по погашенню кредиту був внесений 18.07.2018 року в сумі 300 грн (а.с.8), в результаті чого була допущена прострочка платежів. Згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року № 519 було змінено тип банку із закритого та публічне, потім приватне акціонерне товариство та як наслідок змінено найменування банку на АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Про цезазначено у Статуті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ( а.с. 31-32). З наданого до суду розрахунку суми боргу відповідача вбачається, що станом на 29.07.2019 року він складає: 1549,31 - заборгованість за тілом кредита, 3628,75 грн- заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн - за нарахованими відсотками; 8178,67 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 1200,00 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; а також штрафи згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, з яких 500 грн штрафу фіксованої частини і 727,84 грн штрафу процентної складової; а всього на суму 15784,57 грн (а.с.5-8), про погашення якої у добровільному порядку відповідачем на час розгляду справи сторонами відомостей не надано, а також не надано жодних доказів у спростування правильності нарахування позивачем цієї суми. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, за положеннями статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту є обґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 3 цієї ж статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Щодо позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення штрафів, то суд зазначає наступне. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не виконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв`язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов`язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня. Оскільки вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з відповідача штрафів у сумі 500 грн. та 727,84 грн. не ґрунтуються на законі, вони задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а саме: стягнення з відповідача на користь банку суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1549,31 грн., простроченим тілом кредиту у розмірі 3628,75 грн., пенею за прострочене зобов`язання у розмірі 8178,67 грн. та пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.у розмірі 1200,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задовольняються частково, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір за платіжним дорученням від 23.04.2019 у розмірі 1921 грн. (а.с.1) підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто у сумі 1771,55 грн.

Outcome: partial