Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

01 березня 2021 року позивач звернулась до суду з позовною заявою і свої вимоги мотивує тим, що з 20.09.2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею, коштів на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач є працездатною людиною, інших осіб на утриманні не має, тому має можливість сплачувати аліменти. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову і до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні позов підтримала просить задовольнити. В судовому засіданні відповідач позов визнав. Ухвалою від 10.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 05 квітня 2021 року. Розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою позивача. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 20 вересня 2014 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьком дитини є [PERSON] . Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що відповідач є батьком дитини, він за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, тому із відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров`я і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини. Виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину покладається на обох батьків, суд визначає необхідним стягувати на утримання дитини аліменти в у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 01.03.2021 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та в зв`язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved