Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

01 червня 2021 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла заява [PERSON] , в якій він просить встановити факт належності йому Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 251305, виданого 17.01.2005 на підставі розпорядження голови Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №00367 на ім`я « [PERSON] ». Обґрунтовуючи заяву зазначає, що у державному\~акті невірно\~зазначене його\~прізвище \~« [PERSON] » замість\~вірного « [PERSON] ». Встановлення цього факту необхідне заявнику для вільного володіння та розпорядження своєю земельною ділянкою. Заявник у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно п.5 ч.2 ст.293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Постановою Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» роз`яснено, що такі справи розглядаються якщо: відповідно до закону, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язане з подальшим вирішенням суперечки про право. Судом встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯБ № 251305 видано 17.01.2005 на підставі розпорядження Новгород-Сіверської райдержадміністрації № 1 від 04.01.2005 на ім`я « [PERSON] ». Статтею 12 ЦПК України\~встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду. Відповідно до положень\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України обовязок доказування і подання доказів покладається на сторін. У відповідності до ст. ст.\~76-81\~ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження доводів заяви заявником надано лише копію паспорта серії [NUMBER] , виданого Новгород-Сіверським РВ УМВС України в Чернігівській області від 26.10.2004, копію картки фізичної особи платника податків про присвоєння ідентифікаційного номера, де прізвище заявника зазначене « [PERSON] ». Але вказані документи підтверджують лише особу заявника, а не факт належності йому та отримання ним правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку. Інших доказів, що цей правовстановлюючий документ належить саме заявнику, надано не було. Доказів того, що заявник звертався до Новгород - Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області, яка видала цей документ, із зверненням про внесення змін до нього, або з приводу надання відповідних архівних довідок стосовно цього документу, суду надано не було. Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] не підлягає задоволенню з огляду на те, що суду не було заявником надано доказів на підтвердження належності саме йому правовстановлюючого документа.

Outcome: dismissed