Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

У лютому 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] . Просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22.10.2016 року Комінтернівським районним у місті Харкові ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис 683, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 6000 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.02.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 22.10.2016 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, сімейне життя з відповідачем погіршилося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, обов`язки з ведення господарства, внаслідок чого було втрачено почуття любові та поваги. Шлюбні відносини з відповідачем припинені. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Від шлюбу мають двох дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом позивачем. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Зазначає, що орієнтована сума її місячних витрат на утримання дітей становить 10000-12000 грн., що складається з витрат на харчування, оплату комунальних послуг, одяг та медичне обстеження та лікування. Посилається на те, що відповідач є працездатним, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. У зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі по 6000 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.02.2021 року позовну заяву залишено без руху, у встановлений судом строк позивач недоліки позовної заяви усунула. Ухвалою суду від 23.02.2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 11.06.2021 року до суду відповідачем подано відзив на вказану позовну заяву. Відповідач не заперечував проти задоволення позову в частині розірвання шлюбу. Позов з частині стягнення аліментів на утримання дітей просив задовольнити частково та стягнути аліменти на утримання обох дітей у сумі 3000 грн. щомісячно. 25.06.2021 року представником позивача подано відповідь на відзив. Зазначив, що визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів у розмірі 3000 грн. на обох дітей не відповідає вимогам законодавства, оскільки аліменти стягуються на кожну дитину окремо. Зазначив, що відповідачем не надано доказів того, що він є непрацездатним чи щодо перебування на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. Посилався на відсутність обставин, передбачених ст. 188 СК України. 12.07.2021 року представником позивача також подано клопотання про долучення додаткових доказів, а саме копій квитанцій про сплату комунальних послуг за місцем проживання, квитанцій на придбання продуктів харчування, копію історії розвитку дитини. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила проводити розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутністю. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22.10.2016 року Комінтернівським районним у місті Харкові ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис 683. Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За змістом положень ч.1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає, шо шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини. Відповідно до ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З матеріалів справи вбачається, що діти проживають з позивачем . За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2021 рік" у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривень, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття, що відповідає вимогам ст. 183 СК України, що станом на час звернення позивача з позовом відповідає 1921 грн. Визначений судом розмір аліментів може бути згодом збільшений за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України. За змістом ч. 1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги, що позивач за подачу позову про розірвання шлюбу сплатила судовий збір у сумі 908, 00 грн., суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн., а також, з урахуванням того, що позивач відповідно п.3 ч.1ст. 5до Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів, стягує з відповідача на користь держави судові витрати за подачу позову про стягнення аліментів у розмірі 908,00 грн..

Outcome: partial