Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. 28 травня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з названим позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути на її користь аліменти на утримання малолітніх: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі "1/3 частини", до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 25.07.2015 року виконавчим комітетом Тарасо-Шевченківської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області (актовий запис № 2), та мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В судове засідання не з`явились: - позивачка [PERSON] , яка в поданій заяві, просила розглядати справу у її відсутність, підтримавши позовні вимоги; - відповідач [PERSON] , який в поданій заяві, просив розглядати справи у його відсутність, визнавши позовні вимоги, та долучити до матеріалів справи довідку про його доходи. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] : - перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.07.2015 року виконавчим комітетом Тарасо-Шевченківської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області (актовий запис № 2), що підтверджується свідоцтвом про шлюб (Серія [NUMBER] ); - являються батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження останніх (Серія [NUMBER] ) та (Серія [NUMBER] ) відповідно. Судом установлено, що: - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають на утриманні матері [PERSON] , що вбачається з довідки виконавчого комітету Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області (Тарасо-Шевченківським старостинським округом) від 26.05.2021 року № 159; - відповідач [PERSON] працює робітником з благоустрою у Любецькій селищній раді, де за січень-червень 2021 р. отримав 32126 грн. 60 коп., що стверджується довідкою про доходи Любецької селищної ради. Джерела права застосовані (не застосовані) судом. Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, а згідно ч. 1 статті 27 Конвенції про права дитини , прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч. 2 ст. 183 СК України). Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, з урахуванням Законів України № 2037-VIII від 17.05.2017 р. та № 2475-VIII від 03.07.2018 р., при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини (п. 1); - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів (п. 2); - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина (п. 3); - наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав (п. 3-1); - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів (п. 3-2); - інші обставини, що мають істотне значення (п. 4). При цьому, суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України, з урахуванням змін внесених згідно із Законами від 17 травня 2017 року № 2037-VIII та від 3 липня 2018 р., № 2475-VІІІ, гарантії прав дитини, а саме, що: - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; - мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Однак, частина 4 ст. 206 ЦПК України лише за судом залишає право приймати або ж не приймати визнання відповідачем позову Оцінка суду. Вказані норми свідчать про обов`язок [PERSON] сплачувати аліменти на утримання своїх малолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів на дітей, враховуючи матеріальне становище платника аліментів [PERSON] та відсутність доказів про наявність у нього інших утриманців, приймаючи до уваги відсутність доказів про матеріальне становище позивачки [PERSON] , відсутність у неї інших утриманців, відсутність доказів про стан здоров`я позивача, відповідачки, їх спільних дітей, відсутність доказів про наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, не доведеність стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання малолітніх: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, з обов`язковим зазначенням: "але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 28 травня 2021 року" і до досягнення старшою дитиною [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] (а не до повноліття дитини, як помилково було зазначено в позовній заяві), тобто задовольнивши позовні вимоги частково. Розподіл судових витрат, допущення рішення до негайного виконання. Згідно ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути в дохід держави 908 грн. судового збору. Відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial