overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

02.04.2014 року позивачка звернулась до суду з дійсним позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в обґрунтування якого вказала наступне: З 31.08.1999 року перебувають з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON]., [INFO]. З відповідачем позивачка фактично розійшлася, але офіційно шлюб не розірвано, разом не мешкають. Син проживає з позивачкою. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча здорова, працездатна людина, тому позивачка й звернулась з позовом до суду і просить стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до досягнення повноліття дитиною. В судове засідання сторони не з`явились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивачка підтримала заявлені вимоги, а відповідач не заперечував проти задоволення позову. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за існуючими доказами. Дослідивши матеріали справи, суд признав позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 31.08.1999 року свідчить про те, що сторони зареєстрували шлюб саме 31.08.1999 року. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.08.1999 року видно, що [PERSON] [INFO] і що сторони дійсно є його батьками. Довідкою виданою Новосвітлівською селищною Радою, Краснодоньского району, Луганської області від 24.03.2014 року підтверджується, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до копії трудової книжки [NUMBER] виданої 06.09.1979 року - відповідач [PERSON] не працює з 21.11.2006 року. Стаття 181 ч.3 СК України наголошує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Крім того, згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, інвалідом не є, тому він у стані утримувати матеріально і свого сина, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд вважає за необхідне присудити з нього аліменти у розмірі зазначеному позивачкою у позові. Суд вважає за необхідне роз'яснити [PERSON] положення ст. 192 Сімейного кодексу України, згідно з якою він має право звернутись до суду з відповідним позовом про зменшення розміру сплачуваємих аліментів у разі зміні його матеріального та сімейного стану, погіршення здоров'я. Згідно з ст. 191 ч.1 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

02.04.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 25.07.1998 року Пролетарським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька за актовим записом № 243. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, проте відповідач не бажає розірвати шлюб через органи РАЦС. Шлюбні відносини між ними припинені з 5 серпня 2013 року. Причиною припинення шлюбних відносин стало зловживання відповідачем спиртними напоями, у зв'язку з чим виникали постійні сварки та бійки, що призвело до втрати взаємної поваги та любові. Спору стосовно сумісно нажитого майна в них немає. Просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судовому засіданні у повному обсязі визнав заявлені позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 25.07.1998 року Пролетарським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька за актовим записом № 243 (а.с. 5). У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з 05 серпня 2013 року, з цього ж часу спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову і розірвання шлюбу між сторонами. На підставі вищевикладеного, ст. 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

02.04.2014 року ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» (далі - Компанія) звернулася в суд з позовом до [PERSON] та просить: -«Стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «УАСК АСКА» сплачене страхове відшкодування у розмірі 512,21 грн..» (а.с.1) Свої вимоги мотивує тим, що 14.03.2013 року, о 14-00 год., біля буд.№9 по вул.Набережно - Хрещатицька в м.Києві сталася дорожньо - транспортна пригода, в результаті якої зіткнулися автомобіль «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності ТОВ »ВіЕйБі Лізинг», під керуванням [PERSON], з автомобілем «Мітсубісі», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], з вини останньої, а автомобілі отримали пошкодження. На час дорожньо - транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» була застрахована в Компанії в порядку добровільного страхування, в період з 10.08.2012 року по 09.08.2013 року. Умовами договору передбачено страхову суму відносно застрахованого транспортного засобу в розмірі 71 188-30 грн. та страхова премія в сумі 3 943-84 грн.. Згідно з розрахунком, вартість страхового відшкодування становить в сумі 3 799-52 грн., які були перераховані для відновлення пошкодженого автомобіля. В рахунок відшкодування коштів на відновлення автомобіля «ЗАЗ» державний номерний знак [NUMBER], повернуті кошти в сумі 3 287-31 грн., а тому до сплати підлягають кошти в сумі 512-21 грн., як різниця між вартістю страхового відшкодування та повернутими коштами. Відповідачка відмовляється сплатити залишок коштів, а тому Компанія вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - Лапай О.В. надійшла заява про розгляд справи без її участі, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.60) Відповідачка в судове не з»явилася, причин неявки не повідомила, хоча про день та час розгляду справи повідомлена належним чином.(а.с.63) Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

02.04.2014 року прокурор в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до 209 Управління начальника робіт про стягнення на користь позивача 4367,12 грн. нарахованої, але не виплаченої її чоловіку [PERSON] у зв'язку зі смертю заробітної плати. В судовому засіданні прокурор, позивач, третя особа [PERSON] позов підтримали і просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином і завчасно, про причини неявки суд не повідомив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення прокурора, позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що 13 липня 1985 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки 209 Управління начальника робіт №23 від 18.03.2014 року [PERSON] працював у вищевказаній установі на посаді машиніста крану по час смерті. Відповідно до Свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). Згідно довідки про розмір заборгованості з виплати заробітної плати [PERSON] станом на 18.03.2014 року нараховано, але не виплачено заробітної плати у розмірі 4367,12 грн. У відповідності до вимог ст..1227 ЦК України суми заробітної плати, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім»ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщшини Дружина покійного [PERSON] - позивач [PERSON], є членом його сім»ї, проживала з ним, а відтак має право на отримання суми заробітної плати, яка була нарахована, але не виплачена [PERSON] 23.09.2013 року відповідачем у виплаті позивачу вказаної заборгованості по заробітній платі було відмовлено. Отже, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача нараховану її чоловіку [PERSON], але не виплачену у зв'язку зі смертю, заробітну плату в сумі 4367 грн. 12 коп. Також, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

02.04.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2005 року, який був зареєстрований Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №389. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Шлюбні відносини припинили з 2012 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Спорів щодо розподілу майна і місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій позов визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 17.09.2005 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, а.с.7. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], а.с.8. Шлюбні відносини припинили з 2012 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чином позов [PERSON] слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

02.04.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2007 року, який був зареєстрований Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №671. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Шлюбні відносини припинили в червні 2014 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій позов визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Судом встановлено, що з 22.09.2007 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.5. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON],[INFO] року, - а.с.6. Шлюбні відносини припинили в червні 2014 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Спір про місце проживання дитини і щодо майна відсутній. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо, тому, відповідно до ст.ст.100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити, та стягнути на її користь понесені судові витрати з [PERSON] На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

02.04.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, яким просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач будучи батьком дітей добровільно матеріальну допомогу не надає, тому позивач змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоровя та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження відповідач являється батьком дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а.с.4,5, відповідно до довідки Квартального комітету № 15 від 02.04.2015 року, [PERSON] проживає разом з дітьми [PERSON], [PERSON], за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Табірна, буд.25 а.с.6, як слідує з матеріалів справи відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

02.04.2015 р. заявник звернувся до суду із заявою, вказуючи, що в свідоцтві про його народження серії [NUMBER] від 31.01.1957 р., виданого Гайсинським відділом РАЦС 01.02.1957 р. дату народження записано [INFO]., а не [INFO] - дату, коли він народився, просив встановити факт, що він народився [INFO] для подальшого перерахунку пенсійного забезпечення у встановленому законом порядку. Заявник в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, вимоги задовільнити повністю (а.с.14). Представник відділу ДРАЦС РС Гайсинського РУЮ у Вінницької області подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд задовольнити вимоги заяви (а.с. 16). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та дослідження доказів, суд вважає, що заява підлягає задоволенню повністю. Доведено, що [PERSON] народився [INFO] в с.Губник Гайсинського району, але в свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 31.01.1957 р., виданого Гайсинським відділом РАЦС 01.02.1957 р. його дату народження записано [INFO]., в зв'язку з чим не може здійснити перерахунок пенсії. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України судовим порядком може бути встановлено факт народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, якщо діюче законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення. Оскільки встановлені обставини свідчать, що [PERSON] народився [INFO] в с.Губник Гайсинського району, але в свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 31.01.1957 р., виданого Гайсинським відділом РАЦС 01.02.1957 р. його дату народження записано [INFO]., що для заявника має юридичне значення, то даний факт необхідно встановити рішенням суду для подальшого перерахунку пенсії. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.02.1957 р., за яким [INFO] в с.Губник Гайсинського району народився [PERSON] (а.с.9); - висновком про внесення змін, доповнень до актового запису цивільного стану, де відмовлено, зокрема, у зміні дати народження [PERSON] з [INFO]. на [INFO] (а.с. 10).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

02.04.2015 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, що розташована на території Сніжнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON], [PERSON] являються спадкоємцями за заповітом. Проте успадкувати майно не мають можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, так як державні акти про право власності на земельну ділянку було втрачено, про що було подано оголошення у районну газету «Колос». В судовому засіданні позивачі, кожен окремо, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник Сніжнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області просив розгляд даної справи провести за відсутності їхнього представника, про що до суду повідомили телефонограмою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померла [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с. 12) була власницею земельної ділянки, яка розташована на території Сніжнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується довідками відділу Держземагенства у Погребищенському районі (а.с. 18-20), після смерті спадкодавця позивачі являються спадкоємцями за заповітом (а. с. 13), позивачі мають намір успадкувати майно померлої. Проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії а. с. 15). Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: · ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; · ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; · ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. · ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була власницею земельної ділянки, що розташована на території Сніжнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON], [PERSON] як спадкоємці за заповітом, мають намір успадкувати майно, проте успадкувати майно не мають можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку то з метою захисту майнових прав позивачів, необхідно визнати за ними право власності на земельну ділянку, яка належала померлій [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

02.04.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого неповнолітніх дітей немає, посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не зявився, позов підтримує в повному обсязі, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася, будучи повідомленою належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 04.11.1995 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Тернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 608 (а.с. 5). Сторони припинили шлюбні відносини з тієї причини, що у них різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

02.04.2015 року [PERSON], звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON], аліменти на утримання дітей: дочки Марії, [INFO], сина Миколи, [INFO], сина Кирила, [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, у розмірі 1/2 частини всіх видів доходів. В обґрунтуванні позову вказує, що 30.09.1994 року з відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Тернівської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 543. Від шлюбу мають дочку Марію, [INFO], сина Миколу, [INFO], сина Кирила, [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дітей. Діти знаходяться на її утриманні, матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим належним чином у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини, крім того відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України при стягненні аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання. Тому з відповідача слід стягнути на утримання двох дітей аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку на користь позивача. На підставі ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved