Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

01.11.2018 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 05.10.2017 року. В обґрунтування позову посилається на те, що 05.10.2017 року помер її батько [PERSON], який за життя склав заповіт, яким заповів їй усе належне йому майно, зокрема 1/2 частку квартири № 128 на вул. Є. Коновальця, 5 в м. Дрогобичі Львівської області. Зазначає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки на момент смерті батька здійснювала догляд за своєю донькою [PERSON], яка є інвалідом з дитинства, доглядом та вихованням якої займається вона сама, оскільки її чоловік помер. Враховуючи те, що строк для прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, а тому змушена звернутись з даною заявою до суду. 01.11.2018 року відкрито провадження в зазначеній справі та призначено до підготовчого судового засідання на 23.11.2018 року. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилась, подала суду заяву, в якій відзначила, що просить суд розгляд даної справи проводити в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій відзначив, що просить суд розгляд даної справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Вимогами ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, а згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено з огляду на таке. Вимогами ст. ст. 13, 81\~ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вимогами статей 1218, 1220\~ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок смерті. У відповідності до приписів статей 1222, 1261 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а в разі його відсутності, право на спадкування за законом одержують в рівних частках діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Передбачене коло спадкоємців першої черги за законом є вичерпним. Матеріалами справи встановлено, що 05.10.2017 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть останнього серії І-СГ № 474796 від 06.10.2017 року, яке видане Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації акрів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Львівській області, який згідно заповіту від 13.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON], заповів все своє майно [PERSON], [INFO], яка є позивачем у даній справі. Із пенсійного посвідчення [PERSON], серії ААК № 095226 від 19072018 року, яке видано їй довічно вбачається, що остання є інвалідом ІІ-ї групи. Натомість, із довідок до акта огляду медико-соціальною експертною комісіє, які видаються інваліду серії 12 ААА № 365955 від 09.03.2017 року та серії 12 ААА № 657642 від 04.01.2018 року вбачається, що [PERSON] рекомендовано заходи щодо відновлення працездатності: «лікування у невропатолога», а її донці [PERSON]: «лікування у невропатолога, елілептолога». Згідно частини першої статті 1269, частини першої статті 1270\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 своєї Постанови від 30 травня 2008 року № 7Про судову практику у справах про спадкування роз'яснив, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно відповіді приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON] від 08.05.2018 року вбачається, що [PERSON] у відповідності до п. 3\~ст. 1272 ЦК України, рекомендовано звернутись до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON], який помер 05.10.2017 року. Судовий порядок продовження строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила цей строк. Як вбачається з позову та встановлено матеріалами справи, позивач [PERSON] спадщини не прийняла, оскільки пропустила встановлений законом шестимісячний строк для звернення до державної нотаріальної контори з відповідною заявою. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропущення строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, [PERSON] як на поважну причину пропущення цього строку послалась на те, що на момент смерті батька здійснювала догляд за своєю донькою [PERSON], яка є інвалідом з дитинства, доглядом та вихованням якої займається вона сама та яка потребувала на той час лікування для відновлення працездатності у невропатолога та елілептолога, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою. При таких обставинах суд вважає, що позивач [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому останній необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, у зв'язку з чим суд знаходить підстави для задоволення позову. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved