Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

У травні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що з листопада 2015 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] [INFO] під час перебування у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем народилась донька - [PERSON]. З травня 2017 року спільне життя із відповідачем зіпсувалось, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, згода, також у них різні погляди на сімейні відносини та обов'язки. Дитина проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не бере участі у вихованні й утриманні доньки, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Вказує, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання доньки, а саме на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо, таким чином ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов'язку утримувати дитину. Крім того, позивач зазначає, що вона на даний час є тимчасово непрацездатною, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Окрім того, [PERSON] ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч.2, 4 ст. 84 СК України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому просила суд стягнути з відповідача на її користь кошти на утримання дитини [PERSON]., [INFO], та стягувати з [PERSON] в розмірі ? частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до повноліття [PERSON]., [INFO], та на її утримання в розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трьох років. Відповідач у відзиві на позов зазначив, що визнає позов в частині необхідності сплати ним аліментів, але заперечує проти позову в частині обсягу виплати аліментів. Вказує, що працює Заступником начальника відділу в Фонді державного майна України. При цьому з його заробітку щомісячно відраховуються кошти на сплату аліментів та на примусове виконання грошового зобов'язання. Цей факт підтверджується Довідкою про доходи отримані з 01 грудня 2017 року по 31 травня 2018 року та Постановами про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендії та інші доходи боржника від 28 лютого 2017 року та 05 травня 2017 року. До того ж, на утриманні відповідача знаходяться [PERSON], малолітня донька - [PERSON] та непрацездатні батьки - [PERSON] та [PERSON]. Окрім цього відповідач заперечує про твердження позивача про те, що він не приймає участі в утриманні та вихованні доньки, оскільки надавав матеріальну допомогу на утримання позивача та доньки - [PERSON], перераховуючи грошові кошти на банківську картку тестя [PERSON], а згодом і на банківську картку позивача. Також, [PERSON] заперечує проти позову в частині строку, з якого він платити аліменти. Так, з позовної заяви вбачається, що позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти починаючи з серпня 2017 року, однак, відповідач стверджує, що до березня 2018 року він надавав матеріальну допомогу позивачу перераховуючи грошові кошти на банківську картку і може документально підтвердити. При цьому, з березня 2018 року відповідач надавав допомогу переважно в готівковій формі і йому складно надати докази, що підтверджують її надання. Таким чином, відповідач готовий надавати в подальшому матеріальну допомогу на користь позивача, в наступному порядку і розмірі: аліменти на користь позивача утримання доньки - [PERSON], в розмірі від 1/4 усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, починаючи з березня 2018 року і до досягнені повноліття доньки, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; аліменти на користь позивача на її утримання, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, починаючи з березня 2018 року і до досягнення донькою - [PERSON] трирічного віку. У судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі. Просив суд задовольнити позов. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково. Просив суд задовольнити позов в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини від усіх доходів відповідача, щомісячно, починаючи з березня 2018 року і до досягнені повноліття доньки, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; аліменти на користь позивача на її утримання, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, починаючи з березня 2018 року і до досягнення донькою трирічного віку. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження кошті в; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO], під час перебування у фактичних шлюбних відносинах, в сторін народилась донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Відповідач [PERSON] працює Заступником начальника відділу в Фонді державного майна України. При цьому з його заробітку щомісячно відраховуються кошти на сплату аліментів та на примусове виконання грошового зобов'язання. Цей факт підтверджується Довідкою про доходи отримані з 01 грудня 2017 року по 31 травня 2018 року та Постановами про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендії та інші доходи боржника від 28 лютого 2017 року та 05 травня 2017 року. Відповідач є працездатним, має регулярний дохід у вигляді заробітної плати. Відповідно до ст.180 СК України зобов'язаний утримувати свою дитину. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів. Відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. При визначенні розміру аліментів суд враховує потреби дитини з урахуванням її віку та стану здоров'я. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Разом з тим статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, з'ясувавши фактичні обставини справи та виходячи з матеріального становища сторін, обов'язку утримувати дітей, приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини [PERSON]., [INFO], у розмірі ? частини всіх доходів, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 02 травня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. ч.2, 4 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У розумінні ч.2 ст.84 СК України позивачка має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. [PERSON] потребує матеріальної допомоги від чоловіка, а останній може надавати таку допомогу. Доказів в спростування зазначеного суду не надано. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд прийшов до переконання, що, позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває у важкому матеріальному становищі, має на утриманні малолітню дитину, а тому суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1 000,00 грн. з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 02.05.2018 року і до досягнення дитиною трирічного віку. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати стягнення з відповідача аліментів як на утримання дитини так і на своє утримання. Проте, при визначенні розміру аліментів, позивачем не враховано, що відповідач вже має аліментні зобовязання щодо дитини від попопереднього шлюбу, що визначені Деснянським районнним судом м. Києва від 30.05.2016 року в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Крім того, на утриманні у відповідача [PERSON] знаходяться непрацездатні батьки - [PERSON] та [PERSON] Тому, з урахуванням інших обставин, суд знаходить знаходить, що встановлення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 02.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і аліментів на утримання матері дитини в розмірі 1 000 грн. 00 коп. щомісячно., буде необхідним і достатнім, для врегулювання цього спору по суті. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial