Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з таким позовом в якому вказувала, що 29 березня 2002 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивачка придбала в останнього житловий будинок [ADDRESS]. В цей же день договір було зареєстровано на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі за № 334, разом з тим покупець зареєструвала право власності щодо придбаного майна в КП "Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації". Нотаріально договір сторони не посвідчували. Однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передав покупцю майно, а покупець прийняла його та сплатила за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. У 2017 році [PERSON] дізналася, що спірний договір є недійсним, що створює їй перешкоди в розпорядженні придбаним майном. Враховуючи неможливість нотаріального посвідчення договору на час розгляду справи з об'єктивних причин, а тому позивачка просила суд визнати такий договір дійсним. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, проте остання через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з'явився, судом відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення в пресі, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим розглянути справу в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві не заперечувала проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 29 березня 2002 року [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS], зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі про що в журнал реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис №334. Покупець зареєструвала право власності щодо придбаного майна в КП "Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації". Нотаріально договір сторони не посвідчували. У 2017 році [PERSON] дізналася, що спірний договір є недійсним, що створює їй перешкоди в розпорядженні придбаним майном. В той же час нотаріальне посвідчення договору на час розгляду справи неможливе, оскільки право власності на будинок вже зареєстроване за позивачкою, а місце знаходження продавця позивачці не відоме. Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах. При укладенні договору сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобов'язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна). З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов'язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що цивільне право позивачки підлягає захисту, а позов - задоволенню.

Outcome: approved