Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність позову тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим 16.05.2005, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилась належним їй майном, заповівши його позивачеві [PERSON] . Позивач спадщину прийняв шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не відмовився від неї в установлений законодавцем строк. Інші спадкоємці за наявності заповіту, які мають право на обов`язкову частку у спадщині відсутні. Утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості, оскільки правовстановлюючі документи на майно, що увійшло до складу спадкової маси було втрачено, що стало підставою звернення позивача до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач відзиву до суду не направив, однак сільський голова надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову, а розгляд справи просив проводити за відсутності їх представника. Ухвалою суду від 17.07.2019 було витребувано за клопотанням позивача матеріали спадкової справи до майна померлого спадкодавця. У підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явились, утім просив суд про розгляд справи у його відсутність. З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що [INFO] померла [PERSON] , на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Після її смерті відкрилась спадщина. Із матеріалів спадкової справи №21/2010 до майна померлої [INFO] [PERSON] було встановлено, що своїм правом на спадкування скористався позивач, будучи спадкоємцем за заповітом вчиненим за життя спадкодавця 16.05.2005, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті зробила особисте розпорядження, відповідно до якого вона заповіла позивачеві [PERSON] належний їй житловий будинок з по господарськими будівлями та спорудами і земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS] , а також земельну ділянку, що знаходиться в с. Петрівка згідно із державним актом на право власності на землю серія І-ВН №031085, площею 4,1040 га, ощадну книжку та все майно на яке вона матиме право за законом. Вказаний заповіт за відомостями органу місцевого самоврядування не змінено та не скасовано. Інші спадкоємці за матеріалами спадкової справи, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині за наявності заповіту відсутні. Згідно із довідкою виданою виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 08.04.2019 за №232 (а.с.10), встановлено, що [PERSON] постійно проживав разом з [PERSON] та був зареєстрований в [ADDRESS] ( раніше до [ADDRESS] ). Встановлені судом обставини та зібрані у справі докази підтверджують, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , спадщину прийняв, інші спадкоємці відсутні, отож вона йому належить з моменту відкриття спадщини. Із матеріалів справи встановлено, що до складу спадкового майна увійшло: земельна ділянка, площею 0,4305 га, яка розташована на території [ADDRESS] , цільове призначення землі для обслуговування житлового будинку 0,2500 га (кадастровий номер 0522282800:02:000:0453), та для ведення особистого селянського господарства 0,1805 га (кадастровий номер 0522282800:02:000:0454), яка належала [PERSON] на підставі державного акту серія ВН №09665 виданого згідно із рішенням 7 сесії 24 скликання Костянтинівської сільської ради від 31.01.2003; земельна ділянка, площею 4,1040 га (кадастровий номер 0522282800:04:000:5748), яка розташована на території Костянтинівської сільської ради Липовецького району, цільове призначення землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту серія І-ВН №031085 виданого згідно із рішенням 26 сесії 23 скликання Костянтинівської сільської ради від 01.12.2001. Згідно матеріалів цивільної справи встановлено, що правовстановлюючі документи на підтвердження належності майна спадкодавцеві втрачено, що унеможливлює реалізацію спадкових прав позивачем в нотаріальному порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням цільового призначення. З урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв згідно діючого законодавства, інші спадкоємці відсутні, належність спадкової маси спадкодавцеві підтверджено належними та допустимими доказами, однак правовстановлюючі документи втрачено. Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження державного акту про право на земельну ділянку аналогічного порядку видачі нового державного акту на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну ділянку, не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну ділянку є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Крім цього, представник відповідача подав заяву про визнання позову. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Враховуючи обґрунтованість позовних вимог, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позову та виносить рішення про його задоволення. Відповідно доч.1ст.142 ЦПК України, у\~\~разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved