Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 09.01.2007 року № SAMDN40000010850938, мотивуючи позов тим, що 09.01.2007 року відповідач, відповідно до укладеного договору від 09.01.2007 року № SAMDN40000010850938 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. У зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість за кредитом у розмірі 428432,12 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 51756,70 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 145031,15 грн., заборгованості за пенею - 231644,27 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву якою просить слухати справу без представника ПАТ КБ "Приватбанк" та в разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, з урахуванням думки представника позивача викладеної в заяві, який не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача, вважає можливим розглядати справу за відсутності представника позивача та відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього кодексу, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 09.01.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено договір № SAMDN40000010850938 про відкриття карткового рахунку та обслуговування відповідно до якого відповідачем отримано кредит в сумі 55989,55 грн., строком дії картки до 09.01.2009 року (а.с. 4-5). Згідно розрахунку наданого позивачем, за відповідачем рахується заборгованість за кредитом у розмірі 428432,12 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 51756,70 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 145031,15 грн., заборгованості за пенею - 231644,27 грн. (а.с. 3). У відповідності з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору ; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором від 09.01.2007 року 24.03.2006 року № SAMDN40000010850938 не виконував, а отже зобов'язаний сплатити позивачу заборгованість за кредитом - 51756,70 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом - 145031,15 грн., а всього 196787,85 грн. Згідно ст. 258 ЦК України, позовна давність у один рік, застосовується про стягнення неустойки (штрафу, пені). Щодо стягнення пені, то суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні даної вимоги оскільки позивачем надано суду розрахунок заборгованості без детального зазначення періоду нарахування пені, що робить неможливим визначити розмір заборгованості по пені у відповідності до ст. 258 ЦК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2951,81 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial