Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

01 лютого 2018 року позивач звернулась до суду із позовом у якому просить стягнути із відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 40 045,75 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що з 04 грудня 2003 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народжились доньки - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо. Діти проживають разом із матір'ю та перебувають повністю на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає, хоча за законом зобов'язаний їх утримувати. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 18 вересня 2015 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі по ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16 червня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач не виконує означене рішення суду, в наслідок чого утворилась заборгованість. Відповідач також не приймає участь у додаткових витратах на дітей, які позивач несе самостійно. Загальна сума додаткових складає 80 091,51 грн., з яких на підготовку дітей до школи, за 1,5 роки позивач витратила 34 880,00 грн., на одяг, предмети першої необхідності та розваги - 45 211,51 грн.. Оскільки батьки мають рівні обов'язки щодо витрат на розвиток та лікування дітей, позивач просить стягнути половину витрачених нею коштів, а саме 40 045,75 грн., та враховуючи неможливість досудового врегулювання спору, звертається з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, розгляд якої проводиться за правилами загального позовного провадження. (а.с.54). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2018 року закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.108). У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала. Підтвердила, що додаткові витрати про стягнення яких заявлено позов складаються з благодійного внеску у фонд школи де навчаються діти, одягу, канцелярських товарів, іграшок для дітей, витрат на медичне лікування та ліки, розважальні заходи для дітей, такі як театр та цирк. Відповідачі у судове засідання не з'явився повторно, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або відзиву на позов до суду не надійшло. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] з 04 грудня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Дніпровського районного м. Києва від 07 серпня 2015 року (а.с.6). Від шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданими Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 12) та [INFO] народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданими Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 13). Спільні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір'ю - позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від18.09.2015 року стягнуто з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер: [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер: [NUMBER], проживаючої за адресою: [ADDRESS] на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнуто з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер: [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер: [NUMBER], проживаючої за адресою: [ADDRESS] на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішено питання розподілу судових витрат. Позивач на підтвердження обставин понесення додаткових витрат на утримання дітей надає суду копії квитків до зоопарку, кіно, чеків магазинів одягу, взуття та аксесуарів, чеків продуктів харчування, ліків. А також внесків до благодійного фонду. Під час судового розгляду судом встановлено, що діти не страждають на будь-які хронічні хвороби та не потребують за станом здоров'я додаткових витрат. Згідно зі ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Предметом доказування в справах даної категорії є наявність особливих обставин для понесення додаткових витрат, інших істотних обставин. Спір між батьками щодо розміру додаткових витрат може бути вирішено судом. За положеннями ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. ст. 76, 77, 79, 80 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину, а також повинен обґрунтовуватись відповідними документами. На відміну від аліментів, додаткові витрати носять несталий характер та пов'язані не з питання належного матеріального утримання дитини, а з передбачуваними/або не передбачуваними особливими обставинами того з батьків, з яким проживає дитина у зв'язку з хворобою, зокрема. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оцінюючи належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними доказами, що [PERSON] понесено додаткові витрати на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], оскільки внески до благодійного фонду, придбання квитків до зоопарку та кіно, а також купівля продуктів харчування, одягу та взуття не являються додатковими витратами у розумінні положень ст.185 СК України, Судом не встановлено під час розгляду справи наявність особливих обставин для понесення додаткових витрат, або інших істотних обставин. Враховуючи викладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства та з огляду на надані позивачем докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дітей не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed