Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що у селі Топорівці Новоселицького району Чернівецької області по вулиці Ставищанський 25 розташовано дворогосподарство, яке в період з 01.07.1990 по 15.04.1991 років відносилося до категорії колгоспний двір та в ньому на той період були зареєстровані та проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до діючого законодавства на час 1990 1991 року дане господарство належало всім членам колгоспного двору в рівних частках по 1/5 частині. 29.01.1993 року помер [PERSON] та після його смерті спадщина відкрилась на 1/5 частину яку прийняла його дружина [PERSON] та його донька [PERSON]. 10.07.1993 року померла [PERSON] після її смерті відкрилась спадщина на 3/10 частин. Спадщину прийняла її донька [PERSON] оскільки вступила в управління спадковим майном. 17.12.2002 року померла [PERSON], спадщина після її смерті відкрилась на 3/5 частин дворогосподарства. Спадщину прийняв чоловік [PERSON] вступивши в управління та володіння спадковим майном. 27.05.2015 року [PERSON] оформив заповіт яким все своє майно заповів [PERSON]. 14.10.2015 року помер [PERSON], позивач вважає що спадщина відкрилась на 4/5 частин дворогосподаврства а саме 3/5 частини які спадкодавець успадкував після смерті дружини та 1/5 частка належить йому в колгоспному дворі. Оформити прийняття спадку через нотаріальну контори позбавлений можливості оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, крім того в свідоцтві про народження [PERSON] її батько зазначений як [PERSON], дані розбіжності ставлять під сумнів родинні відносини. Також в свідоцтві про реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] дружина зазначена [PERSON] а в свідоцтві про смерть вона зазначена як [PERSON], що також ставиться під сумнів факт перебування в шлюбі спадкодавців. До початку розгляду справи по суті представник позивача змінила заявлені позовні вимоги та зазначила, що дворогосподарство у селі Топорівці Новоселицького району Чернівецької області по вулиці Ставищанський 25 помилково було віднесено до колгоспного двору. Станом на 01.07.1990 по 15.04.1991 років воно відносилося до категорії робочого двору. Позивач вважає, що господарство належало [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках. 29.01.1993 року помер [PERSON] та після його смерті спадщина відкрилась на 1/4 частину яку прийняла його дружина [PERSON] та його донька [PERSON]. 10.07.1993 року померла [PERSON] після її смерті відкрилась спадщина на 3/8 частин. Спадщину прийняла її донька [PERSON] оскільки вступила в управління спадковим майном. 17.12.2002 року померла [PERSON], спадщина після її смерті відкрилась на 6/8 частин дворогосподарства. Спадщину прийняв чоловік [PERSON] вступивши в управління та володіння спадковим майном. 27.05.2015 року [PERSON] оформив заповіт яким все своє майно заповів [PERSON]. 14.10.2015 року помер [PERSON], позивач вважає що спадщина відкрилась в цілому на житловий будинок а саме 6/8 частини які спадкодавець успадкував після смерті дружини та 2/8 частка належить йому в дворогосподарстві. [PERSON] подав до суду в інтересах [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подав зустрічний позов в якому зазначив, що станом на 190 1991 рік спірне господарство по записям сільради відносилось до типу колгоспного двору членам якого були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Представник [PERSON] посилається на те що насправді в господарстві станом на 1990 1991 рік проживало семеро осіб, що підтверджується довідкою сільради с. Топорівці, Новоселицькуого району віл 19.09.2016 року за №1010 а саме: - [PERSON] [INFO], - [PERSON] [INFO], - [PERSON], [INFO], - [PERSON], [INFO], - [PERSON], [INFO], - [PERSON] [INFO], - [PERSON] ( дівоче прізвище Двіриничук) [PERSON] [INFO]. Вважає, що дане господарство належало всім членам даного господарства в рівних частках по 1/7 частині. Просить суд визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності по 1/7 частині в домогосподарстві розташоване по вул.. Ставищанський 25 с. Топорівці, Новоселицького району. В судовому засіданні представник [PERSON] підтримала поданий позов в повному обсязі в інтересах [PERSON] з підстав зазначених у позовній заяві. [PERSON] представляючи інтереси позивачів за зустрічним позовом суду пояснив, що його довірителями визнаються заявлені факти перебування померлих у родинних відносинах, оскільки помилки в документах сталися із-за того що вони писалися і в різні часи та різними мовами, тобто румунською, російською а потім переклали на українську. Позов [PERSON] не визнає в повному обсязі просить суд відмовити в його задоволенні з підстав зазначених у зустрічному позові. Представник сільради суду пояснив, що визнається факт родинних відносин між померлими в повному обсязі та погоджується з позицією [PERSON] по даним фактам. Щодо заявлених позовів, вважає що спірне господарство станом на 1990 1991 рік відносилось до типу колгоспного двору та частки в даному дворі мають всі особи які були зареєстровані на той період часу. Судом під час зясування обставин справи встановлено наступне: [PERSON] помер 29.01.1993 року свідоцтво про смерть видане 30.01.1993 року за актовий запис №8 Топорівської сільрадою Новоселицького району. [PERSON] померла 10.07.1993 року свідоцтво про смерть видане 12.07.1993 року за актовий запис №47 Топорівської сільрадою Новоселицького району. [PERSON] померла 17.12.2002 року свідоцтво про смерть видане 18.12.2002 року за актовий запис №64 Топорівської сільрадою Новоселицького району. [PERSON] помер 14.10.2015 року свідоцтво про смерть видане 19.10.2015 року за актовий запис №48 Топорівської сільрадою Новоселицького району. [PERSON] та [PERSON] шлюб зареєстрували 03 липня 1938 року за актовий запис №33, що вбачається з витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу від 10.06.2016 року за №00016750857. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі якій був зареєстрований 24 листопада 1965 року за актовий запис №44 в Топорівській сільраді Новоселицького району. Відповідно п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, Суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже надані сторонами докази які доповнюють один одного у сукупності з викладеними правовими нормами з однозначністю та достовірністю доказують те, що [PERSON] [INFO] є рідною донькою [PERSON] якій помер 29.01.1993 року та те, що [PERSON] якій помер 29.01.1993 року перебував в зареєстрованому шлюбі з померлою 10.07.1993 року [PERSON]. Щодо спірного майна судом встановлено, що з особового рахунку №140,142 станом на 1982 по 1989 роки вбачається, що в господарстві були зареєстровані глава двору [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO]. Господарство зазначено як колгоспний двір. [PERSON] та [PERSON] працюють на цукровому заводі в м. Чернівці. [PERSON] працює в пожежній частині. [PERSON] працює вчителем. Відповідно до положень нормативно-правових актів, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, віднесення до певних суспільних груп господарств мало значення для набуття права власності на майно. Встановлювалися суспільні групи господарств відповідно до діючих на той час Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів. Так, відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26, суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників. Суспільна група господарства записувалась у погосподарській книзі станом на 1 січня та 1 червня відповідного року. Таким чином, за змістом указаних норм, господарства осіб, які\~мають працюючих членів сімї, але які не є працюючими членами колгоспу, відносяться до суспільної групи відповідно робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Отже суд вважає, що станом на 1982 рік спірне господарство помилково було віднесено до дворів колгоспного типу, оскільки працюючи члени даного двору працювали на цукровому заводі в м. Чернівці а тому господарство у селі Топорівці Новоселицького району Чернівецької області по вулиці Ставищанський 25 слід віднести до робочого двору. Відповідно до вимог статей 123 і 126 Цивільного кодексу \ 1540-06 ) та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 10 постанови N 3 від 2 березня 1973 р. "Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього", розмір частки колишнього члена колгоспного двору в спільному майні, що належить дворові і збереглося після його перетворення в господарство робітників та службовців (якщо на час припинення існування двору цей член не втратив права на неї), встановлюється згідно зі ст. 123 Цивільного кодексу. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх. Майно, придбане після перетворення колгоспного двору в господарство робітників чи службовців, підлягає поділу за нормами, що регулюють поділ спільної часткової власності або спільної сумісної власності подружжя. Отже суд вважає, що оскільки членами колгоспного двору станом на час його припинення було пятеро осіб а саме, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вони всі відповідно до вимог ст.120-123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) мають рівні частки, тобто по 1/5. Відповідно до технічного паспорту на спірне господарство суд вважає, що до майна колгоспного двору яке існувало станом на 1982 рік відносилось житловий будинок літер - А, 1980 року забудови, сарай літер - В, 1975 року забудови, літня кухня літер Г, 1975 року забудови. Сарай літер Б, 1987 року забудови, погріб літер Пг, 1988 року забудови, гараж літер Д, 1988 року забудови, вбиральня, колодязь №1, та огорожа №2-4 відноситься до майна робочого двору. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ст.112 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) Майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Аналізуючи у сукупності викладені докази та правові норми суд дійшов висновку, що оскілки [PERSON] не надав суду належні та допустимі докази того що [PERSON] своєю працею та коштами не приймав участь у будівництві сараю літер Б, 1987 року забудови, погрібу літер Пг, 1988 року забудови, гаражу літер Д, 1988 року забудови, вбиральні літер Е, колодязь №1, та огорожі №2-4 які відноситься до майна робочого двору, а тому суд вважає, що частки є рівними, тобто по 1/5. [PERSON] є дружиною [PERSON] та перейшла проживати в спірному житловому будинку лише після обрання шлюбу у 1989 році а тому з врахуванням викладених доказів суд дійшов висновку що нею не надано суду належні та допустимі докази які би підтвердили з однозначністю та достовірністю її право на частку в спірному господарстві. Щодо прав [PERSON], [INFO], на частку в спірному господарстві і суд вважає, що оскільки вона народилась після припинення існування колгоспного двору не надало суду належні та допустимі доказами того що вона приймала участь у будівництві спірного господарства суд вважає що її позовні вимоги щодо визнання права на частку в господарстві по вул.. Ставищанський 25 с. Топорівці, Новоселицького району є безпідставними. Згідно з ст.549 ЦК України (в редакції 1963 рок) Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Суд вважає, після смерті 29.01.1993 року [PERSON] смерті спадщина відкрилась на 1/5 частину яку прийняла його дружина [PERSON] та його донька [PERSON]. Після смерті 10.07.1993 року [PERSON] відкрилась спадщина на 3/10 частин. Спадщину прийняла її донька [PERSON] оскільки вступила в управління спадковим майном. Після смерті 17.12.2002 року [PERSON], спадщина відкрилась на 3/5 частин дворогосподарства. Спадщину прийняв чоловік [PERSON] вступивши в управління та володіння спадковим майном. 27.05.2015 року [PERSON] оформив заповіт завірений секретарем сільради с. Топорівці, Новоселицького району зареєстрованого в реєстрі за №165, яким все своє майно заповів [PERSON]. 14.10.2015 року помер [PERSON], і суд вважає що спадщина відкрилась на 4/5 частин дворогосподаврства а саме 3/5 частини які спадкодавець успадкував після смерті дружини та 1/5 частка належить йому в колгоспному дворі. Спадщина після смерті 14.10.2015 року [PERSON] прийнята в межах строку визначеного законом за заповітом [PERSON], йому видано свідоцтво на право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті [PERSON]. Враховуючи те, що право власності на спірний житловий будинок\~ не визначено, але воно зареєстровано органом місцевого самоврядування, визначена адресна частина, земельна ділянка видана для будівництва та обслуговування житлового будинку, позивач своєчасно прийняв спадщину, про що свідчить заява про прийняття спадщини подана до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний термін, відповідач визнав позов в повному обсязі, що не суперечить закону і встановленим обставинам по справі, тому суд дійшов висновку про визнання за [PERSON] право власності на 4/5 частин житлового будинку літер А, сараю літер Б,В, літній кухні літер Г, погрібу літер Пг, гаражу літер Д, вбиральні літер Е, колодязь №1. огорожі №2-4 розташований по вул.. Ставнищанська 25 с. Топорівці, Новоселицького району, Чернівецької області після смерті 14 січня 2015 року [PERSON]. Суд вважає, що викладені докази з однозначністю та достовірністю доказують що частка [PERSON] в житловому будинку літер А, сараю літер Б,В, літній кухні літер Г, погрібу літер [PERSON] літер Д, вбиральні літер Е, колодязь №1, огорожі №2-4 розташований по вул.. Ставнищанська 25 с. Топорівці, Новоселицького району, Чернівецької області складає 1/5 частина як така що набута під час існування колгоспного двору та робочого двору.

Outcome: dismissed