Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

У травні 2014 року Харківський професійний ліцей швейного і хутрового виробництва звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив стягнути з відповідачкив якості відшкодування збитків за завдану майнову шкоду суму в розмірі 15406,64 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 02.08.2013 року [PERSON] була зарахована до Харківського професійного ліцею швейного і хутрового виробництва на навчання за кошти державного бюджету. При заповненні заяви про зарахування від 25.08.2013 року відповідачка умисно приховала факт наявності диплома в іншому навчальному закладі, у зв'язку з чим 31.03.2014 року, враховуючи її бажання, [PERSON] була відрахована зі складу учнів ліцею. За період навчання відповідачки у ліцеї з 01.09.2013 року по 31.03.2014 року позивачем їй були здійснені виплати на загальну суму 15 406,64 грн. Оскільки у добровільному порядку [PERSON] відмовляється відшкодувати позивачу завдані збитки, Харківський професійний ліцей швейного і хутрового виробництва вимушений звернутися зо суду із вказаним позовом. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій просив розглядати справу за відсутності його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду не з'явилася, про причини неявки не повідомила. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Наказом директора Харківського професійного ліцею швейного і хутрового виробництва № 1 «З-УДЗ» від 30.08.2013 року [PERSON] з 02.08.2013 року була зарахована до складу учнів прийнятих на навчання за державним замовленням на базі повної загальної середньої освіти у групу 01 за професією «Кравець» з терміном навчання 1,5 роки. При заповненні заяви про зарахування від 25.08.2013 року відповідачка засвідчила факт, що у професійно-технічному закладі до цього не навчалася. 28.03.2014 року на ім'я директора Харківського професійного ліцею швейного і хутрового виробництва надійшла доповідна записка про те, що у [PERSON] вже є одна професія перукаря. На підставі вказаної доповідної записки при Харківському професійному ліцеї швейного і хутрового виробництва була створена спеціальна комісія для з'ясування факту навчання учениці-сироти групи № 01 [PERSON] в іншому навчальному закладі професійно-технічної освіти. Під час розслідування від відповідачки було отримано письмове пояснення, в якому [PERSON] зізналася, що умисно приховала факт наявності диплома в іншому навчальному закладі, свою вину визнає та зобов'язується відшкодувати понесені витрати у строк до 29 квітня 2014 року. На підставі наказу № 7 "В-УДЗ" від 31.03.2014 року [PERSON] за власним бажанням відраховано з 13.01.2014 року зі складу учнів первинної професійної підготовки на базі повної загальної середньої освіти, група 01 за професією "Кравець". Протягом навчання за період з 01.09.2013 року по 31.03.2014 року позивачем відповідачці були здійснені виплати на загальну суму 15 406,64 грн., яка складається з: - стипендії - 5 950,00 грн.; - матеріальної допомоги за рахунок стипендіального фонду - 486,00 грн.; - предметів гардероба, текстильної білизни - 247,00 грн.; - щорічної допомоги на придбання навчальної літератури - 825,00 грн.; - харчування - 7 898,64 грн. Станом на 01 травня 2014 року завдані збитки [PERSON] відшкодовані не були. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст.ст. 3, 36 Закону України «Про професійно-технічну освіту» учнем професійно-технічного навчального закладу не може бути особа, що вже здобула робітничу професію або спеціальність іншого освітньо-кваліфікаційного рівня. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Харківського професійного ліцею швейного і хутрового виробництва до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторонни понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з [PERSON] на користь Харківського професійного ліцею швейного і хутрового виробництва слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved