Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

01.02.2018 р. заявлено позов, у якому позивач зазначила, що з 22.09.2013 р. вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, в якому у них 24.07.2016 р. народилася дочка [PERSON], самостійно утримувати її вона не має можливості, відповідач працює в ТОВ «Вінницька птахофабрика» та отримує заробітну плату, однак добровільно свій обовязок по утриманню своєї малолітньої дитини не виконує, а тому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.24). Відповідач в судове засідання не зявився, письмово вимоги позову визнав повністю, справу просив розглядати у його відсутність (а.с.26-27). Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно законного обовязку по утриманню своєї малолітньої дитини не виконує, працює в ТОВ «Вінницька птахофабрика» та отримує заробітну плату і може надавати кошти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181, 182 ч. 2, 183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обовязку по утриманню своєї малолітньої дитини, чим порушує її права, то з нього необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дитини і не порушує інтересів відповідача. Висновки суду, підтверджуються ще й такими доказами: -копією свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 133838 від 22.09.2013 р., за яким 22.09.2013 р. укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.10); -довідкою № 586 від 14.12.2017р. виконавчого комітету Гунчанської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, згідно з якою [PERSON], [INFO], проживає разом із матірю [PERSON] та знаходяться на її повному утриманні (а.с.13); -копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 334108 від 02.08.2016 р., з якого видно, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] (а.с.15); З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору та на користь відповідача 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с.14).

Outcome: approved