Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

У провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання наймачем житлового приміщення за зобов`язання укласти договір. Позивач звернувся до суду та просить визнати [PERSON] ( [INFO] ) - наймачем квартири [ADDRESS] замість померлого наймача: [PERSON] , зобов`язати Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради укласти з [PERSON] договір найму житла, а саме квартири [ADDRESS] . В обґрунтування власної позиції позивач посилався на ті обставини, що починаючи з 1967 року, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . 19.02.1966 року між позивачем та громадянкою [PERSON] було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 480. В період з 1962 по 1968 роки [PERSON] працювала в «Укрнігіпросельелектро». На підставі рішення виконавчого комітету центральної районної депутатів та трудящих у м. Одесі № 460 від 02.09.1966 року за поданням «Укрнігіпросельелектро» було видано 16 ордерів на заселення квартир у будинку [ADDRESS] . Один з вказаних ордерів було видано [PERSON] Так, на підставі ордеру, [PERSON] разом з членами сім`ї, в тому числі з позивачем - 10.01.1967 року у встановленому порядку була зареєстрована у вищевказаній квартирі. З наведених обставин вбачається, що оскільки позивач, є членом сім`ї наймача то відповідно до чинного законодавства має право користування вказаним житловим приміщенням. [INFO] [PERSON] померла, про що складено відповідний актовий запис № 12783. Після смерті наймача, позивач продовжує проживати у вказаній квартирі. З метою виконання обов`язків щодо утримання квартири у належному стані та сплаті передбачених комунальних платежів, позивач звернувся до Малиновської районної адміністрації із заявою про переведення особового рахунку квартири [ADDRESS] . Листом за № П-3607 від 18.01.2019 року, відповідач повідомив про відмову в переведені особового рахунку на квартиру. Вказану відмову відповідачем обгрунтовано недоведеністю позивачем «легальності перебування» у вказаній квартирі За таких обставин, позивач вважає, що його право не визнається, що є підставою для звернення до суду з даним позовом. В судове засідання сторона позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання з`явилася, просила у задоволенні позову відмовити. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, які були представлені суду, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд доходить до наступних висновків. Під час судового розгляду справи було встановлено, що 19.02.1966 року між позивачем та громадянкою [PERSON] було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 480. В період з 1962 по 1968 роки [PERSON] працювала в «Укрнігіпросельелектро». На підставі рішення виконавчого комітету центральної районної депутатів та трудящих у м.Одесі № 460 від 02.09.1966 року за поданням «Укрнігіпросельелектро» було видано 16 ордерів на заселення квартир у будинку [ADDRESS] . Один з вказаних ордерів було видано [PERSON] Так, на підставі ордеру, [PERSON] разом з членами сім`ї, в тому числі з позивачем - 10.01.1967 року у встановленому порядку була зареєстрована у вищевказаній квартирі. [INFO] [PERSON] померла, про що складено відповідний актовий запис № 12783. [PERSON] звернувся до Малиновської районної адміністрації із заявою про переведення особового рахунку квартири [ADDRESS] . Листом за № П-3607 від 18.01.2019 року, відповідач повідомив про відмову в переведені особового рахунку на квартиру. Відповідно до ч.1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, або тимчасово. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення затверджено Радою Міністрів Української PCP. Відповідно до ч.1 ст.63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.64 ЖК УРСР члени сім ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.04.85 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була згода на це членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним їх місцем проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно закону. Згідно з ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому законом порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, які вселились в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на користування житловим приміщенням належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Дана правова норма кореспондується з ч.ч.І, 2 ст.824 ЦК України, відповідно до яких на вимогу наймача та інших осіб, які постійно проживають разом з ним, та за згодою наймодавця наймач у договорі найма жилого приміщення може бути замінений однією з повнолітніх осіб, яка постійно проживає разом з наймачем. У разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть бути усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. Таким чином, оскільки наймач квартири [ADDRESS] . помер, враховуючи тривалість проживання позивача у зазначеній квартирі, сумлінне користування позивача зазначеним приміщенням, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України та згідно Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1762,00грн. понесених ним та документально підтверджених судових витрат у розмірі 1536,80 грн.

Outcome: approved