Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

02.02.2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача за участю третьої особи, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання - [PERSON], [INFO], у розмірі 800 гривень щомісячно починаючи з дня подачі позову і до досягнення дочкою двадцяти трьох років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого мають дочку - [PERSON], [INFO], яка навчається на денній формі навчання у Житомирському державному університеті імені Івана Франка і у зв'язку з цим потребує постійної матеріальної допомоги. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги дочці не надає, хоча має таку можливість, оскільки має постійне місце роботи та стабільну заробітну плату. Позивач в судове засідання не з'явились, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву згідно якої позов визнає повністю, просить розглядати справу за його відсутності. Третя особа в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який було укладено 28.08.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 28.08.1997 року, про що зроблено відповідний актовий запис №31 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 28.08.1997 року (а.с. 5). Відповідно до довідки № 191/02-23, виданої 20.01.2016 року виконавчим комітетом Іванопільської селищної ради Чуднівського району Житомирської області, склад сім`ї позивача - чоловік [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] (а.с.2). Третя особа - [PERSON] навчається на денній формі навчання у Житомирському державному університеті імені Івана Франка, період навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року, вартість навчання становить 37400 гривень, що підтверджується договором №1573 про надання освітніх послуг (а.с. 3 ). Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи фактичну можливість відповідача приймати участь в утриманні своєї повнолітньої дочки, повне визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та визначити розмір аліментів на повнолітню дочку сторін у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 02.02.2016 року і до 30.06.2018 року, тобто до закінчення повного курсу навчання. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved