overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

У червні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 29 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1334. Від шлюбу спільних дітей не мають. Тривалий час між ними були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Відносини між ними зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливими. Відповідач не бажає добровільно розлучитися через органи ДРАЦС. У зв`язку з цим просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 29 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1334. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів у відсутності відповідача. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що учасники справи перебувають у шлюбі, який зареєстровано 29 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1334, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 29.07.2015 року (а.с.4). Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що в сім"ї учасників справи за час подружнього життя із-за різних поглядів на шлюб та сім"ю, та через несумісність характерів часто виникали конфлікти та непорозуміння, відсутнє почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Тривалий час вони разом не проживають, спільного бюджету та господарства не ведуть. Зберегти сім"ю та примиритися не бажають. Отже суд вважає, що подальше перебування подружжя у шлюбі, суперечить їх інтересам, а тому приходить до висновку про необхідність розірвання вказаного шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що він є рідним сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла матір заявника - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. Заявник є спадкоємцем першої черги. Для отримання свідоцтва про право на спадщину заявник звернувся до Другої павлоградської державної нотаріальної контори, але при вивченні документів виявилась розбіжність у написанні прізвища заявника та його матері, а саме - « [PERSON] » та « [PERSON] ». У зв`язку із зазначеним, заявник позбавлений можливості отримати спадщину. В судове засідання заявник не з`явився, від представника заявника надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09 липня 2019 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження, виданого 28 травня 1959 року та складеного на російській мові, заявник « [PERSON] » народився [INFO] , мати - « [PERSON] », місце народження - м. Горлівка (а.с.6). З паспорта заявника вбачається, що останній народився [INFO] м. Горлівка Донецької області. Як вказано у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Той факт, що померла [PERSON] є рідною матір`ю заявника, підтверджено та наявними матеріалами у справі. Відмінність у написанні їх прізвищ зумовлена різним перекладом з російської на українську мову. Таким чином, з огляду на зміст досліджених письмових доказів, суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження, вважає вимогу заявника такою, що ґрунтується на вимогах закону, в зв`язку з чим його заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги фактичним розпадом сім`ї з травня 2017 року, неможливістю подальшого спільного проживання сторін і збереження шлюбу. Вказано на залишення набутого у шлюбі прізвища і покладення судових витрат на відповідача. Ухвалою суду від 11.06.2020 ухвалено розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. 12.08.2000 між сторонами зареєстровано шлюб, позивач до реєстрації шлюбу мала прізвище " [PERSON] ", після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с. 4). Сторони є батьками дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8), які наразі проживають з матір`ю (позивачем) (а.с. 9). Сторони не підтримують подружніх стосунків з травня 2017 року, не ведуть спільне господарство, мають різні погляди на сімейне життя. Подальше збереження їх шлюбу неможливе. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - далі СК). Згідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх дітей, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати 840,80 грн судового збору (а.с. 3). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

у червні 2020 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 25 лютого 2017 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний актовий запис за № 98. [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] . Спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки, фактичні шлюбні відносини припинені, припинено спільне господарство, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 червня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі.(а.с. 17) Позивач в підготовчому судовому засіданні підтримала вимоги заяви та просила шлюб між сторонами розірвати. Відповідач в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 25 лютого 2017 року перебувають у шлюбі, що був зареєстрований Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний актовий запис за № 98, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. 13) [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] . (а.с. 14) З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При укладенні шлюбу відповідач [PERSON] змінила прізвище. В судовому засіданні позивач просила змінити своє прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вбачається за необхідне змінити прізвище позивача на дошлюбне, зокрема з " [PERSON] " на " [PERSON] ". На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

У червні 2020 року позивач, як правонаступник ПАТ КБ "ПриватБанк", звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів за кредитним договором б/н від 27.03.2012, згідно якого відповідач отримав кредит у банку. Відповідачем допущено несвоєчасне повернення коштів за кредитним договором, які банк просить стягнути у загальній сумі 132898,03 грн. Також заявлено вимогу про стягнення сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 2102,00 грн. Позивач у судове засідання представника не направив, у справі є клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника, про наявність достатніх доказів у справі та заочний розгляд справи. Відповідач у судовому засіданні з позовом погодилась повністю, вимоги банку визнала, на пропозицію суду запропонувати інший, аніж банк, розрахунок можливої заборгованості, альтернативного розрахунку не запропонувала. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 N 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач розрахунок не оспорив розрахунку заборгованості, відтак суд приймає його як належний та допустимий доказ. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором і позов підлягає задоволенню повністю. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача 2102,00 грн судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 лютого 2004 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Могилів-Подільського міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №27. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалось, оскільки вони мають різні погляди на життя, внаслідок чого почастішали сварки. Між сторонами зникло порозуміння, відбувся повний розлад сімейних відносин, а саме відносини перестали базуватися на засадах взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Влітку 2020 року шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб носить лише формальний характер, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати, після розірвання\~шлюбу відновити\~дошлюбне прізвище\~" [PERSON] ".Суду пояснила, що більше року вони не проживають разом із відповідачем та вважає, що сім`ю їх зберегти неможливо, примиритися не погодилася. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив щодо розірвання шлюбу. Суду пояснив, що він із позивачкою не проживає більше року, оскільки позивач його вигнала. Вважає, що спочатку потрібно поділити майно, а потім розривати шлюб. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 14 лютого 2004 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Могилів-Подільського міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №27 (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8). Судом встановлено, що сімейне життя сторін не склалось, оскільки вони мають різні погляди на життя, внаслідок чого почастішали сварки. Між сторонами зникло порозуміння, відбувся повний розлад сімейних відносин, а саме відносини перестали базуватися на засадах взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Влітку 2020 року шлюбні відносини між сторонами припинені. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і зберегти її неможливо, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

У червні 2021 року, відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, Приватне акціонерне товариство "Українська Страхова Компанія" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування, в якій просило суд стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 30\~677,14 грн. та судові\~витрати по\~справі.\~ В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між Кредитною Спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] укладено кредитний договір № 6109к від 12.06.2013 року, згідно якого на підставі рішення Кредитного комітету № 840к від 11.06.2013 року Кредитна Спілка «Українська кредитна спілка» надала, а [PERSON] отримала у тимчасове користування грошові кошти з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у розмірі 12\~500,00 грн. строком на 24 місяці з 12.06.2013 року по 12.06.2015 року включно зі сплатою процентів у розмірі 27,6 % річних. На підставі додаткової угоди від 14.10.2013 року до кредитного договору № 6109к від 12.06.2013 року відповідачу додатково надано у тимчасове користування кредитні кошти у розмірі 1 300,00 грн. строком на 24 місяці з 14.10.2013 року по 14.10.215 року включно зі сплатою процентів у розмірі 27,6% річних. Між Приватним Акціонерним Товариством «Українська страхова компанія» та Кредитною Спілкою «Українська кредитна спілка» укладено договори добровільного страхування кредитів № 15 від 01.07.2013 року, № 24 від 01.11.2013 року. У відповідності із Додатком № 1 до договорів добровільного страхування кредитів № 15 від 01.07.2013 року, № 24 від 01.11.2013 року, кредитний договір, укладений між Кредитною Спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 60\~015,00 грн. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачувала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~У червні 2021 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй [PERSON] , [INFO] , трудової книжки серії [NUMBER] від 06.08.1980 року. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначила, що вона досягла, згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" , пенсійного віку, у зв`язку із цим вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області за призначенням пенсії. В документах, які вона надала до Пенсійного фонду, а саме, в трудові книжки серії [NUMBER] від 06.08.1980 року, було виявлено виправлення в даті її народження, зокрема, число 15 було виправлено на число 19. \~ \~ \~ \~У зв`язку із зазначеним, їй було відмовлено Пенсійним фондом в прийнятті документів для оформлення пенсії. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного, [PERSON] змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу. \~ \~ \~ \~Заявник у судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, вимоги, викладені у заяві, підтримує. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав пояснення щодо заявлених вимог. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові докази по справі, знаходить заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню на підставі п. 5 ч. 2 ст. 293, 294, п.6 ч.1 ст. 315, ст. 316, ст.ст. 318-319 ЦПК України, п.п. 1-4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року з змінами „Про судову практику у справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення, оскільки по справі встановлений і доведений факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - трудової книжки серії [NUMBER] від 06.08.1980 року. \~ \~ \~ \~Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що передбачено п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, оскільки встановлення даного факту для заявника продовжить юридичні наслідки, а саме - надасть можливість призначити та отримувати пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

у червні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 24 квітня 2017 року. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили, спільних дітей не мають, тривалий час проживають окремо, втратили взаєморозуміння, примирення між ними виключається, збережнння шлюбу суперечить його інтересам. Позивач був належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з`явився. Надіслав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити (а.с. 26). Відповідачка [PERSON] , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти задоволення позову, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] (а.с. 30). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають в шлюбі з 24 квітня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 17 серпня 2018 року Христинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 5). Сімейні відносини сторони припинили, спільних дітей не мають, проживають окремо, примирення не досягли. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи клопотання відповідачки, суд вважає необхідним залишити прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved