Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

01.08.2018 року представник позивача звернувся в суд з даним позовом, у якому просить: визнати припиненим\~за [PERSON]\~правовласності на\~земельну ділянку\~площею 0.0529\~га,\~цільове призначенняякої -\~обслуговування будівлі\~магазину,\~з кадастровим\~номером №4611800000:03:031:0012,\~що знаходиться\~за адресою:\~Львівська область,м.\~Червоноград,\~вул.\~Й.\~Сліпого,\~30,\~з 17.05.2013\~року,\~тобтоз моменту\~відчуження нею\~будівлі магазину,\~зведеного на\~цій земельній\~ділянці;\~визнати за\~[PERSON] право\~власності на\~земельнуділянку площею\~0.0529\~га,\~цільове призначення\~якої -\~обслуговування будівлі\~магазину,\~з кадастровим\~номером №\~4611800000:03:031:0012,\~щознаходиться за\~адресою:\~Львівська область,\~м.\~Червоноград,\~вул.\~Й.Сліпого,\~30\~з 17.05.2013\~року,\~тобто з\~моменту переходу\~до нього\~прававласності на\~будівлю магазину,\~зведеного на\~цій земельній\~ділянці;припинити чинність арешту земельної ділянки площею 0.0529 га, цільове призначення якої - обслуговування будівлі магазину, з кадастровим номером № 4611800000:03:031:0012, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Червоноград, вул. Й. Сліпого, 30, накладеного згідно ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 09.07.2015 року у справі № 459/1969/15-ц. Вимоги обґрунтовані тим, що 17.05.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування, згідно якого відповідач передала позивачу у дарунок приміщення магазину, загальною площею 142,6 кв., що становить 3/4 ідеальних частин нежитлового приміщення, за адресою: м. Червоноград, вул. Й. Сліпого, 30. На час укладення цього договору у приватній власності відповідача перебувала земельна ділянка, площею 0.0529 га, цільове призначення якої - обслуговування будівлі магазину, з кадастровим номером 4611800000:03:031:0012. Земельна ділянка належить [PERSON] згідно державного акту на земельну ділянку серії ЛВ № 087063 від 08.09.2004 року. На момент укладену договору дарування, з відповідачем та її чоловіком [PERSON] була усна домовленість, згідно якої, останні повинні були звільнити подароване приміщення після чого відразу юридично оформити перехід права власності на земельну ділянку, на якій розташована будівля магазину. Однак, подароване приміщенні сімя Дмитров звільнила лише в липні 2018 року, а відчужити земельну ділянку під цим приміщенням відмовились. Посилаючись на ст.377 ЦК України, ст.120 Земельного кодексу України, зазначає, що право власності на спірну земельну ділянку у [PERSON] припинилося в момент передачі йому в дарунок нежитлового приміщення. 28.01.2019 р. у судове засідання учасники справи не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Разом з цим, представник позивача вказав, що підтримує позовні вимоги, відповідачка зазначила, що визнає позов, а третя особа [PERSON] не заперечив щодо задоволення позову. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії договору дарування ѕ частин нежитлового приміщення від 17.05.2013 року посвідчено приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу [PERSON], в реєстрі за № 981, [PERSON] передала у дарунок [PERSON] приміщення магазину, загальною площею 142,6 кв. що становить 3/4 ідеальних частин нежитлового приміщення, за адресою: м. Червоноград, вул. Сліпого, 30. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 20.07.2018 року №№131566846, 131920283, 3/4 частин нежитлового приміщення, за адресою: м. Червоноград, вул. Сліпого, 30 на праві приватної власності належить [PERSON] Земельна ділянка за кадастровим номером 4611800000:03:031:0012 для обслуговування будівлі магазину за адресою: м. Червоноград, вул. Сліпого, 30, належить [PERSON] Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 087063 від 08.09.2004 року, земельна ділянка для обслуговування будівлі магазину за адресою: м. Червоноград, вул. Сліпого, 30, належить [PERSON] Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 09.07.2015 року накладено заборону на відчуження, зокрема, земельної ділянки за адресою: вул. Й.Сліпого, 30, цільове призначення обслуговування будівлі магазину площею 0, 0529 га. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом ч.ч.1, 3 ст.626 ЦК України, двостороннім договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав й обовязків, якщо правами та обовязками наділені обидві сторони договору. Отже, правова природа двостороннього договору передбачає волевиявлення обох його сторін на зміну, припинення або встановлення прав та обовязків сторін цього договору. За змістом ст.717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Згідно зі ст.377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, установлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ст.378 ЦК Цкраїни, право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. При цьому при застосуванні положень ст.120 ЗК України в поєднанні з нормою ст.125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на обєкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на ній обєкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак обєкта права власності. Крім того, п.«в» ч.1 ст.140 ЗК України передбачено, що підставами припинення\~права власності\~на земельну\~ділянку є відчуження земельної ділянки за рішенням власника. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у ч.1 ст.120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. При таких обставинах, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийнято судом, суд вважає, що набуття позивачем права власності на 3/4 частин нежитлового приміщення, за адресою: м. Червоноград, вул. Сліпого, 30, яке розташоване на спірній земельній ділянці є підставою припинення у позивача та визнання за відповідачем права власності на спірну земельної ділянку одночасно з виникненням права власності на зведені на ній обєкти на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику. Наведене узгоджується із правовою позицією ВСУ висловленою у справі №6-2225цс16. Відповідно до\~ч.ч.1,\~2\~ст.59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження»,\~особа,\~яка вважає,\~що майно,\~на яке\~накладено арешт,\~належить їй,\~а не\~боржникові,\~може звернутися\~до суду\~з позовом\~про визнання\~права власності\~на це\~майно і\~про зняття\~з нього\~арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Під час\~ухвалення рішення\~суд вирішує\~такі питання чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (п.8 ч.1 ст.264 ЦПК України). Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя\~статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта\~статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60\~Закону про\~виконавче провадження). У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються (пункт 8\~частини першої статті 214 ЦПК) (абз.4, 5 п.9 ПП ВССУ від 03.06.2016\~ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»). Враховуючи наведене та визнання за позивачем права власності на спірну земельну ділянку, позовна вимога про зняття арешту, скасувавши заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 09.07.2015 року, якою накладено заборону на відчуження, зокрема, земельної ділянки за адресою: вул. Й.Сліпого, 30, підлягає задоволенню. З огляду на приписи ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 2114, 40 грн. підлягає стягненню з відповідача у користь позивача.

Outcome: approved