Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати припиненим з 19.07.2013р. право застави ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» за договорами від 04.09.2002 р., за реєстровим № 3478, та від 24.09.2003 р., за реєстровим № 4781, на підставі статті 593 ЦК України, у зв'язку з припиненням зобов'язання забезпеченого заставою; визнати усі вимоги відповідача як заставодержателя, які виникають з Договорів застави такими, що втратили чинність з 19.07.2013 р. У зв'язку з припиненням договорів позики та застави просить зобов'язати відповідача подати до Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції належним чином заповнену заяву про реєстрацію припинення обтяжень права власності, внесених до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - відносно нерухомого майна, належного [PERSON] на праві власності: житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що між ним та ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» було укладено два договори застави: від 04.09.2002 р. за реєстровим № 3478 - в забезпечення виконання зобов'язань позичальника ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» за кредитним договором № 782-09-02/ю від 03.09.2002 р. та від 24.09.2003 р., за реєстровим № 4781 - в забезпечення виконання зобов'язань позичальника ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» за кредитними договорами №76-2003, №77-2003 від 24.09.2003 р. Предметом застави за обома вищезазначеними договорами є нерухоме майно, що належить позивачу на праві власності. В подальшому, зобов'язання ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» за кредитним договором № 782-09-02/ю від 03.09.2002 р. припинилося з підстави, визначеної ст. 599 ЦК України - у зв'язку із його виконанням (погашенням кредиту боржником). Внаслідок припинення 19.07.2013 року юридичної особи - боржника, на думку позивача, із цього часу припинилися і зобов'язання ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» за кредитними договорами №76-2003, №77-2003 від 24.09.2003 р. на підставі ст. 609 ЦК України. Відтак, у зв'язку з припиненням основного зобов'язання, припинилося і акцесорне - право застави. У зв'язку із тим, що відповідач не виконав жодних дій щодо зняття обтяження з нерухомого майна, а позивач не може самостійно припинити таке обтяження, він змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити. Представник Відповідача в судове засідання не зявився, надавши заперечення. Представник третьої особи Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявився надавши заяву про розгляд справи у відсутності представника. Представник третьої особи ПАТ «Дельта Банк» в судовому засіданні проти позову заперечила в повному обсязі. В ході судового розгляду справи представник Позивача заявив про збільшення розміру позовних вимог та викладення їх у новій редакції. Дослідивши матеріали справи, заслухавши всіх учасників судового процесу суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником нерухомого майна - цегляного будинку житловою площею 129,8 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і належить йому на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 20.12.2001 року Козинською селищною радою на підставі рішення №123/431 від 29.11.2001 року, а також земельної ділянки розміром 0,100 га, кадастровий номер 3223155400:03:041:0064, що належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ №116674, виданого на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки. Між [PERSON] та ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» в якості забезпечення виконання зобов'язань позичальника ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» за кредитним договором № 782-09-02/ю від 03.09.2002 р. укладено договір застави від 04.09.2002р. за реєстровим № 3478. Також в якості забезпечення виконання зобов'язань позичальника ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» за кредитними договорами №76-2003, №77-2003 між тими ж сторонами укладено другий договір застави за реєстровим № 4781 від 24.09.2003 р. Внаслідок укладення вищевказаних договорів застави, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу в інтересах обтяжувача - заставодержателя ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та до Державного реєстру іпотек внесено відповідні заборони та обтяження. 19.07.2013р. державним реєстратором Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації проведена державна реєстрація припинення юридичної особи ТОВ «Пролог Лайт Імпекс», номер запису 10731170015004386. Листом від 03.07.2014 р. позивач [PERSON] звернувся до відповідача із письмовою вимогою про подання до Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції заяви про реєстрацію припинення обтяжень, внесених до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо зазначеного вище нерухомого майна. ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» письмову вимогу позивача не виконав, і листом № 672 від 29.07.2014 р. повідомив про те, що право вимоги за кредитним договором № 76-2003 від 24.09.2003 р. було відчужене (продане, відступлене) ним на користь нового кредитора ПАТ «Дельта Банк». Вислухавши поясненя сторін та інших учасників розгляду справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову. При прийнятті рішення суд виходить з наступного. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов'язань, є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Главою 50 ЦК України визначено перелік підстав припинення зобов'язання. Зокрема, статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В матеріалах справи містяться докази належного виконання ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» умов кредитного договору № 782-09-02/ю від 03.09.2002 р. Відтак зобов'язання, що випливали із кредитного договору № 782-09-02/ю від 03.09.2002 р. припинился з підстави, визначеної ст. 599 ЦК України - у зв'язку із його фактичним виконанням боржником. Вказані обставини підтверджуються наданими Відповідачем Довідкою № 742 від 22.08.2014 та листом №741 від 22.08.2014. Згідно ст. 609 ЦК України, зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора). Матеріалами справи підтверджено факт державної реєстрації припинення юридичної особи позичальника ТОВ «Пролог Лайт Імпекс», тобто його ліквідації. Зобов'язання ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» за кредитними договорами №76-2003, №77-2003 від 24.09.2003 р. припинилися у відповідності до ст. 609 ЦК України - внаслідок ліквідації юридичної особи боржника у зв'язку з визнанням її банкрутом. Підстави припинення застави визначені у ст. 593 ЦК України та ст. 28 Закону України «Про заставу». Згідно п. 1 ч.1. ст. 593 ЦК України та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про заставу», застава припиняється, зокрема, з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання. При винесенні рішення суд бере до уваги практику судової палати у цивільних справах Верховного Суду України. Так, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні касаційним судом норм права, що визначають підстави припинення іпотеки, у Постанові № 6-52цс13 від 11.09.2013 суд виходить із наступного. Частиною 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання - право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим. При цьому, ураховуючи імперативний характер норми п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, зазначення в договорі застави інших умов, за яких право застави у разі припинення основного зобов'язання залишається дійсним, слід вважати нікчемним. Крім того, у матеріалах справи міститься Лист [PERSON] від 18 серпня 2014 р про недійсність придбаного АТ «Дельта Банк» у ПАТ «Інпромбанк» права вимоги за кредитним договором № 76-2003 від 24.09.2003р. У ході судового розгляду встановлено і учасниками судового процесу не заперечувалась і не простувався факт укладенням між первісним кредитором ПАТ «Інпромбанк» та боржником ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» 10.12.10 Договору щодо реструктуризації заборгованості за кредитними договорами № 76-2003 та № 77-2003 від 24.09.2003 р., та Договору про відступлення права вимоги, укладеного між ПАТ «Інпромбанк» та ТОВ «Пролог ЛТД» від 10.12.2010, про що йшлося у зазначеному листі. Відтак, зобов'язання з кредитних договорів № 76-2003 та № 77-2003 від 24.09.2003 р. припинились ще 10.12.2010 р. на підставі ст. 604 ЦК України, - у зв'язку із заміною первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація) та ст. 512 ЦК України - внаслідок передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 2 ст. 593 ЦК України передбачено, що у разі припинення права застави до державного реєстру вносяться відповідні зміни. Згідно з частиною 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відомості про припинення обтяжень реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Оскільки відповідачем, який є обтяжувачем щодо майнових прав позивача, самостійно не здійснено будь-яких дій, спрямованих на реєстрацію припинення обтяження на предмет застави, а а чинним законодавством передбачено виключне право обтяжувача на реєстрацію припинення такого обтяження, суд вважає доведеними і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача подати належним чином заповнену заяву про реєстрацію припинення обтяжень права власності, внесених до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позовних вимог немайнового характеру, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved