Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON]) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі по тексту - відповідач, ТОВ "Авто Просто") про розірвання угоди та стягнення коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 вересня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено Угоду № 0323494 (надалі - Угода), предметом якої є надання позивачу послуги системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля Chery Tiggo. Відповідно до ст.5 Угоди, позивач сплатив відповідачу суму вступного внеску в розмірі 3951,36 грн., а також здійснював щомісячні внески на користь відповідача, які направлені на сплату послуг Авто Просто. Всього позивачем було сплачено відповідачу 28804,21 грн., що підтверджується квитанціями про сплату внесків, однак відповідач не здійснив жодних дій, направлених на виконання послуг, вказаних в Угоді, а тому, 13.06.2013 року [PERSON] звернулася з письмовою заявою до відповідача з вимогою розірвати угоду, відшкодувати їй сплачені грошові кошти відповідно до Угоди, однак відповідач відмовився розривати Угоду та перераховувати грошові кошти, у зв'язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом, відповідно до якого просить розірвати Угоду №0323494 від 28.09.2010 року, укладену між [PERSON] та ТОВ «Авто Просто» та стягнути з ТОВ «Авто Просто» грошові кошти в розмірі 28804, 21 грн., сплачені відповідно до Угоди. Позивач у судове засідання, яке відбулося 03.04.2014 року, не з'явилась, на адресу суду надійшла заява, згідно якої позивач просить розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позовні вимоги повністю підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання, яке відбулося 03.04.2014 року, не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, а тому, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні, яке відбулося 04.03.2014 року, представник відповідача надав суду письмові заперечення, згідно яких зазначив, що заперечує щодо задоволення позовних вимог. Вважає твердження позивача щодо бездіяльності ТОВ «Авто Просто» безпідставними, оскільки відповідачем були здійснені дії, вказані в Угоді, а саме: представником ТОВ «Авто Просто» були надані позивачу роз'яснення щодо змісту Угоди; надані примірники Угоди разом з додатками для підписання позивачем; співробітники відповідача провели перевірку правильності заповнення бланку Угоди з додатками; було внесено дані позивача до електронних баз даних; Угода була включена до групи №1076 та надано порядковий номер у групі №222, відповідачем від імені позивача, на виконання умов Угоди, було укладено договір страхування майнових інтересів учасника з відповідною страховою компанією, щомісячно позивачу надсилалися квитанції на оплату щомісячних внесків, проводилися асигнаційні акти у орендованому відповідачем приміщенні. Вважає, що звернення [PERSON] до суду з вимогою розірвати Угоду є передчасним, оскільки для розірвання Угоди потрібно лише надіслати на адресу ТОВ «Авто Просто» заяву щодо розірвання Угоди з особистим підписом. Крім того, представник відповідача зазначає, що сума в розмірі 28804,21 грн., яку просить стягнути позивач, не є збитками, оскільки не є витратами позивача на відновлення свого порушеного права, а тому просить відмовити в задоволенні позову. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 28.09.2010 року було укладено Угоду №0323494 від 28.09.2010 року, предметом якої є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля (а.с. 15-21). Відповідно до заяви [PERSON] від 11.06.2013 року, позивач звернулась до відповідача з письмовою вимогою розірвати Угоду, як це передбачено в ст. 13 п. 13.1 Додатку № 2 до Угоди № 0323494, оскільки автомобіль вона не отримала, вважає, що ТОВ «Авто Просто» не виконує взятих на себе зобов'язань, не виконує умови договору, а тому в письмовій заяві просила розірвати договір та відшкодувати їй грошові кошти в розмірі 28804,21 грн., сплачені нею на користь відповідача (а.с.22). 07.08.2013 року [PERSON] надійшла відповідь на її заяву про розірвання Угоди № 323494 та повернення коштів, в якій було повідомлено про відмову в задоволенні її вимоги щодо розірвання Угоди, оскільки відповідачем були виявлені розбіжності між підписом, яким засвідчена угода та заява, у зв'язку з чим відповідач просить надіслати на його адресу ксерокопію сторінки паспорта зі зразком підпису для підтвердження ідентичності підпису. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ст. 907 ЦК України, визначено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Відповідно до ст. 13 п. 13.1 додатку 2 до Угоди, передбачено, що учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати угоду за власним бажанням, про що має повідомити ТОВ «Авто Просто» у письмовій формі. Згідно з п. 13.9 цієї ст. 13 Угоди, якщо учасник виявить бажання розірвати угоду після терміну, встановленого в попередньому пункті, але до того, як його Угода буде включена до певної групи, він повинен повідомити про це ТОВ «Авто Просто». У такому випадку Угода буде розірвана, але йому не повертається сплачена ним плата за послуги, пов'язані зі вступом до системи. Разом з тим, ні укладена між сторонами Угода № 323494 від 28 вересня 2010 року, ні додатки до неї, які є невід'ємними складовими частинами цієї угоди, не містять відомостей про те, що в разі розірвання угоди учасник повинен надати ТОВ «Авто Просто» ксерокопію сторінки паспорта зі зразком підпису для підтвердження ідентичності підпису, а тому суд вважає вимоги позивача в частині розірвання угоди між [PERSON] та ТОВ «Авто Просто» обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Стосовно позовних вимог про стягнення коштів, слід зазначити наступне. Протягом дії Угоди, позивачем було сплачено відповідачу суму коштів в розмірі 28804,21 грн., що підтверджується копіями квитанцій, наявних в матеріалах справи (а.с.4-13), та не заперечується відповідачем. Відповідно до п. 13.4 ст. 13 Додатку № 2 до Угоди визначено, що із фонду для повернення коштів ТОВ «Авто просто» повертає чисті внески. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено «якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події». Пунктом 13.4.1 ст. 13 Додатку № 2 до Угоди визначено учасників, яким в першу чергу повертаються кошти, а саме: учасник, який розірвав угоду з причини отримання ним інвалідності або смерті свого подружжя, або набуття учасником статусу безробітного, належним чином засвідченого державним центром зайнятості, який надав Авто Просто необхідні підтверджуючі документи та на момент виникнення однієї із вищезазначених обставин належним чином виконував зобов'язання за угодою. Пунктом 13.4.2 ст. 13 Додатку № 2 до Угоди визначено учасників, яким в наступну чергу повертаються чисті внески, а саме учасникам, які розірвали Угоду, не посилаючись на обставини, викладені в попередньому пункті. При цьому, пріоритет у групі надається тому учаснику, який першим подав письмову заяву про розірвання Угоди, а в разі, коли такі заяви було подано одночасно кількома учасниками, пріоритет надається учаснику, номер Угоди якої є меншим. Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Разом з тим, відповідно до положень ч. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 10 Угоди, підписання цієї угоди та додатків до неї є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом угоди та додатків до неї. Сама Угода та додаток № 2 до неї містять описання послуг, що надаються ТОВ "Авто Просто". Описання послуг приведено детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов Угоди. Отже, позивачу до підписання угоди, з боку відповідача було надано вичерпну інформацію про послуги, що надаються відповідачем. Згідно ч. 2 ст. 10 Угоди, учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника АВТО ПРОСТО, уважно прочитав та зрозумів Угоду та всі Додатки до неї, що засвідчує своїм підписом. Таким чином, Угода № 0323494 від 28 вересня 2010 року з додатками була укладена з урахуванням волевиявлення позивача, оскільки, позивач був обізнаний про умови цієї угоди і погодився з ними, підписуючи таку Угоду на вказаних умовах. Позивачем не надано доказів, що вона відноситься до тієї категорії учасників, яким в першу чергу повертаються кошти, у зв'язку з чим відповідачем не порушено умови Угоди щодо повернення чистих внесків, укладеної між сторонами угоди, а також норм чинного Законодавства України, твердження позивача, наведені у позовній заяві, є такими, що не ґрунтуються на умовах Угоди № 0323494, норм Законодавства України, а також не відповідають фактичним обставинам справи, і як наслідок є безпідставними. Враховуючи викладене, суд вважає, що укладена між сторонами Угода є видом цивільного договору, змістом договору є, власне ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати взяті на себе зобов'язання і тягне за собою виконання зобов'язань для кола осіб, що його підписали, і оскільки Додатком № 2, який є невід'ємною частиною цієї Угоди передбачено, що повернення сплачених чистих внесків учаснику, що розірвав Угоду, тільки після повернення коштів учасникам, визначених в п. 13.4.1 ст. 13 Додатку № 2 до Угоди, то це не є порушенням прав учасника системи «Автотак», оскільки, підписуючи в межах чинного законодавства України вказану Угоду, учасник - позивач добровільно погодився на встановлення особливого порядку повернення чистих внесків, в разі розірвання укладеної Угоди, беручи при цьому на себе відповідні зобов'язання, а тому вимоги позивача в частині стягнення коштів є передчасними та такими, що не підлягають до задоволення. На підставі наведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про розірвання угоди та стягнення коштів підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial