Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

01.11.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з ним як батьком по [ADDRESS]. Вказує що з 2003 р.р. по 2016 р. перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Після припинення спільного проживання в лютому 2016 р. діти періодично знаходилися в нього, а з 12.09.2016 р. оскільки мати не дбала про дітей, в тому числі і з за стану свого здоров'я - фактично діти проживають з ним по вказаній адресі, де для них створені необхідні умови для виховання. Діти мають місця для занять та відпочинку, він працює, дбає про гармонійний розвиток дітей в атмосфері любові та матеріальної забезпеченості. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Відповідач [PERSON] 02.03.2017 р. направила до суду клопотання про визнання позову [PERSON] Представник третьої особи виконкому Тернівської районної у місті ради як органу опіки та піклування - [PERSON] надала до суду висновок яким орган опіки вважає, що місце проживання дітей з батьком буде відповідати інтересам [PERSON] та [PERSON]. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Належність спадкодавцю квартири, прийняття спадщини позивачем, факт постійного проживання позивача однією сім'єю з 1996 року, відсутність інших спадкоємців підтверджується наданими позивачем доказами. Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст.161 СК України згідно норм якої якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України - місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст.19 СК України наявність письмового висновку органа опіки стосовно вказаного спору між сторонами є обов'язковим. Тільки за наявності виключних обставин, малолітня дитина може бути розлучена з матір'ю, згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., схваленими резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 р., та ратифікованою Постановою ВР України 27.02.1991 р. Згідно висновку органу опіки від 27.03.2017 р. враховуючи інтереси малолітніх - доцільним є встановлення місця проживання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з батьком, який має достатній дохід, створив належні умови для проживання дітей, характеризується позитивно. Таким чином встановлено що відсутність уваги, виховання, та матеріально-житлового забезпечення з боку матері шкодить інтересам дітей, і ці обставини є виключними обставинами при яких суд приходить до висновку, що при таких обставинах діти можуть бути розлучені з матір'ю, і це буде відповідати їх інтересам. На підставі ст.ст.160, 161, 19 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved