Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом про стягнення надмірно виплачених коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачем при перерахунку суми пенсії відповідачу згідно рішень суду за період з 01.02.12 року по 30.11.14 року надмірно виплачено 21 977,76 грн. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва суму надміру виплачені кошти у вказаному розмірі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з викладених обставин зазначених у позові. Відповідач з представником у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає їх незаконними та необґрунтованими. Вивчивши письмові матеріали справи, вислухавши учасників процесу, дослідивши пенсійну справу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва. З пояснень представника позивача та з позовної заяви вбачається, що за період з 01.02.12 року по 30.11.14 року Управлінням пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва відповідачу надмірно виплачено 21 977,76 грн. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу надісланий лист від 01.04.15 року із вимогою добровільної сплати суми надмірно сплачених коштів у зазначеному розмірі. Відповідно до ст. 50 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", частина перша, якої передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.03 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України №374/7695 від 15.05.03 року. Разом з тим відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно з п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.09 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Позивачем у встановленому законом порядку не надано доказів та матеріалів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема, відсутні підстави, внаслідок чого відповідачу надміру виплачено кошти, та взагалі розрахунок самої суми переплати. Крім того, в листі від 01.04.15 року, надісланому відповідачу ГУ Пенсійного фонду України в м. Києва, вказується на виникнення переплати не звини пенсіонера. Також, правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Таким чином, сумлінність поведінки одержувача коштів презумуються, та у зв'язку з тим, що позивачем не доведено, що перерахування пенсії сталося з причин, пов'язаних з технічною помилкою або що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера, і тому існують правові підстави для відмови в задоволенні позову про стягнення з відповідача переплаченої пенсії. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed