Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

У січні 2021 представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю Ляр Д.Ю. засобами поштового зв`язку звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказував, що [PERSON] з метою отримання кредитних коштів підписав заяву № б/н від 20.04.2016 року, відповідно до умов якої отримав кредитну картку з встановленим кредитним лімітом, який в подальшому змінювався. Відповідач підписанням даної заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (Далі-Договір), що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, однак зі своєї сторони порушив умови Договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 14.12.2020 року становить 25767,87 грн. та складається із: 23376,57 грн.- заборгованість за тілом кредита; 2391,30 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, що стало підставою для звернення до суду. Посилаючись на вказані обставини, просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 20.04.2016 у розмірі 25767,87 грн., яка станом на 14.12.2020 складається із: 23376,57 грн.- заборгованість за тілом кредита; 2391,30 грн. - заборгованість за простроченими відсотками та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. 24.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи 23.03.2021 року об 11:00 год. за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Представником позивача до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому просив суд розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підтримав в повному обсязі. У разі виникнення обставин викладених у ч.1 ст.280 ЦПК України, проти заочного розгляду справи не заперечував. 23.03.2021 розгляд справи відкладено на 19.04.2021 року 11:00 год. у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей по вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. 19.04.2021 відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки засобів поштового зв`язку «Укрпошта» від 08.04.2021, рекомендований лист направлений на адресу [PERSON] повертається до суду «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У відповідно до ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 20.04.2016 [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Як вбачається з матеріалів справи, анкета-заява підписана позичальником, містить анкетні дані [PERSON] , його контактну інформацію. Підписуючи вказану заяву-анкету відповідач погодився, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були наданні йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та Правила розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку privatbank.ua. Згідно копії довідки АТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] на підставі підписаного кредитного договору № б/н, було надано наступні кредитні картки: 1) [NUMBER] , дата відкриття 16.12.2015, термін дії 12/19; 2) [NUMBER] , дата відкриття 03.08.2017, термін дії 07/21; 3) [NUMBER] , дата відкриття 02.08.2017, термін дії 07/21; 4) [NUMBER] , дата відкриття 03.08.2017, термін дії 07/21; 5) [NUMBER], дата відкриття 16.11.2017, термін дії 07/21; 6) [NUMBER] , дата відкриття 12.02.2018, термін дії 11/21; 7) [NUMBER] , дата відкриття 23.07.2018, термін дії 05/22. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] (картрахунок [NUMBER] ), вбачається, що старт карткового рахунку відбувся 16.12.2015. 20.04.2016 - встановлено кредитний ліміт 12000.00 грн., який впродовж 2016-2020 років змінювався. Отже, з моменту підписання анкети-заяви між банком та відповідачем укладено кредитний договір. Крім того, про укладення кредитного договору між сторонами також свідчить факт користування позичальником кредитними коштами. Відповідно до п.п.2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використанням, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг - у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що у порушення умов кредитного договору та положень ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою» на боргові зобов`язання за Кредитом та Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Відповідно до п.1.1.2.1.5 до обов`язків клієнта відноситься одержання виписки про стан картрахунків і про здійснені операції за картрахунками. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З наданого позивачем розрахунку, вбачається, що заборгованість за договором станом на 14.12.2020 року становить 25767,87 грн., з яких: 23376,57 грн. - заборгованість за тілом кредита; 2391,30 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав заяву і отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак умови договору порушив. Враховуючи викладене, суд вважає, що підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. Отже, надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved