Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

У травні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання за [PERSON] права власності на 5/8 часток, а за [PERSON] на 3/8 часток житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по вул. Шевченка, 85 в с. Ушня Менського району Чернігівської області. Позов мотивований тим, що 27 листопада 1995 року померла мати позивачки [PERSON] [PERSON], а 03 червня 2002 року помер чоловік та батько позивачів [PERSON], після смерті яких відкрилась спадщина на належні кожному з ним по ? частці житлового будинку, розташованого по вул. Шевченка, 85 в с. Ушня Менського району Чернігівської області, як членам колгоспного двору, інша частина вказаного житлового будинку належить позивачам порівну. Спадкоємцем першої черги за законом після померлої [PERSON] є [PERSON], а після смерті [PERSON] [PERSON] та [PERSON]. Вони, як спадкоємці звернулися до нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину, проте їм було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та запропоновано визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку. Позивачі в судове засідання не зявились, просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що справу можливо розглянути без участі сторін, за наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Спадкові відносини регулюються ЦК України 2003 року. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Для прийняття спадщини відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина та батьки померлого. Судом встановлено, що 27 листопада 1995 року в с. Ушня Менського району Чернігівської області померла [PERSON], про що [PERSON] сільською радою Менського району Чернігівської області було видано свідоцтво про смерть серії І-ЕЛ №305300 (а.с.10), після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується матеріалами справи (а.с.11). З довідки №141 від 22 квітня 2015 року, виданої [PERSON] сільською радою Менського району Чернігівської області, вбачається, що [PERSON] своєчасно прийняла спадщину після померлої 27 листопада 1995 року матері [PERSON], а саме здійснювала догляд за будинком, сплачувала страхові платежі, в її користування перейшли речі померлої. Як вбачається з довідок №94, 96 від 03 березня 2015 року та №140 від 22 квітня 2015 року, виданих виконкомом [PERSON] сільської ради Менського району Чернігівської області, згідно погосподарського обліку книга №9 (особовий рахунок №333) житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. Шевченка, 85 в с. Ушня Менського району Чернігівської області, станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого була [PERSON], яка була зареєстрована та проживала в даному будинку з 19 січня 1912 року та вибула у звязку зі смертю, а членами двору: її донька [PERSON], яка була зареєстрована та проживає з 27 січня 1942 року і по теперішній час, зять [PERSON], зареєстрований та проживав з 01 січня 1978 року і виписаний у звязку зі смертю, онука [PERSON], зареєстрована та проживає з 01 січня 1978 року і до теперішнього часу (а.с.50, 51, 55). Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові від 22.05.1995 р. № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (п. 6). Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. Шевченка, 85 в с. Ушня Менського району Чернігівської області, належав на праві власності у рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а саме по ? частці кожному. Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті матері ? частку у спірному будинку, у звязку з чим її частка у спірному будинку збільшилась до ? . 03 червня 2002 року помер [PERSON], про що [PERSON] сільською радою Менського району Чернігівської області було видано свідоцтво про смерть серії І-ЕЛ №137501 (а.с.13) Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, що підтверджується матеріалами справи (а.с.11,13, 85). З довідки №195 від 03 березня 2015 року, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Менського району Чернігівської області вбачається, що позивачі на час відкриття спадщини були зареєстровані та постійно проживали разом зі спадкодавцем [PERSON], на даний час продовжують проживати у будинку, а отже вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. За таких обставин, частка [PERSON] з врахуванням успадкованої частки після смерті чоловіка збільшилась до 5/8, а частка [PERSON] до 3/8. З матеріалів спадкової справи №203/2004, заведеної за заявою [PERSON], як спадкоємиці за законом першої черги після померлої матері [PERSON], вбачається, що остання звернулася до Менської районної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, 23 березня 2004 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі КСГП «Шлях хлібороба» в с. Ушня Менського району Чернігівської області, розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №957080, та на грошові заощадження з належними до них відсотками та компенсаціями, що зберігається у філії Менського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України», у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. Шевченка, 85 в с. Ушня Менського району Чернігівської області, відмовлено постановою державного нотаріуса Менської районної державної нотаріальної контори від 27 квітня 2015 року №991/02-31 у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок (а.с. 57). З матеріалів спадкової справи №31/2004, заведеної після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] вбачається, що остання звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом від свого імені та за дорученням [PERSON]. 23 березня 2004 року [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСГП «Шлях хлібороба» с. Ушня Менського району Чернігівської області, розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), а у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. Шевченка, 85 в с. Ушня Менського району Чернігівської області постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 березня 2015 року №489/02-31 [PERSON] та [PERSON] відмовлено у звязку відсутністю правовстановлюючого документу на будинок (а.с.56). За повідомленням №16 від 26 січня 2015 року КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. Шевченка, 85 в с. Ушня Менського району Чернігівської області не зареєстровано (а.с.17). Відповідно до Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968р.) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, імя по батькові глави сімї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. У січні 2015 року спеціалістами Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації була складена технічна документація та проведена оцінка житлового будинку та господарських споруд, розташованих по вул. Шевченка, 85 в с. Ушня Менського району Чернігівської області, загальну вартість яких визначено 30 900 грн. (а.с. 23-48). Згідно технічної документації садиба по вул. Шевченка, 85 в с. Ушня Менського району Чернігівської області станом на 26 січня 2015 року складається з житлового будинку А-1, веранди а-1, а1-1, ґанку а2-1 (збудовані в 1984 році), гаража Б-1 (збудований в 1985 році), сараю В-1 (збудований в 1981 році), літньої кухні Г-1 (збудована в 1985 році), сараю Д-1 (збудований в 1980 році), сараю д-1 (збудований в 1990 році), воріт №1, огорожі №2 (збудовані в 1980 році). Жодних відміток про наявність самочинного будівництва у садибі, технічний паспорт не містить (а.с.18-23). За викладених обставин, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту права на спадкування позивачів шляхом задоволення їх позову у повному обсязі та визнання за [PERSON] права власності на 5/8 часток, а за [PERSON] на 3/8 часток житлового будинку з надвірними будівлями (житловий будинок А-1, веранда а-1 веранда а1-1, ґанок а2-1, гараж Б-1, сарай В-1, літня кухня Г-1, сарай Д-1, сарай д-1, ворота №1, огорожа №2), загальною вартістю 30 900 грн., що розташовані по вул. Шевченка, 85 в с. Ушня Менського району Чернігівської області, після померлих 27 листопада 1995 року [PERSON] та 03 червня 2002 року [PERSON].

Outcome: approved