Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

У грудні 2016 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, державний нотаріус Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Панікар В.М., про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що вони є спадкоємцями померлого [INFO] [PERSON]. На день смерті [PERSON] належав жилий будинок № 3 (згідно технічного паспорту, інвентаризаційна справа № 523) з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка площею 0,0998 га, з кадастровим номером [NUMBER], яка знаходилась в [ADDRESS] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] вони звернулись до державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини. 20 вересня 2016 року державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Панікар В.М. було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відповідно до якої їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок [ADDRESS] у зв»язку з тим, що ними не надано документів, які підтверджують право власності за [PERSON] на вказаний жилий будинок. Позивачі [PERSON] і [PERSON] зазначали, що спадщина, на яку видане свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 0,0998 га з кадастровим номером [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS], наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, належної [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 17 червня 2006 року Чабанівською селищною радою Києво-Святошинського району Київської області. 27 червня 2006 року Відділом містобудування і архітектури райдержадміністрації за № 106/627 було видано лист [PERSON], яким вказано, що на вищевідведеній земельній ділянці можливо провести забудову житлового будинку та господарських будівель згідно з нормами забудови. 27 липня 2006 року виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області було винесено рішення № 168 «Про видачу технічної документації на будівництво індивідуального житлового будинку та господарських будівель [PERSON].» Даним рішенням відповідач вирішив надати дозвіл [PERSON] на будівництво індивідуального 2-квартирного житлового будинку на 4 кімнати на вищевказаній земельній ділянці. Даним рішенням відповідач зобов»язав [PERSON] одержати у головного архітектора району будівельний паспорт на новобудову та будівництво проводити відповідно до типового проекту. Виконуючи рішення відповідача від 27 липня 2006 року № 168, [PERSON] було отримано будівельний паспорт за № 383 та КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Києво-Святошинського району Київської області» виготовлений технічний паспорт на будинок [ADDRESS]. 09 листопада 2016 року відповідачем було видано витяг з по господарської книги за № 1378, яким вказано, що згідно записів по господарської книги № 11 Чабанівської селищної ради за адресою: [ADDRESS] домогосподарство належало [PERSON], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], і домогосподарство складалось із земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № [NUMBER], загальною площею 0,0998 га. Також Чабанівська селищна рада надала довідку від 09 листопада 2016 року за № 1379, згідно якої [PERSON] дійсно з 2012 року проживав у будинку, не введеному в експлуатацію, дозвіл на початок будівництва якого виданий виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради рішенням № 168 від 27 липня 2006 року, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Однак. до дня смерті з невідомих причин [PERSON] не зареєстрував в органах бюро технічної інвентаризації своє право власності на жилий будинок з прибудовами та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи викладене, позивачі [PERSON] і [PERSON] просили визнати за ними право власності на жилий будинок за адресою: [ADDRESS], загальною площею 248,7 кв.м. та господарських будівель і споруд, які віднесені до даного жилого будинку,-по ? частині за кожним, в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] і представник позивачів позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, державний нотаріус Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Панікар В.М. в судове засідання не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки позивач і представник позивачів у судовому засіданні не заперечували проти проведення заочного розгляду справи, а відповідач Чабанівська селищна рада Києво-Святошинського району Київської області належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому за життя майно. 04 березня 2016 року позивачі у справі [PERSON] і [PERSON] звернулися із заявами до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] в порядку спадкування за законом. [PERSON], яка доводилась дружиною [PERSON], 04 березня 2016 року звернулась із заявою до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, у якій відмовилась від прийняття спадщини, що залишилась після смерті її чоловіка, на користь синів [PERSON] і [PERSON]. За життя [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17 червня 2006 року, згідно якого він є власником земельної ділянки площею 0,0998 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення (використання) земельної ділянки-для будівництва і обслуговування жилого будинку. 20 вересня 2016 року державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В.М. [PERSON] і [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до яких спадкоємцями зазначених у цих свідоцтвах майна [PERSON], який помер [INFO], є його сини [PERSON] і [PERSON], і спадщина, на яку у вказаних частках-по ? кожному, видані ці свідоцтва, складається з земельної ділянки площею 0,0998 га з кадастровим номером [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS], наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та належної померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 17 червня 2006 року Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів Київської області на підставі рішення 42 сесії 4 скликання Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області від 16 лютого 2006 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 вересня 2016 року державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В.М. відмовлено [PERSON] і [PERSON] у видачі їм свідоцтв про право на спадщину за законом по ? частині жилого будинку № 3 з відповідною частиною господарських будівель і споруд, розташованого по [ADDRESS], оскільки спадкоємці не наддали документу, що підтверджує право власності спадкодавця на вказаний жилий будинок. Дані обставини підтверджуються копією Спадкової справи № 114/2016 року Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори до майна померлого [INFO] [PERSON]. З наявних матеріалів справи вбачається, що згідно копії рішення виконавчого комітету Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області від 27 липня 2006 року «Про видачу технічної документації на будівництво індивідуального житлового будинку та господарських будівель [PERSON]» вирішено: 1. Надати дозвіл [PERSON] на будівництво індивідуального 2-квартирного житлового будинку за типовим проектом 143-000-168 на 4 кімнати житловою площею 115,44 кв.м.. загальною площею 227,90 кв.м., та передбачити на ділянці два зблоковані гаражі 6,0х8,0 м в [ADDRESS], на земельній ділянці розміром 998 кв.м.; 2. Зобов»язати [PERSON] одержати у головного архітектора району будівельний паспорт на новобудову; будівництво 2-квартирного житлового будинку та господарських будівель проводити за типовим проектом 143-000-168; 3. Попередити [PERSON], що при не освоєнні (невикористанні) земельної ділянки протягом 2 років з часу відведення її в натурі, або використання не за призначенням, а також в інших випадках порушення земельного законодавства, він нестиме відповідальність у порядку, визначеному ст. 211 Земельного кодексу України. Будівництво без встановленого дозволу або без належно затвердженого проекту чи з грубим порушенням основних будівельних норм і правил вважається самовільним і тягне за собою наслідки, передбачені ст. 376 Цивільного кодексу України. Згідно копії Витягу з по господарської книги Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області № 1378 від 09 листопада 2016 року згідно записів по гоподарської книги № 11, с. 80 Чабанівської селищної ради (код 2) за адресою: [ADDRESS] домогосподарство належало [PERSON], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], який помер [INFO], і згідно по господарської книги домогосподарство, власником якого був [PERSON], складається з земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 0,0998 га. За життя [PERSON] на його ім»я був виготовлений 21 грудня 2011 року Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 248,7 кв.м., житловою площею 123, 8 кв.м., де вказано рік побудови-2011 рік. В даному технічному паспорті наявна відмітка про те, що на поповерховому плані жилого будинку літ. «А» є самовільно збудовані та переобладнані приміщення, а саме житловий будинок загальною площею 248,7 кв.м.. Згідно вимог ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно вимог ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно роз»яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, даних у п. 6 постанови «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) від 30 березня 2012 року № 6, право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК України та з урахуванням роз»яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Це майно не є об»єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку. Згідно роз»яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 7 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що вказаний будинок за життя спадкодавця [PERSON] не був введений в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, і спадкодавець [PERSON] не набув права власності на нього, а визнання права власності на вказаний будинок суперечитиме вимогам ст. 376 та ст. 331 ЦК України, і як наслідок, позивачі [PERSON] і [PERSON] не набули права власності на вказаний будинок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням наведеного, суд вважає недоведеними позовні вимоги позивачів [PERSON] і [PERSON] про визнання за ними права власності на жилий будинок [ADDRESS]-по ? частині за кожним, в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON], а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed