Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] , який є батьком позивача, смерть якого настала [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . 01.06.2021 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, але з огляду на пропущений шестимісячний строк нотаріус відмовив у прийнятті заяви. Зазначає, що не звернувся у встановлений законом строк до нотаріуса, у зв`язку із тим, що тривалий час перебував у важкому психологічному стані, та через загострення в зоні проведення ООС у м.Донецьку не мав можливості перетинати КПП при виїзді з тимчасово окупованої території. У зв`язку з чим вимушений звернутись до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька. Ухвалою суду від 05 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до провадження суду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в загальному позовному провадженні.Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13 вересня 2021 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, на задоволенні позову наполягали. Від представника Маріупольської міської радиКучерявих С.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача з урахуванням позиції відповідача, викладеної у відзиві та прийняти рішення на розсуд суду. У відзові відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки причини, які вказано позивачем у позові не свідчать про наявність об`єктивних перешкод для своєчасного звернення із заявою про прийняття спадщини. Третя особа - приватний нотаріус Чекіда О.А. надав заяву про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.07.1971 року, актовий запис № 1450. [PERSON] [INFO] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.02.2021 року, актовий запис № 5. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 16.11.1998 року [PERSON] належить на праві власності 25/100 частки домобудови за адресою: [ADDRESS] . Відповідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] [PERSON] належить на праві власності квартира за адресою: [ADDRESS] , розмір частки 1/1. Листом від 01.06.2021 року за № 309/01-16 приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Чекіда О.А. відмовив [PERSON] у відкритті спадкової справи після смерті батька, оскільки ним було порушено шестимісячний строк встановлений для прийняття спадщини. Як зазначено у ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1, ч.2 ст 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За життя [PERSON] заповіт не складав, тому після його смерті спадкоємцями першої черги за законом є позивач по справі, як син померлої особи. Через відсутність інформації про коло інших спадкоємців, які прийняли спадщину, вимоги до Маріупольської міської ради викладені обґрунтовано. Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зіст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зіст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, наданими у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд мас враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11-1 Закона України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Згідно ч. 1 ст. 9-1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Отже судом встановлено, що позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Чекіді О.А., то за таких обставин місцем відкриття спадщини є м.Маріуполь. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій». Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки через загострення в зоні проведення ООС у м.Донецьку позивач, який є сином померлого та спадкоємцем першої черги, не мав можливості перетинати КПП при виїзді з тимчасово окупованої території, що позбавило його можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори, тому суд приходить до всиновку про визначення додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved