Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь навчального закладу суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 1930,20 грн., 3% річних у розмірі 19,05 грн., пеню у розмірі 176,85 грн., що складає заборгованість у загальному розмірі 2126,10 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначає наступне. Між Державним вищім навчальним закладом «Криворізький державний педагогічний університет», в особі проректора з науково-педагогічної роботи, директора Криворізького педагогічного інституту Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» [PERSON] та відповідачем було укладено договір № 02-3312 від 01.09.2014 року про надання освітніх послуг. Відповідно до 1 розділу зазначеного договору, позивач взяв на себе зобовязання за рахунок відповідача здійснити його навчання за денною формою навчання, за напрямом технологічна освіта (автосправа), з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр». Згідно п. 4.2. договору загальна вартість освітньої послуги становить 34160,00 грн. Відповідно до І розділу договору, строк надання освітньої послуги становив з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року, але 08.11.2016 року відповідача було відраховано з університету за власним бажанням. Заборгованість відповідача по оплаті за навчання складає 1905, 27 грн. 20.12.2016 року відповідачу була направлена претензія № 31 від 13.12.2016 року на суму 1905,27 грн., яка залишена відповідачем без уваги. У звязку з чим представник позивача звернувся до суду із позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, однак надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання листа рекомендованою поштою, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. Відповідно до ч. 4\~ст. 169 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі змісту п. 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до\~ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. У зв'язку з цим, з огляду на належне повідомлення представника позивача та відповідача про дату, час та місце розгляду вказаної цивільної справи, суд зі згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд вказаної справи на підставі наявних в ній письмових доказів.\~\~ Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною 11 вересня 1997 року, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем докази, суд встановив наступні обставини справи та\~\~визначив відповідні їм правовідносини, які регулюються договором про надання освітніх послуг № 02-3312 від 01.09.2014р. та нормами ЦК України. Так, 01.09.2014р. між Державним вищім навчальним закладом «Криворізький державний педагогічний університет», в особі проректора з науково-педагогічної роботи, директора Криворізького педагогічного інституту Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» [PERSON] та [PERSON] укладено договір про надання освітніх послуг за № 02-3312. Згідно п.1.1 зазначеного договору позивач зобовязався за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» за напрямом технологічна освіта (автосправа), форма навчання денна. Строк надання освітньої послуги з 01.09.2014р. по 30.06.2018р. В свою чергу [PERSON], згідно п.3.1 договору зобовязався своєчасно вносити плату за освітню послугу у розмірах та у термін, встановлених договором. Згідно п.п.4.2, 4.3. загальна вартість послуги становить 34160,00 грн., відповідач зобовязаний вносить плату за місяць в сумі 854,00 грн. Відповідно до п. 5.1. Договору за невиконання або неналежне виконання зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (а.с.5). У звязку із реорганізацією шляхом виділу зі складу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» Криворізького педагогічного інституту згідно з розпорядженням КМУ від 27.01.2016 року № 51-р «Деякі питання реорганізації вищих навчальних закладів» та наказу Міністерства освіти і науки України від 22.03.2016 року № 298 «Про реорганізацію Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», Державний вищий навчальний заклад «Криворізький державний педагогічний університет» є правонаступником Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» в частині, що повязана з Криворізьким педагогічним інститутом (а.а.с. 6,7-8). Відповідно до наказу №266-с від 08.11.2016р. [PERSON] відрахований зі складу студентів за власним бажанням (а.с.9). Згідно розрахунку заборгованості за навчання, заборгованість [PERSON] за період з вересня по листопад 2016 року складає 1905,27 грн. (а.с.10). На адресу [PERSON] було надіслано претензію №31 від 13.12.2016 року з вимогою погашення суми заборгованості у розмірі 1905,27 грн. за надану освітню послугу (а.с.11). У звязку із неналежним виконанням [PERSON] зобовязання, згідно умов договору № 02-3312 від 01.09.2014р., утворилась заборгованість в загальному розмірі 2126,10 грн., з яких: 1905,27 грн. сума основного боргу, 43,98 грн. 3% річних, 176,85 грн. пеня, що підтверджується розрахунками заборгованості (а.а.с.10,12,13). Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши надані позивачем докази, досліджені в судовому засіданні, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, мотивуючи своє рішення наступним чином. Відповідно до п. 5.1. Договору №02-3312 від 01.09.2014 року, укладеного між позивачем та [PERSON], за невиконання або неналежне виконання зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Разом з тим, згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем підтверджено наявність договірних відносин з відповідачем [PERSON] з приводу надання освітніх послуг. Зважаючи на наявність заборгованості за отримані послуги навчального закладу, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та з відповідача належить стягнути суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 1930,20 грн., 3% річних у розмірі 19,05 грн., пеню у розмірі 176,85 грн., що складає заборгованість у загальному розмірі 2126,10 грн. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. (а.с.1) також належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved