Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

01.02.2018 позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ПрАТ «СК «АХА Страхування» відшкодувало шкоду, завдану [PERSON] внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача 24.02.2015 року, відтак отримало право зворотної вимоги до винної особи - [PERSON] та просить суд: стягнути з [PERSON] 30 186 грн. 67 коп. сплаченого страхового відшкодування; судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1762 грн. Ухвалою від 03 березня 2018 року провадження у справі відкрите. Розгляд справи вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Клопотання сторін про інше суду не подавалося. Вказаною ухвалою суду відповідачу надано право не пізніше п'ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у разі неподання у встановлений судом строк яких, відповідач мав право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, доведення, що пропустив строк з поважних причин, проте вказаним правом відповідач не скористався та відповідно ні заперечень, ні відзиву до суду не подано. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи в порядку заочного спрощеного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Судовим розглядом встановлено, що 26.12.2014 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 87742а4кша. Предметом даного Договору були майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Фіат», державний номерний знак «[NUMBER]». У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 24.02.2015 року [PERSON], керуючи транспортним засобом «Хонда», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», в м. Києві по просп. Перемоги, 55/2, допустила зіткнення з автомобілем «Фіат», державний номерний знак «[NUMBER]», під керуванням [PERSON] Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Солом'янського районного суду міста Києва від 13.03.2015 року у справі №760/3928/15-п, [PERSON] було визнано винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За положеннями ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена у ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до цієї норми до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Відповідно до ст. 980 Цивільного кодексу України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку. З огляду на зазначене, суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.,приходить до висновку, що вимоги позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню та відповідно з відповідача на користь позивача підлягає стягнення страхового відшкодування в розмірі 30 186, 67 грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved