Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" в осо-бі свого представника (за довіреністю) Сафіра Ф.О. пред'явило позов до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні об-ставини. Відповідно до укладеного договору б/н від 04.04.2011 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 4200 грн. у вигляді встановленого кредит-ного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за креди-том. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користу-вання платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складають між ним та бан-ком кредитний договір. Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а відповідач зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.07.2014 р. має заборгованість за кредитом в розмірі 7795,79 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом в сумі 3102,39 грн.; процентів за користування кредитом в сумі 2418,79 грн.; пені та комісії за користування кредитом в сумі 1427,19 грн; штрафів в розмірі 500 грн. та 347,42 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за до-говором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». Представник позивача у судове засідання не з'явився, направив зая-ву, в якій просив справу розглянути у відсутність представника "Приват-банку", позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації та проживання сповіщався належним чином - поштою з повідомленням. Відомостей про поважність при-чин його неявки суд не має і вважає, що він не з'явився без поважних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутні-сть, враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та взаємовід-носини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявні-сть правових підстав для задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір у вигляді заяви та умов надання кредиту б/н від 04. 04.2011 р., за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 4200 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено поря-док та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п.п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських пос-луг (а.с.7-33), позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених даним догово-ром. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку вико-нати зобов'язання з повергнення кредиту, оплати винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.7.6 згаданих Умов передбачено, що при порушенні пози-чальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передба-чених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язується спла-тити Банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Розрахунком (а.с.5) підтверджується заборгованість відповідача пе-ред позивачем за кредитним договором б/н від 04.04.2011 р. станом на 31.07.2014 р. в розмірі 9243,50 грн., яка складається із заборгованос-ті: за кредитом в сумі 3102,39 грн.; процентів за користування кре-дитом в сумі 2418,79 грн.; пені та комісії за користування кредитом в сумі 1427,19 грн; штрафів в розмірі 500 грн. та 347,42 грн. Згідно довідки АА № 24117 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, ПАТ КБ «Приватбанк» пройшло останню реєстрацію у зазначеному реєстрі юридичних осіб 17.07.2009 р. і володіє банківсь-кою ліцензією на право надання банківських послуг (а.с.35,37). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених до-говором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити про-центи. Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено дого-вором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти вип-лачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'я-заний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконувати-ся належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (тер-мін). Як передбачено ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не-виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'я-зання (неналежне виконання). За змістом ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наста-ють правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: при-пинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та мо-ральної шкоди. Частинами 1,3 ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штра-фом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не виконав зобо-в'язання у строк, встановлений договором. Відсутність своєї вини за по-рушення зобов'язання він не довів, як це передбачено ч.2 ст.614 ЦК Ук-раїни. За таких обставин, вважає суд, позовні вимоги позивача про стягнен-ня заборгованості з [PERSON] за кредитним договором мають бути за-доволені в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved