Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

01 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до приватного підприємства «Івушка Шостка» (далі - ПП «Івушка Шостка»), Шосткинської міської ради Сумської області про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок затоплення квартири. Свої вимоги мотивує тим, що позивач є власником двокімнатної квартири [ADDRESS] . Право власності зареєстровано у Комунальному підприємстві «Шосткинське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» №34753865, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав №32809298 від 10.01.2012. Будинок в якому розташована квартира позивача утримується ПП «Івушка Шостка» та знаходиться на балансі Шосткинської міської ради. В 2012 році покрівля даху житлового будинку, в якому проживає позивач почав протікати, у зв`язку з чим [PERSON] звернулася з відповідною заявою до Виконавчого комітету Шосткинської міської ради щодо його ремонту. На звернення, [PERSON] отримала письмову відповідь за підписом заступника міського голови м. Шостка про те, що ремонт покрівлі мав бути виконаний до кінця вересня місяця 2012 року. В свою чергу ПП «Івушка Шостка» на звернення позивача також надало відповідь, що ремонт покрівлі даху будинку [ADDRESS] графіком запланований на 2016 рік. Однак ремонт покрівлі в даному будинку проведений не був, внаслідок чого в лютому 2017 року сталося затоплення квартири талими водами. Під час затоплення квартири були пошкоджені вхідні двері квартири, стіни та стеля в коридорі, в результаті потрапляння води до розподільної коробки електромережі виникло замикання та пожежа. На звернення позивача скласти Акт пошкодження квартири внаслідок затоплення квартири талими водами, ПП «Івушка Шостка» не реагує, а тільки пропонує їй оформити договір про надання послуг з утримання будинку, прибудинкової території та сплати заборгованості. Але ж заборгованість виникла з причини не виконання відповідачем своїх обов`язків. Затопленням квартири їй спричинено матеріальну шкоду в сумі 7000 грн 00 коп. Добровільно відшкодувати завдану матеріальну шкоду відповідач відмовляється, а тому була змушена звернутися з даним позовом до суду. 13 червня 2019 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 13 червня 2019 року було надіслано відповідачам рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу їх місцезнаходження. (а.с. 82, 93) 23 вересня 2019 року від представника відповідача ПП «Івушка Шостка» надійшов відзив на позовну заяву, в якому позов не визнає та просить відмовити [PERSON] у задоволенні її позовних вимог. Відзив на позовну заяву мотивували, тим що позивачем не надано жодних доказів факту затоплення квартири, підтвердження та обґрунтування ціни позову - 7000 грн 00 коп. (а.с.84-86) 10 жовтня 2019 року від відповідача Шосткинської міської ради Сумської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити [PERSON] задоволенні позовних вимог, оскільки не вбачають в своїх діях порушення прав позивача.( 96-99) Ухвалою суду постановленою 27 вересня 2019 року відповідачу ПП «Івушка Шостка» було відмолено у задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.(а.с.92) Ухвалою суду постановленою 16 січня 2020 року позивачу [PERSON] було відмолено у задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. (а.с.101) Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав №32809298 від 10 січня 2012 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . (а.с.4) З відповіді №2302/01-33 від 04 вересня 2012 року заступника міського голови Пустовіта В.Є., на адресу [PERSON] , вбачається, що згідно повідомлення ПП «Івушка Шостка» ремонт покрівлі буде виконано до кінця вересня місяця поточного року. (а.с.7) У відповіді №104 від 06 червня 2016 року директора ПП «Івушка Шостка», квартиронаймачу [PERSON] , зазначено, що ремонт покрівлі внесено в графік поточного ремонту покрівлі на 2016 рік. Також зазначено, що ремонт покрівлі буде проведено після оплати заборгованості в сумі 1896 грн 61 коп. (а.с.8) Із заяви [PERSON] на адресу директора ПП «Івушка Шостка» від 23 лютого 2017 року, вбачається, що позивач просить направити представника ЖКО для складення Акту про затоплення квартири [ADDRESS] , а також для складення Акту про заміну внутрішньої електромережі. (а.с.9) Листом №79 від 28 лютого 2017 року директором ПП «Івушка Шостка» запропоновано [PERSON] з`явитися до ПП «Івушка Шостка» для оформлення договору про надання послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкової території. Також, було запропоновано сплатити заборгованість за послуги, яка виникла станом на 28 лютого 2017 року в сумі 2331 грн 37 коп. (а.с.11) З товарних чеків від 23.09.2017, від 24.09.2017, від 22.09.2017, наданих до суду [PERSON] , вбачається, що були придбані стройматеріали на загальну суму 6557 грн 00 коп. (а.с.19) Як вбачається з розписки [PERSON] від 22 вересня 2017 року, ним в період з 20 вересня 2017 року по 22 вересня 2017 року проводилися ремонтні роботи на даху п`ятиповерхового будинку [ADDRESS] належної [PERSON] . В ході робіт був проведений демонтаж старого покриття даху, монтаж проміжного та кровельного покриття площею 57 кв.м. За проведені підрядні роботи отримано винагороду в сумі 2500 грн 00 коп. (а.с.20) Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. 57-60 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З наведеного вбачається, що обов`язок доказування розподіляється згідно з перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач -відсутність його вини в заподіянні шкоди. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] звернулася з даним позовом до суду у вересні 2017 року. Протягом всього часу розгляду справи позивач не надала жодного доказу залиття квартири, доказів пошкодження майна внаслідок затоплення квартири, не заявила клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи. Так, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 і зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року №927/11207 (надалі - Правила), передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). У додатку №4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Відповідачі факт своєї вини з приводу даного спору заперечують. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. [PERSON] не довіла факту залиття її квартири у лютому місяці 2017 року, оскільки належних доказів, які б підтверджували факт залиття її квартири, до матеріалів справи не додано. Зокрема, позивач не надала комісійного акта, складеного за участю представників обслуговуючої організації, яким би було зафіксовано сам факт затоплення, а також причини затоплення та завдані пошкодження, внаслідок чого підстави для стягнення з відповідачів матеріальної шкоди - відсутні, що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № № 6-2125цс16. Таким чином, оскільки позивачем на обґрунтування позову не надано суду переконливих доказів, у суду не має законних підстав для задоволення вказаних вимог, оскільки рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку про відмову [PERSON] у задоволенні її позовних вимог.

Outcome: dismissed