Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

У червні 2019 року позивачі звернулись до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, третя особа Дніпропетровське міське об`єднання ветеранів Афганістану про встановлення фактів, що мають юридичне значення та зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до якої просили встановити факти проживання родини [PERSON] : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в період з 01.01.1993 року по 27.03.2001 року: з 01.01.1993 року по 29.07.1998 року в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] ; з 30.07.1998 року по 27.03.2001 року в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради надати дозвіл на приватизацію квартири [ADDRESS] в органі приватизації Дніпровської міської ради родині Шишканових, яка зареєстрована та мешкає в зазначеній квартирі з 27.03.2001 року і на теперішній час складається з трьох осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що квартира [ADDRESS] надана [PERSON] , який перебував у черзі виконкому Кіровської районної ради згідно з контрольним списком Дніпропетровського міського об`єднання ветеранів Афганістану. З квартирного обліку у виконкомі Кіровської районної ради гр. [PERSON] виключено. На підставі списку УВД в ДРА затверджено рішення Кіровського РВК № 95 від 16.02.2001\~р. та видано ордер на\~житлове приміщення\~№ 10\~серія 02 гр. [PERSON] на сім`ю з 4-х осіб за вище вказаною адресою. Родина вселилась у квартиру та живе в ній до теперішнього часу. Син [PERSON] 23.09.2017 року знявся з місця реєстрації за вказаною адресою та виїхав на проживання до іншої місцевості. Позивачі вирішили приватизувати квартиру. 28.02.2018 року [PERSON] подав заяву до органу приватизації з проханням оформити передачу у спільну часткову власність на родину\~з трьох\~повнолітніх членів\~його сім`ї квартиру [ADDRESS] . Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради надав лист від 30.03.2018 р. № 3/9-1627 про розгляд звернення, яким повідомив [PERSON] , що заява на приватизацію квартири [ADDRESS] в органі приватизації міської ради не може бути розглянута з наступних причин: відсутні відомості про реєстрацію та невикористання права на приватизацію [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 01.01.1993 р. по 27.03.2001 р. Наведене зумовило позивачів звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2019 року, головуючим у справі було визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 07 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження у справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в поданій заяві. Позивачі [PERSON] та [PERSON] відповідно до заяв просили суд проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив суд ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства. Представник третьої\~особи Дніпропетровського\~міського об`єднання\~ветеранів Афганістанув судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, доходить висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є учасником бойових дій в Афганістані. Рішенням Дніпропетровського міського об`єднання ветеранів Афганістану від 12.02.2001 року № 3/4 «Про поліпшення житлових умов учасника бойових дій в Афганістані [PERSON] .» надано трикімнатну квартиру [ADDRESS] учаснику бойових дій в Афганістані [PERSON] на родину з 4-х чоловік: [PERSON] ; [PERSON] - дружина; [PERSON] - донька; [PERSON] - син. На підставі списку УВД в ДРА затверджено рішення Кіровського РВК № 95 від 16.02.2001\~р. та гр. [PERSON] на сім`ю з 4-х осіб видано ордер № 10 серія 02 на житлове приміщення квартиру [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , виданого Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №837 [PERSON] 18 липня 2015 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та після одруження прізвище змінила на « [PERSON] ». Згідно з Довідкою №013041 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої 26.02.2018 року Центром надання адміністративних послуг за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] з 27.03.2001 року наймач; [PERSON] з 27.03.2001 року - дружина; [PERSON] з [INFO] року донька; [PERSON] знято з реєстрації з 23.09.2017 року. 28.02.2018 року [PERSON] звернувся із заявою до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, в якій просив оформити передачу в спільну часткову власність на родину з трьох повнолітніх членів вказану вище квартиру. Листом від 30.03.2018 року за №3/9-1627 Департамент житлового господарства повідомив, що заява на приватизацію квартири [ADDRESS] , в органі приватизації міської ради не може бути розглянута з наступних причин: відсутні відомості про реєстрацію та невикористання права на приватизацію [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 01.01.1993 по 27.03.2001 року. Відповідно до листа №1 від 31.05.2012 року, наданого ПП «Полив`яний» згідно з архівними даними за адресою: [ADDRESS] ) були прописані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 1988 р.н., [PERSON] , 1992 р.н. у період з 30.07.1998р. по 20.03.2001 р. Згідно з листом КП ДМБТІ від 31.08.2017 року за №11739, станом на 31.12.2012 р. в інвентаризаційній справі відсутні відомості щодо реєстрації права власності за адресою: [ADDRESS] ,за гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр. [PERSON] . Надати інформацію щодо права власності по [ADDRESS] немає можливості, оскільки інвентаризаційна справа за адресою: [ADDRESS] вилучена згідно постанови прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська від 05.04.2003 р. (справа № 65039007). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання. В судовому засіданні встановлено та підтверджено наданими позивачами доказами, з 06.10.1991 року, [PERSON] , працював на посаді електрозварювальника арматурних сіток і каркасів на промбазі ДБК № 2 і мешкав разом зі своєю родиною в гуртожитку Дніпропетровського заводу прокатних валків за адресою: [ADDRESS] . Родина займала кімнату площею 12 кв.м. У зв`язку з очікуваним народженням сина [PERSON] 23.01.1992 р. звернувся до начальника ДБК № 2 із заявою про прийняття родини на облік для отримання житла. 11.02.1992 р. протоколом спільного засідання адміністрації та президіуму профспілкового комітету Дніпропетровського ДБК № 2 родину [PERSON] взято на квартирний облік для забезпечення житловою площею. Вид черговості - першочергова як для учасника бойових дій в Афганістані. Станом на вересень 1992 р. родина Шишканових мешкала в гуртожитку по [ADDRESS] , що підтверджується копіює довідки з місця проживання про склад сім ї і прописку. В заявах на придбання акцій у сертифікатному аукціоні від 23.03.1995 р. містяться відомості про адресу проживання: -«Бобринецький завод продтоварів» - [PERSON] , індекс: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ; -«Острозький цукровий завод» -Шишканова Ольга Володимирівна,індекс:320061, адреса: [ADDRESS] ; -«Шпанівський цукрозавод» -Шишканов Сергій Володимирович,індекс:320061, адреса: [ADDRESS] . Також в копіях витягів з протоколу про результати сертифікатного аукціону від 27.12.1995 р.,в яких зазначається адреса помешкання позивачів [ADDRESS] . На підтвердження факту проживання в гуртожитку за вище вказаною адресою надано також копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім`я [PERSON] від 08.05.1996р. У виписці з реєстру ВАТ «Дніпропетровський завод прокатних валків» від 29.12.1997 р. власник рахунку [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У 1998 році у зв`язку з капітальним ремонтом будівлі гуртожитку [ADDRESS] всі мешканці гуртожитку були виселені з нього. На підтвердження цієї обставини надаються копії попереджень про переселення в інший гуртожиток за адресою: [ADDRESS] . В договорі дарування акцій від 16.12.1999 р. зазначена адреса мешкання [PERSON] : [ADDRESS] . В преамбулі рішення Дніпропетровського міського об`єднання ветеранів Афганістану від 12.02.2001 р. №3/4 «Про поліпшення житлових умов учасника бойових дій в Афганістані [PERSON] » зазначено, з метою забезпечення житлом учасника бойових дій в Афганістані, які перебувають на квартирному обліку, міському об`єднанню ветеранів Афганістану виділено житло, придбане за рахунок коштів спеціального рахунку бюджету міста. Ознайомившись з документами з питання розподілу квартир учасникам бойових дій в Афганістані, Рада міського об`єднання ветеранів Афганістану відмічає: В виконавчому комітеті Кіровської районної ради з 18.06.1999 р. перебуває на квартирному обліку [PERSON] , він же одночасно перебуває на квартирному обліку в ВАТ «ДБК-2» з 11.02.1992 р. На даний час його сім`я в кількості 4 осіб проживає в гуртожитку ДБК-2 без зручностей. ВАТ «ДБК-2» оголошено банкрутом і чергу на квартирний облік ліквідовано. Будинок гуртожитку виставляється на продаж з метою погашення боргів підприємства. Будинок знаходиться в аварійному стані і відключений від газопостачання. Враховуючи умови проживання сім`ї [PERSON] , а також численні звернення до різних державних органів і органів місцевого самоврядування, клопотання Кіровської районної організації ветеранів Афганістану, Рад міського об`єднання ветеранів Афганістану вирішив: надати трикімнатну квартиру [ADDRESS] учаснику бойових дій в Афганістані [PERSON] на склад сім`ї 4 особи». Згідно cт. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Приватизація державного житлового фонду в Україні здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі Закону) та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396. Відповідно до вимог ст.1 Закону приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Відповідно до ст. 2 Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Статтею 3 Закону передбачено, що приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир з розрахунку санітарної норми 21 кв.м загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 кв.м на сім`ю. Згідно з ч.1 ст. 4 Закону житлові чеки - це приватизаційні папери, які отримують усі громадяни України і які використовуються при приватизації державного житлового фонду. Частиною 4 ст.5 Закону передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Відповідно до абз. 5 п. 1 ст. 6 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»: «Незалежно від розміру загальної площі безоплатно передаються\~у власність громадян\~займані ними:\~квартири (будинки),\~в яких\~мешкають громадяни, удостоєні звання Героя Радянського Союзу, Героя Соціалістичної Праці, нагороджені орденом Слави трьох ступенів, ветерани Великої Вітчизняної війни, воїни-інтернаціоналісти, інваліди І іII груп, інваліди з дитинства, ветерани праці, що пропрацювали: не менше 25 років - жінки, 30 років - чоловіки, ветерани Збройних Сил та репресовані особи, реабілітовані згідно із Законом України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" ( 962-12 ): \Абзац п`ятий пункту 1 статті 6 із змінами, внесеними згідно із Законом N 2325-VIII (2325-19 ) від 13.03.2018\. Відповідно до п. 2) ст. б Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. (із змінами станом на 13.03.2018 р.) учасниками бойових дій визнаються: учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії,Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу PCP (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій,які за рішенням Уряду колишнього Союзу PCP проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ(флотів). Перелік держав,\~зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 р. № 63 (із змінами) «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", зокрема, затверджено період бойових дій в Афганістані: квітень 1978 р. - грудень 1989 р. На підтвердження того, що [PERSON] дійсно проходив службу у складі обмеженого контингенту Радянських військ в Республіці Афганістан з 11.04.1982 р. по 02.05.1984 р., суду надано суду копію військового квитка та облікової картки офіцера запасу. Відповідно до п.п. 10), 11) ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»: «Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках уприватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом». Згідно п.п. 17, 18, 20 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Громадянином до органу приватизації подається, зокрема документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. Документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається із наданих позивачами доказів позивачі право на безоплатну приватизацію житла не використали, так як до отримання квартири проживали в гуртожитках міста Дніпропетровська. Позивачі, у відповідності до закону, мають право на приватизацію даної квартири, оскільки у них наявний весь перелік документів, який необхідний для приватизації житла, крім підтвердження відомостей з місця реєстрації у період з 01 січня 1993 року по 23 березня 2001 року, які б свою чергу підтвердили не використання права на приватизацію. Таким чином, оскільки достовірність наведених позивачами фактів не спростовано під час розгляду справи, враховуючи надані позивачами докази, з метою захисту прав позивачів, оскільки останні позбавлені можливості отримати документ, що посвідчує факт невикористання ними права на безоплатну приватизацію державного житлового фонду через відсутність реєстрації у період зазначений в заяві, суд вважає, що зібрані у справі\~\~докази підтверджують факт того, що позивачі з 01.01.1993 року по 29.07.1998 року проживали за адресою: [ADDRESS] , з 30.07.1998 року по 27.03.2001 року проживали в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] та дають підстави для задоволення позовної заяви в цій частині, оскільки іншого порядку встановлення даного факту не передбачено законодавством України.\~\~\~ Щодо заявлених позовних вимог про\~зобов`язання Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради надати дозвіл на приватизацію квартири [ADDRESS] в органі приватизації Дніпровської міської ради родині Шишканових, яка зареєстрована та мешкає в зазначеній квартирі з 27.03.2001 року і на теперішній час складається з трьох осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , то суд доходить висновку, що дана вимога позовна вимога не підлягає задоволенню виходячи з наступного. За змістом ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України від 01 грудня 2004р. № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Суд приймає до уваги, що лист відповідача від 30 березня 2018 р. за вихід. № 3/9-1627, не свідчить про відмову відповідача прийняти від позивача документи на приватизацію, оскільки зі змісту вказаного листа вбачається, що відповідач лише зазначає про відсутність відомостей про реєстрацію та невикористання права позивачів, а оскільки позовні вимоги позивачів про встановлення факту проживання родини в гуртожитках в період з 01.01.1993 року по 27.03.2001 року знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд доходить висновку, що заявлені вимоги позивачів є передчасними. \~Відповідно до\~ст.141\~ЦПК України\~оскільки позивач\~звільнений від\~сплати судового\~збору,\~то судові\~витрати підлягають\~віднесенню за рахунок держави.

Outcome: partial