Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

02.04.2018 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04.09.2002 року, від спільного проживання у них народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на повному її утриманні. Відповідач не виконує належним чином батьківські обов'язки, не турбується про матеріальне забезпечення дітей, їх розвиток та стан здоров'я, не зустрічається із ними та не приймає участі у їх вихованні. Тому, позивач просила в судовому порядку позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], судові витрати залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подав. Представник третьої особи, Орган опіки і піклування при виконавчому комітеті Трушківської сільської ради Білоцерківського району Київської області, в судове засідання не з'явився, до суду надійшов лист про розгляд справи без участі представника третьої особи на розсуд суду. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши позивача, покази свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Так, з матеріалів справи ( а.с. 4-10,16 ) вбачається, що [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], та [PERSON], [INFO], останнє місце проживання за адресою: [ADDRESS], з 04.09.2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.11.2017 року, що набрало законної сили 28.11.2017 року. Від спільного проживання сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та перебувають на повному її утриманні. Також, з матеріалів справи ( а.с. 12 -15) вбачається, що [PERSON], [INFO], за час проживання в с. Трушки Білоцерківського району характеризувався з негативної сторони, до сільської ради неодноразово надходили скарги на його поведінку від родичів, зловживає алкогольними напоями, веде бродячий та аморальний спосіб життя, з 2016 року не цікавиться життям своїх дітей, не відвідує їх, не надає кошти на утримання, не спілкується з дітьми, не турбується про їх фізичний розвиток, не цікавиться їх здоров'ям. Позивач сумлінно та добросовісно виконує батьківські обов'язки, стежить за успішністю дітей, за їх побутовими умовами , харчуванням, одягом, активно цікавиться життям дітей у школі, допомагає їм із заняттями, забезпечує їх матеріально, дотримується належних матеріально - побутових умов проживання дітей та санітарно - гігієнічних норм за місцем проживання дітей. Діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], навчаються у Трушківській загальноосвітній школі І - ІІІ ступенів, батько участі у їх вихованні та навчанні не приймає, батьківські збори не відвідує. Зазначені обставини також узгоджуються з показами свідків: [PERSON], [PERSON]. Згідно із висновком від 26.09.2017 року № 02-31-336 ( а.с.11), Опікунська рада при виконавчому комітету Трушківської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини ( ст..151 СК України). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач не надав до суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача. Суд, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, приходить до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], оскільки ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, а в бездіяльності відповідача вбачається свідоме ухилення від виконання батьківських обов'язків в обсязі необхідному для повноцінного розвитку дітей, розвитку її особистості та уявлення про навколишній світ, засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі та нормального самоусвідомлення. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 704,80 грн. ( а.с.1) та заявила клопотання про залишення даних витрат за нею.

Outcome: approved