Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивувала таким. 26 жовтня 2019 року у Снігурівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . З серпня 2020 року припини спільне проживання через різність характерів на поглядів на життя, внаслідок чого втратили почуття любові любові і поваги один до одного; проживають окремо. Позивач перебуває у стосунках з іншим чоловіком, з яким має намір створити нову сім`ю, а тому просить шлюб розірвати за формального його існування. Малолітню доньку просить залишити проживати з нею за відсутності спору про визначення місця проживання дитини. Крім того, дитина знаходяться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги доньці не надає, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації, яку вручено 30 березня 2021 року члену сім`ї - бабусі [PERSON] . Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 26 жовтня 2019 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 73); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 26 жовтня 2019 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 17). Крім того, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданого Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 26 жовтня 2019 року за актовим записом № 92 (а.с. 11). З серпня 2020 року шлюбні відносини та ведення спільного господарства між подружжям припинені; сторони проживають окремо, позивач в м. Олешки Херсонської області разом з дитиною, на підтвердження чого нею надано довідку Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Олешківської міської ради № 1531 від 26 лютого 2021 року (а.с. 12), відповідач зареєстрований та проживає в м. Снігурівка Миколаївської області. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не є можливим за категоричної позиції позивача про розірвання шлюбу, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення на підставі ст. 112 СК України. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного суду від 15.01.2020 у справі №200/952/18. У матеріалах справи відсутні дані про те, що відповідач заперечив щодо проживання дитини з матір`ю. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Під час вирішення питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч. 2 ст. 182СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто, вимоги позивача про стягнення аліментів у заявленому розмірі є обґрунтованими, з метою захисту прав дитини на матеріальне забезпечення, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову. У силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов"язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч. 3 ст. 141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до розрахунку суми вартості послуг під час надання правової допомоги адвокатом Бредіхіним Д.А. на підставі договору № 17 від 11 березня 2021 року про надання правової допомоги [PERSON] , за виконання оформлення позовної заяви позивачем сплачено 1000 грн. На підтвердження понесених судових витрат в матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги № 17 від 11 березня 2021 року, розрахунок суми вартості послуг під час надання правової допомоги з описом виконаних робіт: роз`яснення сімейного законодавства, вивчення наданих матеріалів та підготовка процесуальних документів (позову, заяви) та підтвердженням сплати коштів відповідно до п. 4.3 Договору, копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХС № 000281. Враховуючи складність справи, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн. відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги та підлягають стягенню з відповідача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 908,00 грн, сплачений нею при подачі позовної заяви за вимогу про розірвання шлюбу, та на користь держави у розмірі 908,00 грн за вимогу майнового характеру про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена при подачі позовної заяви.

Outcome: approved