overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

у квітні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 31 грудня 2015 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 4372, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки. Протягом тривалого часу фактичні шлюбні відносини припинені, припинено спільне господарство, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 травня 2019 року відкрито провадження у даній справі.(а.с.17) У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. Вислухвши пояснення сторін у справі та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 31 грудня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. 6) Від шлюбу сторони мають двох доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається та не заперечувалось у судовому засіданні, що сторони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. В судовому засіданні позивач просила змінити своє прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вбачається за необхідне змінити прізвище позивача на дошлюбне, зокрема з " [PERSON] " на " [PERSON] ". На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

у квітні 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 30 вересня 2011 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що в книзі реєстрації актів, зроблено відповідний актовий запис за № 1448. Спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки, фактичні шлюбні відносини припинені, припинено спільне господарство, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі.(а.с.18) Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх суд задовольнити. Відповідач у судове засіданні не з`явився, надіслав до суду заяву про визнання позову. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 30 вересня 2011 року перебувають у шлюбі, що був зареєстрований Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, за актовим записом № 1448, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів - [PERSON] , [INFO] (а.с.11), та [PERSON] , [INFO] .(а.с. 12) З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. В судовому засіданні позивач просила змінити своє прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вбачається за необхідне змінити прізвище позивача на дошлюбне, зокрема з " [PERSON] " на " [PERSON] ". На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 840,80 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

У квітні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], обґрунтовуючи позовні вимоги фактичним розпадом сім`ї з серпня 2019 року, неможливістю подальшого спільного проживання сторін і збереження шлюбу. Вказано на залишення набутого у шлюбі прізвища і покладення судових витрат на відповідача. Позивач звернулася до суду з заявою про підтримання позову, розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить ухвалити заочне рішення. Відповідач подав заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності. Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України розглядає справу по суті. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. 16.09.2011 між сторонами зареєстровано шлюб, позивач до реєстрації шлюбу мала прізвище " [PERSON] ", після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с. 6). Сторони є батьками дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 8) та [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Сторони не підтримують подружніх стосунків з серпня 2019 року, разом не проживають, не ведуть спільне господарство, мають різні погляди на сімейне життя. Подальше збереження їх шлюбу неможливе. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - далі СК). Згідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх дітей, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати 840,80 грн судового збору (а.с. 3). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути із ПрАТ „Завод Запоріжавтоматика" заборгованість по заробітній платі в розмірі 16475,02 грн. 78 коп., середній заробіток за весь час затримки розрахунку в розмірі 38181,15 грн., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 4363,56 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він працював у ПрАТ „Завод Запоріжавтоматика" слюсарем-інструменталізмом 6-го розряду інструментального цеху з 01.06.2020 року по 28.12.2020 року. 28.12.2020 року згідно наказу № 158-к був звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Позивач зазначає, що ПрАТ „Завод Запоріжавтоматика" неодноразово порушувало законодавство про працю, що призвело до виникнення заборгованості по заробітній платі. Після неодноразового звернення до ПрАТ „Завод Запоріжавтоматика" заробітна плата частково була погашена, але не в повному обсязі, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення такої заборгованості та інших виплат. Період затримки виплати заробітної плати позивачу позивачем зазначається у 105 днів, і сума до стягнення становить 38181,15 грн. Позивач,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

У квітня 2020 р. ПАТ "Запоріжжяобленерго" звернулося до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом про стягнення вартості не облікованої електричної енергії з [PERSON] в сумі 10 010,10 грн., вартості додаткових витрат у розмірі 552,12 грн., та витрати по оплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. В позовній заяві позивач зазначає, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» до 01.01.2019 року здійснювало постачання електричної енергії, а на теперішній час надає послуги з розподілу електричної енергії, на об`єкт розташований за адресою буд. [ADDRESS] на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] та укладеного з ним договору про користування електричною енергією від 17.12.2012 року. 25.07.2019 року при здійсненні працівниками ПАТ "Запоріжжяобленерго" перевірки дотримання споживач ПРРЕЕ, було виявлено порушення, зокрема, дії споживача, що призвели до зміни показів засобу обліку, а саме лічильник не до обліковує спожиту електричну енергію. Контролер мав можливість виявити дане порушення під час контрольного огляду. Виявлене порушення зафіксовано Актом про порушення №00144108 від 25.07.2019 р. Внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ позивач зазнав додаткові витрати пов`язані з ремонтом однофазного електронного лічильника НІК2102 (поточний, ІІ група складності) у розмірі 206,83 грн.; заміною однофазного лічильника за заявою населення у розмірі 139,90 грн.; проведення позачергової технічної перевірки однофазного лічильника за заявою споживача у розмірі 113,37 грн., а разом на суму 460 грн. 10 коп., що з урахуванням ПДВ становить 552 грн. 12 коп. Враховуючи той факт, що відповідач в добровільному порядку не сплатив борг за порушення відповідач змушений був звернутися до суду з вище вказаним позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.08.2020 року відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено без виклику сторін. Відповідач відзиву на позовну заяву або заяв іншого змісту до суду не подав. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Клопотань від учасників справи не надходило. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних правовідносин є,зокрема,правочини. З 01.01.2019 р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

У липні 2012 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказав, що 07 жовтня 2007 року між ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник ТОВ «КБ»Дельта») та [PERSON] був укладений договір кредиту №004-24035-071007 згідно умов якого банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, випустив та надав Держателю платіжну картку, встановивши ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 30 000,00 грн. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру із сплатою відсотків згідно тарифів на обслуговування платіжних карток із сплатою проценту, строком кредитування протягом 365 календарних днів. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не зявився. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07 жовтня 2007 року між ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник ТОВ «КБ»Дельта») та [PERSON] був укладений договір кредиту №004-24035-071007 згідно умов якого банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, випустив та надав Держателю платіжну картку, встановивши ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 30 000,00 грн. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру із сплатою відсотків згідно тарифів на обслуговування платіжних карток із сплатою проценту, строком кредитування протягом 365 календарних днів. Однак позичальник належним чином своїх зобовязань за договором не виконував, і станом на час звернення з позовом до суду заборгованість відповідача перед банком складає 5 682,54 грн., з яких: тіло кредиту - 2 805 грн. 67 коп., відсотки за користування кредитом - 861 грн. 77 коп., заборгованість по комісіям - 2 015 грн. 10 коп., пеня - 255 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість у примусовому порядку. Ці обставини підтверджуються: кредитним договором 07 жовтня 2007 року №004-24035-071007, розрахунками заборгованості за кредитним договором, з яких вбачається, що [PERSON] не виконує зобовязання з повернення грошових коштів За таких обставин, на користь ПАТ «Дельта Банк» підлягає стягненню з відповідача заборгованість в сумі 5 682,54 грн. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед банком. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

У липні 2012 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказав, що 10 серпня 2007 року між ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник ТОВ «КБ»Дельта») та [PERSON] був укладений договір кредиту №002-22077-100807 згідно умов якого банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, випустив та надав Держателю платіжну картку, встановивши ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 30 000,00 грн. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру із сплатою відсотків згідно тарифів на обслуговування платіжних карток із сплатою проценту, строком кредитування протягом 365 календарних днів. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не зявився. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10 серпня 2007 року між ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник ТОВ «КБ»Дельта») та [PERSON] був укладений договір кредиту №002-22077-100807 згідно умов якого банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, випустив та надав Держателю платіжну картку, встановивши ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 30 000,00 грн. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру із сплатою відсотків згідно тарифів на обслуговування платіжних карток із сплатою проценту, строком кредитування протягом 365 календарних днів. Однак позичальник належним чином своїх зобовязань за договором не виконував, і станом на час звернення з позовом до суду заборгованість відповідача перед банком складає 12 785,52 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 878 грн. 09 коп., відсотки за користування кредитом - 2 513 грн. 68 коп., заборгованість по комісіям -4 393 грн. 75 коп., пеня - 150 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість у примусовому порядку. Ці обставини підтверджуються: кредитним договором 10 серпня 2007 року №002- 22077-100807, розрахунками заборгованості за кредитним договором, з яких вбачається, що [PERSON] не виконує зобовязання з повернення грошових коштів За таких обставин, на користь ПАТ «Дельта Банк» підлягає стягненню з відповідача заборгованість в сумі 12 785,52 грн. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед банком. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

У липні 2012 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказав, що 22 червня 2007 року між ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник ТОВ «КБ»Дельта») та [PERSON] був укладений договір кредиту № 002-22000-220607 згідно умов якого банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, випустив та надав Держателю платіжну картку, встановивши ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 30 000,00 грн. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру із сплатою відсотків згідно тарифів на обслуговування платіжних карток із сплатою проценту, строком кредитування протягом 365 календарних днів. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, яка у встановленому порядку оповіщена про час і місце судового засідання, до суду не зявилась. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22 червня 2007 року між ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник ТОВ «КБ»Дельта») та [PERSON] був укладений договір кредиту № 002-22000-220607 згідно умов якого банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, випустив та надав Держателю платіжну картку, встановивши ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 30 000,00 грн. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру із сплатою відсотків згідно тарифів на обслуговування платіжних карток із сплатою проценту, строком кредитування протягом 365 календарних днів. Однак позичальник належним чином своїх зобовязань за договором не виконувала, і станом на час звернення з позовом до суду заборгованість відповідача перед банком складає 9 767,33 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість у примусовому порядку. Ці обставини підтверджуються: кредитним договором 22 червня 2007 року №002-22000-220607 , розрахунками заборгованості за кредитним договором, з яких вбачається, що [PERSON] не виконує зобовязання з повернення грошових коштів. За таких обставин, на користь ПАТ «Дельта Банк» підлягає стягненню з відповідача заборгованість в сумі 9 767,33 грн. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед банком. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

У липні 2013р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що є власником квартири, в якій відповідачі зареєстровані, але не проживають з січня 2012р. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на зазначені обставини; представник відповідача - позов визнала частково, вважала, що неповнолітні діти відповідача [PERSON] своє право на житло зберігають; третя особа - проти позову не заперечував. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.156ЖК України, ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом та втрачають таке право у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 04.08.1998р., укладеного на Товарній біржі "Нерухомість-Південь" за №2450. З тверджень позивача вбачається, що за вказаною адресою проживали та є зареєстрованими відповідачі [PERSON], неповнолітні онуки позивача: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], але з січня 2012р. вони в спірній квартирі [ADDRESS] не проживають, про що свідчить складений 22.07.2013р. головою ЖБК "Іскра-2" акт про не проживання. Як встановлено, з січня 2012р. відповідач [PERSON] разом з неповнолітніми дочками переїхала на постійне проживання у квартиру [ADDRESS], 1/3 частка якої їй належить на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.07.1996р. Даний факт підтверджений як поясненнями представника відповідача, так і довідкою про зміну місця навчання дочки [PERSON] у січні 2012р. Також, на даний час розірваний шлюб між відповідачем [PERSON] і [PERSON] (третя особа). Обставин, які б свідчили про поважність відсутності відповідачів понад встановлені строки у жилому приміщенні позивача, судом не встановлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що підстав для збереження за відповідачами права користування житлом, яке є власністю позивача, не має, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу також присуджуються з відповідача [PERSON] понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON]) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства "БАНК ПЕРШИЙ" (далі по тексту - відповідач, ПАТ "БАНК ПЕРШИЙ"), в якому просить суд стягнути на свою користь з відповідача 4000,00 доларів США, 65 доларів США нарахованих відсотків та зобов'язати сплатити відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виплати вкладу у сумі 4250,70 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.03.2014 року між сторонами укладено Договір банківського вкладу (депозиту) №ДФ-058998 (далі по тексту - Договір), відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4000,00 доларів США на строк 61 день з 07.03.2014 року по 07.05.2014 року з виплатою відповідачем на користь позивача відсотків на суму вкладу з розрахунку 10% річних. Позивач виконав свої зобов'язання та надав відповідачу грошову суму, передбачену у Договорі, проте, відповідач порушив зобов'язання, оскільки, коли строк дії Договору закінчився, та ПАТ «Банк ПЕРШИЙ» зобов'язаний був повернути позивачу грошові кошти та нараховані відсотки, останньому було відмовлено, у зв'язку із чим останній був вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання, яке відбулося 02.10.2014 року, не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не повідомив. Заяв та клопотань від нього на адресу суду не надходило. Суд,

Outcome: partial