Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

01 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «Слобожанщина Агро», який уточнив пізніше, про зобовязання повернути безпідставно набуте майно та відшкодувати дохід, посилаючись на наступне. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги (сином) покійного [PERSON], який помер 27.12.2012 року, і після смерті останнього оформив спадщину, яка складається із земельних ділянок ( паїв) площею 4,4717 га., розташованих на землях Жовтневої ( нині Миколаївської) селищної ради Білопільського району Сумської області, кадастровий номер № [NUMBER]: 01: 002: 0101, що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2015 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі, копією акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання. За свого життя спадкодавець [PERSON] 01.06.2012 року уклав з відповідачем ПСП «Слобожанщина Агро» договір оренди землі, що підтверджується його копією. Після оформлення спадщини позивач [PERSON] декілька разів звертався в усній формі до відповідача з вимогою сплатити на його користь заборгованість по орендній платі за минулі роки, але весь час відповідач обмежувався лише обіцянками. Тому, на початку 2017 року позивач у письмовій формі направив на адресу відповідача заяву від 18.01.2017 року, яка зареєстрована по книзі вхідної кореспонденції відповідача за № СА -01-07-09 від 18.01.2017 року, що підтверджується її копією. Після цього позивач звернувся з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача кошти по договору оренди ( справа № 573/621/17). Позивач зазначає, що показами свідків у судовій справі № 573/621/17 [PERSON] та [PERSON] було встановлено, що у свідків договори оренди земельних ділянок є укладеними та зареєстрованими у встановленому законом порядку, що земельні ділянки свідків є суміжними із земельною ділянкою позивача, та які розташовані на одному полі. В ході розгляду справи було встановлено, що все поле, у тому числі і земельні ділянки свідків та [PERSON] обробляється відповідачем для задоволення власних комерційних потреб і у 2017 році було засіяно соняшником. Однак рішенням Білопільського районного суду Сумської області позивачу було відмовлено в задоволенні позову в звязку з відсутністю реєстрації договору оренди земельної ділянки у встановленому законом порядку, і суд з посиланням на рішення Верховного Суду України у аналогічній справі встановив, що договір оренди, укладений з відповідачем у 2012 році батьком позивача не вступив у дію (не набрав чинності). З огляду на встановлені судом у повязаній судовій справі обставини та факти, позивач прийшов до висновку, що між сторонами склались не договірні правовідносини, а тому спір врегульований статтями 1212-1214 Цивільного кодексу України, і його слід вирішувати з іншим предметом спору, ніж був у повязаній судовій справі № 573/621/17 з дотриманням претензійного порядку. Тому 13.11.2017 року позивач звернувся за фактичною та юридичною адресою відповідача з претензією ( вимогою), в якій зазначив, що так як від ПСП «Слобожанщина Агро» протягом місяця після прийняття попереднього судового рішення до [PERSON] не надійшло ніяких пропозицій щодо врегулювання спору, земельним паєм ПСП «Слобожанщина Агро» продовжує користуватись та засіяло його озимою пшеницею, з метою досудового врегулювання спору він вимагає повернути в натурі власнику [PERSON] належний йому на праві власності земельний пай та відшкодувати доходи, які б він міг отримати у 2017 році при середній врожайності соняшнику у 2,8 т/га при середній ціні 10700 грн./т., що дорівнює 133972,13 грн. ( 10700 х2,8 х 4,4717 = 133972,13). А так як ніякої відповіді від ТОВ «Слобожанщина Агро» позивач не отримав, то вимушений звернутись з даним позовом до суду. Що стосується доходу, отриманого відповідачем у 2016 році та попередніх роках, починаючи з 2012 року, то з цим питанням, як вказав позивач, він визначиться до завершення судового спору у цій судовій справі. Вказуючи на правові підстави даного позову: статті 1212, 1213, 1214, 1215 Цивільного кодексу України, позивач просить суд зобовязати Приватне сільськогосподарське підприємство «Слобожанщина Агро» повернути [PERSON] безпідставно набуте майно в натурі, а саме: земельну ділянку площею 4,4717 га., кадастровий № [NUMBER]: 01: 002: 0101, яка розташована на території земель Жовтневої ( нині Миколаївської) селищної ради та знаходиться в масиві поля 22КЛ. Та відшкодувати дохід, який одержало Приватне сільськогосподарське підприємство «Слобожанщина Агро», користуючись земельною ділянкою площею 4,4717 га., кадастровий № [NUMBER]: 01:002:0101, яка розташована на території земель Жовтневої ( нині Миколаївської) селищної ради та знаходиться в масиві поля 22КЛ, в сумі 133\~972, 13 грн., на користь [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] підтримав уточнені позовні вимоги повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача ПСП «Слобожанщина Агро» за довіреністю [PERSON] заперечувала проти задоволення уточненого позову, просила відмовити в задоволенні позову. Відповідач в особі директора ПСП «Слобожанщина Агро» [PERSON] направив до суду відзив на позовну заяву, в котрому вказав, що позовну заяву ретельно розглянуто і він заперечує проти позову в повному обсязі заявлених вимог та вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та безпідставними з наступних підстав. Позивач звернувся до суду з вимогою щодо повернення земельної ділянки загальною площею 4,4717 га. за кадастровим номером [NUMBER]: 01:002:0100. Проте, позивач жодним чином не довів на підставі чого в нього виникло право витребувати вказану земельну ділянку. Так, згідно інформації з Публічної кадастрової карти дана земельна ділянка площею 4,4717 га. з кадастровим номером [NUMBER]: 01: 002: 0100 належить [PERSON], право оренди на цю земельну ділянку належним чином зареєстровано за ПСП «Слобожанщина Агро». Право власності на цю земельну ділянку жодним чином не перейшло до [PERSON], у будь-якому випадку доказів позивачем не надано також у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у реєстрі Державного земельного кадастру право власності на цю земельну ділянку зареєстровано за [PERSON]. Відповідно, підстави витребувати позивачем у ПСП «Слобожанщина Агро» земельну ділянку площею 4,4717 га з кадастровим номером 5920655300:01:002:0100 відсутні. Відповідно, в звязку з тим, що позивачем не доведено, з яких підстав у нього зявилось будь-яке право на земельну ділянку площею 4,4717 га з кадастровим номером 5920655300:01:002:0100, відповідач не зобовязаний будь-що відшкодовувати. У звязку з вищезазначеним просив відмовити [PERSON] у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши та оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батько позивача, [PERSON], помер 27.12.2012 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42603672 від 26.12.2015 року та позивач, як спадкоємець першої черги, отримав свідоцтво про право на спадщину за номером у спадковому реєстрі № 58432596, номер у реєстрі нотаріальних дій №1945, дата видачі : 26.12.2015 року, спадкове майно: земельна ділянка площею 4,4717 га., кадастровий номер [NUMBER]: 01: 002:0101, територія Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області ( а.с.11). [PERSON] копії\~\~свідоцтва про\~\~право\~\~на\~\~спадщину\~\~за\~\~законом\~\~від\~\~26 грудня 2015 року, ( спадкова справа № 66/2013, зареєстровано в реєстрі за № 1945),\~\~державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори посвідчено, що на підставі договору про поділ спадкового майна, посвідченого Улянівською державною нотаріальною конторою\~\~Білопільського району Сумської області\~\~26 грудня 2015 року за реєстровим № 1941 та\~статті 1261 ЦК України\~спадкоємцем зазначного\~\~у\~\~цьому свідоцтві майна гр. [PERSON], який помер 27 грудня 2012 року, є його син, [PERSON], [INFO]. Спадщина, на яку видано\~\~це свідоцтво, складається\~\~із земельної ділянки площею 4,4717 га., що розташована на території Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, що належала спадкодавцю\~\~на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 172310, виданого Білопільською районою державною\~\~адміністрацією Сумської області 27 грудня 2006 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1891. Кадастровий номер земельної ділянки № [NUMBER]: 01:002:0101 ( а.с.9). [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 50966668 від 26.12.2015 року, наданому нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори [PERSON], державна реєстрація права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,4717 га., кадастровий номер земельної ділянки № 5920655300:01:002:0101, дата державної реєстрації земельної ділянки 14.12.2015, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: відділ Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області, власник: [PERSON] ( а.с.10). [PERSON] договору оренди землі від 01.06.2012 року батько позивача, [PERSON], надав на десять років в оренду\~\~\~\~Приватному\~\~сільськогосподарському підприємству «Слобожанщина Агро» земельну ділянку для ведення товарного\~\~сільськогосподарського виробництва загальною\~\~площею 4,472 га. з розміром орендної плати 5%. Вищезазначений договір оренди земельної ділянки\~\~ не зареєстрований\~\~у Відділі\~\~Держкомзему у Білопільському районі ( а.с.12-14). Частиною першою статті 20 Закону України\~Про оренду землі\~(далі - Закон) у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Відповідно до\~статті 18 цього Закону\~договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Отже, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми. Разом із тим цивільні права та обовязки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні спірного договору, набуваються після відповідної державної реєстрації. Статтею 2 Закону України \~Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень\~у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Волевиявлення є важливим чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою\~статтею 627 ЦК України. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору. У пункті 46 «Прикінцевих положень» договору оренди\~\~ від 01.06.2012 року сторони погодили, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (а.с. 14). Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1,5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. [PERSON] абзацу першого ч.1 ст.638 ЦК України непрямо випливає, що до досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов у належній формі договір не може вважатись укладеним. Додатково за наявності відповідних вимог закону договір не може вважатись укладеним до його нотаріального посвідчення або державної реєстрації ( ч.3 ст.640 ЦК). Відносини, які виникають із договорів оренди земельних ділянок, регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», що виключає застосування до цих відносин ст.ст. 1212- 1215 ЦК України. [PERSON] Інформації Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, вбачається, що на земельну ділянку площею 4,4717 га. з кадастровим номером 5920655300:01: 002: 0101, що належить [PERSON], - право оренди на цю земельну ділянку не зареєстровано( лише зареєстровано право власності на вищевказану земельну ділянку- Улянівською державною нотаріальною конторою. Відповідно, підстави витребувати позивачем у ПСП «Слобожанщина Агро» земельної ділянки площею 4,4717 га. з кадастровим номером [NUMBER]: 01: 002: 0101 відсутні. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: approved