Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з метою отримання банківських послуг відповідач звернувся до позивача. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитними коштами відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31 липня 2020 року має заборгованість у розмірі 74 106,73 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 06 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримав, у встановлені судом строки відзив не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями: анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг, виписки за договором, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.15-42, 45-47, 52-53). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.10-12) станом на 31 липня 2020 року заборгованість по кредитному договору відповідача становить 74 106,73 грн. з яких: 944,10 грн. - заборгованість за кредитом, 73 162,63 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 Велика Палата Верховного Суду вважає, що витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та витяг з умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не визнаються відповідачкою та не містять її підпису не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами, шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Отже підстав для стягнення відсотків, нарахованих в розмірі встановленому Тарифами обслуговування кредитних карт, умовами та правилами надання банківських послуг не вбачається, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. За таких обставин, частково задовольняючи позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в розмірі 944,10 грн.. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 2102,00 грн.

Outcome: partial