Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» звернулося до Ірпінського міського суду Київської області з позовом, в якому просить суд припинити обтяження за номером №11415895 від 29 вересня 2015 року, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, а саме: житлового будинку [ADDRESS] , внесене в Реєстр на виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 24 вересня 2015 року по справі №367/6865/15-ц; припинити обтяження за номером №11788317 від 28 жовтня 2015 року, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, а саме: житлового будинку [ADDRESS] , внесене в Реєстр на виконання постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 49141672, виданої 27 жовтня 2015 року Відділом державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24.09.2015 року при розгляді заяви [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі №367/6865/15-ц була накладена заборона на відчуження будинку [ADDRESS] власником якого є [PERSON] . 27.10.2015 р. на виконання вищевказаної ухвали суду постановою державного виконавця Кудрановського Ю.В. відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції у ВП №49141672 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено заборону на відчуження будинку [ADDRESS] . Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17.11.2015 року у цивільній справі № 367/6865/15-ц позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволена та стягнута заборгованість за договорами позики. Рішення суду набрало законної сили. 28 грудня 2006 року між АКБ «Форум» правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] був укладений кредитний договір №432/06/01-СL за умовами якого Банк надав Позичальнику 1 349 995,17 євро у формі кредитної лінії для споживчих потреб зі сплатою 13,1 % річних, та була змінена Додатковою угодою до нього на 13,5 % річних, а останній зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування, термін погашення 28.12.2011р. 28 грудня 2006 року в якості забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору було укладено договір іпотеки, який зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колєсник С.А. за реєстровим №8336, відповідно якого зареєстрована іпотека на: житловий будинок [ADDRESS] та належить [PERSON] ; земельну ділянку, площею 0,4500 га, кадастровий номер 3210945300:01:064:0015, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] . 01 квітня 2013 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області у цивільній справі №2-487/12 вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №432/06/01-СL від 28.12.2006 у розмірі 21 294 359,99 грн. звернути стягнення на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 28.12.2006 та Додаткового договору від 01.07.2008, а саме на: житловий будинок [ADDRESS] , який належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.06.2006р. та на земельну ділянку площею 0,4500га,яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3210945300:01:064:0015 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства 0,3000га та для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд - 0,1500 га, яка належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акту про право власності на землю серія Р2 №431363 виданого 21.05.2003р на підставі договорів купівлі-продажу від 11.12.2002р за № 2-4773,12.03.2001р № 2-613. Реалізацію предмета іпотеки здійснити шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку" з початковою ціною предмета іпотеки, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності. Вказане рішення суду набрало законної сили. 26 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» відповідно до чинного законодавства України був укладений договір відступлення права вимоги №0002/19/5. Згідно даного Договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №432/06/01-СL від 28.12.2006р. що був укладений між ПАТ «Банк Форм» та [PERSON] . 26 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» на підставі договору про відступлення права вимоги посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого за №254, право іпотеки за договором іпотеки №8336 від 28.12.2006 р. перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста», код ЄДРПОУ 41264766. 06 серпня 2019 р. відповідно до рішення загальних зборів учасників Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» (код ЄДРПОУ 41264766) змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Інвестохіллс Веста». Відомості про перейменування внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майнащодо об`єкта нерухомого майна: житловий будинок [ADDRESS] , який належить [PERSON] станом на 07.11.2019 міститься записи про обтяження на вищевказане майно, а саме: за №11415895 від 29.09.2015р. на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 24.09.2015 року по справі №367/6865/15-ц; за № №11788317 від 28.10.2015р. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 49141672, виданий 27.10.2015р. відділом державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції. Вказує, що заборона накладена в рамках забезпечення позову ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24.09.2015р. у цивільній справі №367/6865/15-ц за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами позики. При цьому, зареєстрована іпотека (від 28.12.2006 року) виникла раніше накладення арешту. Також, накладення арешту має своїм наслідком заборону на відчуження арештованого майна, чим у даному випадку порушується право іпотекодержателя, у зв`язку із невиконанням боржником зобов`язання, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій вказує, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачем не висловлено заперечень проти заочного розгляду справи. Дослідивши письмові докази по справі, оглянувши матеріали справи № 367/6865/15-ц, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом на підставі досліджених доказів встановлено, що 28.12.2006 року між Акціонерним комерційний банком «Форум» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 432/06/01-СL на суму 900 000 (дев`ятсот тисяч) євро. В забезпечення виконання зобовязань по даному кредитному договору було передано в іпотеку належний відповідачу будинок загальною площею 993, 8 кв. м., жилою 327, 1 кв. м. та земельну ділянку загальною площею 0,45 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про що відповідно 28.12.2006 року було укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колєсник С. А., зареєстровано в реєстрі за № 8336. 01.07.2008 року було укладено додатковий договір до договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колєсник С. А. 28.12.2006 р. за р. № 8336, укладеного між АКБ «Форум» та [PERSON] 26 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» був укладений договір відступлення права вимоги №0002/19/5. Згідно даного Договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №432/06/01-СL від 28.12.2006р., що був укладений між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] . 26 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» на підставі договору про відступлення права за Договорами іпотеки (Іпотечними договорами), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М. А. та зареєстрованого за №254, право іпотеки за договором іпотеки №8336 від 28.12.2006 р. перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста». Відповідно до рішенням загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» від 06.08.2019 змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста». Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24.09.2015 року у справі № 367/6865/15-ц задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та до розгляду по суті справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, накладено заборону на відчуження будинку [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] ,, заборонивши даний будинок продавати, дарувати, та проводити будь-які дії по його відчуженню. При примусовому виконання вказаної ухвали державним виконавцем було винесено постанову від 27.10.2015 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження № 49141672, відповідно до якої накладено заборону на відчуження будинку [ADDRESS] , яке належить боржнику [PERSON] , заборонити здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON] . Одночасно, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3210945300:01:064:0015, площею 0, 45 га, міститься обтяження (номер запису - 11788317 (спеціальний розділ), підстава виникнення обтяження - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, видана 20.10.2015 відділом державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції); житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , міститься обтяження (номер запису - 11415895 (спеціальний розділ), підстава виникнення - ухвала Ірпінського міського суду Київської області по справі № 367/6865/5-ц від 24.09.2015). Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 01.04.2013 року задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 432/096/01-CL від 28.12.2006р у розмірі 21 294 359,99 грн. звернуто стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 28.12.2006р та Додаткового договору від 01.2008р ,а саме на : житловий будинок [ADDRESS] , який належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло,виданого 27.06.2006р та на земельну ділянку площею 0,4500га,яка знаходиться за адресою, [ADDRESS] ,кадастровий номер 3210945300:01:064:0015 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства 0,3000га та для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд- 0,1500га,яка належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акту про право власності на землю Серія Р2 №431363 виданого 21.05.2003р на підставі договорів купівлі-продажу від 11.12.2002р за № 2-4773,12.03.2001р № 2-613. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17 листопада 2015 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 22.08.2014р в сумі 574 842 грн. 50 коп. ,відсотки за користування позикою в сумі 281 672 грн. 83 коп., всього стягнути 856 515 грн. 33 коп.; стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 29.01.2015р із врахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 72 476 грн. 31 коп. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV та Законом України «Про іпотеку» від 05.06.2003 № 898-IVу редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ст. 575 ЦК України). Згідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Пунктом 1 частини 1 статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб. Згідно частини 1 статті 52 Закону України«Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. При цьому у силу частини 8 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». При реалізації цієї норми слід мати на увазі, що за положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов`язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). За змістом частини 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до частини 6 статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Таким чином, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Водночас, у силу частини 3 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто лише у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, а також якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. На думку суду, вказані приписи законодавства, що регулює спірні правовідносини, встановлюють чіткий перелік підстав, коли на заставлене майно боржника може бути звернено стягнення особою, яка не є заставодержателем. Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 9 квітня 2014 року справі №6-13цс14, де зазначив, що з урахуванням положень частини восьмої статті 54 Закону України «Про виконавчепровадження» та частини шостої статті 3Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання здійснюється за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має пріоритет перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки, на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Положеннями частини 1 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Положеннями частини 2 статті 3 Закону України «Про іпотеку» закріплено, що взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Отже, право застави у даному випадку виникає з моменту реєстрації Іпотечних договорів. Як вбачається з матеріалів справи, право іпотеки на житловий будинок та земельну ділянку, виникло з моменту нотаріального посвідчення іпотечного договору та накладення нотаріусом заборони відчуження такого нерухомого майна, зареєстрованої в реєстрі. Суд також звертає увагу, що на момент вчинення виконавчих дій щодо арешту спірного нерухомого майна, право іпотеки на це майно на визначених законом підставах та в установленому порядку не припинено, іпотечний договір є чинним. Натомість накладений та не знятий арешт на майно відповідача виключає можливість врегулювання погашення заборгованості за рахунок реалізації іпотечного майна. Враховуючи наведене, позивач, як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим Законом України «Про іпотеку», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна, а тому накладення арешту на нерухоме майно, що перебуває в іпотеці, обмежує забезпечене іпотекою право Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» на першочергове право задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Правове регулювання відносин щодо зняття арешту з майна здійснюється у порядку, визначеному статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження». Так, частиною 2 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У зв`язку з цим захист прав позивача можливий, зокрема, шляхом звернення до суду із позовом щодо зняття арешту з предмета іпотеки. Оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту наведених приписів Закону України «Про іпотеку» випливає, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. При цьому відсутні підстави для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а, отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/4772/17. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved