Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

01.09.2016 року позивач звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що 17.07.2015 року померла її бабуся [PERSON] Спадкоємцями майна померлої являються вона та відповідач по справі, з якою вона уклала договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого їй переходить земельна ділянка, що належала [PERSON], яку та успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] Приватний нотаріус [PERSON] постановою від 29.03.2016 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з тієї підстави, що [PERSON], отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку після смерті [PERSON], не отримала правовстановлюючий документ на вказане майно. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на вищевказану земельну ділянку. За заявою позивача та її представника справу розглянуто без їх участі. Відповідач в судове засідання не з»явилася, подала заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1258, 1267, 1268, 1269 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що 17 липня 2015 року в с. Червоний Тік Апостолівського району Дніпропетровської області померла [PERSON]. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 632948, виданого 17.07.2015 року виконкомом Токівської сільської ради Апостолівського району. 14.12.2015 року онуки померлої [PERSON] та [PERSON] подали заяви до приватного нотаріуса [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24.01.2007 року державним нотаріусом Апостолівської держнотконтори [PERSON], спадкоємцем майна [PERSON] є його дружина [PERSON], спадкове майно складається із земельної ділянки, площею 6.110 га, розташованої на території Токівської сільської ради Апостолівського району, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту серії ІІІ-ДП № 061188, виданого головою Токівської сільської ради народних депутатів Апостолівського району 27.12.2001 року. Таким чином, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] заповіти не складала, тому належне їй майно спадкується за законом. Спадкоємцями майна померлої [PERSON] за законом є [PERSON] та [PERSON], які подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 29.03.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті [PERSON] Підставою відмови стала відсутність у спадкоємиці документу на підтвердження права власності [PERSON], а саме Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 24.01.2007 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] земельну ділянку, площею 6.110 га, яка розташована на території Токівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 061188, виданого головою Токівської сільської ради Апостолівського району 27.12.2001 року, за життя [PERSON] не отримала правовстановлюючий документ на право власності щодо вказаного майна, в звязку з чим позивач позбавлена можливості оформити спадкові права на вищезазначену земельну ділянку у встановленому законом порядку, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та визнання за позивачем права власності на ? частку вищевказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом, оскільки спадщину після смерті [PERSON] прийняла не тільки позивач, а й відповідач [PERSON] Договір про поділ спадкового майна від 29.03.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON], на підтвердження позовних вимог суд не бере до уваги з наступних підстав. Судом встановлено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входять наступні земельні ділянки: земельна ділянка, площею 5.7200 га, яка розташована на території Токівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1220389300-02-001-0035, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 061183, та земельна ділянка, площею 6.110 га, яка розташована на території Токівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 061188, спадкоємицею якого була його дружина [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24 січня 2007 року державним нотаріусом [PERSON] 29.03.2016 року приватним нотаріусом [PERSON] посвідчено договір про поділ спадкового майна після смерті [PERSON] між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до умов вказаного договору земельна ділянка, площею 5.7200 га, перейде у власність [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, земельна ділянка, площею 6.1077 га, перейде у власність [PERSON] також на підставі свідоцтва про право на спадщину. Зі змісту вказаного договору встановлено, що земельна ділянка, що перейде позивачу, належала померлому [PERSON], спадкоємицею якого була дружина [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.01.2007 року, виданого державним нотаріусом [PERSON] Таким чином, зі змісту вказаного договору вбачається, що приватний нотаріус [PERSON] встановила належність спірної земельної ділянки спадкодавцю [PERSON] В цей же день 29.03.2016 року приватний нотаріус [PERSON] відмовляє позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю у останньої документів, що підтверджують належність спадкодавцю [PERSON] спадкового майна, а саме в звязку з відсутністю Державного акту на право власності на земельну ділянку. В ході підготовки даної справи до розгляду судом було витребувано у приватного нотаріуса [PERSON] копію спадкової справи до майна померлої [PERSON] 23.12.2016 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи № 212/2015 до майна померлої [PERSON] При вивченні матеріалів спадкової справи судом встановлено, що у спадковій справі відсутні документи, що підтверджують належність спадкодавці [PERSON] спірної земельної ділянки та на підставі яких приватним нотаріусом [PERSON] посвідчено договір про поділ спадкового майна, що свідчить про те, що зміст вказаного договору суперечить положенням ЦК України, Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Так, відповідно до п.3 глави 7 розділу І вказаного Порядку документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов'язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. У разі коли державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідно до закону проведено без видачі документа, що посвідчує таке право, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Договори про виділ частки в натурі майна (поділ), право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються нотаріусом на підставі документів, що посвідчують право власності на таке майно, або на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якщо державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено без видачі документа, що посвідчує таке право (п.6.8 глави 1 розділу ІІ Порядку). Таким чином, суд приходить до висновку, що вищевказаний договір про поділ спадкового майна не відповідає вимогам ч.1 ст.203 ЦК України, а тому у відповідності до ч.1 та ч.2 ст.215 ЦК України вказаний договір є недійсним (нікчемним) та не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю (ч.1 ст.216 ЦК України). Визнання позову відповідачем суд не приймає у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України, оскільки визнання позову суперечить закону.

Outcome: partial