Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Представник позивача Міхаель Матіас Хайнріх подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] викликався до суду, в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з`явився. Ухвалою суду від 09.04.2020 року суд ухвалив розгляд даної справи проводити заочно та ухвалити заочне рішення. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. Позов заявлено з тих підстав, що відповідач самовільно захопив земельну ділянку, яка належить на праві оренди позивачу, внаслідок чого позивачу спричинено шкоду. Судом також встановлено, що позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Кельменці Агро», протягом 2019 року було орендарем земельної ділянки кадастровий номер 7322083200:02:005:0280 площею 1,1612 га, яка розташована на території Грушовецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, що стверджується договором оренди землі № 253 від 02.11.2009 року. Весною 2019 року вказану земельну ділянку самовільно захопив відповідач [PERSON] та використовував її протягом 2019 року. Вказана обставина підтверджується актом обстеження земельної ділянки № 386ДК/076АО/10/01-18 від 05.08.2019 року, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки № 386ДК834/АП/09/01-19 від 05.08.2019 року, постановою про накладення адміністративного стягнення від 14.08.2019 року №386ДК0134По/07/01-18, яким на [PERSON] накладено штраф у розмірі 170 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 53-1 КУпАП (самовільне зайняття земельної ділянки), приписом від 05.08.2019 року № 386-ДК/0134Пр/03/01-19, яким [PERSON] приписано в 30-деннйй строк звільнити самовільно зайняту земельну ділянку кадастровий номер 7322083200:02:005:0280, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки № 456ДК/414/АП/09/01-19 від 11.09.2019 р., постановою про накладення адміністративного стягнення на [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 188-5 КУпАП України від 20.09.2019 року № 456ДК0165По/08/01-19, актом від 30.09.2019 року № 471ДК/458/АП/09/01-19 про не усунення вимог Припису від 11.09.2019 року та продовження самовільного користування [PERSON] земельною ділянкою кадастровий номер 7322083200:02:005:0280. Таким чином, відповідач [PERSON] в 2019 році самовільно зайняв та користувався земельною ділянкою кадастровий номер 7322083200:02:005:0280, яка на праві оренди належала позивачу - товариству з обмеженою відповідальністю «Кельменці Агро». Відповідно до ч.1 ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ч.5 ст. 126 земельного кодексу України (редакція на час укладення договору оренди) право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України виникнення права на земельну ділянку право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на Земельну ділянку відповідно до закону. Внаслідок дій відповідача [PERSON] щодо самовільного зайняття земельної ділянки кадастровий номер 7322083200:02:005:0280, яку орендує позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Кельменці Агро» нанесено шкоду, у розмірі 1933,88 грн., яка розрахована позивачем відповідно до "Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використанням земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу", затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963. Крім того, позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Кельменці Агро» понесло витрати по сплаті єдиного податку четвертої групи за вказану земельну ділянку в сумі 427.99 грн., що підтверджується податковою декларацією платника єдиного податку товариства з обмеженою відповідальністю «Кельменці Агро» за 2019 рік та відомістю про наявність земельних ділянок товариства з обмеженою відповідальністю «Кельменці Агро» за 2019 рік. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Відповідно до п.12, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" У випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей 211, 212 ЗК, статей 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК особами, що її заподіяли. При заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки її відшкодовує володілець цього джерела згідно зі статтею 1187 ЦК. Вирішуючи спори про відшкодування власникам землі й землекористувачам шкоди, заподіяної самовільним зайняттям або забрудненням земельних ділянок та іншими порушеннями земельного законодавства, суди мають виходити з того, що відповідно до статті 156 ЗК, статті 1166 ЦК така шкода відшкодовується у повному обсязі. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно пункту б) частини першої статті 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок. Згідно із частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Пунктом «ґ» ч.3 ст.152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, й шляхом відшкодування заподіяних збитків. Відповідно до статті 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення Промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Суд відхиляє доводи позивача про сплату орендної плати за спірну земельну ділянку по Договору оренди землі № 253 від 02.11.2009 - [PERSON] , оскільки позивач та його представники в порушення ст.81 ЦПК України не надали доказів, що така орендна плата була виплачена позивачем орендодавцю. Таким чином, судом встановлено, що внаслідок самовільного зайняття [PERSON] земельної ділянки кадастровий номер 7322083200:02:005:0280 позивачу товариству з обмеженою відповідальністю «Кельменці Агро» було завдано збитків в сумі 2361,87 грн. = 1933,88 грн. + 427,99грн. У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідач [PERSON] не порушував прав позивача на користування земельною ділянкою кадастровий номер 7322083200:02:005:0280г, та не надав суду відповідно до ст. 81 ЦПК України доказів, які б підтвердили ту обставину, що збитки в сумі 2361,87 грн. відповідач сплатив позивачу. Враховуючи наведені вище обставини та законодавство, яке регулює правовідносини з приводу користування землею, суд вважає, що позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Кельменці Агро» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки підлягає задоволенню частково і з відповідача слід стягнути на користь позивача 2361 (дві тисячі триста шістдесят одну) гривню 87 (вісімдесят сім) копійок шкоди. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Кельменці Агро» слід стягнути судові витрати у виді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1611,78 грн. Враховуючи викладене вище, на підставі 93,152,157,211 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 6, 13, 27 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.22, 1166 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial