Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся з позовною заявою до Царичанського районного суду Дніпропетровської області, в якій просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,1330 га, надану для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться по [ADDRESS], вартістю за нормативною оцінкою 73296 грн. 30 коп. На обґрунтування своїх вимог у заяві позивач вказав, що рішенням виконкому Царичанської селищної ради від 12.12.1994 року №354 йому було передано у власність земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться в селищі Царичанка Дніпропетровської області, вулиця Кірова, 49-а площею 0,096 га. В наступному, рішеннями Царичанської селищної ради від 17.09.1997 року № 293 [PERSON] додатково надали у приватну власність за тією ж адресою за тим же цільовим призначенням 0,012 га та рішенням від 15.08.2001 року № 165 ще 0,025 га, тобто загалом зазначеними вище рішеннями йому передали у власність для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться в [ADDRESS] земельну ділянку площею 0,1330 га. Але при оформленні державного акту допустили ряд помилок: не було здійснено державну реєстрацію державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,096 га за першим рішенням селищної ради від 12.12.1994 року; неправомірно "заднім числом" було внесено запис про збільшення розміру земельної ділянки до 0,108 га за рішенням Царичанської селищної ради від 17.09.1997 року № 293, тоді як державний акт на право приватної власності на землю видавався 20.03.1995 року з реєстрацією в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 45 і лише після цього в розділ державного акту на право приватної власності на землю на його ім`я - "зміни в межах і розмірах земельної ділянки" - внесено зміну за рішенням Царичанської селищної ради від 15.08.2001 року про збільшення земельної ділянки ще на 0,025 га, тобто загалом, до 0,1330 га. За цих обставин при зверненні [PERSON] до відділу Держемагенства у Царичанському районі Дніпропетровської області, йому було відмовлено у здійсненні державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,1330 га надану для обслуговування належного [PERSON] житлового будинку та споруд по [ADDRESS], посилаючись на зазначені вище помилкові записи в державному акті на право власності на землю на його ім`я та рекомендували звернутися до суду з приводу визнання за позивачем права власності на зазначену вище земельну ділянку (а.с.6). За викладених вище обставин [PERSON] змушений був звернутися до суду для визнання права власності на земельну ділянку. В судове засідання позивач не з`явився, до суду нідійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, але за участю його представника - адвоката [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Подав письмову заяву про визнання позову. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( ст. 174 ч.4 ЦПК України). Суд, з`ясувавши правові позиції сторін, перевіривши повноваження представника позивача та представника відповідача, встановивши наявність для того законних підстав, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], уродженець селища Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, що підтверджується паспортом громадянина України від 26 березня 2001 року, 12.12.1994 року згідно рішення виконкому Царичанської селищної ради за № 354, [PERSON] було надано земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та госпспоруд за адресою [ADDRESS], площею 0,096 га, на яку було виготовлено державний акт, але державну реєстрацію не здійснено ( а.с.9,13). Також відповідно до рішення виконкому Царичанської селищної ради за № 293 від 17.09.1997 року, позивачу було збільшено площу вищезазначеної земельної ділянки на 0,012 га (а.с.10,14). 15.08.2001 року рішенням виконкому Царичанської селищної ради за № 165, [PERSON] збільшили площу цієї ж земельної ділянки на 0,025 га ( а.с. 11). На підставі викладеного,

Outcome: approved