Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~01 квітня 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати договір довічного утримання (догляду) від 09.12.2010, посвідчений приватним нотаріусом Гадайчук Є.А. та повернення всього майна, переданого у власність відповідачу згідно із вказаним договором. \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовано тим, що відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені п. 6 договору. Не надає необхідного харчування і одягу, не забезпечує позивача медичними препаратами і ліками, не здійснює догляд та не надає необхідну допомогу. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 09.04.2019 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~07.05.2019 судовий розгляд відкладено на 11.06.2019 в зв`язку із задоволенням клопотання позивача про відкладення судового засідання через її бажання скористатись правовою допомогою. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що [PERSON] з перших же днів після укладення оспорюваного правочину не виконувала своїх зобов`язань, що виразилось в незабезпеченні позивача продуктами харчування, одягом та медичними препаратами. Інколи вона приїжджала та привозила харчі, але за них позивач повертала кошти. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та вважала за доцільне розірвати договір від 09.12.2010. Зазначила, що вона ставилась до позивача, як до матері та виконувала умови договору, але через вплив сусідів на [PERSON] , відношення останньої до відповідача змінилось в гіршу сторону. [PERSON] також вказала про покращення матеріальних умов, які вона з чоловіком здійснили на домогосподарстві [ADDRESS] . Жодних доказів на спростування доводів позивача вона не має. \~ \~ \~ \~Заслухавши вступне слово представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 09 грудня 2010 року було укладено договір довічного утримання (догляду), згідно якого позивач передала у власність відповідача належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , а [PERSON] прийняла у власність будинок взамін на довічне утримання відчужувача. \~ \~ \~ \~Пунктами 6-8 Договору визначено, що набувач зобов`язується довічно повністю утримувати [PERSON] , надаючи їй необхідне харчування, одяг, забезпечення медичними препаратами та ліками, належний догляд і допомогу. В довічному безоплатному користуванні відчужувача буде житлова кімната площею 16,3 кв. м. позначена на плані 1-4. Вартість харчування, одягу та необхідної допомоги сторони встановили в розмірі мінімальної пенсії щомісячно. \~ \~ \~ \~В разі невиконання набувачем взятих на себе обов`язків за цим Договором він може бути розірваним згідно з ст. 755 ЦК України. \~ \~ \~ \~Договором передбачено, про заборону відчуження житлового будинку та визначено, що право власності у набувача на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації Договору (п.п. 10, 18 Договору). Даний договір було посвідчено і зареєстровано 09.12.2010 приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А. та накладено заборону відчуження житлового будинку до розірвання чи припинення договору довічного утримання. Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 9356152 від 09.12.2010, а також договором довічного утримання (догляду) від 09.12.2010 (а.с. 5, 6). Статтею 744 ЦК України\~встановлено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або її частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно з ч. 1\~ст. 749 ЦК України\~у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. За правилами\~ст. 751 ЦК України\~матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 755 ЦК України\~договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (ч. 1\~ст. 756 ЦК України). Згідно з вимогами\~ст. 651 ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] , затвердженим селищним головою [PERSON] , громадянка [PERSON] тривалий час проживає одна, не може самостійно вести домашнє господарство, обробляти город, самостійно приготувати їжу, в усьому їй допомагають сусіди. Громадянин [PERSON] повідомив [PERSON] , що він являється власником будинку. Остання протягом вересня місяця двічі на день зверталась в виконавчий комітет Наркевицької селищної ради в збудженому стані, переживаючи за те, що її можуть виселити в будь-який час (а.с. 8). Як вказує позивач у позовній заяві, та її представник в ході судового розгляду, [PERSON] не виконувала свої зобов`язання за договором довічного утримання, що є підставою для задоволення позову. В судовому засіданні відповідач висловилась про її бажання розірвати договір довічного утримання від 09 грудня 2010 року. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] було порушено п.п. 6-7 Договору довічного утримання в частині довічного та повного утримання відчужувача, що є правовою підставою для його розірвання; характер відносин, які склалися між сторонами унеможливлює подальше виконання умов договору довічного утримання. Суд вважає, що доказів, які б спростовували наведені позивачем обставини невиконання Договору довічного утримання відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання обов`язків за вказаним договором належним чином та у встановлені строки. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Частиною 1\~ст. 756 ЦК України\~передбачено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд стягує з відповідача, який визнав позов, на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 384,20 грн., а інших 50 відсотків судового збору слід повернути останній з державного бюджету.

Outcome: approved