Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

У травні 2020 року представник Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 10 044,78 грн., індекс інфляції в сумі 2 889,01 грн., 3% річних в сумі 950,26 грн., та судовий збір в розмірі 2 102 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.06.2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду /а.с. 14-15/. В судове засідання представник позивача не з`явився, через канцелярію суду подав заяву щодо розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, правом подачі відзиву на позов не скористався. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав. Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» з 01.04.2012 року надає споживачам послугу з централізованого водопостачання та водовідведення. Шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] та видачею абонентської книжки відповідач вступив у фактичні договірні відносини з підприємством, згідно яких підприємство зобов`язалось надавати послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч.2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачем, а отже, і виникнення цивільних прав і обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача (водопостачання, опалення та ін.), а відповідач отримує та користується даними послугами та відповідно зобов`язані здійснювати оплату наданих житлово-комунальних послуг. Положеннями статті 162 Житлового кодексу України визначено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженим в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Частиною першою статті 9 Закону України Про житлово-комунальні послуги, пунктом l статті 30 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року, № 630 зобов`язано споживача здійснювати оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У відповідності до пункту 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Окрім цього пунктом 1 частини другої стаття 22 Закону України «Про питну воду, питне постачання та водовідведення» визначено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно розрахунку борг відповідача перед позивачем за період з 01.09.2016 року по 30.04.2020 року включно становить 10 044,78 грн. Підприємство в повному обсязі виконує свої зобов`язання по наданню послуг, однак, відповідач в порушення вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання за договором щодо своєчасної оплати належним чином не виконує. Таким чином, з відповідача підлягає до стягнення 10 044,78 грн. боргу за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А відтак, суд, враховуючи вищезазначені положення ЦК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача індекс інфляції в розмірі 2 889,01 грн. та 3% річних в сумі 950,26 грн. нарахованих із суми простроченої заборгованості за весь період її виникнення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 102 грн. - судового збору.

Outcome: approved