Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

01 березня 2018 року [PERSON] представник за довіреністю Шепетівського міського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги №27 від 23.02.2018 року звернулась до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, посилаючись на те, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 06.06.1998 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через діаметрально протилежні погляди на життя, права та обовязки. [PERSON] нехтує сімейними цінностями та не бажає піклуватися про побудову сімейних відносин, у звязку з чим у сім'ї постійно виникають конфлікти та сварки, свідками яких є діти. Шлюбні відносини між ними припинені, шлюб носить формальний характер, вони проживають в одному будинку, але в різних кімнатах, спільного господарства не ведуть, кожний з них має окремий бюджет. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, оскільки неодноразові спроби примиритися результату не дали, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Просив строк на примирення не надавати, оскільки неодноразові спроби примиритися результату не дали. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З'ясувавши думки сторін, викладенні у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як встановлено в суді, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружились 06 червня 1998 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №125. Прізвище після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-БВ № 075142, виданим повторно 23 грудня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шепетівського міськуправління юстиції Хмельницької області. Від спільного проживання у сторін є двоє неповнолітніх дітей: донька [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом як сімя не проживають, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сімєю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння, конфлікти і сварки між сторонами, в тому числі і в присутності неповнолітніх дітей, можуть негативно відобразитись на їх вихованні. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхніх дітей, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved