Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після його баби - [PERSON], яка померла [INFO] Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] року померла його баба - [PERSON]. Він є єдиним спадкоємцем до її майна, відповідно до дублікату заповіту від 04 липня 2014 року. Він отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] Бердичівського р-ну приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н.І. йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на будинок. Оскільки згідно по господарського обліку житловий будинок належав його бабі - [PERSON], просить визнати за ним право власності на вказаний будинок в порядку спадкування. У судове засідання позивач не з'явився, спрямував заяву, з проханням справу слухати за його відсутності, позов підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, від сільського голови Слободищенської сільської ради надійшла заява, згідно якої просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, суд відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України, приймає визнання позову відповідачем та задовольняє позов, з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с. 6), яка все своє майно згідно заповіту від 11 серпня 1995 року заповіла [PERSON] ( а.с. 7). З листа нотаріуса вбачається, що спадкоємцем за заповітом до майна [PERSON], який прийняв спадщину є [PERSON]. Син померлої - [PERSON] своєю заявою від спадщини відмовився ( а.с. 8). Постановою приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу від 19 березня 2015 року № 116/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] у селі Слободище Бердичівського району після смерті [PERSON], через відсутність правовстановлюючого документу на будинок ( а.с. 12). Відповідно до довідки Бердичівського МБТІ від 11.03.2015 право власності на будинок [ADDRESS] у селі Слободище Бердичівського району не зареєстроване (а.с. 17). Згідно виписки з погосподарської книги Слободищенської сільської ради за періоди, починаючи з 1991 року по день смерті [PERSON] будинок та господарські споруди у [ADDRESS] значилися за [PERSON] ( а.с.18). На вказане будинковолодіння виготовлено технічний паспорт, з якого вбачається, що житловий будинок збудовано у 1961 році, господарські споруди: погріб з шийкою „Б" - 1961 року, веранда „а" - 1963 року, Сарай-літня кухня „В" - 1964 року, Сарай - „Г" 1964 року, інвентаризаційна вартість будинковолодіння складає 62877 гривень (а.с. 13-16). Присадибна земельна ділянка належить позивачеві відповідно до свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 01 серпня 2014 року (а.с. 9). Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються положеннями статей 1216,1223, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок у нотаріуса, а в судовому засіданні встановлено, що будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] Бердичівського р-ну, Житомирської обл. згідно погосподарського обліку рахується за [PERSON], інші спадкоємці та особи, які претендують на обов'язкову частку у спадковому майні відсутні, зважаючи на рік побудови будинку, та з огляду на те, що на час завершення будівництва будинку та господарських споруд (1963 рік) чинним законодавством не передбачалося його державної реєстрації та виникнення права власності у особи після державної реєстрації права на нерухомість, - за позивачем слід визнати право власності на вказаний житловий будинок.

Outcome: approved