Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

01 грудня 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Макіївської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якій позивачка зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , який на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , на тимчасово непідконтрольній українській владі території. За життя, 14 грудня 2016 року [PERSON] склав заповіт відповідно до якого все належне йому майно заповів на її користь. Інші спадкоємці відсутні. Позивачка у встановлений законом строк не подала до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини. Неподання нею заяви про прийняття спадщини [PERSON] обґрунтовує труднощами, які виникли у зв`язку проведенням на території м.Донецька, де вона мешкає, операції об`єднаних сил та відповідно складнощами із перетином лінії розмежування. Крім того, в період часу з 14 січня 2020 року по 26 березня 2020 року вона перебувала на лікуванні у клінічному дерматовенерологічному диспансері м.Донецька. У зв`язку з проживанням на тимчасово окупованій території, перебуванням на лікуванні, введенням карантину на території України з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID 19, змогла звернутись до Сьомої донецької державної нотаріальної контори тільки 12 листопада 2020 року. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин і просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій заявила про підтримання позовних вимог в повному обсязі; заперечень проти ухвалення заочного рішення по справі не висловила. Представник відповідача Макіївської міської ради в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав,\~з огляду\~на що\~та зважаючи\~на відсутність\~заперечень з\~цього приводу\~з боку\~позивачки,\~суд ухвалює\~рішення при\~заочному розгляді\~справи,\~що відповідає\~положенням ст.ст.280,282\~ ЦПК\~України.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління Пенсійного фонду України в Червоногвардійському районі м. Макіївки Донецької області в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до суду не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі. З`ясувавши позицію позивачки, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що згідно заповіту, посвідченого 14 грудня 2016 року, [PERSON] , [INFO] (а.с.10-11), заповів все належне йому майно [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 02 березня 2020 року встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , в м.Макіївка Донецької області 18 вересня 2019 року (а.с.14-16). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.8). Як вбачається з довідки № 14/59 від 26 березня 202 року, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в період часу з 14 січня 2020 року по 26 березня 2020 року (а.с.17). Позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Сьомої донецької нотаріальної контори від 12 листопада 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] у зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.19). Даючи оцінку допустимості довідки № 14/59 від 26 березня 2020 року, як документу, що виданий органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується ч. 2\~ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією України\~та законами України. Крім того, суд враховує норму\~статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,\~якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки довідки № 14/59 від 26 березня 2020 року, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПО наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди маж бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Як вбачається з листа № 2466/01-09 від 11 грудня 2020 року та витягу зі Спадкового реєстру, сформованого 10 грудня 2020 року Костянтинівською державною нотаріальною конторою (а.с.28-29), у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо заведеної спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . \~Відповідно до\~ч.1\~ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В силу ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача при вчиненні цих дій у зв`язку зі смертю спадкодавця на тимчасово окупованій території України,\~де\~органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження,\~складнощами пов`язаними із перетином лінії розмежування для виїзду на підконтрольну територію України\~ з метою отримання свідоцтва про смерть спадкодавця; через карантинні обмеження, що діяли з метою запобігання поширенню коронавірусу на території України у період часу з 12 березня 2020 року та перебування позивачки на стаціонарному лікуванні період часу з 14 січня 2020 року по 26 березня 2020 року. \~ У зв`язку з наведеним, враховуючи принцип «пропорційності», а також той факт, що спадщина після смерті [PERSON] до теперішнього часу ніким не прийнята, суд вважає, за необхідне позов задовольнити і визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] у три місяці з моменту набрання рішенням законної сили, що є достатнім строком для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved