Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (надалі по тексту - відповідач), Громадської організації «Стоп корупції» про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання недостовірною інформації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] на сайті інформаційного порталу «[INFO]» із відповідною адресою в мережі Інтернет розміщено інформаційний матеріал (статтю та відео) під назвою «[INFO]» - [PERSON] розповіла подробиці спільного проживання з [PERSON] ». У вказаній статті розміщена інформація щодо позивача в негативному форматі про жорстоке його поводження із співмешканкою [PERSON] тому числі інтерв`ю самої відповідачки з приводу вказаних та інших обставин, де остання зазначила (мовою оригінала), що «5 марта прошлого года он впервые поднял на меня руку приревновала меня ударил меня по лицу, потом вот это было периодичностью каждые 2 недели, зот если я там не дай Бог ресторане подниму глаза свои куда-то один раз посмотрю вокруг, сразу же приезжала и получала по голове. Перед пасхой прошлого года вот у меня было первое сотрясение мозга. Вот такая вот шишка, которая потом на глаз перешла. Он употребляет амфетамин и кокаин. Как я потом узнала что он уже 3 года как употреблял. Каждый день по несколько раз чуть ли не каждый час, когда выходила доза он принимал дедующую, его не останавливало когда он ходил на работу. В кармане с ним зсегда пакетик с трубочкой. Недосып от наркотиков и что он нервный очень сильно был ... Я с ним лежала вместо в наркологической клинике поддерживала его в начале ноября прошлого года клиника [PERSON] . Ему там делали капельницы очищающие, его полностью очистили, он полностью прошел обследование, и ходил на психологические группы. Мы зернулись где-то наверное неделю он был чистым, абсолютно ничего не потреблял, потом поднял на меня руку. Я уехала и он мне написал что он потребил... Ему не хватало денег на наркотики ... Он рассказал что он ненавидит женщин что он после 30 лет начал избивать свою жену, поднимать на неё руку и вот что все женщины плохие только мать и дочь на пего святые то есть которых он не тронет ... да вот это вот агрессия параноидальная ревность которая у него было это всё от наркотиков ... у него был курьер которому привозил их (наркотики) с Ивано-Франковска ему поставляются там есть один человек подписан в телефоне как [PERSON] , по Новой Почте он отправляет постоянно наркотики... 29 февраля он поднял руку и ударил меня кулаком в живот ... сейчас он угрожает мне через социальные сети, в Інстаграмм ... он создал страницу в Фейсбуке, в Инстаграме, в Одноклассниках, а в Одноклассниках он пишет что моя семья больных коронавирусом - мама папа я и все остальные, чтобы от нас шарахались Луганской области, в Фейсбуке выставляет мои интимные фотографии которые были предназначены ему... и выставлять посты что я проститутка что обращайтесь и номера телефонов моих родителей вставляет это всё наркотики алкоголь это всё его испортили ... он всегда привык на широкую ногу сидеть в ресторанах, своим детям покупать то что они хотят, плюс наркотики ... они любят стриптиз клубы и зависают там с проститутками...до меня он пять лет пользовался услугами женщин с низкой социальной ответственностью» (надалі по тексту - спірна інформація). Вказані негативна щодо позивача інформація була доведена до великого кола осіб, оскільки була оприлюднена в мережі Інтернет, та за її змістом вбачається, що позивач злочинець, скоював злочини проти людини, вживав наркотичні засоби та інші дії визначені кримінальним законом. Поширення вказаної інформації свідчить про принизливе ставлення відповідача до позивача на грунті неприязних відносин між ними і впливає на зниження цінності особи позивача в очах оточуючих та колективу на роботі, в очах суспільства, тощо. Відповідач 2 створив умови для розміщення вказаної інформації в мережі Інтернет. Позивач вважає, що ця інформація не відповідає дійсності та завдає шкоди його честі і гідності і діловій репутації. Недостовірна інформація була поширена відповідачами шляхом доведення її до відома необмеженого кола осіб, стосується позивача і порушує його право на недоторканність ділової репутації. Відтак, позивач просив суд визнати недостовірною та такою, що порушує права [PERSON] на повагу гідності, честі та недоторканності ділової репутації інформацію, розповсюджену [PERSON] у відповідному інтерв`ю у спірній інформації по тексту, а також зобов`язати відповідачів спростувати вказану недостовірну інформацію, поширену відносно позивача шляхом розміщення заяв від власного імені із спростуванням зазначеної інформації та стягнути на його користь з обох відповідачів моральну шкоду в розмірі по - 50 тис.грн. з кожного. У відзиві на позов відповідачем 2 було зазначено про помилковість позовних вимог до нього, оскільки автором вказаної інформації такий відповідач не був і мав відношення до спірної інформації, в тому числі і до її поширення в мережі Інтернет. ГО «Стоп корупція» не є автором і не є власником веб-сайтів, на яких така інформація була розміщена. Належним відповідачем є автор поширеної інформації, а відповідач 2 не має доступу на розміщення в «ЮТУБ» будь-якої інформації. Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву позовні вимоги визнала частково та зазначила, що вона давала інтерв`ю представнику відповідача 2 про її побиття позивачем, але не давала дозволу на розміщення такого інтерв`ю в мережі Інтернет на їх власному Веб-сайті. Під час надання інтерв`ю вона перебувала в стані вагітності і була в стресовому стані, а тому надала інформацію про позивача частково з неправдивими відомостями, станом на даний час [PERSON] розуміє, що вчинила з [PERSON] неправильно та частково визнає позовні вимоги. Додатково слід зазначити, що наразі Відповідач 1 вже народила Позивачу дитину. [PERSON] разом із [PERSON] примирились, продовжують проживати однією сім`єю. Відповідач 1 не хоче, щоб через її деякі неправдиві слова надмірно страждала репутація ітька її дитини. З огляду на вище викладене, Відповідач 1 визнає недостовірною інформацію в мережі інтернет на сайті з доменним іменем http://stopcor.org, за посиланням [INFO], на ійті YouTube в форматі відео під назвою «інтерв`ю з [PERSON] - жертвою побоїв топменеджера «Укрзалізниці» [PERSON] », за посиланням [INFO]. а саме: «Он употребляет амфетамин и кокаин. Как я потом узнала что он уже 3 года как употреблял. Каждый день по несколько раз чуть ли не каждый час, когда выходила доза он тнимал следующую, его не останавливало когда он ходил на работу. В кармане с ним всегда гкетик с трубочкой. Недосып от наркотиков и что он нервный очень сильно был ... Я с ним лежала іесто в наркологической клинике поддерживала его в начале ноября прошлого года клиника олинар Одесса. Ему там делали капельницы очищающие, его полностью очистили, он полностью юшел обследование, и ходил на психологические группы. Мы вернулись где-то наверное неделю он был чистым, абсолютно ничего не употреблял, потом поднял на меня руку. Я уехала и он мне тисал что он употребил ... Ему не хватало денег на наркотики да вот это вот агрессия параноидальная ревность которая у него было это всё от наркотиков ... у него был курьер нпорому привозил их (наркотики) с Ивано-Франковска ему доставляются там есть один человек Юписаи в телефоне как [PERSON] , по Новой Почте он отправляет постоянно наркотики … это всё наркотики алкоголь его испортили. он всегда привык на широкую ногу сидеть в ресторанах, своим детям покупать то что они хотят, плюс наркотики». Вищезазначені висловлювання та всі подальші висловлювання та інформація, які було розміщено Відповідачем 2 щодо вживання [PERSON] наркотиків, є неправдивою та їдостовірною. [PERSON] підтверджує, що [PERSON] не вживає наркотиків і не лікувався в ніяких клініках для наркозалежних. Всі інші дані та інформація, що стосується фізичного впливу, побиття є дійсними та підтверджуються відповідними відео, які містяться в інтерв`ю, але дані обставини та інформація стосуються особистого приватного життя Відповідача 1 з Позивачем. Відповідач 2 і мав права розголошувати дані особисті відомості пов`язані з сімейним життям Позивача та відповідача 1. У судовому засіданні позивача та його представник позовні вимоги підтримали виключно в частині вимог до відповідача [PERSON] та просили суд їх задовольнити в повному обсязі до неї. Відповідач 1 та її представник в судовому засіданні позов визнали частково в частині висловлювань згідно відзиву. За умовами ч. 1 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва Кондратенко О.О. від 03.08.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено її до розгляду із викликом сторін. У зв`язку з тривалою відпусткою вказаної судді зазначену справу після проведення повторного автоматичного розподілу було передано судді Осаулову А.А., який ухвалою суду від 05.10.2020 року призначив її розгляд у спрощеному позовному провадженні із викликом сторін. Протокольною ухвалою суду від 08.12.2020 року у вказаній справі було задоволено клопотання представника позивача про залишення без розгляду усіх позовних вимог до відповідача 2 - громадської організації «Стоп Корупції», а відтак на розгляді в суді залишились лише позовні вимоги до відповідача 1 - [PERSON] . Також, протокольною ухвалою суду від 08.12.2020 року у вказаній справі було задоволено клопотання представника позивача про залишення без розгляду позовних вимог до відповідача 1 - [PERSON] про стягнення коштів моральної шкоди. Суд, заслухавши пояснення присутніх учасників та їх представників, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, що даний позов слід задовольнити частково з огляду на таке. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Розглядаючи справу в межах позовних вимог до відповідача [PERSON] судом встановлено, що дійсно у мережі Інтернет розміщено інформаційний матеріал (статтю та відео), де відповідач [PERSON] з приводу обставин поведінки і співжиття з позивачем зазначила (мовою оригінала), що «5 марта прошлого года он впервые поднял на меня руку приревновала меня ударил меня по лицу, потом вот это было периодичностью каждые 2 недели, зот если я там не дай Бог в ресторане подниму глаза свои куда-то один раз посмотрю вокруг, сразу же приезжала и получала по голове. Перед пасхой прошлого года вот у меня было первое сотрясение мозга. Вот такая вот шишка, которая потом на глаз перешла. Он употребляет амфетамин и кокаин. Как я потом узнала что он уже 3 года как употреблял. Каждый день по несколько раз чуть ли не каждый час, когда выходила доза он принимал дедующую, его не останавливало когда он ходил на работу. В кармане с ним зсегда пакетик с трубочкой. Недосып от наркотиков и что он нервный очень сильно был ... Я с ним лежала вместо в наркологической клинике поддерживала его в начале ноября прошлого года клиника [PERSON] . Ему там делали капельницы очищающие, его полностью очистили, он полностью прошел обследование, и ходил на психологические группы. Мы зернулись где-то наверное неделю он был чистым, абсолютно ничего не потреблял, потом поднял на меня руку. Я уехала и он мне написал что он потребил... Ему не хватало денег на наркотики ... Он рассказал что он ненавидит женщин что он после 30 лет начал избивать свою жену, поднимать на неё руку и вот что все женщины плохие только мать и дочь на пего святые то есть которых он не тронет ... да вот это вот агрессия параноидальная ревность которая у него было это всё от наркотиков ... у него был курьер которому привозил их (наркотики) с Ивано-Франковска ему поставляются там есть один человек подписан в телефоне как [PERSON] , по Новой Почте он отправляет постоянно наркотики... 29 февраля он поднял руку и ударил меня кулаком в живот ... сейчас он угрожает мне через социальные сети, в Інстаграмм ... он создал страницу в Фейсбуке, в Инстаграме, в Одноклассниках, а в Одноклассниках он пишет что моя семья больных коронавирусом - мама, папа, я и все остальные, чтобы от нас шарахались Луганской области, в Фейсбуке выставляет мои интимные фотографии, которые были предназначены ему... и выставлять посты, что я проститутка, что обращайтесь и номера телефонов моих родителей вставляет это всё наркотики алкоголь это всё его испортили ... он всегда привык на широкую ногу сидеть в ресторанах, своим детям покупать то, что они хотят, плюс наркотики ... они любят стриптиз клубы и зависают там с проститутками...до меня он пять лет пользовался услугами женщин с низкой социальной ответственностью (надалі по тексту - спірна інформація). Саме вказану інформацію просить спростувати позивач як таку, що не відповідає дійсності, порочить його честь і гідність. У відповідності з ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. В свою чергу ст. 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Разом з тим відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Згідно положень ст. 5 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. За змістом ч. 1 ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Відповідно до ч.1 ст.201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 5 Постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009р. за № 1, фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. При цьому, суди повинні враховувати такі відмінності: а) при спростуванні поширена інформація визнається недостовірною, а при реалізації права на відповідь - особа має право на висвітлення власної точки зору щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права без визнання її недостовірною; б) спростовує недостовірну інформацію особа, яка її поширила, а відповідь дає особа, стосовно якої поширено інформацію. Згідно з роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України у п. 6 постанови від 27.02.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також репутації фізичної та юридичної особи», позов про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні немайнові права. Відповідно до п.15 постанови пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Щодо факту поширення інформації, то під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Як на передумову для звернення до суду з даним позовом позивач [PERSON] вказував, що спірна інформація у виступі позивача про вчинення ним злочинів, щодо відповідачки, вживання наркотиків, їх придбання, ведення ним відповідного способу життя впливає на зниження цінності особи позивача в очах оточуючих та колективу на роботі, в очах суспільства, тощо. Розповсюдження саме вказаної інформації відповідачкою було перевірено судом самостійно шляхом перегляду в мережі інтернет за відповідним посиланням: [INFO]/, на YouTube в форматі відео під назвою «інтерв`ю з [PERSON] - жертвою побоїв топменеджера «Укрзалізниці» [PERSON] ». Відтак, її поширення і доведення великому колу осіб в мережі Інтернет є доведеною та така спірна інформація з огляду на її зміст безсумнівно порушує особисті немайнові права і завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам [PERSON] . При цьому, розповсюдження такої інформації із відповідно розміщеним змістом не заперечувалось стороною відповідача, а тому у відповідності до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини додатковому доказуванню не підлягають. У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення") у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Більше того, повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку, що є базовою частиною права, гарантованого статтею 19 (Lingens v. Austria). Отже, коли робляться твердження про поведінку третьої особи, деколи може бути важко віднайти різницю між оцінкою фактів та оціночними судженнями. Проте навіть оціночне судження може бути надмірним, якщо воно не має під собою фактичних підстав (Jerusalem v. Austria). Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Як встановлено судом, то спірна інформації по тексту є фактичним твердженням, оскільки вона може бути перевірена на предмет її дійсності щодо істинності фактів і вона є недостовірною з огляду на те, що фактичних доказів на підтвердження достовірності таких висловлювань стороною відповідача суду надано не було. Зокрема, відповідачкою не доведено, що позивач спричиняв їй тілесні ушкодження, здійснював інше моральне чи фізичне насильство, придбав, зберігав, вживав наркотичні засоби, лікувався від наркотичної залежності, отримавав сексувальні послуги. Більше того, саме відповідачка в суді визнала неправдивість частини такої інформації, зазначивши, що перебувала в схвильованому стані після сварки з позивачем та перебувала в стані вагітності під час її оприлюднення, а тому бажала помститись позивачу. При цьому, розповсюджена інформація є негативною, стосується безпосередньо позивача, не носить оціночний характер, так як викладена у формі тверджень. У даному випадку, поширена недостовірна інформація принижує статус позивача в очах суспільства, в колективі, в колі друзів, знайомих, тощо, оскільки необґрунтовано ставить під сумнів дотримання позивачем у його поведінці вимог законів України та загальноприйнятих норм моралі. При цьому, з урахуванням визнання позову відповідачем в частині вимог розповсюдження інформації згідно відзиву та недоведенності її достовірності жодним належним і допустими доказом, в тому числі і іншої інформації щодо нанесення відповідачці тілесних ушкоджень, суд приходить до висновку про можливість визнання недостовірною інформацію виключно в частині, яка стосується тільки позивача (без інших осіб, дітей, друзів, знайомих, родичів), оскільки кожна особа вправі звернутись за захистом лише свого порушеного права. Відтак, слід визнати недостовірною розповсюджену відповідачем інформацію наступного змісту, а саме: недостовірною інформацію, розміщену та поширену [PERSON] в мережі Інтернет на сайті з доменним іменем http://stopcor.org, за посиланням [INFO] , на сайті YouTube в форматі відео під назвою «інтерв`ю з [PERSON] - жертвою побоїв топменеджера «Укрзалізниці» [PERSON] », за посиланням [INFO] , а саме інформацію наступного змісту: «5 марта прошлого года он впервые поднял на меня руку, приревновал меня, ударил меня по лицу, потом вот это было периодичностью каждые 2 недели… Он употребляет амфетамин и кокаин. Как я потом узнала что он уже 3 года как употреблял. Каждый день по несколько раз чуть ли не каждый час, когда выходила доза он принимал дедующую, его не останавливало когда он ходил на работу. В кармане с ним зсегда пакетик с трубочкой. Недосып от наркотиков и что он нервный очень сильно был ... Я с ним лежала вместо в наркологической клинике поддерживала его в начале ноября прошлого года клиника [PERSON] . Ему там делали капельницы очищающие, его полностью очистили, он полностью прошел обследование, и ходил на психологические группы. Мы зернулись где-то наверное неделю он был чистым, абсолютно ничего не потреблял, потом поднял на меня руку. Я уехала и он мне написал что он потребил... Ему не хватало денег на наркотики ... Он рассказал что он ненавидит женщин что он после 30 лет начал избивать свою жену, поднимать на неё руку и вот что все женщины плохие только мать и дочь на пего святые то есть которых он не тронет ... да вот это вот агрессия параноидальная ревность которая у него было это всё от наркотиков ... у него был курьер которому привозил их (наркотики) с Ивано-Франковска ему поставляются там есть один человек подписан в телефоне как [PERSON] , по Новой Почте он отправляет постоянно наркотики... 29 февраля он поднял руку и ударил меня кулаком в живот ...это всё наркотики алкоголь его испортили ...он всегда привык на широкую ногу сидеть в ресторанах, своим детям покупать то что они хотят, плюс наркотики...до меня он пять лет пользовался услугами женщин с низкой социальной ответственностью». Виходячи з вищевикладеного, встановлених обставин справи та положень законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини сторін, суд вважає доведеними обставини, на які посилався позивач у цій частині недостовірності висловленої відповідачем [PERSON] інформації стосовно позивача, й законними підстави вважати її такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача. В даному випадку в діях відповідача наявні усі обов`язкові ознаки правопорушення юридичного складу. В іншій частині спірна інформацію не стосується позивача, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. За умовами абз. 1 п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Між тим, підстав для спростування поширеної недостовірної інформації відповідачем [PERSON] у спосіб її поширення суд не вбачає з огляду на недоведенність позивачем факту поширення такої інформації саме на веб-сайті «Стоп корупція». Зокрема, як вбачається з відзиву відповідача 2 останній не є власником відповідного веб-сайту та у нього відсутній доступ до його серверів. Зворотнього стороною позивачу в суді не доведено. Згідно з положеннями частини 1 ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню сума понесених і документально підтверджених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме суд присуджує стягнення суми судового збору у розмірі - 4 624 грн. 40 коп. У відповідності до вимог п.п.15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: partial