Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради, просила ухвалити рішення про визнання права власності по спадкуванню за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 10 серпня 2014 року, а саме на житловий будинок № 100 по вул. Леніна в с. Глибочок Баранівського району Житомирської області з господарськими будівлями. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що при житті її матері [PERSON] належав житловий будинок у селі Глибочок по вул. Леніна, 100, Баранівського району Житомирської області. [PERSON] померла 10.08.2014 року в с. Глибочок Баранівського району Житомирської області, після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яку вона прийняла. Маючи намір оформити спадщину і отримати свідоцтво на неї, вона звернулася до нотаріуса, який відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому вона звернулася до суду за захистом свого права на спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, пре подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Баранівського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, подав до суду лист про визнання позову, просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що при житті [PERSON] належав житловий будинок № 100 по вул. Леніна в с. Глибочок Баранівського району Житомирської області, яка не зареєструвала право власності в Державному peєстрі права власностi на нерухоме майно, що підтверджується копією технічного паспорту на будинок (а.с. 32-34), довідкою КП "Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації" (а.с. 21), довідками виконкому [PERSON] сільської ради (а.с. 28-31). Заповітом від 22.10.2003 року [PERSON] заповіла все своє майно для дочки [PERSON] (а.с. 18). [PERSON] померла 10 серпня 2014 року в с. Глибочок Баранівського району Житомирської області (а.с.19), після її смерті відкрилася спадщина за заповітом. Згідно з матеріалами спадкової справи № 218/2014 до майна померлої [PERSON], спадщину прийняла позивачка [PERSON] (а.с. 57). Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, згідно з повідомленням від 31.03.2015 року (а.с. 22). Відповідно до положень ст.ст. 100, 101 ЦК (в редакції 1963 року), громадяни могли мати у власності житловий будинок, при чому норми глави 10 "Особиста власність" цього Кодексу не пов'язували наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією. У відповідності з п.п. 4.15 глави 10 Видача свідоцтв про право на спадщину Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Судом встановлено, що такі умови для одержання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у позивача відсутні з причин, зазначених вище, тому вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно за нею при таких обставинах є обгрунтованими. Ці вимоги доведені вищевказаними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved