Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

01.04.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фрунзе, 8, який належав померлій 11.08.2015 року [PERSON], мотивуючи тим, що вищевказаний житловий будинок належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину. 11.08.2015 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фрунзе, 8. 27.04.2015 року [PERSON] був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області, згідно якого все своє майно вона заповіла [PERSON] У встановлений законом строк позивач звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку із тим, що відсутні правовстановлювальні документи на житловий будинок. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фрунзе, 8 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.05.1968 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2-2375. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 428837 від 12.08.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 11.08.2015 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фрунзе, 8. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 27.04.2015 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 972, [PERSON] заповіла все її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що за законом на день смерті вона матиме право [PERSON], [INFO]. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41309819 від 26.08.2015 року, наданого приватним нотаріусом [PERSON], заповіт [PERSON] від 27.04.2015 року, зареєстрований за № 972 не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] після реєстрації шлюбу зміна прізвище на «Холостенко», що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 251212, виданим 30.01.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] № 79/02-14 від 26.02.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відсутні правовстановлювальні документи на житловий будинок. Розпорядженням Ізмаїльського міського голови «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м. Ізмаїл Одеської області» № 57р від 19.02.2016 року вулицю Фрунзе було перейменовано у вулицю [PERSON]. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved