Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

02.03.2018 року [PERSON] звернувся до Обухівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням (будинком), за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовуючи заявлені по справі позовні вимоги, позивач зазначив, що він є власником будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину з законом від 28.02.2018 року. З 06.03.2014 року позивач одноособово користується даним будинком, сплачує всі комунальні послуги, ремонтує його та доглядає за ним. Після смерті своєї матері, позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу Київської області щодо оформлення спадщини за законом та дізнався про те, що у вищевказаному будинку зареєстровані відповідачі, але дані особи фактично не проживають у вказаному будинку та не сплачують комунальні послуги з грудня 2003 року і по теперішній час, відсутні їх особисті речі. Реєстрація відповідачів порушує права позивача, а тому він змушений був звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 05.03.2018 року позовну заяву залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків вказаних в позовній заяві. Ухвалою судді від 26.04.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 05.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника позивача. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду поштовим відправленням, заяв та клопотань по суті справи суду не надавали. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], житловий масив Лукавиця, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.02.2018 року, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до довідок адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС УДМС України в Київській області, відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у будинку [ADDRESS], житловий масив Лукавиця. Факт не проживання відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у будинку [ADDRESS], житловий масив Лукавиця, підтверджується актами про не проживання від 02.03.2017 року, 02.04.2017 року, 04.05.2017 року, 04.06.2017 року, 05.07.2017 року, 03.08.2017 року, 04.09.2017 року, 03.10.2017 року, 07.11.2017 року, 05.12.2017 року, 04.01.2018 року, 01.02.2018 року. Згідно із ч.1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб (ч.1 ст. 383 ЦК України). Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). Судом встановлено, що до теперішнього часу відповідачі не зняті з реєстрації, таким чином, враховуючи викладені обставини по справі, вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON], [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням (будинком), що розташований за адресою: [ADDRESS] є законними та обґрунтованими у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню. Разом з тим, позовні вимоги в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням не підлягає задоволенню, оскільки дана особа, відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС УДМС України в Київській області, у вищевказаному будинку не зареєстрована. Враховуючи викладене та

Outcome: partial