Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 квітня 2015 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. У період ухвалення зазначеного рішення суду [PERSON] проходив службу на сході України і брав участь в антитерористичній операції. 04 серпня 2015 року він звільнених у запас. Позивач на даний час ніде не працює, жодних доходів не має, проживає з батьками, які перебувають на пенсії. У зв'язку з зміною свого матеріального стану він просить зменшити розмір аліментів та стягувати їх у твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] заперечила проти позову, зазначивши, що відсутні законні підстави для зменшення розміру аліментів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2005 року по 11 вересня 2008 року, від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно з рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі по 200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Ізяславського суду Хмельницької області від 07 квітня 2015 року розмір аліментів змінено та ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина сторін [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до повноліття дитини. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, 15 лютого 2014 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Кравчук». Від даного шлюбу позивач має дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ № 241173 від 30 березня 2015 року. Малолітній [PERSON] на даний час навчається в З-Б класі Острозького навчально-виховного комплексу «Школа І-ІП ступенів-гімназія», де забезпечений одноразовим безкоштовним харчуванням згідно рішення Острозької міської ради від 30 січня 2015 року № 724 «Про організацію харчування дітей пільгової категорії, учнів 1-4 класів, встановлення вартості одноразового безоплатного харчування в загальноосвітніх навчальних закладах, плати за відвідування дітьми дошкільних навчальних закладів». Вартість проїзду до м. Острог з місця проживання останнього становить 7 грн. Також [PERSON] відвідує тренування «Дитячого спортивно-танцювального клубу «Реверс» та сплачує щомісячні членські внески за відвідування тренувань у розмірі 140 грн. Зазначені обставини підтверджуються довідкою Командитного товариства «Рівне-Пас» № 246 від 25 вересня 2015 року, довідками Острозького навчально-виховного комплексу «Школа І-Ш ступенів-гімназія» № 04-06/402 та № 04-06/446 від 20 жовтня 2015 року, довідкою громадської організації «Дитячий спортивно-танцювальний клуб «Реверс» від 25 вересня 2015 року. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. З ст. 181 СК України). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із погіршенням свого матеріального становища платник аліментів вправі подати до суду позовну заяву про зменшення їх розміру. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На думку суду, в даній справі наявні докази, які дають підстави для зменшення встановленого за попереднім рішенням суду розміру аліментів та зміни способу їх присудження. Як встановлено судом, при ухваленні рішення суду від 07 квітня 2015 року позивач проходив військову службу по мобілізації, у зв'язку з чим одержував стабільний дохід. Зазначена обставина слугувала передумовою для збільшення розміру аліментів та зміни способу їх присудження. Однак, наказом командира 14 окремої механізованої бригади від 03 серпня 2015 року № 79-к [PERSON] звільнено з військової служби у запас. На даний час позивач ніде не працює, самостійних доходів не має, нерухомим майном не володіє, проживає разом з батьками пенсіонерами, що підтверджується довідкою Ізяславського районного центру зайнятості від 26 серпня 2015 року № 537, довідками Кунівської сільської ради Ізяславського району від 28 серпня 2015 року №№ 637, 638, 639. Таким чином, об'єктивно має місце факт зміни матеріального стану позивача, який після ухвалення попереднього рішення суду звільнився з військової служби, а тому втратив джерело доходів, що відповідно до ч. 1ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Також суд враховує погіршення стану здоров'я платника аліментів, який на даний час хворіє на НЦЦ по змішаному типу, ситуаційно-обумовлений антено-невротичний синдром, у зв'язку з чим потребує постійного лікування і реабілітації, що підтверджується довідкою Кунівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 28 жовтня 2015 року № 12, довідкою Центру ПМСД Ізяславської районної ради від 26 жовтня 2015 року № 112, направленням № 5356 на стаціонарне лікування в терапевтичне відділення Обласного госпіталю для інвалідів Вітчизняної війни. За таких обставин, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини та батька, який ніде не працює, хворіє, у зв'язку з чим потребує постійного лікування і реабілітації, суд знаходить за доцільне змінити розмір аліментів та стягувати їх у твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 180 - 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, постанови Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року,

Outcome: approved