Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

У січні 2015 року ПАТ "ПроКредитБанк" звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з [PERSON], як боржника за Рамковою угодою FW 601.613 від 29 січня 2013 року (далі- угода), та [PERSON], як поручителя за договором поруки № 283074-ДП1 від 29 січня 2013 року, укладеного в забезпечення угоди, заборгованість, що виникла в зв'язку із неналежним виконанням боржником взятих на себе зобов'язань, та станом на 23 грудня 2014 року становить 146 300 грн. 29 коп., а також сплачений судовий збір в розмірі 1 463 грн. Представник позивача в судове засідання, будучи наледжним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, 03 червня 2015 року надав до суду заяву про можливість слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує , проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 76). Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явилися, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутності не надали (а.с.64). Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 29 січня 2013 року між ПАТ "ПроКредитБанк" та [PERSON] було укладено угоду та в рамках останньої Договір про надання траншу № 601.43674/FW601.613 (далі-Договір), згідно з умовами яких позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру виконання Банк надав кредитні кошти у розмірі 100 000,00 гривень на строк 36 місяців від дати видачі кредиту включно та сплати 1,5 % процентів (а.с. 7-13). Відповідно до пункту 4 Договору, повернення кредиту та сплата процентів здійснюється періодичиними платежами суми і строк спалти яких визначені Графіком в черговості, встановленій Рамковою угодою (а.с. 7-8). 29 січня 2013 року між позивачем та [PERSON], як поручителем, в забезпечення кредитного договору, укладено договір поруки № 283074-ДП1 (а.с. 19-20). Відповідно до розрахунку загальної суми заборгованості по Договору (далі-Розрахунок), загальна заборгованість по кредитному договору станом на 23 грудня 2014 року, становить 146 300 грн. 29 коп., що складається з: 69 439,56 грн. - капіталу; 18 025,34 грн. - процентів; 5 146,61грн. - проценти за неправомірне користування кредитом; 53 688, 78 грн. - пені (а.с. 14-18, 70-73). Вимога про повне дострокове погашення кредиту позивачем надсилалася відповдічам 25 листопада 2014 року (а.с. 21-23) . Тобто, судом достовірно встановлено, що в укладеному кредитному договорі визначені чіткі щомісячні умови виконання сторонами взятих на себе зобов'язань, які банківською установою виконані в повному обсязі, а відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконують. Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Уразі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Статтею 1054 ЦК передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки, судом достовірно встановлено на підставі зібраних по справі доказів, що боржник належним чином взяті на себе зобов'язання за укладеними з позивачем кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує; повідомлялася банком про наявну заборгованість, як і поручитель за даним договором, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості за розрахунком бстаном на 23 грудня 2014 року . Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають солідарному стягненню з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved