Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

01.06.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником будинку за [ADDRESS], згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Маловисківської районної державної нотаріальної контонри Кіровоградської області 07 грудня 2015 року. В даному будинку зареєстрований його рідний брат з дружиною та дітьми: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Після припинення шлюбних відносин між його братом та [PERSON] у 2008 році, остання виїхала з дітьми у невідомому напрямку та з того часу вони фактично не проживають десять років у її будинку, але добровільно з реєстрації не знялися. Факт їх реєстрації в будинку позбавляє його права щодо оформлення субсидії, а тому, просить суд визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право корисутвання будинком за [ADDRESS], внаслідок їх відсутності понад встановлені строки. Позивач в судове засідання не з'явилася, від його представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини не явки суд не повідомили, відзив на позов не подали, тому суд вважає за можливе справу розглянути у їх відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. Будинок за [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 грудня 2015 року, виданого державним нотаріусом Маловисківської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, зареєстрованого в реєстрі за №1113. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.12.2015 року вбачається, що житловий будинок, розташований по [ADDRESS] є приватною власністю [PERSON]. Згідно Додатку №1 до рішення Маловисківської міської ради Маловисківської ОТГ від 20 листопада 2015 року за №11, назву [ADDRESS], перейменовано на [ADDRESS]. Відповідно до інформації, наданої органом реєстрації місця перебування та місця проживання особи - Маловисківським районним сектором Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS]. Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 24 травня 2018 року, завтвердженого Маловисківським міським головою, згідно даних домової книги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS]. Факт не проживання за вказаною адресою [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили сусіди - [PERSON] та [PERSON]. Комісія прийшла до висновку, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] дійсно не проживають за адресою: [ADDRESS], більше десяти років. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності. Право власностіє непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, згідно ст. 321 ЦК України . Нормами ст.405 ЦК України, передбачено, що члени сім'ївласника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, реєстрація місця проживання відповідачів порушує право позивача, адже він позбавлений можливості оформити передбачені чинним законодавством пільги - житлову субсидію. Акт обстеження житлово-побутових умов проживання від 24 травня 2018 року, затверджений Маловисківським міським головою, який суд вважає належним та допустимим доказом, підтверджує той факт, що саме [PERSON], [PERSON], [PERSON] дійсно не проживають за адресою: [ADDRESS], більше десяти років. Враховуючи, дану обставину, суд дійшов висновку, що відповідачі втратили право на користування цим житлом у зв'язку з їх відсутністю без поважних причин понад один рік, а тому, позов підлягає задоволенню. У зв'язку із задоволенням даного позову, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягнути на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved