Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

02.04.2020 року до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту належності [PERSON] , померлої [INFO] , заповіту від імені [PERSON] , посвідченого Солохою Л.А., секретарем виконавчого комітету Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області 23.03.1999 року, за р. № 101. В обґрунтування заяви зазначає, що заявник є спадкоємцем за законом після померлої рідної сестри, проте різне написання прізвища останньої в паспорті, свідоцтві про смерть та в зазначеному заповіті перешкоджає заявнику в оформленні спадщини. Від заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримує у повному обсязі. Від заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). Згідно змісту заповіту, посвідченого Солохою Л.А., секретарем виконавчого комітету Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області 23.03.1999 року, за р. №101, [PERSON] заповідала належний їй жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в селі Андріївка Хорольського району Полтавської області і, взагалі, все майно, що належатиме їй за законом на день її смерті [PERSON] (а.с.15), в той час як в свідоцтві про смерть зазначене прізвище померлої « [PERSON] ». Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 237/02-31 від 29.02.2020 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. відмовлено заявнику [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] рідної сестри [PERSON] , у зв`язку із розбіжностями у написанні прізвища заповідача: у свідоцтві про смерть « [PERSON] », у заповіті « [PERSON] ». Належність [PERSON] заповіту підтверджується даними спадкової справи № 143/2018, наданими приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. (а.с.33-91). Таким чином, суд робить висновок про те, що в даному випадку різниця в зазначенні прізвища [PERSON] викликані опискою, допущеною під час видачі заповіту. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З урахуванням викладеного, а також враховуючи, що спір про право у даній справі відсутній, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності заповіту.

Outcome: approved