Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

01.04.16 року позивач [PERSON], звернулась до суду з позовом про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло, перерозподіл часток співвласників приватизованого житла, визнання права власності на квартиру внаслідок приватизації та в порядку спадкування, після уточнення якого просить визнати частково недійсною приватизацію квартири [ADDRESS], виключивши із складу осіб, які брали участь у приватизації [PERSON], що померла [INFO]; скасувати частково Розпорядження №36560 Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів від 24 березня 1994 року про передачу квартири [ADDRESS] у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], виключивши із складу осіб, які брали участь у приватизації -[PERSON], що померла [INFO]; визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], що видане Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів 24 березня 1994 року (реєстр № 15- 2261) у частині права власності [PERSON]; встановити, що внаслідок приватизації квартира [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] у розмірі по 1/3 частині кожному; визнати право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] за : - [PERSON] у розмірі 4/9 частини, що складається з 1/3 частини внаслідок приватизації та 1/9 частини внаслідок спадкування після смерті її чоловіка [PERSON]; - [PERSON] у розмірі 4/9 частини, що складається з 1/3частини внаслідок приватизації та 1/9 частини внаслідок спадкування після смерті її батька [PERSON]; - [PERSON] у розмірі 1/9 частини квартири внаслідок спадкування після смерті його батька [PERSON]. До судового засідання представник позивача [PERSON], адвокат Гаврилюк Ю.І., надала заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також просить розглядати справу за їх відсутністю. Відповідач [PERSON], до судового засідання не з'явився, однак його представник - адвокат Петров Є.В., до судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення та просив справу розглядати за їх відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове зсідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, однак у судовому засіданні, що відбулось 03.10.16 року, остання визнала позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Одеської міської ради до судового засідання надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника Одеської міської ради. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини і визначені них правовідносини. Оскільки вищезазначені правовідносини відбувалися у період дії Цивільного кодексу України 1963 року, то згідно п.4 Заключних та перехідних положень до Цивільного кодексу України 2003 року, до даних правовідносин застосовуються положення ЦК України 1963 року. Судом встановлено, що 24 березня 1994 року Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів за заявою наймача [PERSON] надало Розпорядження № 36560 про передачу квартири [ADDRESS] у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Уповноваженим власником квартири визначено [PERSON] Згідно вказаного Розпорядження УЖКГ виконкому Одеської міської ради 24 березня 1994 року було видане свідоцтво про право власності на дану квартиру (реєстр № 15-2261), яке посвідчує спільну сумісну власність спірної квартири [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Натомість, [PERSON] [INFO] померла і до дня смерті проживала в [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 774 від 12 листопада 2015 р. за підписом голови адміністрації с.Мокра - Н.П. Михальченко. Тобто, на час розгляду заяви про приватизацію квартири [ADDRESS] - 24 березня 1994 р. -[PERSON] не могла брати участь у приватизації та здійснювати своє волевиявлення з цього питання. [PERSON] була зареєстрована у спірній квартирі [ADDRESS] з 17 листопада 1978 р. по 22 березня 1995 р., що підтверджується довідкою № 3318 від 02 листопада 2015 р. КП ЖКГ «Вузовський» Київського району Одеської області та адресним листком вибуття, внаслідок чого її помилково було включено у Розпорядження УЖКГ та у свідоцтво про право власності на житло в порядку приватизації. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Відповідно до ст. 9ЦК України (в редакції 1963 року), правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю, а саме можливість мати права та набувати обов'язки. Тобто, правоздатність [PERSON] припинена [INFO] у зв'язку з її смертю. На момент приватизації квартири [ADDRESS]у 1994 році [PERSON] вже п'ять років як померла. Тобто,вона не могла брати участь у приватизації квартири, висловлювати своє волевиявлення на здійснення таких дій. Отже,і Розпорядження № 36560 про передачу квартири [ADDRESS] у спільну сумісну власність необхідно виключити [PERSON], а свідоцтво про право власності на житло на вищевказану квартиру, видане з порушення законодавства, має бути визнане недійсним у частині посвідчення права власності на спільну сумісну власність спірної квартири за [PERSON] За таких обставин, під час приватизації спірної квартири було допущено помилку, тому суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання частково недійсною приватизацію квартири [ADDRESS], виключивши із складу осіб, які брали участь у приватизації [PERSON], що померла [INFO]; часткового скасування Розпорядження №36560 Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів від 24 березня 1994 року про передачу квартири [ADDRESS] у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], виключивши із складу осіб, які брали участь у приватизації -[PERSON], що померла [INFO]; визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], що видане Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів 24 березня 1994 року (реєстр № 15- 2261) у частині права власності [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч. 2 ст. 370 ЦК України). У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦК України. У разі смерті співвласника приватизованої квартири частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (абз. 2 п. 12 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування») Нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні (п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Таким чином, у приватизованій спірній квартирі частки співвласників [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є рівними та складатимуть по 1/3 частини квартири. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23 вересня 2015 року. Спадкоємцями після його смерті є [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які у передбаченому законом порядку прийняли спадщину, звернувшись в нотаріальну контору з відповідними заявами. Переоформити свідоцтво про право власності на спірну квартиру в позасудовому порядку немає можливості, оскільки [PERSON] та [PERSON] вже померли. Оформити спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори неможливо, оскільки необхідно визначити частки у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру внаслідок приватизації. Відповідно ч.2 ст.370 ЦК України (в редакції 2003 року) у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Через смерть [PERSON] співвласника квартири, а також через невизначеність розміру часток кожного в спільній сумісній власності, виникли перешкоди в оформленні спадкових прав позивачами. Суду не надано доказів, що свідчили б про існування іншої домовленості між співвласниками щодо розміру часток у спільному майні або рішення суду з цього приводу, ніж та, про яку заявлено в позовній заяві. Доля у квартирі [ADDRESS], [PERSON] померлого [INFO], складала 1/3 частини квартири. Тобто після смерті останнього, спадкоємцями якого є сторони по справі, відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Оскільки кожен із трьох спадкоємців має рівну частку у спадковому майні, остаточний розподіл часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] має виглядати наступним чином: [PERSON]: 1/3 (внаслідок приватизації) + 1/9 (в порядку спадкування) =4/9 частини квартири; [PERSON]: 1/3 (внаслідок приватизації) + 1/9 (в порядку спадкування) = 4/9 частини квартири; [PERSON]: 1/9 в порядку спадкування. Тому, необхідно визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 4/9 частини спірної квартири за кожною в порядку приватизації та спадкування, а за [PERSON] - на 1/9 в порядку спадкування. Відповідно до ст. 1261 ЦК України У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя,який його пережив та батьки. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Положенням ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності. Суд, розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо встановлення, що внаслідок приватизації квартира [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] у розмірі по 1/3 частині кожному; визнання права спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] за : - [PERSON] у розмірі 4/9 частини, що складається з 1/3 частини внаслідок приватизації та 1/9 частини внаслідок спадкування після смерті її чоловіка [PERSON]; - [PERSON] у розмірі 4/9 частини, що складається з 1/3частини внаслідок приватизації та 1/9 частини внаслідок спадкування після смерті її батька [PERSON]; - [PERSON] у розмірі 1/9 частини квартири внаслідок спадкування після смерті його батька [PERSON] заявлені правомірно, відповідно до діючого законодавства України та без його порушень і також підлягають задоволенню.

Outcome: approved