Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаїва із позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився,про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута у відсутності сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 12 лютого 1998 року. 04 лютого 2003 року відповідач, як син колишньої дружини, був зареєстрований у вказаній квартирі. Крім позивача та відповідача, у вищевказаній квартирі зареєстрована донька позивача - [PERSON] Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.11.2014 року визнано колишню дружину позивача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] З 2009 року і по сьогоднішній день відповідач не проживає за місцем свого проживання. Усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг позивач сплачує самостійно, ніякої допомоги від відповідача не отримує. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.03.2014 року, позивачу належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. Відповідно до Акту про проживання від 25.11.2014 року, представником ТОВ "Добробут" було проведено обстеження квартири [ADDRESS], в результаті якого встановлено, що вказана квартира приватизована, власником даного помешкання є [PERSON] В даному помешканні зареєстровані: власник - [PERSON], донька власник - [PERSON], колишня дружина власника - [PERSON] та син колишньої дружини -[PERSON] Починаючи з січня 2010 року і по теперішній час фактично [PERSON] не проживає, по даній адресі даної особи виявлено не було, особистих речей громадянина в квартирі не знайдено, спільного місця й інших ознак вказуючи на фактичне проживання за вказаною адресою немає. Вищевказані обставини підтвердили також сусіди [PERSON] та [PERSON] Відповідно до Акту про проживання від 20.10.2014 року, представником ТОВ "Центральний -1" було проведено обстеження житлового будинку за адресою:[ADDRESS], в результаті якого встановлено, що вказаний будинок належить [PERSON]. В даному будинку фактично мешкають громадянська жінка [PERSON] та син [PERSON],[INFO].У будинку було виявлено особисті та побутові речі, які належать [PERSON] Також встановлено, що [PERSON] та [PERSON], разом зі своїм сином [PERSON] проживають однією сім'єю, ведуть спільний побут,а також встановлено спальне місце [PERSON], як ознака фактичного проживання. В своїй заяві, позивач посилається на положення ст. 71 ЖК України, проте такі вимоги на позивача не розповсюджується, оскільки він є власником вищевказаної квартири. Натомість відповідно до ст.. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, у відповідності у відповідності зі ст. 405 ЦК України, суд дійшов до висновку про відсутність відповідача понад один рік в квартирі [ADDRESS], враховуючи тривалість не проживання, без поважних причин, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування вищезазначеною квартирою. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved