Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

01.11.2018 року представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, звернулася до суду з позовом до [PERSON] районної\~державної адміністрації,\~[PERSON] сільської\~ради Болградського\~району Одеської\~області та просить визнати за [PERSON], як спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства, площею 2,12 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області, що належала померлій 12.11.2015 року [PERSON], на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 067143, виданого на підставі рішення 19 сесії ХХІІІ скликання [PERSON] районної ради народних депутатів Болградського району Одеської області від 12.06.2001 року № 217-ХХІІІ та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 01.08.2001 року за № 824. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті [PERSON], він позивач є спадкоємцем за заповітом, але йому державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що земельним ділянкам не присвоєний кадастровий номер, що не дає можливості одержати у відділі Держкомземагенства у [PERSON] районі Одеської області Витяги з Державного земельного кадастру на вказану землю. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до суду не зявилися, просять розглядати справу у їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області до суду не зявився, відзив на позов не надав, про причину неявки суду не повідомив. Однак відповідно до ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами, тому суд вважає, що питання спадкування нерухомого або будь-якого іншого майна жодним чином не відноситься до компетенції районних державних адміністрацій. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка для ведення селянського (фермерського) господарства, площею 2,12 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Болградського району, що підтверджено державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 067143, виданого 01.08.2001 року на підставі рішення 19-ої сесії ХХІІІ скликання [PERSON] районної ради народних депутатів Болградського району Одеської області від 12 червня 2001 року №217-ХХІІІ (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 430287 від 12.11.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 12.11.2015 року (а.с.8).\~Після її смерті відкрилась спадщина на усе належне їй на день смерті майно, в тому числі на вищезазначену земельну ділянку, якій не присвоєний кадастровий номер. При житті подружжя [PERSON] та [PERSON] склали заповіт від 10.12.2007 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №117, відповідно до якого зробили таке розпорядження: майно, яке буде належати їм на праві загальної спільної власності, розташоване за адресою с.Табаки вул.Болградська,149 заповіли [PERSON], позивачу по справі. Заповіт не змінено та не скасовано. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог ст.1270 ЦК України, що підтверджується його заявою №256 від 12 травня 2016 року. Постановою приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] від 30.07.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину\~ за заповітом на земельну ділянку, у звязку з відсутністю реєстрації в Державному земельному кадастрі, кадастровий номер не визначався (а.с.13). Інших спадкоємців не має, що підтверджується довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області № 74 від 23.01.2019 року, з якої вбачається, що на день смерті [PERSON] з нею в одному будинку не було прописано та не проживало жодного спадкоємця за законом, який би мав обовязкову частку у спадщині та матеріалами спадкової справи № 144/2016, заведеною приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], з якої вбачається, що із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернувся тільки позивач по справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved