Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

02.05.2018 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Перша Запорізька державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили наступне. 13 липня 2007 року померла гр. [PERSON], [INFO], яка є їх бабою по материнській лінії. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на земельну ділянку, надану для обслуговування частини домоволодіння (житлового будинку), розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Амурська / провулок Усадібний, буд. 143/14. Згідно із заповітом [PERSON], всю належну їй частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: м .Запоріжжя, вул. Амурська / провулок Усадібний, буд. 143/14 заповідала гр. [PERSON], належну їй земельну ділянку, надану для обслуговування вищезгаданої частини домоволодіння (житлового будинку) заповідала гр. [PERSON], [PERSON], в рівних частках кожному. Звернувшись до нотконтори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів. У судове засідання позивачі не зявилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності без фіксації судового процесу, в якій вказали, що підтримують позовні вимоги та просили їх задовольнити. Від відповідача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутності. Позов визнає у повному обсязі. Представник Третьої особи - Перша Запорізька державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у відсутності представника. У звязку із чим, суд ухвалює рішення без фіксування судового процесу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку. 13 липня 2007 року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смерті 13.07.2007 року був зроблений відповідний актовий запис про смерть за № 6473 (а.с. 4). Згідно заповіту від 11.05.2007 року [PERSON] заповідала всю належну їй частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Амурська / провулок Усадібний, буд. 143/14 заповідала гр. [PERSON], належну їй земельну ділянку, надану для обслуговування вищезгаданої частини домоволодіння (житлового будинку) заповідала гр. [PERSON], [PERSON], в рівних частках кожному. (а.с. 17). Крім того, спадкоємцем за законом після смерті [PERSON]Сзгідно із ст.1261 Цивільного кодексу України є її дочка - гр. [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, до складу якої, крім іншого, увійшла земельна ділянка, площею 0,1000 га, розташована за адресою: м.\~Запоріжжя, вул. Амурська / провулок Усадібний, буд. 143/14. Так, на праві спільної сумісної власності на підставі рішення Запорізької міської ради № 29/178 від 27.12.2006 року гр. [PERSON] та гр. [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) було передано - 0,1000 га земельної ділянки за кадастровим номером 2310100000:02:025:0230. Рішення сесії було прийнято ще при житіі гр.[PERSON], але державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №284916, було видано Запорізькою міською радою Запорізької області вже після її смерті 10\~вересня 2008\~року(а.с. 19-22). 08.12.2007 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом Першою запорізькою державною нотаріальною конторою було відмовлено у зв'язку із відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на таке майно, про що свідчать постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 квітня 2018 року №823/02-31, постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 квітня 2018 року №824/02-31 (а.с. 24-25). 04.08.2015 року позивачеві [PERSON] на підставі рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно за № 23376005 було відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: м.\~Запоріжжя, вул. Амурська / провулок Усадібний, буд. 143/14, кадастровий номер 2310100000:02:025:0230, оскільки [PERSON] є померлою, майно, що належить їй на праві власності має бути оформлено в порядку спадкування (а.с. 23). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Як було зазначено, [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка, площею 0,1000 га, розташована за адресою: м.\~Запоріжжя, вул. Амурська / провулок Усадібний, буд. 143/14. На підставі части 1 статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісні власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст.\~49\~ЗУ «Про\~нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, зокрема п. 23 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності в України повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. З вимог ст.\~16\~ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування положень ст.\~392\~ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. За таких\~обставин,\~через відсутність\~правовстановлюючогодокумента на обєкт спільної сумісної власності, а саме на земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер 2310100000:02:025:0230, розташовану за адресою: м.\~Запоріжжя, вул.\~Амурська /\~провулок Усадібний,\~буд.\~143/14,який [PERSON] не отримала за життя, позивачі позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права на нерухоме майно. Реалізувати своє право у інший, крім судового порядку, спосіб позивачі не можуть. З урахуванням наведеного, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved