overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

01.09.2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 22 червня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марківського РУЮ у Луганській області. Від шлюбу мають малолітніх дітей : доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] , які проживають з нею і знаходяться на її утриманні, в зв'язку з чим вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума на кожну дитини відповідного віку. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Із наданих позивачем доказів встановлено, що сторони мають малолітніх дітей : доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач не заперечує проти стягнення аліментів у вказаному розмірі . Визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

01.09.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що рішенням Первомайсмького міськрайонного суду Харківської області від 31 липня 2014 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно його малолітньої дитини - [PERSON]. Рішенням Первомайської міської ради Харківської області від 27 серпня 2014 року вона призначена опікуном над малолітньою дитиною - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідач є батьком дитини, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження (а.с.5)., рішенням Первомайсмького міськрайонного суду Харківської області від 31 липня 2014 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно його малолітньої дитини - [PERSON]( а.с.7). Рішенням Первомайської міської ради Харківської області від 27 серпня 2014 року вона призначена опікуном над малолітньою дитиною - [PERSON], [INFO] ( а.с. 8). Матеріалами справи доведено, що дитина повністю знаходяться на утриманні опікуна та проживає разом з нею ( а.с. 6). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, добровільно виплачувати аліменти на дитину не бажає. Розмір аліментів, які вимагає позивач відповідає вимогам закону, тому позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з дати подання позову до суду, тобто з 01.09.2014 року. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, зазначені в позові, оскільки вони будуть достатніми для утримання дитини. На підставі ст. ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

01.09.2014 року позивач звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Однак відповідач коштів на утримання дитини не надає. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач вимоги підтримує, відповідач позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. /а.с.5/ Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що визнано сторонами. Сторони не досягли згоди з приводу утримання дитини. З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 180-183, 191 СК України, відповідно до положень яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення дитиною повноліття, в тому числі шляхом стягнення аліментів на підставі рішення суду у твердій грошовій сумі або частині від доходу з дня подачі позову до суду. На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в заявленому позивачем розмірі з дня подачі позову до суду. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Відтак відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

01.09.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказує, що 07 червня 2008 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Соледарською міською радою Донецької області. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивач просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь аліменти розмірі ? частки з усіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони дійсно з 07 червня 2008 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Соледарською міською радою Донецької області. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Батьком у свідоцтві про народження дитини записаний відповідач [PERSON]. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

01.09.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування своїх позовних вимог вказувала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 10.12.2005 року по 20.11.2013 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Належної добровільної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутності, позовну заяву підтримала у повному обсязі просила її задовольнити. Відповідач у судове засідання не з*явився. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.12.2005 року по 20.11.2013 року, від якого мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, де батьком вказаний - «[PERSON]» (а.с.3). Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 84, 180 -183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

01.09.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказала, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 07 червня 2008 року Соледарською міською радою Донецької області, про що в книзі реєстрації актів є запис під № 14. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дитина залишається проживати з позивачкою. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2014 року через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Сторони проживають окремо, сумісне господарство між ними не ведеться,спору про розподіл майна немає. Позивач просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу просила залишити дошлюбне прізвище [PERSON], а також стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір. У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява, в якій він вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу, а також просив розглянути справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши доводи та пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, беручи до уваги те, що сторони вже припинили сімейно-шлюбні відносини, подальше сумісне життя та збереження сім'ї між ними неможливе, шлюб між подружжям має бути розірвано. Згідно зі ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що за обставин, які склалися, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, оскільки це буде суперечить інтересам позивача. Також позивачкою при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

01.09.2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею і відповідачем 09.07.1999 року у Балаклійському районному відділі РАГС Харківської області, актовий запис № 83. Мотивуючи позов, у позовній заяві вказує на те, що від шлюбу з відповідачем дітей не має. Шлюб виявився невдалим, гарної, дружньої родини вони не створили, не дивлячись на те, що в шлюбі прожили більше 15 років. Головна причина розірвання шлюбу - це відсутність взаєморозуміння, втрата почуття любові і поваги один до одного. Крім того у відповідача дуже складний характер. Шлюб існує формально. Просить розірвати шлюб, оскільки його збереження вважає неможливим і таким, що суперечить її інтересам. Позивачка в судове засідання не з'явилась. В позові зазначила про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог. Відповідач до суду не з'явився. Надав суду заяву, у якій позов визнав, просив розглянути справу за його відсутності. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Шлюб між сторонами зареєстрований 09.07.1999 року у Балаклійському районному відділі РАГС Харківської області, актовий запис № 83(а.с.4). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Вони вважають, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам, примирення неможливе. Враховуючи зазначені обставини суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

01.09.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. На підтвердження своїх вимог в заяві вказала, що 29 вересня 2007 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем припинені з вересня 2010 року. Дитина знаходиться на її утриманні. Домовленості між нею та відповідачем про участь останнього в утриманні дитини не досягнуто, участі в утримані доньки відповідач не бере. Інших неповнолітніх дітей відповідач не має, стягнень за виконавчими документами з нього не справляється, стан здоров'я у нього нормальний. На даний час позивачка фактично створила нову сім»ю з іншим чоловіком від якого має сина [PERSON] ,[INFO]. А тому просила винести рішення та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Від позивача, до розгляду справи по суті, надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача, до розгляду справи по суті, надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив, що: - згідно копії свідоцтва про шлюб, сторони 29 вересня 2007 року зареєстрували шлюб, - згідно копій свідоцтв про народження сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO]; - довідка видана виконкомом Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області підтверджує, що донька [PERSON], [INFO] дійсно проживає з позивачкою. В силу статті 180 Сімейного кодексу України, батьки ( а не лише мати ) зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А тому враховуючи вищевикладене і те, що відповідач не надає матеріальної допомоги, проживає окремо від дитини, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно в силу ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України та згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

01.09.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, з лютого 2014 року шлюбні відносини фактично припинені, подальше сумісне життя і збереження шлюбу позивачка вважає неможливими. Позивачка та відповідач до початку судового розгляду подали заяви про розгляд справи без їх присутності. За змістом поданих заяв, позивачка позов підтримує та просить задовольнити позовні вимоги, а відповідач позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.04.2007 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Штепівської сільської ради Лебединського району Сумської області, актовий запис №02 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сторони припинили шлюбні відносини та поновлювати сімейні стосунки наміру не мають. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

01.09.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 13.10.2007 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Спірне майно відсутнє. Питання про стягнення аліментів вирішено. Причиною припинення сімейно-брачних відносин стало те, що у родині зникло взаєморозуміння, що призвело до розпаду родини, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка та відповідач у судове засідання не з, явились, надали заяву, завірену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 22.09.2014 року, у якій сторони просять суд розглянути справу про розірвання шлюбу за їх відсутністю, згодні розірвати шлюб, укладений відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецьк 13.10.2007 року. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка втратила до відповідача почуття любові поваги та взаєморозуміння, відповідач у судове засідання не з, явився, згідно заяви сторін, яка завірена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 22.09.2014 року дають згоду на розірвання шлюбу, що робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.

Outcome: approved