Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

01.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача штрафу в сумі 2400 грн і пені в сумі 128435 грн за порушення умов договору позики від 29.06.2016 року, а також відшкодування сплаченої суми судового збору в розмірі 1308 грн 35 коп. У судовому засіданні представник позивача предявлений позов підтримав і наполягав на його задоволенні; відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. За згодою представника позивача, 27.09.2017 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 29.06.2016 року сторони уклали Договір позики (безвідсоткової) відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 13000 грн, строком до 30.06.2017 року включно (далі Договір). Пунктом 2.3 Договору визначено графік повернення суми позики шляхом сплати до 30 числа кожного місяця по 1083 грн 33 коп.; пунктом 3.2 Договору передбачено сплату штрафу в сумі 200 грн в якості засобу відшкодування збитків у випадку неналежного виконання винною стороною своїх зобовязань за Договором; пунктом 3.3 Договору передбачено сплату пені в розмірі 5% від своєчасно неповернених відповідачем сум за кожний день прострочення. Посилаючись на невиконання відповідачем умов Договору, в частині порядку і строків розрахунку, та неповернення суми позики, позивач просить стягнути з відповідача штраф у сумі 2400 грн та пеню в сумі 128435 грн. Вирішуючи спір суд виходить з такого: 1. Згідно з частиною другою статті 22 Цивільного кодексу України (далі Кодекс) збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Водночас, виходячи з положень статті 549 Кодексу штраф це різновид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Таким чином, збитки і штраф мають різну правову природу, а тому не підлягають ототожненню. Крім того, за приписом статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене і те, що передбачені пунктами 3.2, 3.3 Договору умови нарахування штрафу і пені фактично встановлюють подвійну відповідальність одного виду за одне й те саме порушення порушення строків розрахунку, що суперечить Конституції, відсутні законні підстави для стягнення з відповідача штрафу в сумі 2400 грн. 2. Частиною третьою статті 551 Кодексу встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, виходячи з того, що нарахована позивачем сума пені (128435 грн) значно перевищує неповернену відповідачем суму позики (13000 грн), суд вважає доцільним зменшити суму пені, що підлягає стягненню з відповідача, до 10000 грн, тому предявлений позов слід задовольнити частково. 3. За приписом частини першої статті 88 ЦПК України, часткове задоволення позову є підставою для відшкодування позивачеві сплаченої суми судових витрат пропорційно задоволеним вимогам, тобто в сумі ((10000 : 130835) х 1308.35)) = 99 грн 43 коп.

Outcome: partial