Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

01 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для людини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до закінченню нею навчання, або ж досягнення 23 річного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем [PERSON] позивач проживала однією сім`єю з 10.09.2001 року по 16.03.2006 року, але не перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка на даний час продовжує навчання у вищому навчальному закладі. На сьогодні дочка проживає з позивачем та знаходиться повністю на її утриманні. Вказує, що склавши іспити, донька вступила до Національного університету біоресурсів і природокористування України на денну форму навчання, де навчається з 15.09.2020 року. У зв`язку з навчанням, потребує постійної матеріальної допомоги, у тому числі для особистого, професійного, духовного та морального розвитку. Навчається дочка на контракті та проживає в гуртожитку, за що сплачує немалу суму коштів. Оскільки, дочка навчається на денній формі навчання, вона позбавлена можливості працювати, утримувати себе хоча б частково за власний рахунок. Відповідач добровільно допомоги, у тому числі матеріальної не надає, а коштів позивача, після покриття витрат на одяг, книги, харчування не достатньо для того, щоб дочка могла гідно навчатися у вказаному вище навчальному закладі. Не беручи до уваги того, що дитина потребує повсякденних витрат для існування та повноцінного розвитку, а відповідач зволікає щодо її утримання. Цим самим, не виконує своїх батьківських обов`язків, які мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Доходів позивача, після покриття житлово-комунальних витрат, витрат на потреби сім`ї, не вистачає для того, щоб дитина могла повноцінно розвиватися. Зазначає, що відповідач має постійний заробіток, працює монтером колії на АТ «Укрзалізниця» та має можливість матеріально допомагати своїй дитині. Добровільно сплачувати аліменти відповідач не бажає. Згідно довідки відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради від 09.09.2021 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16,17). Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 14.09.2021 року відкрито провадження у справі, вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено в судовому засіданні з викликом сторін на 13 год 00 хв. 04 жовтня 2021 року (а.с.18,19). 04.10.2021 року в судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Натомість представник позивача через канцелярію суду подав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Позовні вимоги підтримують, наполягають на їх задоволення, просять задовольнити у повному обсязі (а.с.26). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Натомість в матеріалах справи міститься заява відповідача в якій він просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.27). Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з п.1 ч.2. ст.49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , що видане Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 08.12.2016, актовий запис №9 (а.с.8). Відповідно до довідки №20358 від 09.08.2021 року, виданої Національним університетом біоресурсів і природокористування України (факультет аграрного менеджменту) [PERSON] [INFO] , є студенткою ОС «Бакалавр» 1 курсу денної форми навчання по спеціальності «маркетинг». Рік вступу 15.09.2020 - рік закінчення 30.06.2024 рік (а.с.9). Відповідно договору про надання освітніх послуг від 15.09.2020 року, який укладено між Національним університетом біоресурсів і природокористування України в особі директора навчальної і виховної роботи Кваші С.М. та позивачем [PERSON] для отримувача послуг - [PERSON] відповідно до п.9. Договору загальна вартість освітньої послуги за весь термін навчання (без ПДВ) становить 99000 грн. (а.с.10-12). У відповідності з п.п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою ВРУ № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Відповідно до вимог ст. ст. 182, 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, а саме: брати участь у матеріальних витратах на утримання дитини зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, суд дійшов висновку, що ці обставини свідчать про те, що відповідач, будучи особою працездатного віку може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина у розмірі - 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. При цьому, визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення [PERSON] навчання - 30.06.2024. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст.199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки до дати закінчення навчання, а за умови продовження останньою навчання - до досягнення нею 23 років. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 908,00 грн. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved