Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у поданій ним до суду 14.06.2019 позовній заяві (а.с.2-4), обставини і підстави за якою уточнені у заяві від 10.07.2019 (а.с.61-62), просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/07-169/455 від 26.09.2007 у розмірі 631405,88 грн звернути стягнення на предмет іпотеки земельні ділянки загальною площею 0,3200 га та розташований на них жилий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] , шляхом надання ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права продажу предмета іпотеки від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст.38 Закону України «Про іпотеку» , за ціною встановленою за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, але не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, пославшись на таке: 26.09.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») (надалі - Банк) та [PERSON] (надалі - Позичальник, Боржник) укладено кредитний договір № 014/07-169/455 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Позичальник отримав кредит в сумі 61000,00 грн для використання та купівлі будинку. 21.04.2009 було укладено додаткову угоду №014/07-169/455 до Кредитного договору з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника. Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 26.09.2007 між Банком та [PERSON] (надалі - Іпотекодавець) укладено Іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Ізмайловою В. Б. та реєстрованого за № 2069 (надалі - Договір іпотеки). Відповідно до\~п.1.2.\~Договору іпотеки,\~предметом іпотеки\~є нерухоме\~майно: земельні ділянки (на момент укладання Договору іпотеки, земельні ділянки мали такі кадастрові номера: [NUMBER] 06: [NUMBER] , [NUMBER] : [NUMBER] , [NUMBER] ) загальною площею 0,3200 гектар та розташований на них жилий будинок з шлакоблоку літ. А-1, загальною площею 73,1 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м, літня кухня з цегли літ.Б, сарай з шлакоблоку літ.В, погріб з шлаколіт літ. Д, сарай з шлакоблоку літ. Ж, водопровід з металу літ Г, огорожа з дерева літ №1,2, що розташовані по [ADDRESS] та належать Іпотекодавцю ( [PERSON] ) на підставі договору купівлі-продажу, що посвідчено приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Ізмайловою В. Б. 26.09.2007 року за реєстром №2068, зареєстрованим в Державному реєстрі правочинів під №2374165. Земельні ділянки загальною площею 0,3200 - 0,2500 га передані для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,0700 га ведення особистого селянського господарства. Опис меж 1/2 частки (належала [PERSON] ): від А до Б - землі Іллічівської с.р., від Б до [PERSON] - землі гр. [PERSON] від В до Г - землі Іллічівської с.р., від Г до А - землі гр. [PERSON] Опис меж 1/2 частки (належала [PERSON] ) від А до Б - землі гр. [PERSON] від Б до В - землі Іллічівської с.р, від В до Г землі [PERSON] Л [PERSON] від [PERSON] до А - землі Іллічівської с.р. Згідно з п.1.3 Договору іпотеки вартість предмета іпотеки становить 71727,00 грн. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Іпотекодержателем являється TOB «ФК «Довіра та гарантія». Банк виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, проте, всупереч умовам кредитного договору Відповідач не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам? Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 24.12.2010 Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області винесене рішення по справі № 2-12915/10, яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму боргу в розмірі 60161 грн 36 коп., заборгованість по процентам 7970 грн 17коп., пеню за порушення строків погашення заборгованості за рік 4136 грн 68коп., пеню за порушення строків погашення процентів за рік 7440 грн 06 коп., а всього 79708 грн 27 коп., судовий збір у розмірі 797 грн 08 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн. Факт наявної заборгованості встановлений, а відповідно до ст.82 ЦПК, обставини які встановлені судом доказуванню не підлягають. 17 червня 2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 014/07-169/455 від 26.09.2007 перейшло до ПАТ «Вектор Банк». 17 червня 2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено Договір відступлення права вимоги № 265/ФК-16, відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором № 014/07-169/455 від 26.09.2007 перейшло до TOB «ФК «Довіра та гарантія». 22 червня 2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладено Договір відступлення прав за Договорами іпотеки, відповідно до якого право вимоги за Іпотечним договором № 014/07-169/455 від 12.09.2008 перейшло до ПАТ «Вектор Банк». 22 червня 2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та TOB «ФК «Довіра та гарантія» укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого право вимоги за Договором іпотеки № 014/07- 169/455 від 12.09.2008 перейшло до TOB «ФК «Довіра та гарантія». 28 березня 2017 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області винесена ухвала, якою задоволено заяву TOB «ФК «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у виконавчих провадженнях № 25529681, № 255530050, відкритих 31 березня 2011 року Костянтинівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби по примусовому виконанню рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 2-12915/10 від 24 грудня 2010 року. Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Відповідно до п.2.1 Договору відступлення права вимоги №265/ФК-16 від 26.09.2007, первісний кредитор (Клієнт) відступає новому кредиторові (Фактору) права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за оплату та на умовах, визначених Договором відступлення права вимоги №265/ФК-16 від 21.09.2015. За Реєстром боржників до Договору відступлення права вимоги №265/ФК-16 від 21.09.2015, у зв`язку з невиконанням зобов`язань у Позичальника існує заборгованість за Кредитним договором № 014/07-169/455 від 26.09.2007 у розмірі 631405,88 грн, що складається: сума заборгованості по тілу кредиту - 58021,52 грн, сума заборгованості по відсотках - 49374,67 грн, сума пені банку - 524009,69 грн. Оскільки зобов`язання за кредитним договором не погашені, кредитний договір не припинений, і строк його дії не закінчився, TOB «ФК «Довіра та гарантія» звертається до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки, передбаченого законом, покладається на іпотекодержателя, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно з п.37 Постанови №5 Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 невиконання вимог «частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 того Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Відповідно до п.5.3 Договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється шляхом продажу Іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України "Про іпотеку". Згідно з ч.1 ст.38 Закону України «Про іпотеку», дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя та продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Згідно з положеннями п.6 ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку», в разі звернення стягнення на предмет іпотеки початкова ціна іпотечного майна, з якої починаються торги, встановлюється рішенням суду. Станом на сьогоднішній день у Костянтинівському МРВДВС ГТУЮ у Донецькій області перебуває на виконанні виконавче провадження № 25529681. В період з 07.09.2016 р. по 10.07.2019 р. в примусовому порядку Костянтинівським МРВДВС ГТУЮ у Донецькій області, стягнено з [PERSON] кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/07-169/455 26.09.2007 року на загальну суму 5 961, 20 (П`ять тисяч дев`ятсот шістдесят одна гривня 20 копійок) які отримані Товариством у такому порядку: 07.19.2016 \~ \~ \~ \~ - 188,64 грн, 03.11.2016 - 94,32 грн, 27.12.2016 - 102,98 грн, 27.04.2017 - 205,96 грн, 06.07.2017 - 313,76 грн, 05.12.2017 - \~ \~ \~ \~542,91 грн, 19.01.2018 \~ \~ \~ \~ - 726,67 грн, 06.02.2018 - \~ \~ \~ \~198,86 грн, 03.03.2018 - 198,86 грн, 04.04.2018 - 198,86 грн, 11.05.2018 - 198,86 грн, 30.05.2018 - \~ \~ \~ \~198,86 грн, 27.07.2018 - 198,86 грн, 29.08.2018 - 198,86 грн, 27.09.2018 \~ \~ \~ \~ - 198,86 грн, 31.10.2018 - 198,86 грн, 04.12.2018 \~ \~ \~ \~ - 397,72 грн, 26.12.2018 - 204,77 грн, 28.01.2019 - \~ \~ \~ \~204,78 грн, 27.02.2019 \~ \~ \~ \~- 174,73 грн, 26.03.2019 - 321,16 грн, 24.04.2019 \~ \~ \~ \~- 321,16 грн, 28.05.2019 - \~ \~ \~ \~185,95 грн, 03.07.2019 - \~ \~ \~ \~185,95 грн, а всього - \~ \~ \~ \~5961,20 грн. Та обставина, що з 07.09.2016 р. по 03.07.2019 р було стягнуто лише 5961,20 грн, тоді як загальна сума заборгованості дорівнює 631219,93 грн (по тілу кредиту - 58021,52 грн, по відсотках - 49374,67 грн, пені банку - 523219,93 грн), ставить під сумнів можливість повного виконання рішення суду, а тому TOB «ФК «Довіра та гарантія» звертається до суду із заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог як стягувача. Підстави заявлених позовних вимог сторона позивача виклала, окрім позовної заяви, також у відповіді на відзив (а.с.91), зауваживши, зокрема на такому: Станом на дату звернення до суду із заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки, зобов`язання за кредитним договором № 014/07-169/455 від 26.09.2007 року (далі за текстом - Кредитний договір) не виконанні, заборгованість не погашена, кредитний договір не був припинений і строк його дії не закінчився, а тому вимоги є об`єктивними та обґрунтованими. У постанові від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) Велика Палата ВС відступила від правового висновку, викладеного Верховним Судом України 23 вересня 2015 року в постанові у справі № 6-1206цс15. Зазначеною постановою усталену судову практику в цивільних справах цієї категорії фактично було змінено та розтлумачено положення ЦК України таким чином, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору. Також не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій і процентів, передбачених умовами договору та ЦК України. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду № 921/107/15-г/16 від 18 вересня 2018 року, зазначено, що наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно; стягнення заборгованості за основним зобов`язанням не виключає можливості задоволення вимог кредитора за рахунок забезпечувального зобов`язання. Крім того, незважаючи на існуючі рішення судів, заборгованість за кредитними договорами не погашена, що у свою чергу надає банку право на задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки (а.с.91). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2019 року відкрите провадження по цивільній справі за дійсним позовом за правилами загального позовного провадження, цивільну справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні (а.с.72-73). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2019\~року підготовче провадження у цивільній справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні (а.с.114). Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, явку представника у судове засідання не забезпечив, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника з посилання на підтримання позову у повному обсязі (а.с.110). Представник відповідача Шамардін В. М. у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність з посиланням на невизнання позову у повному обсязі. Підстави невизнання позову сторона відповідача виклала у відзиві на позовну заяву (а.с.85-86), а також у клопотанні про застосування строків позовної давності (а.с.97-98), пославшись на таке: Спір між позивачем та відповідачем було вирішено рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24.12.2010 по справі №2-12915/10, відповідно до якого позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено, а саме стягнуто: 30161,36 грн основний борг, 7970,17 грн - заборгованість по процентах, 7440,06 грн - пеня за порушення строків погашення процентів за рік , а загалом - 79708,27 грн. Звертаючись 18.07.2019 із даним позовом TOB «ФК «Довіра та гарантія» просить звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/07-169/455 від 26.09.2007 у розмірі 631405,88 грн, що складається з: суми заборгованості по тілу кредиту - \~ \~ \~ \~58021,52 грн, суми заборгованості по процентах - 49374,67 грн, суми пені банку - \~ \~ \~ \~524009,69 грн. Таким чином, нарахування заборгованості по процентах та пені відбулося після ухвалення судового рішення, що вважає безпідставним, з огляду на таке. Верховний Суд у постанові від 04 липня 2018 року у цивільній справі №310/11534/13-ц виклав такий висновок щодо застосування норм права, який відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин: наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився. У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 333/4397/15-ц зазначив, що якщо за судовим рішенням з відповідача стягнуто кредитну заборгованість, то суд не може змінити спосіб виконання такого рішення суду на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки рішення суду про стягнення заборгованості має виконуватися за рахунок усього майна, що належить боржнику. Також, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 14 грудня 2016 року у справі №6-2462цс16. Позивач в межах строку позовної давності, а саме 24.11.2010, звернувся до суду. Приймаючи до уваги, що [PERSON] не виконала зобов`язань по поверненню кредитних коштів, передбачених договором, суд стягнув з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором №014/07-169/455 від 26.09.2007 сумі 79708,27 грн.? Зверненням до суду з позовною заявою 24.11.2010 позивачем перервано перебіг позовної давності. Новий строк позовної давності (після його переривання) почав свій перебіг наступного дня після пред`явлення позову. Такий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 07 червня 2017 року у справі № 6-298цс17. З 24 листопада 2010 року по 18 липня 2019 року минуло більше ніж три роки, а отже строк позовної давності до вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення простроченої заборгованості за кредитним договором сплив. Тож вважає, що позов не підлягає задоволенню через сплив позовної давності. Судом встановлено: 26 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (Кредитор) та [PERSON] (Позичальник) був укладений кредитний договір № 014/07-169/455, відповідно до умов якого Кредитор надає Позичальнику кредит на строк по 26.09.2017 (включно) у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 61000,00 грн, а Позичальник зобов`язується належним чином використати (на купівлю будинку) та повернути Кредитору суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно з умовами договору та Тарифами Кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором (а.с.9-18). 26 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) був укладений іпотечний договір № 014/07-169/455, яким забезпечені вимоги Іпотекодержателя за зобов`язаннями за кредитним договором № 014/07-169/455 від 26.09.2007. Предметом іпотеки за цим Договором є нерухоме майно: земельні ділянки загальною площею 0,3200 га та розташований на них жилий будинок з надвірними будівлями, розташовані по [ADDRESS] (а.с.19-25). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2010 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором договором\~№ 014/07-169/455 від\~26 вересня 2007 року в розмірі 60161 грн 36 коп, заборгованість по процентам\~7970 грн 17 коп, пеню за порушення строків погашення заборгованості за рік 4136 грн 68 коп, пеню за порушення строків погашення процентів за рік\~ 7440 грн 06 коп, а всього\~- 79708 грн\~27 коп. (а.с.5-6). 28\~березня 2017\~року Костянтинівським\~міськрайонним судом\~Донецької області\~ухвалено змінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у виконавчих провадженнях № 25529681, № [NUMBER] , відкритих 31 березня 2011 року Костянтинівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби по примусовому виконанню рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 2-12915/10 від 24 грудня 2010 року, яким стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/07-169/455 від 26 вересня 2007 року в розмірі 60161,36 грн, заборгованість по процентам 7970,17 грн, пеня за порушення строків погашення заборгованості за рік 4136,68 грн, пеня за порушення строків погашення процентів за рік 7440,06 грн, а всього 79708,27 грн, а також судовий збір у розмірі 797,08 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн (а.с.7-8). З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з такого: Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таку вимогу іпотекодержатель за змістом діючого цивільного законодавства може пред`явити в межах строку позовної давності. Відповідно до ст.256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253\~ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1). За зобов`язаннями\~з визначеним\~строком виконання\~перебіг позовної\~давності починається\~зі спливом\~строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Правовідносини за кредитним договором регулюються Главою 71 ЦК «Позика. Кредит. Банківський вклад». За приписами ч.2 ст.1054 ЦК України (§ 2. Кредит) до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Абзацом другим частини першої статті 1049 ЦК України (§ 1.\~Позика) якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судовим рішенням від 24.12.2010 у цивільній справі №2-12915/10 встановлено, що в червні 2009 року Банком направлена відповідачу вимога (лист-повідомлення №607) про дострокове повернення кредиту та сплати відсотків. Матеріали цивільної справи №2-12915/10 (оглянуті судом) на а.с.23 містять копію «Вимоги про усунення порушення за кредитним договором № 014/07-169/455 від 26.09.2007» від 25 червня 2009 р. за № 607, за текстом якої Банк вимагає протягом не більш ніж 30 календарних з дати цієї вимоги, а саме до 22.07.2009 здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі разом зі сплатою процентів та пені відповідно до умов Кредитного договору у розмірі 57832,74 грн. У постанові від 05.07.2017 у\~справі\~№ 6-3116цс16 Верховний Суд України зауважив, що пред`явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків за користування ним, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов укладеного договору змінив строк виконання основного зобов`язання. Таким чином зверненням до суду з позовною заявою про стягнення суми заборгованості Кредитором перервано перебіг позовної давності. Новий строк позовної давності (після його переривання) почав свій перебіг наступного дня після пред`явлення цього позову, тобто з 24.11.2010, що узгоджується з висновком Верховного Суду України у постанові від 07 червня 2017 року у справі № 6-298цс17. Право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло у Кредитора у зв`язку з невиконанням боржником вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі протягом трирічного строку, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання (тридцять перший день після отримання вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі), якою слід вважати 24.11.2010. Станом на час звернення до суду з дійсним позовом минуло близько дев`яти років, тобто більше ніж три роки від дати змінення Кредитором строку виконання Боржником основного зобов`язання, а отже строк позовної давності до вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення простроченої заборгованості за кредитним договором сплив. Виходячи з вищевикладеного, у задоволенні позову належить відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Outcome: dismissed