Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

01.08.2019 року позивач звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, укладений 10.05.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області Україна, актовий запис № 26. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинені, сторони мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини немає. Позивач вважає, що примирення між ними є недоцільним, тому просить суд шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , 10.05.2008 року між сторонами зареєстровано шлюб Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області Україна, актовий запис № 26 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, ст. 51 Конституції України, ст. 16 Загальної декларації прав людини шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, зазначила у позовній заяві про те, що вона не бажає продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як вбачається зі ст. 104 ч. 2 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч.1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] не просить суд відновити дошлюбне прізвище і бажає надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі відсутні.

Outcome: approved