Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

02.06.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та третіх осіб [PERSON], [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності. В заяві позивач зазначав, що є власником 53/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. Співвласниками цього будинку є також відповідач по справі [PERSON], частка якої складає 7/100 та треті особи [PERSON], частка якого складає 22/100 та [PERSON], частка якої складає 18/100. Зважаючи на те, що частка відповідача [PERSON] у спільній власності є мізерною по відношенню до загальної площі житлового будинку, остання, у вказаному житловому будинку тривалий час не проживає, не бере участі у його утриманні, сплаті комунальних платежів, просив припинити право власності [PERSON] на частку у спільному майні , а саме на належні їй 7/100 частин та визнати за ним право власності на зазначену частку домоволодіння [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. У судове засідання відповідач не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про день розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У судове засідання треті особи [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову [PERSON] не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із ч.ч. 4,5 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності,на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Аналогічна норма міститься в ст. 321 ЦК України. За положеннями ст. 365 цього Кодексу право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Порядок застосування зазначеної норми матеріального права роз'яснив Верховний Суд України у постанові від 16.01.2012 року по справі № 6-81цс-11, правовий висновок якого в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для застосування у подібних правовідносинах. Відповідно до вказаної постанови Верховного Суду України, аналіз норми ч. 1 ст. 365 ЦК України свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. З матеріалів справи вбачається, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками домоволодіння по [ADDRESS]. Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 16.05.2013 року, визначені частки співвласників у спільній частковій власності на домоволодіння по [ADDRESS], за [PERSON] - 22/100 часток; за [PERSON] - 18/100 часток, за [PERSON] - 7/100 часток, за [PERSON] - 53/100 часток. Як вбачається із матеріалів справи та технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], житлова площа будинку складає 101,2 м.кв., житлові кімнати будинку мають такі площі: кімната літ. «Н1-1» - 27,2 м.кв., кімната літ. «М» - 16,2 м.кв., 17,9 м.кв., 10,2 м.кв., 12,0 м.кв., 17,7 м.кв. Відповідно до звіту з незалежної оцінки визначення ринкової вартості 7/100 часток домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, за адресою [ADDRESS], зробленого Експертним центром «Поділля», ринкова вартість 7/100 часток домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами літ.М та Н, загальною площею 170,4 кв.м. за адресою [ADDRESS], на дату оцінки на підставі аналізу та із урахуванням конкретної ринкової ситуації становить 33664 грн. Вказані кошти позивачем внесені на депозитний рахунок ТУ ДСА в Миколаївській області (квитанція № 3332.917.1 від 17.07.2014р.). Таким чином, враховуючи, що частка у спільній власності, на яку [PERSON] має право власності, є незначною та не може бути виділена в натурі, спільне володіння та користування спірним майном неможливе, суд дійшов висновку, що оплатне припинення права [PERSON] на частку у спільній власності не завдасть істотної шкоди її інтересам, оскільки відповідачка не проживає у спірному будинку тривалий час та на даний час цього житла не потребує. Аналізуючи наведене суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність передбачених законом підстав для припинення права власності [PERSON] на 7/100 часток домоволодіння за адресою [ADDRESS], з виплатою відповідачу грошової компенсації вартості цієї частки. На підставі викладеного,

Outcome: approved