Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

01.07.2014 року позивач звернувся до Прилуцького міськрайонного суду з цивільним позовом до [PERSON] про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом - будинком [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він зареєстрований та мешкає в будинку [ADDRESS]. Даний будинок належить йому на праві приватної власності згідно свідоцтв про право на спадщину № 1-1875 від 14.09.2005 року та № 2-2075 від 04.10.2006 року. З дозволу покійної матері позивача в будинку була зареєстрована і відповідач по справі - [PERSON], яка була її племінницею. З 1998 року відповідач за даною адресою не проживає, в будинку її особисті речі відсутні. За таких обставин, позивач зазначає, що [PERSON] втратила право на користування житлом, так як не проживає в будинку більше року без поважних причин. Іншого порядку користування будинком між сторонами по справі домовлено не було. Вказані обставини змусили [PERSON] звернутись до суду з даним цивільним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні з підстав викладених у позовній заяві /а.с.2/, проти винесення заочного рішення по справі не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, в силу положень ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи /а.с.19/. Про причини неявки до суду не повідомила. Клопотань про розгляд справи за її відсутності не надала, в зв'язку з чим, суд, за письмовою згодою позивача, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного розгляду. Суд, повно та всебічно з'ясував обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянув надані ними докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні на підставі достовірних доказів встановлено що відповідно до витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8507250 та 12515734, позивачу по справі - [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтв про право на спадщину № 1-1875 від 14.09.2005 року та № 2-2075 від 04.10.2006 року /а.с.4,5/. Згідно довідки № 338 від 26.06.2014 року, виданої Замістянською сільською радою Прилуцького району, [PERSON] зареєстрований та проживає один за адресою: [ADDRESS] /а.с.8/. З оглянутих в судовому засіданні комісійних актів від 11.06.2014 року, 16.06.2014 року та 20.06.2014 року, складених за результатами виходу до будинку [ADDRESS], встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за даною адресою згідно записів у по господарській книзі, але не проживає в будинку з 1998 року /а.с.9,10,11/. Положеннями частини 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Жодних домовленостей між позивачем та відповідачем стосовно порядку користування будинком [ADDRESS] під час розгляду справи не встановлено та сторонами процесу суд не повідомлено. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], будучи попередженими про кримінальну відповідальність, беззаперечно підтвердили, що [PERSON] щонайменше з 2006 року взагалі не приїжджає до належного позивачеві домогосподарства. Відомостей щодо створення [PERSON] об'єктивних перешкод відповідачеві для проживання або ж користування нею будинком за вище вказаною адресою їм не відомо. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених вище зазначеними свідками. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] (Іосафівська) с. Замістя Прилуцького району, що належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], як член сім'ї власника, а згідно наданих суду доказів без поважних причин в спірному домоволодінні не проживає більше одного року, доказів про наявність будь-якої домовленості права користування між сторонами суду не надано, а відтак, згідно ч.2 ст.405 ЦК України відповідача [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Судом також встановлено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 243 грн 60 к. /а.с.1/, який відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON]

Outcome: approved