Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

01.10.2013 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області (далі по тексту - третя особа-1), Виконавчого комітету Адамівської сільської ради (далі по тексту - третя особа-2), Виконавчого комітету Шабівської сільської ради (далі по тексту - третя особа-3) про позбавлення батьківських прав. Так, позивач просить суд позбавити батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], мешканку [ADDRESS] по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач - [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач - [PERSON], в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог [PERSON] та просила в їх задоволенні відмовити, зазначила, що любить своїх дітей, бажає бути з ними, ростити та виховувати їх. Представники третьої особи-1 - ССД Б-Дністровської РДА, та прокуратури в судовому засіданні з позовними вимогами [PERSON] не погодились, зазначили, що вважають передчасним та недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її двох малолітніх дітей, просили в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Представник третьої особи-3 - ВК Шабівської СР, в судовому засіданні просила винести рішення на розсуд суду. Представник третьої особи-2 - ВК Адамівської СР, в судове засідання не з'явився, але від сільського голови надійшов до суду лист, згідно з яким останній просив розглянути справу без представника сільської ради. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебували у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з 2009 року. 24.05.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 24.05.2012 року, актовий запис № 02. Від шлюбу у сторін народилися діти: - [PERSON], [INFO] року, що підтверджується повторно виданим 27.07.2011 року свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис за № 05; - [PERSON], [INFO] року, що підтверджується виданим 25.06.2012 року свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 12. Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.08.2013 року по справі № 495/5644/13-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 11.06.2013 року за участю представників ВК Шабівської СР діти, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за письмовою згодою матері, [PERSON], [INFO], були передані на тимчасове утримання батьку дітей, [PERSON], [INFO]. 30.07.2013 року [PERSON] звернувся до Адамівської СР з заявою стосовно позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], мешканки [ADDRESS], по відношенню до двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно із довідкою Адамівської СР № 174 від 23.09.2013 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Сімейний стан: [PERSON] - син, [INFO], [PERSON] - син, [INFO]. На даний час діти проживають разом з батьком за даною адресою. Мати дітей проживає окремо. Відповідно до довідки Адамівської СР № 175 від 23.09.2013 року, [PERSON], [INFO], на території Адамівської СР зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але не проживає. Згідно із довідкою-характеристикою ВК Шабівської СР без номера та дати на [PERSON], [INFO], мешканку [ADDRESS], за період проживання на території Шабівської СР вона зарекомендувала себе посередньо. Проживає з батьком, не одружена. Має двох малолітніх дітей, які проживають з матір'ю її колишнього чоловіка. Скарг від жителів села не надходило. Інших відомостей Шабівська СР не має. Відповідно до довідки № 4 від 09.01.2014 року Білгород-Дністровської центральної районної лікарні, гр. [PERSON], [INFO], на диспансерному та консультативному нагляді у психіатра не знаходиться. Згідно із довідкою № 3 від 09.01.2014 року Білгород-Дністровської центральної районної лікарні, гр. [PERSON], [INFO], на диспансерному та консультативному нагляді у нарколога не знаходиться. 18.12.2013 року в ході голосування, членами ВК Адамівської СР було винесено рішення № 90 про те, що недоцільно позбавляти батьківського піклування гр. [PERSON], [INFO], по відношенню до двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно із ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, діти [PERSON], [INFO] - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], тимчасово проживають з батьком, [PERSON], [INFO]. В свою чергу, [PERSON], [INFO], любить своїх дітей, бажає бути з ними та виховувати їх, але на даний час її колишній чоловік та його мати не допускають відповідачку до своїх дітей, що було підставою для звернення останньої з відповідною заявою до правоохоронних органів. Негативні характеристики на [PERSON] відсутні, вона не знаходиться на диспансерному чи консультативному нагляді у психіатра та нарколога. Про недоцільність позбавлення відповідачки батьківських прав по відношенню до її двох малолітніх дітей заявлено ВК Адамівської СР, ССД Б-Дністровської РДА та Б-Дністровською міжрайонною прокуратурою. Крім того, як вбачається з матеріалів справи та підтверджено в судовому засіданні, позивачем - [PERSON], не представлено до відповідних органів та суду жодних належних, допустимих, достатніх доказів того, що [PERSON], [INFO], ухиляється або неналежним чином виконує свої обов'язків по вихованню своїх дітей чи жорстоко поводиться з ними. Представлені позивачем до суду для огляду фотокартки, які, на його думку свідчать про рани на дітях, що виникли в результаті дій відповідачки - [PERSON], не можуть бути прийняті судом до уваги, так як, по-перше, на запитання представника прокуратури та суду [PERSON] зазначив, що у нього відсутній медичний висновок щодо виявлених у дітей пошкоджень. По-друге, з оглянутих фотокарток вбачається алергічна сип, а не пошкодження чи рани. По-третє, з представлених фотокарток взагалі неможливо встановити, що за діти на них та коли вони були зроблені. За таких обставин, суд приходить до висновку про передчасність, невідповідність та недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає необґрунтованими, неправомірними, безпідставними та незаконними позовні вимоги [PERSON], у зв'язку з чим в задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] за участю третіх осіб ССД Б-Дністровської РДА, ВК Адамівської СР, ВК Шабівської СР за участю Б-Дністровської міжрайонної прокуратури про позбавлення батьківських прав слід відмовити.

Outcome: dismissed