Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: Київська область, Броварський район, село Требухів, вулиця Суворова, 48 у звязку із відсутністю у ньому понад один рік без поважних причин; зняти [PERSON], [INFO] з реєстрації у житловому будинку за адресою: Київська область, Броварський район, село Требухів, вулиця Суворова, 48. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що є власником житлового будинку № 48 по вулиці Суворова у селі Требухів Броварського району Київської області. Відповідач значиться зареєстрованим у цьому будинку, однак з 1996 року не проживає у ньому, витрат по утриманню не несе, добровільно залишив його, забравши всі особисті речі. З підстав визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням позивач змушений звернутися до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився. 22 лютого 2017 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду не повідомлені. Третя особа Требухівська сільська рада Броварського району Київської області свого представника не направила. 17 січня 2017 року до суду надійшла письмова заява від сільського голови [PERSON] про розгляд справи без участі представника цієї сільської ради. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області 27 травня 2011 року на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 227,7 кв.м з відповідними надвірними будівлями за адресою: Київська область, Броварський район, село Требухів, вулиця Суворова, 48. Згідно із довідкою № 2770 від 06 вересня 2016 року, виданої виконавчим комітетом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області [PERSON], [INFO], зареєстрований, проживає та являється головою домогосподарства у селі Требухів, по вулиці Суворова, 48, має склад сімї: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно із актом обстеження житлово-побутових умов [PERSON] у будинку № 48 по вулиці Суворова у селі Требухів із 1996 року не проживає, його особистих речей не виявлено. Даний факт підтверджений сусідами: [PERSON] та [PERSON] Згідно із статтями 383, 391 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, при розгляд справи по суті встановлено, що відповідач не проживає й не користується житловим приміщенням у будинку № 48 по вулиці Суворова у селі Требухів Броварського району Київської області, добровільно залишив його без наміру повернутися. Сервітут на користування цим нерухомим майном не встановлений, і тому [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування вищезгаданим житловим приміщення. Разом з тим, вирішуючи питання по суті вимоги про зняття [PERSON] із реєстрації у житловому будинку, суд приходить до наступного. Правилами до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. У даному випадку позивач поряд з вимогою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням предявляє вимогу про зняття його із реєстрації. Із огляду на викладені вище обставини, застосування останнього способу захисту цивільних прав є безпідставним.

Outcome: partial