Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

01 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Білопільської міської ради Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 31 січня 2017 року померла її племінниця [PERSON] (дошлюбне прізвище Пінголь) [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на квартиру під №1 у будинку №12 по вул. Свердлова у м. Білопілля Сумської області та земельну ділянку за цією ж адресою, площею 0,0835 га, з кадастровим номером 5920610100:00:007:0763 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Зазначає, що є єдиним спадкоємцем [PERSON] У встановленому законом порядку спадщину після смерті останньої не прийняла через обєктивні та непереборні труднощі, у звязку з відсутністю спадкових документів, які на той час знаходилися у друзів померлої. На даний час має намір переоформити спадщину на себе, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину внаслідок пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті племінниці, [PERSON], 28 січня 2017 року, тривалістю в три місяці. Ухвалою від 04 лютого 2019 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом з призначенням її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 09 годину 05 березня 2019 року (а. с. 47). У хвалою від 05 березня 2019 року з Білопільської районної державної нотаріальної контори ГТУЮ у Сумській області витребувано належним чином завірену копію спадкової справи відносно [PERSON], яка померла 03 листопада 2014 року, а також з Сумського обласного державного нотаріального архіву належним чином завірену копію спадкової справи №307/2013, заведеної Білопільською районною державною нотаріальною конторою відносно померлого 23 травня 2013 року [PERSON] та у підготовчому засіданні оголошено перерву до 11 години 29 березня 2019 року (а. с. 58-59). У підготовче засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 90). Представник відповідача Білопільської міської ради Сумської області у підготовче засідання не зявився. Міський голова надіслав листа про розгляд справи у відсутність їх представника, позов визнають (а. с. 52). У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частинами 3 та 4 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, Цивільний процесуальний кодекс України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні в правовідносинах, що виникли між сторонами. Відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже у суду наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозвязку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ст. 1265 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що 23 травня 2013 року в м. Білопілля Сумської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №194725 (а. с. 23) Після смерті останнього відкрилася спадщина на 50% квартири, розташованої за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Свердлова, 12/1, що належали померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Білопільської міської ради Сумської області 04 березня 2002 року на підставі розпорядження від 28 лютого 2002 року, записаного в реєстрову книгу за №57460. Крім спадкодавця співвласником вказаної квартири у свідоцтві зазначена [PERSON] (а. с. 26). 21 грудня 2013 року Білопільською районною державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] заведена спадкова справа №307/2013 після померлого 23 травня 2013 року чоловіка, [PERSON], зареєстрована у Спадковому реєстрі за №55524113. Спадкоємцю видані свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстровими номерами 1580 та 1582 на 50/100 частки зазначеної вище квартири, а також на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Свердлова, 12/1, площею 0,0835 га, з кадастровим номером 5920610100:00:007:0763 (а. с.15-16, 68, 73-75). Крім того судом встановлено, що [PERSON] померла 03 листопада 2014 року в м. Білопілля Сумської області. Спадкова справа смерті останньої не заведена (а. с. 24, 70). На день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO] разом із донькою [PERSON] (а. с. 12-20, 78). Таким чином, [PERSON] в установленому законом порядку прийняла спадщину за законом після смерті матері, [PERSON], є єдиним спадкоємцем останньої за законом і набула право на спадщину з моменту її відкриття. Також із матеріалів справи вбачається, що [PERSON], яка є племінницею позивача по материнській лінії, померла 28 січня 2017 року у м. Білопілля Сумської області. (а. с. 10-22, 77). Після смерті останньої відкрилася спадщина на все її майно та права на нього, у тому числі й успадковане після смерті матері право власності на квартиру та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Свердлова, 12/1. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на день смерті 28 січня 2017 року була зареєстрована одна за вказаною вище адресою. Спадкова справа після її смерті не заведена (а. с. 55, 77). Позивач зверталася до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті [PERSON], однак нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальних дій внаслідок пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини (а. с. 9). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем пятої черги за законом після померлої 31 січня 2017 року племінниці, [PERSON], однак не може реалізувати своє право на спадщину у звязку із пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті племінниці, [PERSON], яка померла 31 січня 2017 року внаслідок відсутності спадкових документів, які на той час знаходилися у друзів померлої. Суд вважає дану причину поважною і приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved