Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

01.10.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, останні кілька місяців стосунки між подружжям погіршились, що призвело до припинення шлюбних відносин. Сумісне життя не склалось з багатьох причин, зокрема, у зв'язку з постійними скандалами, постійним та безпідставним вигнанням позивача з дому, регулярним застосуванням до позивача лихослів'я, нецензурних слів, погроз, шантажу, втручанням батьків відповідача у сімейне життя сторін, відмовою відповідачки від виконання своїх сімейних обов'язків, ухилення від ведення домашнього господарства тощо. Позивач зазначає, що все це призвело до втрати почуття любові, поваги і взаєморозуміння та за наведених умов просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково поясним суду, що не проживає разом з відповідачкою з початку квітня 2014 року, сімейно-шлюбні стосунки не підтримуються, спільного сімейного бюджету подружжя не має, спільне господарство не ведеться. Відповідачка в судовому засіданні визнала предмет позову щодо розірвання шлюбу, при цьому заперечує проти його підстав та тих обставин, що викладені в позовній заяві з підстав викладених у письмових запереченнях, які приєднано до матеріалів справи. Також відповідачка пояснила, що з позивачем вона дійсно не проживає однією сім'єю з початку квітня 2014 року, шлюбні стосунки не підтримуються, спільного бюджету сторони не мають, спільним побутом не пов'язані. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.02.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві серії [NUMBER], актовий запис №194 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 6-7). Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не мають, шлюбні відносини між сторонами припинені. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сторони не проживають разом та спільним побутом не пов'язані. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. На підставі викладеного,

Outcome: approved