Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Волиньобленерго" в особі Луцької міської філії звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення сум боргу за активну електричну енергію, двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини, пені, інфляційних нарахувань та річних процентів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 вересня 2009 року між ПАТ «Волиньобленерго» та [PERSON] було укладено Договір про постачання електричної енергії №529-2003000 (далі - Договір), за яким Постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є невідємними його частинами. Позивач на виконання умов Договору постачав споживачу [PERSON] електроенергію в період з березня 2015 року по вересень 2017 року включно за тарифами, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг. Однак відповідач не повністю оплатив спожиту за цей період електричну енергію, у звязку з чим станом на 17 серпня 2017 року утворилась заборгованість за активну електричну енергію в сумі 5449,79 гривень. Крім того, умовами договору передбачено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужностей, визначених Договором, споживач сплачує постачальнику електричної енергії вартість різниці фактично спожитої та договірної величини в розмірі, встановленому ст.26 Закону України « Про електроенергетику». В травні 2017 року перевищення ліміту споживання, встановленого в Договорі склало 2555 КВт*год, на суму 4916, 08 гривень. Всього двократна вартість різниці фактично спожитої і договірної величини споживання електричної енергії за травень 2017 року склала 4916,08 гривень. Також, умовами договору передбачено, що за внесення платежів з порушенням термінів, визначених додатком №2, споживач оплачує постачальнику електричної енергії пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. А тому, за період з 20.02. 2017 року по 19.02. 2018 року відповідачу нараховано пеню в сумі 1189,92 гривні. Також, з урахуванням ст. 625 ЦК України відповідач [PERSON], який прострочив виконання грошового зобовязання відповідно до умов Договору, зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума інфляційних збитків за період з березня 2015 року по січень 2018 року становить 3080, 56 гривень, три проценти річних за період з 20 лютого 2015 року по 19 лютого 2018 року становить 319,22 гривні. На підставі вищевикладеного просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Луцької міської філії\~5\~449,79 гривень заборгованість за активну електричну енергію,\~ 4916,08 гривень двократну вартість різниці між фактично спожитою електричною енергією і договірною велечиною, 1189,92 гривень - пені, 3080,56 гривень - додаткових нарахувань із застосуванням індексу інфляції, 319,22 гривень - три проценти річних із простроченої суми. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, просила вимоги за заявою задовольнити, не заперечувала щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих на те суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи наявне поштове повідомлення. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 вересня 2009 року між ПАТ «Волиньобленерго» та [PERSON] було укладено Договір про постачання електричної енергії №529-2003000 (далі - Договір), за яким Постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є невідємними його частинами (а. с. 8-19). Порядок постачання електричної енергії та взаємовідносини зі споживачами усіх форм власності регулюється спеціальним законодавством, зокрема\~Законом України «Про електроенергетику»,\~Правилами користування електричною енергією, затвердженими\~постановок Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р., (із змінам] та доповненнями - в подальшому\~ПКЕЕ). Відповідно до п.5.1. Правил споживання електричної енергії основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін є договір про постачання електричної енергії, споживання електричної енергії без договору не допускається. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Підпунктом 2 пункту 10.2 ПКЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобовязаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору. Відповідно до п.2.3 Договору споживач зобовязується оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №2 «Порядок розрахунків» та №3 «Порядок зняття показів засобів обліку електричної енергії». Згідно п.2. Додатку №2 до Договору споживач за 15 днів до початку календарного місяця здійснює платіж на наступний календарний місяць у сумі 100% вартості очікуваного обсягу постачання електричної енергії. Пунктом 8.1. Договору визначено, що оплата електричної енергії та інших платежів здійснюється Споживачем самостійно шляхом перерахування коштів на відповідні розрахункові рахунки постачальника електроенергії в терміни визначені додатком №2 «Порядок розрахунків». Як вбачається з розрахунку, долученого до матеріалів справи, [PERSON] сплачував кошти за спожиту електричну енергію, однак не в повному обсязі, та не у відповідності до рахунків, сформованих юрисконсультом Луцької міської філії ПрАТ «Волиньобленерго». Всупереч умовам Договору, відповідачем, не здійснено своєчасної оплати вартості отриманої активної електричної енергії, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 5449,79 гривень, що підтверджується долученими до позовної заяви розрахунками (а.с.42-48). З урахуванням положень статтей\~549,\~625 ЦК України\~та\~Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування та проценти річних від простроченої суми основного боргу. Пунктом 4.2.1 Договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.3- 2.2.4 цього Договору, з порушенням термінів, визначених додатком №2 «Порядок розрахунків», споживач оплачує постачальнику електричної енергії пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Відтак, враховуючи положення\~Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та зазначеного пункту Договору, відповідачу проведено нарахування пені в період з 20.02.2017 року по 19.02.2018 року на суму 1189,92 гривні, що підтверджується приєднаним до матеріалів справи розрахунком (а.с. 49-50). Відповідно до статтей\~11,509,525,526,610 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, односторонньої відмови від виконання договору чи зміни умов його виконання не допускається. Згідно зі\~статтею 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на зазначене, проведено нарахування 3% річних з простроченої суми - у розмірі 319,22 грн., та додаткових нарахувань із застосуванням індексу інфляції на суму 3080,56 гривень (а.с. 51-60).. Згідно із Додатком № 1 до Договору «Обсяги споживання електричної енергії відповідачу [PERSON] на період травень 2017 року була встановлена величина споживання електричної енергії 600 кВт. год. Разом з тим, згідно з даними рахунку про використану електричну енергію, фактичний обсяг споживання електричної енергії становив:3155квТ год., відтак, договірну величину споживання електричної енергії перевищено на 2555 кВт. год. Порушуючи умови Договору, відповідач не здійснив оплати заборгованості за понад договірне споживання електроенергії за травень 2017 року. Відповідно до ч. 5\~ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період споживачі сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини. Як вбачається з рахунку № 529 2003000/5/4 від 21.05.2017 року встановлений тариф за електроенергію в розмірі 1,9241 грн/кВт/год, отже заборгованість відповідача за перевищення ліміту споживання, встановленого в договорі становить 4916,08 гривень (2555КВт*год х 1,9241) (а.с. 41). Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, суд вважає заявлені позовні вимоги правомірними, обґрунтованими та такими, що слід задовольнити. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved