Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

01.02.2019 позивач Кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 115 720,26 грн.. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 31.07.2008 року між КС «Перше Кредитне Товариство» та [PERSON] укладено кредитний договір № КВ-8/0215/08/1083#, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді грошових коштів у сумі 12 120,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користуванням кредитними коштами в розмірі та в строки, що встановлені в Додатку 1 до кредитного договору, з кінцевим терміном погашення не пізніше 28.07.2010 р. В порушення умов договору відповідач останній раз сплатив тіло кредиту 17.05.2011 р. та 09.08.2011 р. сплатив грошові кошти у сумі 1 000,00 грн., що були зараховані на погашення відсотків, після чого перестав виконувати договірні зобов`язання, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка станом на 28.01.2019 р. складає 115 720,26 грн., з яких: залишок боргу за тілом кредиту (основне зобов`язання) - 8 137,47 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 33 612,12 грн., заборгованість по пені за прострочення платежів - 73 970,67 грн. Також зазначає, що відповідно до п. 12.7 кредитного договору сторони домовилися про зміну тривалості позовної давності до 10 років. З урахуванням положень ч. 1 ст. 264 ЦК України та останнього платежу строк позовної давності закінчується 09.08.2021 р. З урахуванням наведеного, просить задовольнити позовні вимоги. 01.02.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 14.02.2019 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 18.02.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 23.07.2019 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 липня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Сторонам було направлено копію ухвали від 25.07.2019, також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки, розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 31.07.2008 року між Кредитною спілкою «Перше Кредитне Товариство» та [PERSON] було укладено кредитний договір № КВ-8/0215/08/1083#, згідно з яким останньому було надано кредит у сумі 12 120,00 грн. При укладанні цього договору позивач з відповідачем, відповідно до ст. 259 ЦК України, домовилися про зміну тривалості позовної давності до 10 років, що закріплено у п. 12.7 зазначеного договору (яка застосовується для загальної та спеціальної позовної давності). Відповідно до п. 2.1. кредитного договору відповідач зобов`язався повертати кредит протягом 24 календарних місяців з моменту отримання (тобто до 28.07.2010 року) та сплачувати відсотки за узгодженим графіком платежів (Додаток №1 до договору). За прострочення повернення кредитних коштів, п. 9.4. кредитного договору була встановлена відповідальність у вигляді пені у розмірі 1 відсотка від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежів. Незважаючи на вищевказані умови, відповідач [PERSON] до цього часу не виконав свої зобов`язання, чим порушив умови кредитного договору та вимоги ст.ст. 526, 527 ЦК України. Згідно статей 509, 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до положень статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів. Проте, відповідач [PERSON] зобов`язання належним чином не виконав, останній раз відповідач добровільно сплатив грошові кошти за кредитним договором 09.08.2011 року в розмірі 1000 грн. 00 коп., які були зараховані на погашення відсотків, та з того часу суму позики більш не сплачував. Згідно ст. 534 ЦК України передбачено, що у разі недостатності суми внесеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі, ця сума зараховується в першу чергу на погашання відсотків за користування позикою, пені, а вже потім сума самої позики. Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. На підставі вищевказаного, позовна давність за кредитним договором № КВ-8/0215/08/1083# починається з 09.08.2011 року та закінчується 09.08.2021 року. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Таким чином, порушивши умови кредитного договору щодо вчасного повернення кредиту відповідач [PERSON] допустив односторонню відмову від зобов`язання. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Проте, відповідачем зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконано, відсотки за користування кредитом вчасно не сплачено, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість, яка згідно з наданим позивачем розрахунку заборгованості станом на 28.01.2019 р. складає 115 720,26 грн., з яких: залишок боргу за тілом кредиту (основне зобов`язання) - 8 137,47 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 33 612,12 грн., заборгованість по пені за прострочення платежів - 73 970,67 грн. Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором вбачається, що сума заборгованість по пені складає 73 970, 67 грн., що значно перевищує тіло кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом. На думку суду, такі дії позивача щодо нарахування значного розміру пені можуть тлумачитися як виявлення ознак недобросовісності. Тому у світлі вищезазначених міркувань та з огляду на наявні матеріали, суд вважає за потрібне ухвалити рішення на засадах справедливості, зменшивши розмір пені до суми основної заборгованості по тілу кредту, тобто 8137, 47 грн. Така правова позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 03.09.2014 № 6-100цс14. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Виходячи з вищевикладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти за кредитним договором № КВ-8/0215/08/1083# від 31.07.2008 у розмірі 49 887,06 грн., з яких: залишок боргу за тілом кредиту (основне зобов`язання) - 8 137,47 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 33 612,12 грн., заборгованість по пені за прострочення платежів -8 137, 47 грн. З огляду на викладене вище, позов підлягає задоволенню частково. Кпім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 1 921,00 грн.

Outcome: partial