Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

У листопаді 2020 року акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з указаним позовом, просило стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 15083 грн 87 коп за кредитним договором № б/н від 27 листопада 2008 року та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 листопада 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, за яким остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 500 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Пам`яткою клієнта», «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згодом кредитний ліміт неодноразово було збільшено. Пунктами 3.2, 3.3 Договору відповідач надала згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку, а також була проінформована про всі умови укладеного Договору та наслідки невиконання такого. Банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № б/н від 27 листопада 2008 року виконав перед [PERSON] в повному обсязі, проте остання неналежним чином виконувала грошові зобов`язання за кредитним договором. Станом на 14 вересня 2020 року заборгованість за кредитним договором № б/н від 27 листопада 2008 року становить - 15083,97 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 11803,48 грн; в т.ч.: заборгованість за поточним тілом кредиту - 0,00 грн; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 11803,48 грн; заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 грн.; 3280,49 грн - заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України; 0,00 грн - нарахована пеня, 0,00 грн - нарахована комісія. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Відзивів на позов чи інших заяв по суті спору до суду не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за останнім місцем її реєстрації: [ADDRESS] , викликалась шляхом направлення смс-повідомлення на її мобільний номер телефону: [NUMBER] та викликалась шляхом розміщення повідомлення про судове засідання на інтернет-сайті суду, що відповідає положенням ч. 7 ст. 128 ЦПК України. За таких обставин судом постановлено ухвалу від 22 березня 2021 року про розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 27 листопада 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, за яким [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 500 грн. Того ж дня [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої [PERSON] в повному обсязі приєдналась до умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до правового висновку Верховного суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15, «умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 червня 2015 року справа № 6-698цс15, від 1 липня 2015 року справа №6-757цс15». [PERSON] підтвердила своїм підписом, що ознайомлена з умовами кредитування з використання платіжної карти «Кредитка Універсальна». Вказана обставина свідчить про те, що відповідач була проінформована про вищевказані умови, а відтак зобов`язана їх виконувати. Пунктами 3.2, 3.3 Договору відповідач надала згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку, а також була проінформована про всі умови укладеного Договору та наслідки невиконання такого. Згідно з довідкою банку кредитний ліміт відповідача неодноразово збільшувався, востаннє 5 липня 2017 року до 11 000 грн. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 27 листопада 2008 року встановлено, що відповідач не своєчасно та не в повному обсязі проводила погашення по кредиту, відсоткам, а також іншим витратам, що є порушення умов даного договору. Станом на 14 вересня 2020 року заборгованість за кредитним договором № б/н від 27 листопада 2008 року становить - 15083,97 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 11803,48 грн; в т.ч.: заборгованість за поточним тілом кредиту - 0,00 грн; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 11803,48 грн; заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 грн.; 3280,49 грн - заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України; 0,00 грн - нарахована пеня, 0,00 грн - нарахована комісія. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Оскільки судом установлено, що позивач виконав свої обов`язки за кредитним договору № б/н від 27 листопада 2008 року перед відповідачем, надав відповідачу кредит відповідно до умов договору, а відповідач взяті по договору обов`язки не виконала, тіло кредиту, відсотки за користування кредитом та інші витрати відповідно до умов договору не повернула, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем на загальну суму - 15 083 грн 97 коп, суд робить висновок про задоволення позову у заявленому банком розмірі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог з відповідача на користь АТ КБ "Приватбанк" підлягають стягненню судові витрати в сумі 2102 грн. 00 коп.

Outcome: approved