Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

01 липня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 грудня 2011 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 380. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , 2012 року народження. Вказує, що подружнє життя не склалось, оскільки мають різні погляди на сімейне життя на обов`язки. Подружні відносини припинилися з 03.08.2020 року. Вважає, що можливості зберегти смію не має, подальше сімейне життя неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, в позовній заяві просила розгляд справи провести без її особистої участі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] », судові витрати залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги визнав в повному обсязі. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 20 грудня 2011 року у в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області укладено шлюб між сторонами, актовий запис № 380. (а.с.10). Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.9). У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказує, що шлюбні відносини припинені з 03.08.2020 року. Причиною є різні погляди на сімейне життя на обов`язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка побажала залишити шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір у розмірі 908,00 гривень залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved