Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Державного підприємства „Київський науково-дослідницький інститут гідро приладів" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що 17 травня 1971 року її прийняли на роботу на дослідницький завод „Днепр" при КНІІГ техніком-технологом, 07 вересня 1990 року була переведена на роботу начальника бюро заліку в КНІІГ. 02 липня 2013 року [PERSON] звільнилася з роботи за власним бажанням. На день звільнення з роботи ДП КНДІ Гідроприладів нарахувало заробітну плату за період з 01 січня 2013 року по 31 травня 2013 року в сумі 6 650 грн. 08 коп., але виплатити її внаслідок відсутності коштів відмовилося. Позивач вважає дії відповідача незаконними, оскільки виплата усіх сум, що належать працівнику від підприємства, проводиться в день звільнення. На день пред'явлення позову сума середнього заробітку, яку відповідач зобов'язаний сплатити на користь відповідача за час затримання розрахунку, складає 38 172 грн. 48 коп. Просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01 січня 2013 року по 31 травня 2013 року в сумі 6 650 грн. 08 коп. і середній заробіток за період затримки розрахунку з 02 липня 2013 року по 18 лютого 2015 року в сумі 38 172 грн. 48 коп. В судове засідання позивач не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідачів не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 17 травня 1971 року її прийняли на роботу на дослідницький завод „Днепр" при КНІІГ техніком-технологом, 07 вересня 1990 року була переведена на роботу начальника бюро заліку в КНІІГ. 02 липня 2013 року [PERSON] звільнилася з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. На день звільнення з роботи ДП КНДІ Гідроприладів нарахувало заробітну плату за період з 01 січня 2013 року по 31 травня 2013 року в сумі 6 650 грн. 08 коп., але виплатити її внаслідок відсутності коштів відмовилося. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Частиною 1 ст. 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У довідці Державного підприємства „Київський науково-дослідницький інститут гідро приладів" від 13 січня 2015 року наведено розмір заборгованості перед [PERSON] по виплаті нарахованої заробітної плати за період з січня 2013 по травень 2013 року, який становить 6 650 грн. 08 коп. Заробітна плата [PERSON] за останні два місяці роботи складала 2 226 гривень 20 копійок (1 563, 58 + 962, 62). Відповідно середньоденна заробітна плата становить 93гривень 56 копійок (2 526, 20 / 27 дні = 93,56). Затримка розрахунку при звільненні відбулась на 408 робочих дні. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 38 172 гривні 48 копійок (93, 56 х 408 = 38 172, 48). Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 38 172 гривні 48 копійок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає 448 гривні 23 копійки судового збору.

Outcome: approved