Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ Вінницької філії "Райффайзен Банк Аваль", третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вишенський ВДВС Вінницького міського управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11.10.2013 року позивач на прилюдних торгах з реалізації арештованого майна придбала квартиру [ADDRESS]. Однак згодом вона довідалась про те, що на вказану квартиру, ще до її придбання, накладено арешти, а саме: ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.10.2008 року, про що до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було внесено запис про обтяження за № 3576409; та ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.10.2009 року, про що до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було внесено запис про обтяження за № 3576437. Таким чином, позивачка, як власник зазначеної вище квартири, не може реалізувати своє право на розпорядження нею, що і стало підставою для її звернення до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. В судовому засіданні представник позивачки - [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача - Оверковський В.І., в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Представник третьої особи - Вишенського ВДВС Вінницького міського управління юстиції, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце його проведення. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.10.2013 року відбулись прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить фізичній особі - [PERSON], а саме квартири [ADDRESS]. Переможцем зазначених торгів стала позивач [PERSON], що підтверджується протоколом проведення прилюдних торгів № 28/133/13/А-1 від 11.10.2013 року (а.с. 7). 07.11.2013 року позивач у встановленому законодавством порядку зареєструвала право власності на вищевказану квартиру, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 5). Разом з тим судом встановлено, що на квартиру [ADDRESS] накладено обтяження у вигляді арешту, зареєстрованого 23.10.2008 року за № 3576409 державним реєстратором Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (реєстрація обтяження до 01.01.2013 року, реєстраційний номер 8106621 від 23.10.2008 року, реєстратор Перша Вінницька державна нотаріальна контора) в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.10.2008 року; а також арешту, зареєстрованого 27.10.2009 року за № 3576437 державним реєстратором Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (реєстрація обтяження до 01.01.2013 року, реєстраційний номер 9185521 від 27.10.2009 року, реєстратор Перша Вінницька державна нотаріальна контора) в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.10.2009 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 5 зворот, 6). За змістом ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене вище, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності на праві приватної власності позивачу [PERSON] квартири [ADDRESS]. Обтяження, які накладені на вказану квартиру ухвалами Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.10.2008 року та 16.10.2009 року, перешкоджають позивачу у реалізації свого права на розпорядження своєю власністю, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи усну заяву представника позивача, суд вважає за можливе судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved