Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

01 червня 2018 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що між нею та відповідачем 12.06.2010 року було укладено шлюб, який зареєстровано Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №114. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Між сторонами втрачено почуття любові, поваги, що призвело у підсумку до остаточного розпаду сім'ї. Спроби зберегти родину результату не дали. На початку 2015 року вони з дитиною пішла від відповідача. На сьогодні сім'я остаточно розпалася, її поновлення не можливе. Вжиті нею заходи щодо примирення не дали результату, вони майже не спілкуються з відповідачем. Збереження сім'ї та подальше проживання з відповідачем є неможливим. Просить розірвати шлюб. 19.06.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі відкрито та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.14). Позивач в судове засідання не з'явилася, але від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12.06.2010 року, шлюб зареєстрований Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №144 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі сімейні стосунки припинились з початку 2015 року. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню. На підставі викладеного,

Outcome: approved