Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

01 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до комунального\~підприємства «Хладон»,\~третя\~особа,\~яка\~не\~заявляє самостійних\~вимог\~щодо\~предмету спору:\~товарна\~біржа\~«Базис»,\~про\~визнання\~договорів дійсними\~та\~зняття\~арешту з\~майна. Позовна заява мотивована тим, що на підставі відповідних протоколів проведення аукціону (публічних торгів) з продажу майна комунальної власності територіальної громади міста Кривого Рогу від 15 серпня 2016 року, позивачу, як учаснику під номером 2 було продано споруду жироловки літера «Г», загальною площею 161,5 кв.м, та підсобне приміщення літера «Д», загальною площею 108,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за ціною 61\~898,76 грн., підсобне приміщення за ціною 66\~054,12 грн. Власником вищевказаного нерухомого майна було комунальне підприємство «Хладон», в особі голови ліквідаційної комісії [PERSON] , а ліцитатором виступав генеральний директор товарної біржі «Базис» [PERSON] . Після цього, між позивачем та комунальним підприємством «Хладон», в особі голови ліквідаційної комісії [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № 10 та договір купівлі-продажу № 11, підписи сторін були посвідчені генеральним директором товарної біржі «Базис» [PERSON] . Нерухоме майно було передано згідно акту прийому-передачі, а грошові кошти внесені через товарну біржу «Базис». Наразі позивач бажає скористатися своїми правами щодо споруди жироловки та блоку підсобного приміщення, однак від нотаріуса дізналася, що договори купівлі-продажу не посвідчені нотаріально, та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявна заборона відчуження (арешт) накладений на нерухоме майно 26.10.2018, тобто після укладення договорів купівлі-продажу. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просить суд задовольнити позов. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 серпня 2016 року між комунальним підприємством «Хладон», в особі голови ліквідаційної комісії Волочнюка Д.М. та [PERSON] було укладено договори купівлі-продажу №№ 10, 11, відповідно до протоколів проведення аукціону (публічних торгів) з продажу майна комунальної власності територіальної громади міста Кривого Рогу, за якими остання придбала споруду жироловки літера «Г», загальною площею 161,5 кв.м за ціною 61\~898,76 грн., та підсобне приміщення літера «Д», загальною площею 108,3 кв.м, за ціною 66\~054,12 грн., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-16). Згідно вимог\~ст.\~328\~ЦК України,\~право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі (ст. 657 ЦК України). Статтею 15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв на момент укладення договору, визначено, що біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а)\~якщо вона\~являє собою\~купівлю-продаж,\~поставку та\~обмін товарів,\~допущених до\~обігу на\~товарній біржі; б)\~якщо її\~учасниками є\~члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Судом встановлено, що позивачем було придбано споруду жироловку та підсобне приміщення на публічних торгах, оформлено договорами купівлі-продажу та передано у власність, однак нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу не було. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч.ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 31.03.2021, комплекс за адресою: [ADDRESS] , знаходиться у комунальній власності, перебуває під обтяженням податкової заборони, обтяжувач: Криворізька Південна ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, боржник: комунальне підприємство «Хладон» (а.с. 17-18). Відповідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник\~має право\~вчиняти щодо\~свого майна\~будь-які\~дії,\~які не\~суперечать закону (ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України). Частиною 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 33 своєї Постанови № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року надав судам роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей ст.ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень\~ст. 81 ЦПК України\~докази в їх сукупності, суд вважає вимоги позивача правомірними, а позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved