Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

01.12.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказувала, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківського обов'язку по надання коштів на утримання сина [PERSON], [INFO], просила постановити рішення про стягнення коштів з відповідача на її користь на утримання дитини, в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити вимоги позову (а.с.12). Відповідач двічі в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, клопотань та заяв про розгляд справи без нього не надходили (а.с.11, 13). Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом З урахуванням позицій сторін, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з таких підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який проживає спільно з матір'ю [PERSON] і перебуває на її утриманні, що стверджується свідоцтвом про народження дитини відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції у Вінницькій області від 17.01.2014 р. та довідкою виконавчого комітету Гайсинської міської ради Вінницької області № 3735 від 28.11.2016 р. (а.с.4,6). Відповідач [PERSON] працює малярем-штукатуром в будівельній компанії «Стікон» м. Одеса, відомості про доходи відсутні. Спірні правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п. 3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей присуджуються в частці від доходу за рішенням суду, розмір якої не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; якщо ж платник аліментів має нерегулярний дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника, одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки, встановлені обставини свідчать, що відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку по утриманню малолітньої дитини, чим порушує права, то кошти на утримання малолітньої дитини потрібно стягувати з нього примусово. З урахуванням визначеного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України одночасно із задоволеними позовними вимогами з відповідача на користь позивачки, необхідно присудити документально підтвердженні витрати на правову допомогу в сумі 400 грн., які є менші гранично визначених законом. (а.с. 9) На підставі викладеного, ст. ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved