Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] засобами поштового до суду надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить суд визнати виконавчий напис, що вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 2312 від 04.07.2020 року, яким запропоновано стягнути заборгованість на загальну суму 1 147 965 грн. 45 коп. на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» з [PERSON] таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. В обґрунтування позову вказувала, що за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду київської області від 21.01.2015 року по цивільній справі № 357/15612/14-ц 2/357/245/15 з позивача на користь ПАТ «КБ «Надра» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 119/П20/2007-840 від 09.07.2007 року, заборгованість по сплаті відсотків, пеню за прострочення сплати кредиту, штраф за порушення умов кредитного договору. Також зазначила, що на примусовому виконанні в Білоцерківському міському відділі ДВС ГТУЮ у Київській області перебував виконавчий лист №2/357/254/15 виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 19.05.2015 року про стягнення з позивача на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором №119/П20/2007-840 від 09.11.2007 року в сумі 32 621,04 дол. США, що еквівалентно 285 812,21 грн. та 66 771,25 грн., судових витрат в розмірі 3 654 грн. При виконанні вищевказаного рішення суду було звернуто стягнення на транспортний засіб Daewoo, модель Nexia, 2007 р.в., синього кольору, [NUMBER] , який був предметом застави по вищевказаному кредитному договору, тобто частково виконано рішення суду. В подальшому виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». З Єдиного державного реєстру судових рішень позивачу стало відомо, що 23.09.2020 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області задоволено заяву ТОВ «ФК «Інвест Хаус» про заміну сторони виконавчого провадження № 47971703, видачу дублікатів виконавчих документів та поновлено строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання. Позивач вказала, що стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором № 119/П20/2007-840 від 09.11.2007 року здійснено за рішенням суду, про що відповідачу було відомо, а тому відповідач, звернувшись із заявою про вчинення виконавчого напису, порушив права та законні інтереси позивача. Також було порушено ст. 61 Конституції України щодо подвійної юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення, а з дня права вимоги минуло більше трьох років. 20.01.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 27.01.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. 01.03.2021 року позивач звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, з відзивом на позов не звертався, тому суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності його представника. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 09.07.2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір автопакет № 119/П/20/22007-840 про надання споживчого кредиту та заставу майна. Відповідно до наявних у справі копій паспорта громадянина України та свідоцтва про шлюб, позивач 30.12.2011 року змінила прізвище на « [PERSON] ». Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2015 року у справі № 357/15612/14-ц на користь ПАТ «КБ «Надра» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 119/П/20/22007-840 від 09.07.2007 р. в сумі 32 621,04 дол. США, що еквівалентно 385 812,21 грн. та 66 771,25 грн. Стягнуто судовий збір на користь позивача в розмірі 3 654 грн. На виконання вказаного рішення суду відкрито виконавче провадження про стягнення боргу з [PERSON] ВП № 47971703. Постановою державного виконавця Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Чечуй А.М. від 01.07.2015 року повернуто виконавчий документ № 2/357/254/15 стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника іншого майна. 23.09.2020 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області замінено у справі № 357/15612/14-ц замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест Хаус», видано дублікат виконавчого листа та поновлено строк пред`явлення його до виконання. Поряд з цим, 04.07.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус», як правонаступника ПАТ «КБ «Надра», заборгованості за кредитним договором № 119/П/20/2007-840 від 09.11.2007 р. за період з 05.03.2020 по 10.06.2020 року в загальному розмірі 1 147 965,45 грн., з яких: 437 036,93 грн. - заборгованість за кредитом; 710 628 грн. - заборгованість за відсотками. За вчинення виконавчого напису нотаріусом з боржника стягнуто 300 грн. На підставі вказаного виконавчого напису, 17.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегул І.І. відкрито виконавче провадження № 63330496 про стягнення коштів з [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5, у якому Главою 16 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п. 1.1 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється КМУ. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Відповідно до п. 2 Переліку, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). З огляду на встановлені обставини справи, суд не вбачає безспірність заборгованості перед стягувачем з боку позивача, оскільки на момент вчинення виконавчого напису, вже мав місце по суті вирішений спір щодо стягнення з [PERSON] на користь кредитора заборгованості за тим самим кредитним договором. Слід зазначити, що сума кредитного боргу за виконавчим написом нарахована за період з 05.03.2020 по 10.06.2020 року, складає 1 147 965 грн., з яких: 437 036,93 грн. заборгованість за тілом кредиту; 710 628,52 грн. заборгованість за відсотками, при цьому згідно п. 1.1.4 кредитного договору від 09.11.2007 року банк надав позичальнику кредит з терміном погашення до 08.11.2014 року. Отже, після ухвалення рішення про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, а також закінчення строку повернення кредиту, кредитор фактично продовжував нараховувати відсотки за користування кредитом, що суперечить ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Разом з цим, при вчиненні спірного виконавчого напису нотаріусом не було враховано умови спливу строку давності, який не може перевищувати трьох років з дня виникнення права вимоги, враховуючи наявність в кредитному договорі конкретної дати погашення кредиту. Крім цього, вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус не врахував, що постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визнана незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Наведене підтверджується постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Отже, нотаріус та відповідач, звертаючись із заявою про вчинення виконавчого напису, наведені вище обставини не з`ясували. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та необхідність його задоволення повністю. Згідно положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. за подання позову та 454 грн. заяви про забезпечення позову, що складає 1 294,80 грн.

Outcome: approved