Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

У жовтні 2013 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS]. Послуги водопостачання та водовідведення позивачем надавалися за місцем мешкання відповідачів. Плата за надані послуги повинна провадитися споживачем щомісячно. Однак, відповідачі оплату за надані послуги не проводили, у результаті чого станом на 01 жовтня 2013 року утворилася заборгованість у сумі 6807,94 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку вищевказану суму, а також витрати по оплаті судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду. Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву у якій просить суд про розгляд справи за її відсутності. Заперечувала проти позовних вимог з підстав, зазначених у письмових запереченнях. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до ст.162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до вимог ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 28.04.2006 року. Згідно акту від 31 жовтня 2005 року, складеного працівниками КП "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства", за вищевказаною адресою послуги водопостачання не надаються, оскільки встановлено власну свердловину. Тобто, за вищевказаною адресою відповідачем надавалася послуги тільки водовідведення. Як вбачається з матеріалів справи, за особовим рахунком [NUMBER], відкритим на ім'я [PERSON] обліковується заборгованість станом на 01.10.2013 р. у сумі 6807,94 грн. Станом на 31 січня 2002 року, за особовим рахунком [NUMBER] обліковувалася заборгованість у сумі 1105,51 грн., порядок та підстави нарахування якої, позивачем не зазначено, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Крім того, як встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] до 28 квітня 2006 року не була власником житлового будинку за вищевказаною адресою та не була у ньому зареєстрована, з нею не укладався договір про надання послуг водопостачання та водовідведення, тому у неї не виникло обов'язку зі сплати вартості наданих послуг. Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості за період до 28.04.2006 р. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. За період з 28.04.2006 р. по 27.08.2010 р. позивачем нараховано вартість послуг з водовідведення за нормами споживання, затвердженими Виконавчим комітетом Павлоградської міської ради, на загальну суму 1183,49 грн., з яких сплачено споживачем 600 грн., отже за вказаний період відповідач [PERSON] має заборгованість у сумі 583,49 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. Починаючи з 27 серпня 2010 року вартість послуг з водовідведення нараховувалась на підставі показань лічильника, які згідно особового рахунку та наданих відповідачем квитанцій (а.с.30-41) оплачувались у повному обсязі. Позовні вимоги до [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки він не є власником домоволодіння та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 27.12.2011 р., отже саме з цього моменту у нього виник обов'язок зі сплати вартості наданих послуг. Проте, за період з моменту реєстрації [PERSON] по 01.10.2013 р. заборгованість за надані послуги відсутня, тому підстав для стягнення боргу з [PERSON] немає. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 229грн. 40 коп., тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial