Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

02.03.2018 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Довгинцівського районного суду. [PERSON] з відповідача стягнуто аліменти на утримання їх дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходів до досягнення дитини повноліття. Відповідач вказане рішення суду не виконує, ухиляючись від сплати аліментів та станом на 01 січня 2018 року його заборгованість за аліментами становить 22634,49 грн. Тому просила стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість по аліментам в сумі 22634,49 грн., а також, на підставі ч.1 ст.196 СК України - неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з грудня 2017 року становить в сумі 6908,67 грн. В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає, так як вона не працює, та доглядає за дитиною-інвалідом, яка потребую догляду. Дитині потрібно контролювати сахар, робити 5 разів на день ін'єкції також вона потребує, массажи, обстеження та інше. Представник позивача на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити їх. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперчував, пояснив що він має хворе сердце, заборгованість по аліментам визнає, проте його матеріальне становище дуже важке. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що за рішенням Довгинцівського районного суду області від по справі 211/7419/15-ц з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання їх доньки, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення дітиною повноліття. Як вбачається з довідки державного виконавця Довгинцівського ВДВС м. Кривого Рогу заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом, виданим на виконання рішення суду, за період з 10.12.2015 року по 01.01.2018 року становить 22634,49 грн. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як вбачається з розрахунку позивача, вона просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 10.12. 2015 року по 01.01.2018 року (включно) в розмірі 6908,67грн. Неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦПК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідач [PERSON] відповідно до медичної довідки від 12.02.2018 року страждає на хроничну ревматичну хворобу сердця, міокардичний кардіосклероз та потребую постіного прийому медикаментів (а.с.24) Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, оскільки на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками та в інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів, суд, зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, дійшов висновку про наявність вини відповідача як платника аліментів за прострочення їх сплати, тому позовні вимоги обґрунтовані але підлягає часковому задоволенню. Так як, позивач просить стягнути з відповідача суму пені за прострочення слати аліментів в розмірі 6908, 67 грн. та суд, вважає за потрібне, у звязку з хворобою відповідача зменьшити розмір неустойки по сплаті аліментів до 3000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 740,80 грн.

Outcome: partial