Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

01 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаним позовом в якому просив визнати за ним після смерті [INFO] [PERSON], право в порядку спадкування за законом на земельну частку (паю) площею 2,69 в умовних кадастрових гектарах, колишнього КСП «Перемога», розташованої на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, право на отримання якої мала відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] [PERSON]. Обґрунтовуючи позов послався на те, що [INFO] в с. Попівка Миргородського району за місцем свого проживання померла його мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай ) колишнього КСП « Перемога» площею 2,69 в умовних кадастрових гектарах без виділу в натурі на території Попівської сільської ради. Дану спадщину він прийняв. Будь - яких інших спадкоємців немає. Родинні відносини з матір'ю підтверджуються свідоцтвом про народження. Органом місцевого самоврядування, по останньому місцю проживання матері вищевказана спадщина у порядку ст. 1277 ЦК України від умерлою не визнавалась. Коли він звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини на право на земельну частку (пай), йому в цьому постановою було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку частку (пай). У відділі у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області відмовили видати новий сертифікат на ім'я [PERSON] по причині того, що видача даного документа не передбачена. У зв'язку з цим він змушений звернутися до суду. Ухвалою судді від 06.11.2018 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі . Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.12.2018 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у відсутність позивача та представника, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві (а.с. 54). Представник відповідача Попівської сільської ради в судове засідання не з'явився, направив заяву в якій просив справу розглядати у відсутність представника (а.с.53). Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в раніше направленій заяві просив справу розглядати без його участі , при вирішенні спору покладався на розсуд суду, вказував, що Головне управління не розпоряджається землями, які знаходяться у приватній та колективній власності ( а.с. 41,42). Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого повторно серії [NUMBER] (а.с.5). На момент смерті [PERSON] мала право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Перемога», розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах на території Попівської сільської ради Миргородського району, що підтверджується: довідкою Відділу у Миргородському районі Головного управління держгеокадастру у Полтавській області №2129/112-18 від 10.07.2018 року; викопіюванням із проекту організації території земельних часток (паїв) членів колишнього КСП «Перемога» на території попівської сільської ради з визначенням земельної ділянки (паю); довідкою Відділу у Миргородському районі Головного управління держгеокадастру у Полтавській області №1321/112-18 від 27.09.2018 року (а.с. 6-8). Відповідно до довідки Відділу у Миргородському районі Головного управління держгеокадастру у Полтавській області №2129/112-18 від 10.07.2018 року, сертифікат не видавався, але згідно проекту щодо організації території земельних часток (пай) на території Попівської сільської ради Миргородського району виготовленим Державним підприємством «Полтавський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» 2004 року [PERSON] включена у список власників сертифікатів (серія [NUMBER]). Розмір земельних часток (паю) 2,69 в умовних кадастрових гектарів (а.с. 6). [INFO] померла [PERSON] яка є матір'ю позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.03.1998 року, свідоцтвом про народження позивача (а.с.5,10). Відповідно до довідки виданої Виконавчим комітетом Попівської сільської ради від 27.07.2018 № 1136 на момент смерті [INFO] [PERSON], [INFO], з нею були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] син [PERSON], невістка [PERSON], онук [PERSON]. Довідка надана на підставі записів в погосподарській книзі №2 за 1996-2000 роки ст. 5, особовий рахунок 47 (а.с. 27). Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області від 06.09.2018 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) після померлої [INFO] [PERSON], в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 9). На даний час отримати правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки її цивільна правоздатність, як, фізичної особи, припинена у момент її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). Згідно із ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч. 2 п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Оскільки державний акт не видано, то є дійсним сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я померлого. Згідно роз'яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з положенням ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Отже, враховуючи те, що оригінал сертифікату у позивача на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Перемога» відсутній тому з метою оформлення спадщини необхідно встановити за спадкоємцем [PERSON] право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO], що складається з права на отримання земельної частки (паю) на території попівської сільської ради Миргородського району площею 2,69 в умовних кадастрових гектарах, право на яке мала [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай колишнього КСП «Перемога» серії [NUMBER], виходячи з положень ст. 16 ЦК України, якою передбачено способом захисту цивільних прав та інтересів - визнання права. За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі. В зв'язку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з роз'яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved