Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернулася до суду з позовом де вказує, що 26 лютого 2009 року рішенням 15 сесії Мерефянської міської ради V скликання їй з матірю [PERSON] було передано безоплатно у сумісну власність земельну ділянку полощею 0,0952 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, м.Мерефа, вул.Залізнична, 14. На підставі вказаного рішення сесії Мерефянською міською радою на зазначену земельну ділянку було видано два державних акта, один на її імя, а другий на імя її матері - [PERSON] 27 березня 2014 року її мати померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини житлового будинку з надвірними будивлями та ? частини земельної ділянки, яка розташована за вищевказаною адресою. Після смерті матері вона звернулася до нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав, однак своїм листом від 19 лютого 2016 року приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області рекомендував їй звернутися за оформленням спадкових прав до суду, у зв"язку з тим, що у державному акті не визначені частки у праві власності на земельну ділянку. Просила визначити, що частка [PERSON], померлої 27.03.2014 року, в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0952 га, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, м.Мерефа, вул.Залізнична, 14, становила ?. Позивач у судове засідання не з"явилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача, будичи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове завідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд, у відповідності зі ст.224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у його відсутність, постановивши по справі заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч.ч.1, 2, 3 ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. На підставі положень ч.1, 2 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власності. Субєктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. У відповідності з ч.2 ст.370 ЦК України частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено угодою між ними, законом або рішенням суду. Як вбачається з копії рішення 15 сесії Мерефянської міської ради V скликання від 26 лютого 2009 року [PERSON] та [PERSON] безоплатно передано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0952 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, м.Мерефа, вул.Залізнична, 14 (а.с.7). Як вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №505491 від 25.12.2009 року на ім"я [PERSON], земельна ділянка, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, м.Мерефа, вул.Залізнична, 14, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]С.(а.с.8). Як вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №505492 від 25.12.2009 року на ім"я [PERSON], земельна ділянка, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, м.Мерефа, вул.Залізнична, 14, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]С.(а.с.9). Згідно зі свідоцтвом про смерть, виданим 01.04.2014 року виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, [PERSON] померла 27.03.2014 року (а.с.10). Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] 19.02.2016 року за реєстровим №72, [PERSON] отримала спадщину після смерті своєї матері [PERSON], яка складається з ? частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, м.Мерефа, вул.Залізнична, 14 (а.с.11). Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] від 19.02.2016 року №58/02-14 [PERSON] запропоновано звернутись до суду, оскільки у державному акті не визначені частки у праві власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, м.Мерефа, вул.Залізнична, 14 (а.с.12). Таким чином, оскільки за життя [PERSON] між співвласниками земельної ділянки не було укладено угоди стосовно частки кожного із співвласників, суд вважає можливим визнати, що частка [PERSON] в праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,0952 га, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, м.Мерефа, вул.Залізнична, 14, становила ?. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 355, 368, 370 ЦК України,

Outcome: approved