Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

01 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «БАНК ФОРВАРД», в якому просить визнати недійсним договір про надання та обслуговування платіжної картки № 11535-6330 про надання у користування платіжної картки № 5168220550697461 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Стандарт», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРВАРД». Свої вимоги мотивує тим, що вона користувалась споживчим кредитом при купівлі будівельних матеріалів. Після того як вона добросовісно в повному обсязі та своєчасно розрахувалась за даним кредитом, їй працівником банку було запропоновано оформити платіжну картку з кредитним лімітом 5000 грн. під 5% за користування знятою сумою з картки на місяць. Пояснює, що вона підписала заявку на оформлення такої картки. Періодично, коли були необхідні кошти, вона користувалась коштами картки, але погашала взяті нею суми кредитних коштів. Стверджує, що на даний момент за її підрахунками за умови користування коштами під 5% вона повернула всю суму кредитного ліміту на картці та сплатила відсотків за користування коштами біля 500 грн. Проте їй постійно на телефон надходять дзвінки з вимогами погасити заборгованість за кредитом. Суми, які називає представник банку різні, але вони значно перевищують суму ліміту на кредитній картці. Вказує, що вона звернулась до Чернігівського регіонального центру безоплатної вторинного правової допомоги, і тільки на запит її адвоката ПАТ «БАНК ФОРВАРД» надав інформацію про те, що нею укладено договір про надання та обслуговування платіжної картки № 11535-6330 про надання у користування платіжної картки № 5168220550697461 між [PERSON] та ПАТ «[PERSON] Стандарт», правонаступником якого є ПАТ «БАНК ФОРВАРД». На запитання адвокатського запиту про надання їй копії вищевказаного договору [PERSON] пропонує заплатити йому 500 грн. (в тому числі ПДВ) за видачу його копії. Окрім цього, [PERSON] при визначенні суми поточної заборгованості, яка за його підрахунками складає на 19.09.2016 року 6075,11 грн., посилається на Умови надання та обслуговування платіжних карток, Тарифи по Договору як на підставу для стягнення додаткових платежів: мінімальний платіж 50,00 грн., плата за пропуски платежів - 100,00 грн., 200,00 грн., 200,00 грн., 350 грн. Окрім цього, за паперову виписку, яку [PERSON] направив разом з відповіддю на адвокатський запит, [PERSON] вже включив до суми заборгованості 153,00 грн. Зазначає, що відповідно до відповіді на адвокатський запит [PERSON] підтвердив, що на момент активації Картки відсотки за користування коштами з картки становили 5%, а з 15.04.2016 року розмір мінімального платежу по Картці Клієнта було збільшено до 7%., при чому [PERSON] не надав жодного документа з її підписом на підтвердження того, що вона при укладенні Договору погоджувалась з такими несправедливими для неї як споживача умовами, і що зміни в істотних умовах Договору погоджувались з нею пізніше. Вважає, що відповідач неправильно нараховував проценти та інші платежі, оскільки цей договір споживчого кредиту був укладений з порушенням принципу рівності сторін та загальних засад цивільного законодавства - справедливості, добросовісності й розумності, зокрема, при його укладенні [PERSON] не провів розрахунки сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту, тому необхідно визнати цей договір споживчого кредиту недійсним у цілому. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. В своїх поясненнях посилались на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача, яка приймала участь у судовому засіданні у режимі відео конференції, позов не визнала і в його задоволенні просила відмовити з підстав, зазначених у письмових запереченнях на позовну заяву (а .с. 5-8 тому № 2). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що ПАТ «БАНК ФОРВАРД» відповідно до виписки зі Статуту та реєстраційних документів є правонаступником ПАТ «[PERSON] Стандарт» (а.с. 47-50, 51-52, 53 тому № 2). 13 листопада 2013 року ПАТ «[PERSON] Стандарт» отримав від [PERSON] пропозицію, що викладена в п. 3 Заяви №110392998, укласти договір про надання і використання платіжної картки (а.с. 9-10 тому № 2). Згідно п. 4.2 Заяви №110392998, [PERSON] погодилась, що акцептом (прийняттям) оферти (пропозиції) про укладення такого договору будуть дії Банку по відкриттю їй рахунку картки,здійснені в межах строку для відповіді, зазначеного в п. 6.2 цієї заяви (протягом 18 місяців з дати заяви). Згідно виписки по особовим рахункам від 03.03.2017 року, 19.12.2014 року [PERSON] банком відкрито поточний рахунок № 26256004041208 у валюті гривня. (а.с. 11-33 тому №2). Із вказаної виписки також вбачається, що [PERSON] починаючи з 17.04.2015 року здійснено дії щодо проведення активації картки та отримувались кредитні кошти в рамках ліміту. Умови кредитування та орієнтовна сукупна вартість кредиту за кредитною карткою містяться у Довідці про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту, зокрема, умови про строк, суму та мету кредиту, форму кредитування, тип процентної ставки, кількість платежів, процентну ставку, разову комісію, комісію за зняття готівки. Про ознайомлення з вказаними умовами свідчить особистий підпис [PERSON] на вказаній довідці (а.с. 44 тому № 2). Відповідно до п. 14 Заяви №110392998, своїм підписом [PERSON] підтвердила, що вона розуміє і погоджується з таким: умови по картам та умови по кредитам, що є складовими та невідємними частинами договору про карту та кредитного договору відповідно, розміщуються у відповідних розділах веб-сайту банку в мережі Інтернет; вона зобовязана регулярно звертатись до банку шляхом відвідування відповідних розділів веб-сайту банку в мережі Інтеренет за отримання відомостей про умови по картам та умови по кредитам, а також за отриманням відомостей про зміни та доповнення, що мали місце в умовах по картам та умовах по кредитам. Згідно наказу від 15.01.2016 року № 16 ПАТ «БАНК ФОРВАРД» затверджено та введено в дію тарифи та параметри кредитно-карточних продуктів для реалізації, зокрема, за кредитною картою Форвард МС 55%. У зазначених тарифах змінено розмір мінімально платежу 7 % від заборгованості по договору на дату розрахунку, проте не менше ніж 50 грн. та не більше суми існуючої заборгованості по договору (а.с. 45-46 тому № 2). Від [PERSON] до банку у встановлений строк заперечень щодо прийняття змін до тарифів не надходило і це твердження відповідача позивачем не спростовано. Відповідно до ч. 2. ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ст. 207 ЦК України). Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Судом встановлено, що спірний договір про надання та обслуговування платіжної картки № 11535-6330 про надання у користування платіжної картки № 5168220550697461 укладений сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконувала його умови; відповідач ознайомив позивача з умовами, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; у Довідці про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту, яка підписана позивачем, міститься повна інформація стосовно умов кредитування; зміни до тарифів по картці щодо розміру мінімального платежу були опубліковані відповідачем на відповідному веб-ресурсі банку, про такий порядок повідомлення про зміну істотних умов договору позивачу було відомо і заперечень щодо таких змін від позивача до відповідача не надходило. Враховуючи наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» слід відмовити.

Outcome: dismissed