Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернувся до суду вказаним вище позовом, в якому просив визнати за своїм сином право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами та на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер [NUMBER], що розташований по [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті його вітчима, [PERSON]., який помер [INFO] року. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої увійшли 1/2 у праві власності на житловий будинок та на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], що розташований по [ADDRESS]. Дане майно було успадковане за законом сином позивача, [PERSON], [INFO] у зв'язку з відмовою позивача та вітчима від спадкування, як спадкоємців першої черги. [INFO] року помер вітчим , [PERSON], який за заповітом заповів усе своє майно своєму внукові [PERSON] У визначений законом строк прзивач звернувся до Ржищівської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу синові позивача, [PERSON], свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене вище майно. Як вбачається з листа нотаріуса від 11 травня 2018 року № 151/01-16 у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено, тому що покійний вітчим не встиг оформити своїх спадкових справ на спірне майно після смерті своєї дружини, а матері позивача в порядку ст. 63 СК України та відповідно до поданої ним заяви від 28 квітня 2017 року. Виходячи з вищенаведеного позивач вважає, що майнові права його сина порушені та вимушений звернутися до суду за їх захистом. Іншого позову до цього ж відповідача з ти самим предметом, з тих самих підстав позивач не подавав. У зв'язку з цим, позивач на підставі ст. 15, 328, 346, 386,1216-1223, 1268 ЦК України, просив позовні вимоги задовольнити. У судове засідання позивач не з'явився, подавши заяву, у якій підтримав позовні вимоги та просив розглядати справу без його участі. У судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У судове засідання представник третьої особи не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи без участі представника, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, обґрунтовуючи своє рішення нижчезазначеними доказами. Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02жовтня 2003 року, встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, в графі батько зазначено "[PERSON]" (а.с. 8). Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи від 15.11.2017 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03 січня 2017 року, [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 11). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року, [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 12). Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10 листопада 2017 року № 1708, встановлено, що [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 103406572, встановлено, що 1/2 частина житлового будинку за адресою : [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 14). Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10 листопада 2017 року № 1710, встановлено, що [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд і споруд, кадастровий № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 103408872, встановлено, що 1/2 частина земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд і споруд, кадастровий № [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 16). Відповіно до копії заповіту від 28 квітня 2017 року, посвідченого нотаріусом Ржищівської міської держнотконтори Отькало С.В, зареєстрованого в реєстрі за № 631, [PERSON] заповів все своє майно, [PERSON], [INFO] (а.с. 17). Згідно з копією листа нотаріуса Ржищівської міської державної нотаріальної контори від 11 травня 2018 року № 15/01-16, встановлено, що для визнання в порядку спадкування права власності на 1/2 частку житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], необхідно звернутися до суду, оскільки [PERSON] не встиг отримати за життя. (а.с. 18). Згідно копії технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок за адресою: [ADDRESS], станом на 26.02.2003 власником зазначена [PERSON].(а.с. 19). Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як зазначено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 лютого 1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними нотаріусами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини; згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Частиною 4 статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Враховуючи наявні докази у справі позивач в інтересах неповнолітнього [PERSON] належним чином довів своє право на спадщину за законом відносно майна померлого вітчима, а саме 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер [NUMBER], що розташований по [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved