Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

У червні 2013 року ПАТ "А-Банк" звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 14.05.2008 року між ПАТ "А-Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 4600,80 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з чим станом на 15.05.2013 року останній має заборгованість по кредиту на загальну суму 53339 грн. 94 коп., яку банк і просив стягнути на свою користь. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала просила задовольнити. Відповідач та його представник проти позову заперечили, зазначили, що відповідач договір з позивачем не укладав, кредит не брав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Частиною 1 статті 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, а п.1 ч.2 вказаної статті встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Як вбачається з матеріалів справи свої вимоги по поверненню кредитних коштів Банк обґрунтував наявністю Заяви відповідача на видачу кредиту, як кредитного договору б/н від 14 травня 2008 року між сторонами. Тобто у відповідача виник обов'язок згідно договору повернути кредит ( ст. 1049 ЦК України). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні факт укладення такого договору заперечив, пояснивши, що не підписував дану угоду. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до висновку експерта по результатам проведення почеркознавчої експертизи № 1/469 від 25.07.2014 року підпис від імені [PERSON] на лицевій та зворотній стороні Заяви позичальника від 14.05.2008 року - виконаний не [PERSON], а іншою особою. Приймаючи до уваги, що позивач у своїй позовній заяві спирався на вказану вище Заяву як єдиний доказ укладення кредитного договору, суд вважає, що даний кредитний договір є неукладеним і у [PERSON] не виникло зобов'язань перед банком які витікають з договору кредиту, а тому відсутні правові підстави стягнення коштів з відповідача. Згідно з вимогами частин 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання представника позивача на недоліки у проведенні судової почеркознавчої експертизи непереконливі і спростовуються матеріалами справи. Проведена експертиза сумніву у суду не викликає. Посилання представника позивача на те, що відповідно до висновку експерта по результатам проведення почеркознавчої експертизи № 1/469 від 25.07.2014 року підпис від імені [PERSON] на лицевій двох копіях паспорту, копії довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, в заяві про особисті дані та в довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальная, 30 дней льотного периода» від 14.05.2008 року виконані самим [PERSON], суд до уваги не приймає, оскільки позивач у своїй позовній заяві чітко зазначив, що лише Заява разом з Умовами надання кредиту «Розстрочка» складає кредитно-заставний договір, а вказані представником позивача копії документів на яких містяться підписи відповідача договором не являються. Таким чином , позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України передбачено, що сторони, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: dismissed