Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

01 грудня 2020 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Чотирбоківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що їхні батьки [PERSON] та [PERSON] з 04 листопада 1962 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мали трьох дітей: дочку - [PERSON] , та синів - [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер їхній батько [PERSON] , після його смерті спадщину прийняли його дружина [PERSON] та син [PERSON] , але спадкових прав не оформили. [INFO] помер [PERSON] . На підставі заяви матері [PERSON] про прийняття спадщини заведена спадкова справа за №51/2019 після смерті [PERSON] , а 02 квітня 2019 року на її ім`я видане свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку земельної ділянки, що розташована на території Чотирбоківської сільської ради Шепетівського району. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння. [INFO] померла мати [PERSON] . Після її смерті у приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу заведена спадкова справа №50/2020. 18 червня 2020 року на їхнє ім`я видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована на території Чотирбоківської сільської ради Шепетівського району. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів. Вказуючи на те, що домоволодіння збудоване у період з 1972 по 1975 роки, відповідно до рішення виконкому Шепетівської районної ради народних депутатів від 23 травня 1991 року за №55 [PERSON] був внесений у списки власників будинків по [ADDRESS] , просили позов задовольнити. Ухвалою суду від 02 грудня 2020 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено її до підготовчого судового засідання на 20 січня 2021 року. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача - староста Чотирбоцького Старостинського округу №6 Костюк М.Т. надіслав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без участі представника відповідача. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. У зв`язку з визнанням позову відповідачем, рішення постановлено у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не було заявлено про відмову від неї. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], якій після одруження із [PERSON] , присвоєно прізвище « [PERSON] » та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , яка відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , від 25 жовтня 2019 року померла [INFO] . Родинні відносини позивачів із спадкоємцем підтверджуються свідоцтвом про одруження 04 листопада 1962 року [PERSON] та [PERSON] , свідоцтвами про народження [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в т.ч. на будинковолодіння [ADDRESS] , яку вона прийняла після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , від 14 липня 2020 року, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , від 05 вересня 2018 року, у спосіб подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, однак за життя не оформила свого права на спадкове майно (будинковолодіння), що не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у її спадкоємців, оскільки відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Викладене підтверджується інформацією приватного нотаріуса від 11 серпня 2020 року №424/02-14, згідно даних спадкової справи №51/2019 після смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа №50/2020, Згідно повідомлення приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Л.Ю. за вих. №424/02-14 від 11 серпня 2020 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності спадкодавців на спадкове майно. Так, відповідно до довідки КП «Шепетівське районе бюро технічної інвентаризації» №352, від 23 липня 2020 року будинковолодіння [ADDRESS] належало померлому [PERSON] , свідоцтво про право власності не видавалось у зв`язку з тим, що технічна документація будинковолодіння на період інвентаризації не була проведена. Вартість будинковолодіння становить 78 874 грн. Відповідно до рішення Шепетівської районної ради народних депутатів Хмлеьницької області №55 від 23 травня 1991 року оформлено право власності та видано свідоцтва, в тому числі в селі Чотирбоки: а) громадянам: на правах особистої власності (списки додаються); б) колгоспним дворам (списки додаються). Згідно архівного Витягу із списку власників будинків по с. Чотирбоки Чотирбоківської сільської ради народних депутатів станом на 23 травня 1991 року [PERSON] внесений до списків власників будинків по с. Чотирбоки як власник будинку [ADDRESS] . З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , замовником якого є [PERSON] , слідує, що будинковолодіння складається з будинку 1972 року побудови, прибудови 1972 року побудови, прибудови 1975 року побудови, веранди 1972 року побудови, сараю з літньою кухнею 1973 року побудови, сараю 1975 року побудови. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Ленковецької сільської ради Шепетівського району [PERSON] 13 лютого 2020 року за вих. №183 вбачається, що на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вона постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , одна. Будучи спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері, позивачі позбавлені можливості оформити спадкові права на будинковолодіння у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Судом встановлено, що будинок завершений будівництвом до 1991 року, побудований в установленому порядку на підставі відповідних рішень компетентних органів, відповідає будівельним, пожежним, санітарним та технічним нормам, його розташування не порушує правил добросусідства, що підтверджується даними технічної інвентаризації. Фактично будівництво житлового будинку здійснювалось у період дії норм Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, відповідно до положень якого виникнення права власності на будинок не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того, до 05 серпня 1992 року, тобто до затвердження постановою Кабінету Міністрів України №449 порядку прийняття в експлуатацію об`єктів недержавного замовлення, не передбачалося процедури введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності. Для реєстрації права власності будинку, збудованого до 05 серпня 1992 року достатньо висновку про технічний стан будинку, що складається Бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є визнання права. Після смерті [PERSON] її права та обов`язки спадкодавця увійшли до складу спадщини і переходять в порядку спадкування до спадкоємців, які прийняли спадщину. Таким чином позивачі, як спадкоємці за законом позбавлені можливості оформити спадщину на будинковолодіння через відсутність на день смерті спадкодавця правовстановлюючого документу на домоволодіння на ім`я останнього, тому їхнє право підлягає захисту в судовому порядку, так як заявлені ними вимоги ґрунтуються на законі, підтверджені належними та до пустимими доказами.

Outcome: approved