Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

01.02.2019 р. позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» (далі - ТОВ «Промислові ремонти»), та просить суд встановити факт перебування в трудових відносинах з ТОВ «Примислові ремонти» у період з 02.02.2017 р. по 06.02.2017 р., зобов`язати ТОВ «Промислові ремонти» внести записи до трудової книжки щодо перебування у фактичних трудових відносинах, стягнути заборгованість по заробітній платі за фактично відпрацьовані зміни 02.02.2017 р. , 03.02.2017 р., 04.02.2017 р., 06.06.2017 р. у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні, допустити негайне виконання рішення щодо присудження працівникові виплати заробітної плати. Позивач вказує, що відповідно до трудової книжки вона працювала в ТОВ «Промисловий ремонт» з 03.04.2012 р. по 31.01.2017 р. 25.01.2017 р. працівникам підприємства оголосили, що всім необхідно написати заяви про звільнення за угодою сторін та заяви про прийняття на роботу на інше підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» з 01.02.2017 р. Позивач виконала вимоги керівництва. Згідно з записом у трудовій книжці, вона була звільнена за угодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП). Після чого позивач вийшла на трудові зміни 02.02.2017 р. 11,5 годин (денна зміна), 03.02.2017 р. 4 години (вечірня зміна), 04.02.2017 р. 7,5 год. (нічна зміна), 06.02.2017 р. знаходилась на робочому місці до 11:30 годин. 20.02.2017 р. позивач звернулася до директора РУ-3 ТОВ «Промислові ремонти» з заявою про оплату відпрацьованих змін і лікарняного листа з 09.02.2017 р. по 18.02.2017 р., на що він дав згоду та підписав заяву, але виплати вона не отримала. Трудову книжку з записом про звільнення від 31.01.2017 р. видано їй на руки 06.02.2017 р., про що вона розписалася в журналі. Про своє звільнення позивач дізналася 06.02.2017 р. Тому позивач звертається в суд за захистом своїх прав, оскільки фактично перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Промислові ремонти». 21.02.2019 р. ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Коноваленка М.І. було відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з мотивів викладених у позові, просить їх задовольнити. Вподальшому надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. 02.07.2019 р. в судовому засіданні, з урахуванням думки сторін, суд на місті ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача, та, відповідно до ст. 223 ЦПК України, провести заочний розгляд справи (а.с.54). В судовому засіданні дали пояснення свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ч.1 ст.81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до ст.89\~ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved