Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно постанови НКРЕКП №1274 від 16.04.2015 року ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» наділене правом провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг та Криворізького району Дніпропетровської області (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в м. Кривий Ріг) в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні підприємства. Тобто, ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» є газорозподільним підприємством - оператором газорозподільної системи в розумінні п.п.3 п.1 розділу І Кодексу газорозподільних систем. Судом встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], яке включає: житловий будинок з мансардою «Г-1» площею побудови 213 кв.м., загальною площею 151,9 кв.м., житловою площею 101,4 кв.м.; душ «Д» площею побудови 51 кв.м.; сарай «Ж» площею побудови 33,7 кв.м.; сарай «Е» з погребом «Е п/д» площею побудови 51 кв.м.; сарай «З» площею побудови 32,9 кв.м.; гараж «И» площею побудови 37,1 кв.м.; сарай «К» площею побудови 10,1 кв.м., розташованих на присадибній земельній ділянці площею 0,0832 га (а.с.32, 33-35). 10.04.2008 року між [PERSON] та ВАТ «КРИВОРІЖГАЗ», правонаступником якого є ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ», було укладено договір б/н про надання населенню послуг з газопостачання до домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], з відкриттям на ім'я [PERSON] особового рахунку [NUMBER] (а.с.37, 38). Під час укладення договору, 10.04.2008 року представниками газопостачального підприємства було проведено інвентаризацію за вказаною адресою з урахуванням відомостей, наданих споживачем, та їх фіксацією в картці абонента стосовно опалювальної площі будинку 220 кв.м., кількості газових приладів - 2. Картка підписана абонентом [PERSON] без зауважень (а.с.67). За вказаною адресою з 29.04.2010 року зареєстровано місце проживання лише [PERSON], що підтверджується інформацією про зареєстрованих осіб станом на 01.09.2017 року, відомостями з адресно-довідкового підрозділу, відомостями в договорі про надання населенню послуг з газопостачання (а.с.6, 23). 08.06.2017 року в ході проведення перевірки за адресою: [ADDRESS], в присутності споживача [PERSON] працівниками ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» було встановлено порушення п.7 гл.9 розділу Х Кодексу ГРМ, а саме: наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу - сумнівна свинцева пломба заводу-виробника; лічильник працює з ривками, гальмуванням, що свідчить про його роботу в позаштатному режимі. За фактом виявленого порушення складено акт №39, а прилад обліку - лічильник Галлус G4, 2007 року випуску, демонтовано та направлено для проведення експертизи з фіксацією вказаних дій протоколом №0299 від 08.06.2017 року (а.с.8, 9-12). Згідно зі ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» повірка засобів вимірювальної техніки - встановлення придатності засобів вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, до застосування на підставі результатів контролю їх метрологічних характеристик. Відповідно до п.2 ч.5 ст.28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», повірка здійснюється посадовими особами територіальних органів і метрологічних центрів - державними повірниками, атестованими у порядку, встановленому нормативно - правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Згідно з пунктами 3.1.3, 3.2.2-3.2.5, 3.2.8, 3.3.1, 3.3.2, 3.3.4 Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України №619 від 27.12.2005 року (далі за текстом - Положення №619 від 27.12.2005 року), лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі в таких випадках: у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак зняття мастичних пломб або порушення повірчого тавра; зриву або пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника. У разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак порушень, зазначених у п.п.3.1.3 цього Положення, складається акт про виявлені порушення, який підписується представником газопостачальної (газотранспортної) організації та споживачем, що є підставою для проведення експертизи лічильника газу та відшкодування збитків. При наявності акта про виявлені порушення або заяви споживача про проведення експертизи лічильника газу газопостачальна (газотранспортна) організація зобов'язана протягом трьох робочих днів у містах та п'яти робочих днів у сільській місцевості від дати реєстрації заяви або акта про виявлені порушення у відповідних журналах реєстрації газопостачальної (газотранспортної) організації демонтувати та відправити лічильник газу на експертизу. Демонтаж лічильника газу проводиться у присутності споживача представником газопостачальної (газотранспортної) організації, якому в установленому порядку надано право виконувати монтажні роботи. У присутності споживача лічильник пакується представником газопостачальної (газотранспортної) організації в пакет з поліетилену або з іншого цупкого матеріалу, який опломбовується пломбою газопостачальної (газотранспортної) організації. Представник газопостачальної (газотранспортної) організації спільно із споживачем складають та підписують акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи. У разі відмови споживача від підпису в акті про демонтаж лічильника газу представником газопостачальної (газотранспортної) організації робиться відповідний запис. Демонтований лічильник газу доставляється на місце проведення експертизи представником газопостачальної (газотранспортної) організації або споживачем (на його бажання), про що робиться відповідний запис в акті про демонтаж лічильника газу. Експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. Споживач має право бути присутнім під час проведення експертизи лічильника газу. Як вбачається з матеріалів справи, що також підтверджено оглянутим судом відеозаписом, наданим представником позивача, під час проведення перевірки представники ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» діяли у порядок та у спосіб, передбачені Кодексом ГРМ та Положенням №619 від 27.12.2005 року, зокрема, після складання акту про порушення №39 від 08.06.2017 року з огляду на характер виявленого порушення, яке визначає доцільність проведення експертизи відповідно до п.п.3.1.3 Положення№619 від 27.12.2005 року, проведено демонтаж лічильника в присутності споживача [PERSON] із встановленням іншого лічильника газу типу Самгаз G4 зав.№4834185, та для захисту від зовнішнього втручання демонтований лічильник газу поміщено до спеціального пакету та опломбовано пломбою ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ». Вказані обставини також підтвердили допитані судом в якості свідків [PERSON], [PERSON], достовірність показів яких не викликає у суду сумнів, оскільки вони узгоджуються з наявними доказами. Акти про порушення, демонтаж приладу обліку для проведення експертизи підписано [PERSON], що ним не оспорювалось. При цьому, відповідач під підпис був ознайомлений із днем та часом проведення засідання з розгляду акту о 14.00 год. 20.07.2017 року (п.8 акту, а.с.7-зворот), експертизи лічильника о 13.00 год. 14.06.2017 року ДП «Кривбасстандартметрологія» на базі сервісного центру з повірки побутових та промислових лічильників газу ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» по пр-ту Металургів 1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. За результатами проведення експертизи із фіксацією висновків в акті №93 від 14.06.2017 року (а.с.13) встановлено цілісність заводської пломби та повірчого тавра, однак виявлено пошкодження цілісності відлікового механізму та наявність механічних пошкоджень. Так експертною комісією виявлено наступне порушення: вирізана частина біндекса праворуч; змінена конструкція лічильника шляхом заміни калібрування коліс на колеса невідповідного розміру. Дані порушення є наслідком несанкціонованого втручання в роботу лічильника шляхом прихованих заходів, що призвели до недостовірних показів. Лічильник не придатний для експлуатації (а.с.13). Факт встановлення непридатності лічильника для експлуатації також підтверджується довідкою ДП «Кривбасстандартметрологія» від 14.06.2017 року (а.с.14). За даних обставин суд відхиляє доводи відповідача та його представника щодо відсутності втручання в роботу лічильника газу, а також неможливість втручання в його роботу без пошкодження наявних пломб. Крім того, в судовому засіданні відповідач допускав ймовірність пошкодження лічильника його онуками, що є свідченням фактично визнання можливої наявності порушень. Не зважаючи на ці обставини, відповідач намагався ввести суд в оману з метою уникнення відповідальності. Крім того, безпідставними є посилання відповідача на незгоду з висновками експертизи, оскільки про день, час та місце її проведення він був повідомлений належним чином під підпис в актах та протоколі від 08.06.2017 року, однак не з'явився без поважних причин, заяв про відкладення проведення експертизи не подавав, результати експертизи у встановленому законом порядку не оскаржував. Крім того, відповідно до п.5 гл.10 розділу Х Кодексу ГРМ, проведення експертизи за відсутності споживача, повідомленого належним чином, є правомірним та не може свідчити про недійсність таких висновків. З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що встановлені судом обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, поза розумним сумнівом доводять факт допущення [PERSON] несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу прихованими способами, за що передбачена відповідальність, адже відповідно до п.4 гл.6 розділу Х Кодексу ГРМ, за збереження і цілісність приладу обліку, наявних пломб відповідає саме власник (користувач), на території якого або в приміщенні якого вони встановлені. Види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об'ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування, визначені главою 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем. Зокрема, п.1 гл.2 розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено, що до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об'ємів (обсягів) природного газу належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) - робота складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу не обліковується або обліковується некоректно. Відповідно до абз.37 п.4 гл.1 розділу І Кодексу ГРМ, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об'єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Відповідно до абз.5 п. 7.4 розділу VII Типового договору розподілу природного газу, споживач зобов'язується не допускати несанкціонованого відбору природного газу. Згідно з п.п.1, 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. У підпункті 1 глави 3 Розділу 11 Кодексу ГРМ, зазначено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу шляхом прихованих засобів, розрахунок об'єму природного газу здійснюється за граничними об'ємами споживання природного газу населення з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи). Початок періоду, за який визначається об'єм необлікованого природного газу, визначається з дня встановлення лічильника газу та/або пломби, які виявилися пошкодженими (їх встановлення повинно підтверджуватися відповідним актом про їх встановлення) але не більше 12 місяців. Так, 20.07.2017 року комісія газорозподільного підприємства, на підставі акта про порушення №39 від 08.06.2017 року у відповідності до Порядку перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об'ємів природного газу у разі виявлення порушень Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494, розрахувала не облікований (донарахований) об'єм та обсяг природного газу і його вартість у розмірі 96 884,59 грн. за період з 08.12.2016 року по 08.06.2017 року (а.с.7,17, 41-43). Перевіряючи правомірність та обґрунтованість проведених позивачем розрахунків, суд керується розділом 3 глави ХІ Кодексу ГРМ, відповідно до якого у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання спожитий об'єм природного газу визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням (визначені в Додатку №15 Кодексу ГРМ) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (в даному випадку 2 прилади), кількості зареєстрованих осіб (1 особа - [PERSON]В) за розрахунковий період (з 08.12.2016 року по 08.06.2017 року) та опалювальної площі 220 кв.м. Згідно Додатку №15 до Кодексу ГРМ, граничний обсяг споживання з використанням 1 газової плити та газового водонагрівача складає 23,6 м? на 1 особу/міс. Вартість природного газу визначається по ціні закупівлі газу Оператором ГРМ, відповідно до Наказу №53/1 від 29.02.2016 року «Про ціну природного газу для визначення вартості необлікованого (донарахованого ) об'єму природного газу» та Додатку № 1 до наказу. За період розрахунку не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу, фактично спожитий об'єм природного газу становить 1491 куб.м. При цьому, включення до розрахункового періоду 8 днів червня 2017 року в межах заявлених ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» вимог суд вважає правомірним, оскільки відповідно до п.п.п.2 п.п.11 п.5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, вказаний період є закритим балансовим, а тому нарахування таких збитків здійснюється саме ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ». Таким чином, загальна сума вартості не облікованого (донарахованого) об'єму природного газу за вказаний розрахунковий період складає 96 884,59 грн., що підтверджується належним та розгорнутим розрахунком заборгованості, виконаним у повній відповідності до вимог Порядку перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об'ємів природного газу у разі виявлення порушень Кодексу ГРМ. Доказів в його спростування відповідачем та його представником суду не надано, математичну правильність проведеного розрахунку сторона відповідача не оскаржувала. Направлений на адресу споживача [PERSON] розрахунок на оплату не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості від 20.07.2017 року залишено останнім поза увагою, оплату нарахованих збитків не здійснено, що є свідченням дійсності виникнення між сторонами спору. Натомість, висловлюючи свою незгоду із заявленим розрахунком, відповідач посилався на те, що він не є одноособовим власником житлового приміщення, а лише 1/2 його частини, у зв'язку з чим розмір опалювальної площі враховано не вірно. Крім того, вважав, що заявлення вимог лише до нього, за наявності іншого співвласника житла, є неправомірним. Однак, суд не може погодитись з такими доводами відповідача, оскільки вони є помилковими з огляду на те, що: 1) відповідачем не надано належних доказів, що станом на момент виникнення спору іншим співвласником 1/2 частини житлового приміщення була [PERSON], як і не ініційовано питання про витребування таких доказів, адже ч.2 ст.129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно п.3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (наявність відмітки на Витягу, наданому нотаріусом про укладення договору дарування не замінює собою первинних правовстановлюючих документів, які б підтверджували дійсність переходу прав власності до іншої особи); 2) [PERSON] є одноособовим споживачем послуг, що надаються ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ», відкритий на його ім'я особовий рахунок не розподілявся, за адресою: [ADDRESS] він зареєстрований сам, оплату вартості спожитого газу також здійснює одноособово, що підтверджується наданими ним копіями квитанцій (а.с.76-80); 3) жодних відомостей про зміни власника житлового приміщення, розмір опалювальної площі він не передавав, що є його обов'язком, закріпленим п.3 гл.4 розділу ІХ Кодексу ГРМ; 4) докази, що інший співвласник житла є споживачем послуг, що надаються ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ», має особовий рахунок та причетна до вчинення виявленого порушення, відсутні. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є стягнення збитків, які завдані ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» [PERSON] в результаті несанкціонованого споживання газу внаслідок прихованого втручання в роботу лічильника газу, що визначає специфіку спору, оскільки відшкодування шкоди, заподіяної несанкціонованим втручанням в роботу лічильника газу, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. За загальним принципом цивільного права, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22, ст. 611, ч. 1 ст. 623 ЦК України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. У статті 11 ЦК України серед підстав виникнення цивільних прав і обов'язків міститься «заподіяння майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі». Таким чином, заподіяння шкоди може породити цивільно-правове зобов'язання, де потерпілий виступає як кредитор, та доводить розмір збитків (ч.2 ст.623 ЦК України), а заподіювач шкоди - як боржник. При цьому, зобов'язання у зв'язку із завданням шкоди виникає за наявності трьох умов (крім наявності підстави виникнення - завдання шкоди), з яких дві мають об'єктивний характер і одна - суб'єктивний. У сукупності вони складають «генеральний делікт» за формулою: хто завдав іншому шкоди, зобов'язаний її відшкодувати. Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у ст.1166 ЦК України. Майнова шкода у розумінні ч.1 ст.1166 ЦК України - це зменшення майнової сфери потерпілого внаслідок пошкодження чи знищення його майна або внаслідок порушення його особистих немайнових прав. Знищення або пошкодження предметів матеріального світу спричиняє майнову шкоду, грошове вираженні якої називається збитками. Шкода в деліктних зобов'язаннях не тільки є обов'язковою умовою відповідальності, а й виступає як її міра. У ЦК України поняття, види і зміст збитків поміщено в розділі І «Основні положення», та ці норми є універсальними, оскільки терміном «збитки» законодавець оперує в усіх інститутах цивільного права, у тому числі при застосуванні норм про власність, юридичних осіб, відшкодування недоговірної шкоди тощо. Значення шкоди в деліктних зобов'язаннях залежить від їх цільового призначення, яке полягає в усуненні майнових наслідків правопорушення, відновлення майнової сфери потерпілого в тому стані, в якому він знаходився до завдання йому шкоди. Ця мета досягається, якщо завдана шкода буде відшкодована в повному обсязі. Обов'язковою підставою деліктної відповідальності є протиправність поведінки заподіювача шкоди. Делікті зобов'язання ґрунтуються на принципі генерального делікту, згідно з яким кожному забороняється завдавати шкоди майну чи особі. Отже, будь-яке завдання шкоди іншій особі вважається протиправним, якщо особа не уповноважена на це. При цьому слід урахувати, що для права мають значення лише ті людські дії чи бездіяльність, що, виражають волю людини, втілюються у її вчинках. Вольова дія (чи бездіяльність) людини завжди припускає наявність конкретної мети в її свідомості, що й визначає спрямованість її волі, яка виражається в тому чи іншому вчинку. Для притягнення особи до відповідальності необхідно, аби її дія була протиправною. Протиправність звичайно визначається як суперечність поведінки вимогам норми права з одночасним порушенням суб'єктивного права іншої особи. Протиправність є юридичним вираженням шкідливості дій (бездіяльності) правопорушника. Ці дії є шкідливими (суспільно небезпечними), тому що посягають на визначений інтерес, і протиправними тому, що порушують правову охорону цього інтересу. Необхідною умовою відповідальності за завдання шкоди, є причинний зв'язок між дією (бездіяльністю) заподіювача шкоди і майновою або моральною шкодою, що виникла у потерпілої особи. Із цього випливає, що відповідальність за наслідками, які настали, можлива лише тоді, коли вони були закономірним результатом вчиненого особою діяння. Дія або бездіяльність, що є однією з умов виникнення цього результату, але не пов'язані з ним внутрішнім необхідним зв'язком, є лише мотивом, але не причиною наслідків, які настали. Так, ч.1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Враховуючи доведеність в ході судового розгляду завдання збитків ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» саме [PERSON] в результаті здійснення ним несанкціонованого споживання газу внаслідок прихованого втручання в роботу лічильника, що є порушенням в розумінні Кодексу ГРМ із спричиненням збитків, та визначає наявність деліктних зобов'язань, в яких вина [PERSON] є доведеною та не спростована ним, а відтак є юридичною підставою для покладення на нього відповідальності за відшкодування збитків, спричинених ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» за спожитий не облікований (донарахований) об'єм природного газу в сумі 96 884,59 грн. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Інші доводи та посилання відповідача суд вважає неприйнятними з огляду на їх безпідставність, недоведеність та суперечливе надання ним пояснень з метою уникнення відповідальності та введення суду в оману. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1600 грн. в рахунок відшкодування судового збору.

Outcome: approved