Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у вихованні дитини, в якому зазначив, що в період з 18.07.2016 року по 24.01.2018 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матір'ю. Позивач бажає приймати участь у вихованні сина, однак [PERSON] перешкоджає йому спілкуватися з дитиною . Розпорядження служби у справах дітей Добровеличківської районної державної адміністрації № 19-р від 23.01.2018 року про участь батька [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], відповідач не виконує, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги. На обґрунтування своїх доводів, пояснили , що [PERSON] бажає приймати участь у вихованні сина, однак відповідач та її матір, з причин неприязних стосунків, які між ними склалися, не дає йому можливості бачитися з дитиною . Просили суд ухвалити рішення яким зобовязати відповідача надавати [PERSON] можливість спілкуватися з сином кожного вівторка та п'ятниці в період з 09 години до 18 години за місцем проживання позивача. Свою позицію обґрунтували тими обставинами, що дитина та відповідач проживають в будинку матері останньої, яка відмовляється допускати [PERSON] до його сина . Позивач стверджував, що за місцем свого проживання він створив всі необхідні умови для спілкування з дитиною . Представник третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог щодо предмета спору в судовому засіданні повністю підтримала доводи позивача . Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Не оспорювала того факту, що не виконує рішення органу опіки та піклування щодо участі позивача у вихованні їх малолітньго сина. Обґрунтовуючи свою позицію, пояснила, що [PERSON], прибуваючи до дитини, розпочинає з'ясовувати відносини та дорікати їй в неналежному догляді за сином, в зв'язку з чим виникають сварки. Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши заяву по суті спору та письмові докази, допитавши свідків, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : Батьками малолітнього [PERSON] [INFO] в актовому записі про його народження записані [PERSON] та [PERSON] сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 216663, від 21.12.2017 року, виданим Помічнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області ( а.с.7 ). На підставі рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 24.01.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідачеві відновлено дошлюбне прізвище - [PERSON] ( а.с.10-11 ). Через наявність спору між позивачем та відповідачем щодо участі у вихованні дитини голова Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області своїм розпорядженням № 19-р від 23.01.2018 року визначив час і місце спілкування [PERSON] з його малолітнім сином - [PERSON] : по суботам з 09 до 21 години, інші дні визначати за домовленістю між [PERSON] та [PERSON] Спілкування з дитиною мало відбуватися на території фактичного проживання малолітньої дитини або на розсуд батьків ( а.с. 9 ). З акту від 08.02.2018 року, складеного сільським головою Глинянської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, встановлено, що вказаного дня позивачеві було відмовлено в побаченні з його малолітнім сином [PERSON] ( а.с.9) Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, повідомили, що неодноразово були свідками того, як відповідач та її близькі родичі відмовляли позивачеві у побаченні з його малолітнім сином - [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що є матір'ю відповідача та бабою малолітнього [PERSON] Останні проживають разом з нею, у її будинку . Свідок відмовляється допускати позивача у власний будинок для побачення з дитиною, оскільки він провокує членів її сім'ї до конфлікту. Відповідач, під час розгляду справи по суті та під час судових дебатів визнала той факт, що вона не допускала позивача до їх спільної дитини. Крім того, заявила, що відмовляється надавати [PERSON] сина, незалежно від рішення суду . З огляду на вказане, суд вважає доведеними ті обставини, що відповідач чинить перешкоди позивачеві у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування. Згідно ч.1,2 ст. 11 Закону України " Про охорону дитинства " ( далі по тексту Закон ), кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч.1 ст.12 Закону виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.1-3 ст.15 Закону, дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Відповідно до вимог частини 3 статті 157 СК України той з батьків з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до вимог частини 1 та частини 2 статті 159 СК України якщо той з батьків з ким проживає дитина чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення . В окремих випадках , якщо це викликано інтересами дитини , суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, з огляду на доведеність факту створення відповідачем перешкод у спілкуванні позивача з малолітнім [PERSON], суд вважає позовні вимоги обґрунтованими . З пояснень відповідача, встановлено, що вона не має власного житла. Згідно акту обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] від 13.04.2018 року, встановлено, що в будинку, за місцем проживання останнього, який розташований в місті Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області по вулиці Горького,18, створені умови для нормального проживання і виховання дитини . З характеристик від 18.12.2017 року та від 22.12.2017 року № 941, встановлено, що позивач, за місцем проживання та роботи характеризується виключно з позитивної сторони ( а.с. 32,34 ). З довідки, від 13.04.2018 року № 11, виданої дошкільним навчальним закладом Помічнянської міської ради, встановлено, що [PERSON] приймав активну участь у житті старшого сина відповідача - [PERSON]. Цікавився навчанням та вихованням дитини у дитячому садку. Брав активну участь у громадському житті групи та дитячого садка, який відвідував [PERSON] Зважаючи на вік малолітнього [PERSON], суд вважає необхідним визначити час побачень позивача з дитиною кожного вівторка та п'ятниці з 10 години до 18 години . Враховуючи ті обставини, що на момент розгляду спору відповідач проживає в будинку своєї матері, яка відмовляється допускати [PERSON] до свого будинку та перебуває з останнім у неприязних відносинах, з метою надання можливості позивачеві встановити належний психологічний контакт із сином, суд вважає доцільним визначити місце побачень [PERSON] з дитиною за місцем проживання позивача . На підставі ст.157, 159 СК України,ст.ст. 11,12,15 Закону України "Про охорону дитинства",

Outcome: approved